http___bg.handbookmedical.com_alcoholism_default.htm_1.xml
1.1 1.2 1.3 2.1 2.2 2.3 2.4 3.1 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 4.6 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 6.6 6.7 6.8 6.9 6.10 6.11 6.12 6.13 7.1 7.2 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 8.6 9.1 9.2 9.3 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 14.2 15.1 16.1 16.2 17.1 18.1 18.2 19.1 19.2 20.1 21.1 21.2 22.1 22.2 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1 31.1 31.2 31.3 32.1 32.2 32.3 32.4 33.1 33.2 34.1 34.2 34.3 34.4 34.5 35.1 35.2 36.1 36.2 36.3 37.1 37.2 37.3 37.4 37.5 37.6 37.7 37.8 37.9 37.10 37.11 37.12 37.13 37.14 38.1 38.2 38.3 39.1 40.1 40.2 40.3
Алкохолизмът е прекомерното и редовно повтарящо се използване на алкохолни напитки до степента, в която пиятелят редовно уврежда себе си или други. Повредите могат да бъдат физически или психически; тя може да бъде и социална, правна или икономическа. Тъй като такова пиене обикновено се счита за непреодолимо и неконтролируемо, алкохолизмът се възприема от повечето, но не всички лекари като злокачествена зависимост и заболяване. Понятието за безразсъдно пиянство като болест изглежда има своите корени в древността. Римският философ Сенека го класифицира като форма на лудост. Терминът "алкохолизъм" обаче се появи в класическото есе "Алкохолизъм Хроничен" (1849 г.) от шведския лекар Магнус Гус. Изразът "хроничен алкохолизъм" бързо се превръща в медицински термин за състояние на редовна интоксикация, а носителят на "болестта" се нарича алкохолик (например италиански алкохолик, френски алкохолик, германски алкохолик, испански алкохолико, шведски алкохолик). Определение на алкохолизма Алкохолизмът е сложен многостранен феномен и многобройните му формални определения се различават в зависимост от гледната точка на детерминанта. В опростено определение алкохолизмът причинява заболяване, причинено от хронично, неконтролирано използване на алкохол. Чисто фармакологично, физиологичната дефиниция на алкохолизма го класифицира като наркомания, която изисква използването на увеличаващи се дози за получаване на желаните ефекти и предизвиква симптоми на отнемане при спиране на алкохола. Това определение обаче не е напълно правилно, тъй като алкохолиците, за разлика от другите наркомани, не винаги се нуждаят от постоянно нарастващи дози алкохол. Пристрастените към опиум, от друга страна, са толкова приспособени към лекарството, че могат да оцелеят в доза, която е стотици пъти по-летална за обикновения човек, но дозите, при които адаптиращите се алкохолици рядко надвишават нормалната единична летална доза. Освен това синдромите на отнемане при алкохолизъм се появяват непоследователно, понякога не се появяват в лице, което ги е изпитвало преди и никога не се появява при някои пиячи, чието разрушително поведение иначе не се различава от тези, които са фармакологично зависими от алкохола. Третото определение, поведенческо, определя алкохолизма като нарушение, при което алкохолът придобива забележимо значение в живота на човека и в който човек преживява загуба на контрол върху желаната от него употреба. В това определение за алкохолизъм е възможно да се включи или да не се включи физиологичната зависимост, но неизменно се характеризира с достатъчно алкохолно потребление, което да предизвика съжаление и редовни физически, психически, социални, икономически или правни трудности. Клиницистите наричат такова поведенческо разстройство заболяване, защото продължава дълго, е наследствено и е основната причина за смърт и инвалидност. Освен това алкохолът променя способността на мозъка да контролира възможността за доброволно спиране на употребата му. Както в случая на други медицински заболявания, но за разлика от повечето лоши навици, изследванията показват, че волята за лечение на алкохолизма е само по себе си незначителна. Някои социолози смятат, че медицината на алкохолизма е грешка. За разлика от повечето симптоми на болестта, загубата на контрол върху употребата на алкохол не винаги е релевантна, а не във всички ситуации. Един алкохолик не винаги е под натиск да пие и понякога може да устои на импулса за пиене или пиене по контролиран начин. Ранните симптоми на алкохолизма варират от култура до култура, а понякога алкохолизмът от страна на пристрастения наблюдател понякога може да бъде погрешно наричан алкохолизъм. В общото население променливостта на консумацията на алкохол в ежедневния живот се разпределя върху плавен континуум. Тази характеристика е несъвместима с медицинския модел, което предполага наличието или отсъствието на алкохолизъм, какъвто е например случаят с бременност