Esdevenir o ser nadalenc o tenir esperit nadalenc.
(Els dies abans del 5 de gener vam granollejar de valent i vam nadalejar de valent... malgrat l'absència de neu: “mama, aquí també és hivern o encara estem a la tardor?”, em preguntava el fill gran. [...] Ell hi trobava a faltar la neu i el fred. A d'altres, com a mi, ens sobrava Festa Major. El Nadal, com tot de fet, és relatiu i en definitiva acaba sent allò que cadascú s'imagina, allò que un ha llegit a les llegendes religioses i als contes, allò que a un li han cantat i li canten (sobretot, a l'escola), allò que li bombardegen els anuncis (les bombolletes, els turrons, les neules, el Tió, les tornades a casa...); també pot ser valors (malgrat el tòpic) com també escapades a la neu o a les Bahames, o dies de desconnexió per oblidar a tothom i al món