http___bg.gospeltranslations.org_wiki__D0_9D_D0_BE_D0_B2_D0_BE_D1_80_D0_BE_D0_B6_D0_B4_D0_B5_D0_BD_D0_B8_D0_B5___D0_B2_D1_8F_D1_80_D0_B0___D0_BB_D1_8E_D0_B1_D0_BE_D0_B2___D0_B2__D1_82_D0_B0_D0_B7_D0_B8__D0_BF_D0_BE_D1_81_D0_BB_D0_B5_D0_B4_D0_BE_D0_B2_D0_B0_D1_82_D0_B5_D0_BB_D0_BD_D0_BE_D1_81_D1_82_1.xml
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 6.1 8.1 8.2 8.3 8.4 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 10.1 10.2 11.1 12.1 12.2 12.3 13.1 14.1 14.2 14.3 14.4 14.5 15.1 15.2 15.3 16.1 16.2 16.3 16.4 16.5 17.1 18.1 18.2 18.3 18.4 18.5 18.6 18.7 18.8 18.9 19.1 20.1 20.2 20.3 20.4 20.5 21.1 21.2 21.3 22.1 23.1 23.2 23.3 24.1 24.2 24.3 25.1 26.1 26.2 27.1 27.2 27.3 28.1 28.2 28.3 29.1 29.2 29.3 29.4 29.5 29.6 29.7 29.8 30.1 31.1 31.2 31.3 31.4 31.5 31.6 31.7 31.8 32.1 32.2 32.3 32.4 33.1 34.1 34.2 35.1 35.2 35.3 36.1 37.1 37.2 37.3 37.4 37.5 38.1 39.1 39.2 40.1 41.1 41.2 42.1 43.1 43.2 43.3 44.1 45.1 45.2 45.3 46.1 47.1 47.2 47.3 47.4 47.5 48.1 48.2 48.3 48.4 49.1 50.1 50.2 50.3 50.4 51.1 51.2 51.3 51.4 51.5 52.1 52.2 52.3 52.4 52.5 53.1 54.1 54.2 54.3 54.4 54.5 54.6 54.7 54.8 55.1 55.2 55.3 55.4 55.5 55.6 55.7 56.1 57.1 57.2 57.3 57.4 57.5 57.6 57.7 58.1 58.2 58.3 58.4 58.5 58.6
Новорождение, вяра, любов: в тази последователност от Gospel Translations Bulgarian By John Piper About Loving Others Part of the series You Must Be Born Again Translation by Desiring God Всеки, който вярва, че Исус е Помазаникът, е роден от Бога; и всеки, който люби Онзи, Който е родил, люби и Родения от Него. По това познаваме, че любим Божиите чада, когато любим Бога и изпълняваме Неговите заповеди; защото тази е Божията любов: да пазим Неговите заповеди; а заповедите Му не са тежки. Защото всичко, което е родено от Бога, побеждава света; и тази е победата, която е победила света, нашата вяра. И кой побеждава света, ако не този, който вярва, че Исус е Божият Син? Една от целите ми днес е да ви покажа, че способността ни да обичаме хората се основава на това, че в Христос вече обичаме съвършено, въпреки че може да ни се случи да грешим. С други думи, искам сами да видите, че дори да не успявате да обичате както трябва, съвършенството на Христос застава пред Бога вместо вашия неуспех. Искам да видите, че вярата в Христос, а не любовта към другите е начина да се радваме на единството с Христос. Затова първо трябва да се появи вярата, която се различава от любовта и да бъде в корените на любовта. Иначе тя ще бъде унищожена. Ако не достигнете до любовта по този начин, вината от вашия провал и отчаянието вероятно ще ви съкрушат. Ако това се случи, ще отворите живота си за неуморно законничество или неизбежна безнравственост. Последователността на мисълта в 1 Йоан 5:3-4 Нека започнем от там, където бяхме последния път - последователността на размислите в 1 Йоан 5:3-4. Правим това за да видим как са свързани новорождението, вярата в Христос и любовта към хората. Необходимо е сами да видите това в Словото на Бога, а не толкова да чуете какво вярвам аз. Първата нишка: да обичаме другите В стих три се казва: „…защото тази е Божията любов: да пазим Неговите заповеди; а заповедите Му не са тежки.” Понякога хората отъждествяват спазването на закона с любовта към Бога. Често се позовават на Йоан 14:15: „Ако Ме обичате, ще пазите заповедите Ми.” Този стих обаче съвсем ясно отличава любовта към Христос от подчинението на заповедите Му. Ако Ме обичате – това е едно нещо – ще пазите заповедите ми – това е съвсем друго. Едното води към другото. Любовта и пазенето на заповедите не са тъждествени. Не е грешно да кажем, че да обичаме Исус или да обичаме Бога включва да правим и това, което е заповядал. Но това не е всичко. Това казва и Йоан в 1 Йоан 5:3: „…а заповедите Му не са тежки.” Да обичаме Бога не означава само да вършим това, което ни заповядва; трябва и сърцето ни да не смята, че заповедите Му са тежки. Щом заповедите не са тежки, тогава какви са? Те са желани и привлекателни. Това, което искаш с цялото си сърце да направиш, не е тежко. Чуйте псалмиста. Псалм 40:8: „…драго ми е Боже мой, да изпълнявам Твоята