или мозъчен тумор. Поради тези причини една социологическа дефиниция счита алкохолизма за един от симптомите на социално отклонение и вярва, че нейната диагноза често зависи от светогледа и ценностната система на наблюдателя. Например, прекъсната алкохолна интоксикация може да предизвика заболяване, изискващо отсъствие от работа. В съвременната индустриална общност това прави алкохолизма много като болест. Въпреки това, в селското общество, случайно пиянство, което се случва на фестивалите в общността и води до спиране на работата за няколко дни, е нормално. Трябва да се отбележи, че това пиянство на фиеста е доброволен избор и не е съжаляващо. Ако социологическият модел е напълно правилен, човек често трябва да очаква, че алкохолизмът ще изчезне чрез повишаване на обществената информираност, какъвто е случаят с много други симптоми на социални отклонения. Това обаче не се случва. И накрая, епидемиолозите се нуждаят от определение за алкохолизъм, което ще им позволи да идентифицират алкохолици сред населението, които може да не са на разположение за индивидуален скрининг. За да определят алкохолизма, те могат да разчитат на количествени и честотни измервания на докладвани случаи на хоспитализация, свързани с употребата на алкохол, според формула, основаваща се на честотата на смъртни случаи от цироза или при арести поради злоупотреба с алкохол. Секцията разглежда употребата на алкохол в исторически аспект. Очертава начините за формиране на алкохолизма като болест. Неотложността на проблема за преодоляване на пиянството и алкохолизма е обоснована. Разглеждат се биохимичните, психофармакологичните, неврофизиологичните и психологическите аспекти на формирането на алкохолизма. Описание на основните клинични прояви на болестта. Съществуват съвременни научно-базирани методи за лечение и профилактика. Също така съдържа информация за вредните ефекти на алкохола върху деца и юноши. Не само директното негативно въздействие на консумацията на алкохол върху развиващия се организъм е описано, но косвено влияние на възрастта на пиянство върху образуването на личността на детето също се разглежда подробно. Предлагат се препоръки за предотвратяване на разпространението на консумацията на алкохол от деца и юноши. Проектиран за широка гама от читатели. Бяха добавени нови данни за разпространението и последиците от алкохолизма, основната глава "Организацията за борба с алкохолизма" преминава през съществена обработка, е въведена нова секция, посветена на първичната превенция на алкохолизма, голямо място се дава на насърчаването на здравословен начин на живот. За организатори на общественото здравеопазване, нарколози и други специалисти, които се интересуват от проблемите на алкохолизма. Съдържание Глава I. Определяне и класификация на алкохолизма Глава II Методи за изследване на алкохолизма Глава III. Консумация на алкохол Глава IV Разпространение на алкохолизма Глава V. Медицински и социални последствия от злоупотребата с алкохол Глава VI. Социални причини за алкохолизъм и пиянство Глава VII От историята на борбата срещу алкохолизма Глава VIII. Организиране на борбата срещу алкохолизма в СССР Глава 1 . Погледни към миналото Глава 2 Алкохолът в съвременния свят Глава 3 Алкохол и алкохолизъм Глава 5 Порочни кръгове или патогенезата на алкохолизма Глава 6 Една болест, наречена "алкохолизъм" Глава 7 Класификация на алкохолизма и диагностични въпроси Глава 8 Съвременни подходи към лечението на алкохолизма Глава 9 Предотвратяване на болестта Алкохолизмът и употребата на алкохол са пречка за развитието на всяко общество и цивилизация като цяло. Препятствието, което трябва да бъде преодоляно, тъй като алкохолът струва на човечеството твърде скъпо. И същността не е само в материалните загуби, а в загубата на духовна сила, разбити съдби и изгубени животи. Алкохолизмът не може да бъде разглеждан изолирано, той е тясно свързан с пиянството и употребата на алкохол като цяло. Ако изглеждате по-широко, тогава вниманието към алкохола е само част от по-сложен проблем - отношението на човек към употребата на психотропни (способни да променят психичното състояние) наркотици. Сред тях има много средства за пристрастяване и пристрастеност, което води до развитие на наркомания и злоупотреба с вещества. Въпреки че спектърът на разпространение на злоупотреба с психотропни лекарства не е еднакъв в различните региони, алкохолът е безспорен лидер. Истинската картина е, че в повечето страни по света консумацията на алкохол и алкохолизмът предизвикват най-сериозното безпокойство и водят до тежки последици. Същевременно, според Световната здравна организация, в началото на 80-те години