Qualitat d'indefugible.
De fet, la secció “La torre” de Girar/caure – que potser inclou records familiars reals – comença amb un “Tota la casa cau,/ tot cau”; i potser per açò, per la indefugibilitat del “ritme” – també el de l’intertextual i sovintejat Vinicius de Moraes – que ens mena a la mort, potser per açò el darrer poema del llibre, anomenat “Hic sunt dracones“, es mostra èticament esperançat