воля; да, законът Ти е дълбоко в сърцето ми.” Псалм 119:24: „Твоите изявления са наистина моя наслада и мои съветници.” Псалм 119:35: „Насочи ме в пътя на Твоите заповеди, защото в него се наслаждавам.” Псалм 119:92: „Ако Твоят закон не беше ми наслада, то аз тогава бих загинал в оскърблението си.” Да обичаш Бога означава да Му се възхищаваш, да Го цениш, да милееш за Него, да Го желаеш така истински, че Неговата воля да бъде наслаждение за теб, а не тежест. Кои заповеди на Бога? Преди да стигнем до нишката, която свързва стихове 3 и 4, нека бъдем сигурни кои точно заповеди на Бога има предвид апостол Йоан когато говори за тяхното спазване като израз на нашата любов към Него. Ще ни бъде лесно да разберем, ако последваме хода на мислите от 4:20 нататък. Йоан казва в 4:20: „Ако каже някой: Любя Бога, а мрази брат си, той е лъжец; защото, който не люби брат си, когото е видял, не може да люби Бога, Когото не е видял.” Видно е, че покорството, което Йоан има предвид и чрез което показваме любовта си към Бога, се състои в това да обичаме другите и особено другите вярващи. Той отстоява тази позиция в 1 Йоан 5:1 „…и всеки, който люби Онзи, Който е родил, люби и Родения от Него.” Ето отново: Знакът, че обичаме Бога е това, че обичаме другите, особено другите вярващи. Стих 2 обърнат обратно казва, че любовта ни към Бог е знак затова, че обичаме децата Му: „По това познаваме, че любим Божиите чада, когато любим Бога и изпълняваме Неговите заповеди.” Мисля, че тук смисълът е да бъдем предпазени от това да тълкуваме сантиментално любовта и да забравим за Бог и Неговите заповеди. Йоан казва: Не правете това. Вие не обичате никого, ако не обичате Бога. Може да си мислите, че обичате. Йоан обаче казва в стих 2: „По това познаваме, че любим Божиите чада, когато любим Бога…” Заповедите са обобщени в заповедта да обичаш другите Ако не обичате Бога, не можете да направите истинско добро на никого. Можете да нахраните, да облечете и да подслоните хората; да ги накарате да се чувстват удобно докато погиват. Но Бог не смята, че това е любовта. Тя храни, облича и подслонява; обаче включва и спазването на Неговата заповед да помага на другите да опознаят и обикнат Бог и Христос. Ако обаче не обичате Бога, не можете да обичате хората по начина, който има значение за вечността. Ето отговорът на нашия въпрос: Когато Йоан казва: „…защото тази е Божията любов: да пазим Неговите заповеди; а заповедите Му не са тежки”, има предвид основно заповедите, обединени в това да обичаме другите, особено вярващите. Можем да предадем с други думи стих 3 така: „Да обичаш Бога, това е да обичаш другите, особено Неговите деца и този живот на жертвена Христоподобна любов не е тежък. Това е нещото, което най-много желаем да вършим като израз на любовта ни към нашия Баща.” Втората нишка: новорождението Втората нишка в проследяването на мисълта от стихове 3 и 4 се намира в 4а: „Защото всичко, родено от Бога побеждава света…” Забележете думата „защото” в началото. Йоан казва: “Ще ви обясня защо да обичаме Бога като спазваме заповедите Му, по-точно като обичаме другите, не е тежко. Не е тежко, „защото всичко, което е родено от Бога, побеждава света”. Ние сме способни да обичаме Бога и другите защото чрез новорождението сме победили света. „Всеки роден от Бога е победил света.” Това трябва да означава, че съществуват сили, които работят за да ни накарат да не се обичаме и да не обичаме Бога. В новорождението обаче тези сили са победени. Проблемът: силите от света Какви са тези сили? Нека се върнем към 1 Йоан 2:15-17 за да получим най-ясния отговор в това послание. Не любете света, нито каквото е на света. Ако люби някой света, любовта на Отца не е в него. Защото нищо, което е в света – страстта на плътта, пожеланието на очите и тщеславието на живота, не е от Отца, но е от света; и светът преминава и всичко, към което той има похот; а който върши Божията воля, пребъдва до века. Ето силите в света, които трябва да бъдат победени (стих 16): „желанията на плътта, желанията на очите и гордостта от притежанията.” Те могат да бъдат обобщени като желания за