световното производство на алкохолни напитки достигна 2,5 литра на глава от населението на година по отношение на 100% алкохол. Наркологичната ситуация, исторически в СССР, се характеризира и с преобладаването на алкохолизма. В сравнение с всички други психотропни лекарства, консумацията на алкохол е по-свързана с различните обичаи, традиции и ритуали, които съществуват в нашето общество. Затова днес се разбира, че преодоляването на пиянството и алкохолизмът не е еднократно действие, а многоетапен процес, насочен към прехода на обществото към нов здравословен начин на живот. Това изисква сериозно преструктуриране в различни области на живота. Такова преструктуриране в СССР вече е започнало и се случва пред очите ни. Партията и правителството приемат документи, чиято отличителна черта е принципната им природа: те не са насочени към намаляване, а към преодоляване на пиянството и алкохолизма, което е особено важно в "модерните условия, когато творческите сили на нашата социалистическа система се разкриват по-пълноценно, предимствата на социалистическия начин на живот, Особено важно е стриктното спазване на принципите на комунистическия морал и етика " 1 . Съответства на целите и националното ниво на текущите дейности. Задачата е да се постигне премахването на условията, които подкрепят употребата както на алкохол, така и на други пристрастени средства. Тази задача се решава само чрез прилагане на дългосрочна програма от комплекс от мерки, включително социално-икономическите, образователните, психологическите и медико-биологичните аспекти на борбата срещу алкохола. Особено трудно е да се преодолее действителният алкохолизъм. Какво представлява алкохолизмът? Спорове за това дали тази болест е дълъг в миналото. Алкохолизмът е заболяване, което се влошава, напредва и става хронично, което се развива по време на редовното пиене и се характеризира с развитие на патологична жажда за алкохол, появата на други психически и физически заболявания, както и социални последици, свързани с употребата на алкохол. Алкохолизмът като заболяване е преобладаващо медицински проблем. Развитието му при пиене обаче става възможно само ако има мащабен социален феномен - производството и запазването на традициите на консумация на алкохол. Опасността от болестта се крие във всяка връзка във веригата "пиене на алкохол - пиянство (редовно пиене) - алкохолизъм". Всяка предишна връзка е необходима, за да се появи следващата. И е ясно, че за да се реши проблемът, не е достатъчно да се концентрират усилията само върху борбата с най-очевидната, ужасна болест - алкохолизмът. Не трябва да забравяме, че трагичните резултати от приема на алкохол се проявяват във всяка връзка във веригата. Както е установено, "нормалното" използване на алкохол намалява производителността, допринася за престъпления, наранявания и може да бъде фатално. Не се нуждаят от доказателства и изявления за опасностите от системното използване на алкохол - пиянство, разрушителни и за пиячите и други. Оттук и естественото желание на обществото да премахне всяка форма на употреба на алкохол. И макар че само по себе си намаляването на консумацията на алкохол не е достатъчно (трябва да бъде подкрепено от набор от конструктивни мерки), ясно е, че радикалното преодоляване на пияността и алкохолизма е фундаментално осъществимо само на фона на значително намаляване на консумацията на алкохол. И решаващо тук е намаляването на интереса и премахването на необходимостта от алкохол. От общия брой на хората, които консумират алкохол, средно 6% се разболяват от алкохолизъм (Slowik, 1984). Изглежда малко? Но ако вземем предвид реалната степен на употребата на алкохол в света, значителната тежест на алкохолизма като болест, цялото количество негативни последици за обществото, предизвикани от алкохолизма, тогава ще станат ясни енергичните усилия, които се правят сега, за да се проучи и преодолее тази болест. В същото време обширното проучване на алкохолизма от представители на различни специалности и области доведе до все по-задълбочаваща се диференциация на научните изследвания, доведоха до натрупването на огромна маса фактически материали, понякога разнородни. Проблемът на алкохолизма е толкова сложен, че за да го разбереш, трябва да си експерт в едно и също време в няколко области на знанието. В това отношение обаче авторите като лекари се опитват да не се ограничават в тази книга само до медицинските аспекти на проблема, а също и да анализират основните резултати от биологични, социологически и други изследвания. Този подход ще изисква известни усилия от страна на читателя, но се надяваме, че усилията ще се окажат плодотворни и ще доведат до по-пълно разбиране на алкохолизма.