това, което нямаме и гордостта от това, което имаме. Когато не притежаваме това, което искаме, светът ни покварява с алчност и скъперничество. Когато имаме това, което искаме, светът ни развращава с гордост. Ето какво не ни разрешава да обичаме Бога и да се обичаме един друг. Ние обичаме да притежаваме неща. Когато ги нямаме, ние жадуваме за тях. Когато ги имаме, обичаме да говорим за тях без да спираме. А къде е Бог във всичко това? В най-добрия случай, Той е там в ролята на космически Дядо Мраз. Дори понякога може и да му благодарим за всички тези неща. Но това е признателност, която показва, че дарът е наш бог, а не този, който го дава. Отговорът: новорождението Основната причина поради която не обичаме Бога и намираме за тежко да обичаме хората, е че копнеем за нещата от света. Те могат да бъдат добри неща. Могат да бъдат лоши. Могат да бъдат материални неща. Каквито и да са, те не са Бог. Когато започнем да ги желаем повече отколкото копнеем за Бога, те стават идоли и заместват любовта към Бога и към хората. Това е всеобщ проблем в света. Какво е решението му? Йоан отговаря в 1 Йоан 5:3-4. Той казва в стих 4, че причината да обичаш Бог и хората и това да не е тежко бреме (стих 3) е в това, че сме били родени отново и новорождението е победило света: „Всеки роден от Бога е победил света.” Сега вече можем да разберем какво означава това: новорождението отрязва корена на копнежа по света. Да победиш света означава, че желанията на плътта, желанията на очите и гордостта от притежанията повече не те владеят. Тяхната сила е разбита. Третата нишка: вяра в Христос Как се случва това? Отговорът се намира в стих 4: „И тази е победата, която побеждава света – нашата вяра.” Причината, поради която новорождението побеждава желанията на плътта, желанията на очите и гордостта от притежанията, е, че то ражда вяра. Най-неотложната и съдбоносна работа на Бог при новорождението е, че новият човек, когото Той създава, вижда изключителната ценност на Исус, Който превъзхожда всичко останало. Резултат от това е приемането на Исус в истинската Му същност – като съкровище. Това е вяра: да приемеш Исус заради това, което е защото очите ти са били отворени да виждат Неговата истина, красота и достойнство. Вярата вижда, че Исус е по-добър Ето защо вярата побеждава света. Той ни държи вързани със силата на желанията си. Сега обаче очите ни са отворени от новорождението за да видим превъзходната привлекателност на Исус. Исус е по-добър от желанията на плътта, на очите и от богатствата, които ни задушават с похот и гордост (Марк 4:19). Сега сме в състояние да отговорим на първоначалния въпрос за връзката между новорождението, вярата в Христос и любовта към хората.Това, което ще кажем, е много важно. Новорождението е причина за вярата Можем да кажем първо, че вярата е резултат от новорождението Това става ясно от 1 Йоан 5:1: „Всеки, който вярва (който има вяра), че Исус е Христос е роден от Бога.” Да бъдеш роден от Бога има като резултат вяра. Нашата вяра е пряко доказателство за раждането ни от Бога. Обичта към хората е плод на вярата Второ, можем да кажем, че да обичаме хората е резултат от вярата ни. Това Йоан обосновава в стих 4: Победата, която побеждава света – нашата вяра – побеждава това, което ни пречи да обичаме хората. Редът: новорождение, вяра, любов По ред на възникването им, ние имаме: 1) новорождение; 2) вяра в Исус; 3) вършенето на Божиите заповеди без усещането за тежест, а именно, да обичаме другите. Бог предизвиква новорождението. Новорождението е създаване на нов живот, който вижда Исус такъв, какъвто е и Го приема; това отрязва корените на ненаситните, страстни желания на света и ни дава свобода да обичаме. Защо този ред е толкова важен? Защото ще ни пази от това да бъркаме нашата спасителна вяра с любовта ни към хората. Днес има хора, които смесват вярата в Христос и любовта към другите. Те казват, че вярата всъщност означава вярност и вярността включва любов към хората, затова няма начин да ги различим. Вяра и любов: Неразделни и различими Мисля, че това е ужасна грешка. Ще се опитам да обясня защо. Вярата в Христос и любовта към хората са неразделни. Но те не са неразличими. Те са толкова неотделими, че Йоан може да обедини всички Божи заповеди в тези две: вяра и любов. 