1.1 1.2 1.3 2.1 2.2 2.3 2.4 3.1 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 4.6 4.7 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 6.6 6.7 6.8 6.9 6.10 6.11 6.12 6.13 7.1 7.2 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 8.6 9.1 9.2 9.3 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 15.2 16.1 16.2 17.1 17.2 18.1 19.1 19.2 20.1 20.2 21.1 21.2 22.1 22.2 23.1 23.2 24.1 24.2 25.1 25.2 26.1 26.2 27.1 27.2 28.1 28.2 29.1 29.2 31.1 31.2 31.3 32.1 32.2 32.3 32.4 33.1 33.2 34.1 34.2 34.3 34.4 34.5 35.1 35.2 36.1 36.2 36.3 37.1 37.2 37.3 37.4 37.5 37.6 37.7 37.8 37.9 37.10 37.11 37.12 37.13 37.14 38.1 38.2 38.3 39.1 40.1 40.2 40.3
Alcoholism is an excessive and regularly repeated use of alcoholic beverages to the extent that the drinker regularly harms themselves or others. Damage can be physical or mental; it can also be social, legal or economic. Since such alcohol consumption is usually considered insurmountable and uncontrollable, alcoholism is considered by most, but not all, clinicians as a disastrous addiction and disease. The concept of drunkenness as a disease seems to be rooted in antiquity. The Roman philosopher Seneca classified him as a form of insanity. However, the term "alcoholism" appeared in the classic essay "Alcoholismus Chronicus" (1849) by the Swedish physician Magnus Huss. The phrase chronic alcoholism quickly became a medical term for a state of regular intoxication, and the carrier of the "illness" was called an alcoholic (for example, the Italian alcoolisto, the French alcoolique, the German alkoholiker, the Spanish alcohólico, the Swedish alkoholist). Definition of alcoholism Alcoholism is a complex multifaceted phenomenon, and its many formal definitions differ depending on the point of view of the determinant. In a simplified definition, alcoholism causes a disease caused by chronic, uncontrolled drinking. Purely pharmacologically, the physiological definition of alcoholism classifies it as a drug addiction that requires consumption of increasing doses to produce the desired effects and causes withdrawal symptoms when alcohol is consumed. However, this definition is not entirely correct, since alcoholics, unlike other addicts, do not always need ever-increasing doses of alcohol. Opium drug addicts, on the other hand, are so adaptable to the drug that they can survive a dose that is a hundred times more lethal to an average person, but those doses to which alcoholics adapt rarely rarely exceed the normal single lethal dose. Moreover, abstinence syndromes in alcoholism occur inconsistently, sometimes do not appear in a person who has experienced them before and never occurs in some drinkers whose destructive behavior otherwise does not differ from those who are pharmacologically dependent on alcohol. The The third definition, behavioral, defines alcoholism as a disorder in which alcohol acquires a significant significance in a person's life and in which the individual experiences loss of control over his desired use. This definition of alcoholism can or does not include physiological dependence, but invariably it is characterized by sufficient consumption of alcohol to cause regret and regular physical, mental, social, economic or legal difficulties. Clinicians call this behavioral disorder a disease, because it persists for many years, is hereditary and is the leading cause of death and disability. In addition, alcohol alters the ability of the brain to control the possibility of voluntary cessation of its use. As in the case of other medical diseases, but unlike most bad habits, studies show that willpower when curing alcoholism in itself is insignificant. Some sociologists believe that medication of alcoholism is a mistake. Unlike most of the symptoms of the disease, loss of control over alcohol consumption is not always relevant and not in all situations. The alcoholic is not always under internal pressure to drink, and sometimes can withstand the impulse to drink or drink in a controlled manner. The early symptoms of alcoholism range from culture to culture, and recreational public drunkenness can sometimes be misnamed alcoholism as a biased observer. In the general population, the variability of alcohol consumption in everyday life is distributed over a smooth continuum. This characteristic is incompatible with the medical model, which implies that alcoholism is present or absent, as is the case, for example, with pregnancy or a brain tumor. For such reasons, the sociological definition regards alcoholism as one of the symptoms of social deviation and believes that its diagnosis is often dependent on the world view and the value system of the observer. For example, periodic alcohol intoxication can cause diseases that require absence from work. In the modern industrial community, this makes alcoholism clearly like a disease. However, in rural society, periodic drunkenness, which occurs at community festivities and leads to the suspension of work for several days, is normal. It should be noted that this drunkenness at the fiesta is a voluntary choice and does not cause regret. If the sociological model was completely correct, one often expects that alcoholism will disappear by increasing social consciousness, as is the case with many other symptoms of social deviations. However, this does not happen. Finally, epidemiologists need a definition of alcoholism that will allow them to identify alcoholics among the population who may not be available for an individual survey. To determine alcoholism, they can rely on quantitative and frequency measurements of reported hospitalization cases associated with alcohol use, according to a formula based on the incidence of cirrhosis deaths, or on arrests due to alcohol abuse. In this section, the use of alcohol in the historical aspect is considered. Alcoholism is described as a disease. The urgency of the problem of overcoming drunkenness and alcoholism is substantiated. Biochemical, psychopharmacological, neurophysiological and psychological aspects of the formation of alcoholism are discussed. The description of the main clinical manifestations of the disease is given. Modern scientific methods of treatment and prophylaxis are given. It also contains information about the harmful effects of alcohol on children and adolescents. It is described not only the direct negative impact of alcohol use on the developing organism, but also the indirect influence of adult drunkenness on the formation of the child's personality is considered in detail. Recommendations are given to prevent the spread of alcohol consumption among children and adolescents. Designed for a wide range of readers. Supplemented with new data on the prevalence and consequences of alcoholism, the main chapter "Organization of the fight against alcoholism" was subjected to substantial processing, a new section on primary prevention of alcoholism was introduced, a great place is given to promoting healthy lifestyles. For the organizers of health care, narcologists and other professionals interested in alcohol problems. Table of contents Chapter I. Definition and classification of alcoholism Chapter II. Methods of studying alcoholism Chapter III. Consumption of alcoholic beverages Chapter IV. Prevalence of alcoholism Chapter V. Medical and social consequences of alcohol abuse Chapter VI. Social causes of alcoholism and drunkenness Chapter VII. From the history of the fight against alcoholism Chapter VIII. Organization of the fight against alcoholism in the USSR Chapter 1 . A look into the past Chapter 2 . Alcohol in the modern world Chapter 3 . Alcohol and Alcoholism Chapter 5 . Vicious circles, or pathogenesis of alcoholism Chapter 6 . A disease called alcoholism Chapter 7 . Classification of alcoholism and diagnosis Chapter 8 . Modern approaches to the treatment of alcoholism Chapter 9 . Prevent illness Alcoholism and alcohol use are an obstacle to the development of any society and civilization in general. The obstacle that must be overcome, since alcohol costs too much for mankind. And the essence is not only in material losses, but in the loss of spiritual forces, broken lives and lost lives. Alcoholism can not be considered in isolation, it is closely related to alcoholism and the use of alcohol in general. If you look more widely, then the very attention to alcohol is only a fragment of a more complex problem - the relationship of a person to the use of psychotropic (capable of changing the mental state) drugs. Among them there are a lot of means that cause addiction and addiction, leading to the development of drug addiction and substance abuse. Although the distribution spectrum of abuse of psychotropic drugs is not the same in different regions, alcohol is an absolute leader here. The real picture is that in most countries of the world it is the consumption of alcohol and alcoholism that cause the most serious anxiety and lead to grave consequences. At the same time, according to the World Health Organization, in the early 80's world production of alcoholic beverages reached 2.5 liters per capita per year in terms of 100% alcohol. The narcological situation, historically developed in the USSR, is also characterized by the prevalence of alcoholism. The consumption of alcohol in comparison with any other psychotropic drugs is largely due to the diverse customs, traditions and rituals that exist in our society. Therefore, today it has come to understand that overcoming drunkenness and alcoholism is not a one-stage action, but a multi-stage process aimed at the transition of society to a new, healthy lifestyle. This requires a serious restructuring in different spheres of life. Such a restructuring in the USSR has already begun and is taking place before our eyes. The party and the government adopted documents whose principal feature is their fundamental character: they are not aimed at reducing, but in overcoming drunkenness and alcoholism, which is especially important in "modern conditions, when the creative forces of our socialist system are becoming more fully revealed, the advantages of the socialist way of life, special importance assumes strict observance of the principles of communist morality and morality. " Corresponds to the goals set and the national scale of the activities carried out. The task is to achieve the eradication of conditions that support the use of both alcohol and other addictive means. This task is solved only through the implementation of a long-term program of a set of measures, including socio-economic, educational, psychological and medical-biological aspects of combating alcohol. However, the special difficulty is the overcoming of alcoholism proper. What is alcoholism? The debate about whether the disease is or not is a long time ago. Alcoholism is a weight gaining in proportion to progression and becoming a chronic disease that develops during regular drinking and is characterized by the development of a pathological craving for alcohol, the appearance of other mental and physical disorders, and the social consequences associated with the use of alcohol. Alcoholism as a disease is mainly a medical problem. However, its development among drinkers becomes possible only if there is a large-scale social phenomenon - the production and preservation of the traditions of alcohol consumption. The danger of the disease lies in every link of the chain "alcohol consumption - alcoholism (regular use of alcohol) - alcoholism." Each previous link is necessary for the appearance of the next. And it is clear that to solve the problem it is not enough to concentrate efforts only on combating the most obvious, terrible disease - alcoholism. It should not be forgotten that the tragic results of taking alcohol are manifested in any part of the chain. As it is established, "ordinary" alcohol consumption reduces labor productivity, contributes to offenses, injuries , can lead to death. There is no need for proof and the assertion about the danger of the systematic use of alcohol - drunkenness, pernicious for both the drinker and others. Hence the natural tendency of society to supersede any form of alcohol use. Although the reduction in alcohol consumption in itself is clearly insufficient (it must be supported by a set of constructive measures), it is clear that radical overcoming of alcoholism and drunkenness is fundamentally feasible only against the background of a significant reduction in alcohol consumption. And the decisive here are the reduction of interest and the elimination of the need for alcohol. Of the total contingent of alcohol users, alcoholics become an average of 6% (Slowik, 1984). It seems a little? But if we take into account the real scale of alcohol consumption in the world, the significant severity of alcoholism as a disease, the entire amount of negative consequences for society, brought by alcoholism, then the vigorous efforts being made to study and overcome this disease will become clear. At the same time, a wide study of alcoholism by representatives of various specialties and directions caused an ever-deepening differentiation of scientific research, led to the accumulation of a huge mass of factual material, sometimes heterogeneous. The problem of alcoholism is so complex that, in order to understand it, you need to be an expert at the same time in several areas of knowledge. In this regard, the authors, while being doctors, nevertheless made an attempt not to confine themselves in this book to medical aspects of the problem, but to analyze also the main results of biological, sociological and other studies. This approach will require some effort from the reader, but we hope that the efforts will be fruitful and lead to a more complete understanding of alcoholism.