1 Йоан 3:23: „Това е заповедта Му (единствено число), че ние вярваме в името на Сина Му Исус Христос и се обичаме един друг, точно както Той ни заповяда.” Това са накратко всичките изпитания на живота в това послание: вярвайте в Исус и се обичайте. Причинно-следствената връзка е решаваща. Причината за това е: ще дойде ден когато няма да обичаме така както сме длъжни. Какво ще направим когато сърцето ни обвини, тъй като знаем, че любовта е знак за новорождение? Как ще се борим за да имаме увереност в такива времена? Исус никога не се е провалял в любовта си към хората Съществува един решителен начин да се борите за надеждата си в такива моменти. Това зависи от ясното различаване на вярата и любовта към хората: обърнете се към 1 Йоан 2:1 и прочетете: „Дечица мои, пиша ви това за да не съгрешавате. Но ако някой от вас извърши грях (това означава да не успееш да обичаш другите както си длъжен), имате Защитник пред Отец, Исус Христос праведният.” Йоан приема, че дори да се провалите, дори когато извършите грях, когато не обичате както трябва, имате Защитник пред Бога. И Той е наречен „праведния.” Така е , Той е съвършен. Дори да сте извършили грях, Той никога не греши. Дори да сте се провалили в любовта, Той не се проваля. Той стои пред Бога и ви защитава; защитава не някой друг, а вас. Защото е съвършено ясно, че сте се провалили. „Но ако някой съгреши, имаме Защитник…праведния.” Ударението пада върху Неговата праведност, Неговата безгрешност; съвършеното Му дело, в което ние сме се провалили. Причината, поради която това важи за нас, е вярата, с която сме Го приели. Когато вярваме в Него, Той е всичко от което се нуждаем пред Бога. Той е нашата праведност, нашето съвършенство и нашата съвършена любов. На това се основава нашата надежда пред един свят Бог. Да вярваме в Исус: коренът на любовта към хората Ето защо е толкова съдбовно да видим, че вярата в Исус е нещо различно от любовта ни към хората и вярата е в корените на любовта. Да вярваме в Исус означава да сме Го признали и приели. Да обичаме другите означава да отидем при тях. Виждаме колко сме несъвършени когато отиваме при тях, защото вече сме приели Исус като наше съвършенство. Да приемем Исус означава Той да се превърне в основата на нашето спасение. На Него се основава нашата надежда. В крайна сметка, само Неговите праведност, съвършенство и любов струват нещо пред Отец. Вярата в Исус, а не любовта към хората, приема Исус като моя заместваща праведност, съвършенство и любов. Ето защо аз мога да се надявам когато се препъвам. Моето стоене пред Бога е праведността на Защитника ми. Моят съвършен Защитник казва: „Отче, заради мен погледни благосклонно на несъвършения си слуга Джон. Заради Моята съвършена любов погледни благосклонно към него, въпреки несъвършената му любов. Ти знаеш всичко, Боже. (1 Йоан 3:20) Знаеш, че в сърцето си той се осланя на мен и ми вярва. Затова Аз съм негов и моята съвършена любов е негова.” Исус, нашият съвършен Защитник Ето така Бог ме вижда в Христос. Аз не се отчайвам когато се проваля. Не се парализирам от безнадеждност. Изповядвам своя неуспех в любовта (1 Йоан 1:9). Прегръщам прошката, за която е платил. Заемам мястото си в премахващата гнева жертва, която е направил (1 Йоан 2:2). Уверявам се в сърцето си, че Бог ме вижда посредством моя праведен Защитник. Свършвам там, откъдето започнах. Исках сами да се уверите, че способността ви да обичаме хората се основава на това, че в Христос вече обичате съвършено, въпреки че може да ви се случи да грешите. Той е съвършенството, което ни е необходимо пред Бога. Ние не го получаваме обичайки другите, а като Му вярваме. Тази сигурност е ключа към това да обичаме другите. Ако изгубим този ключ, ще изгубим всичко, включително и силата да обичаме другите.
1.1 1.2 1.3 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 2.6 2.7 2.8 2.9 2.10 4.1 5.1 5.2 5.3 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 6.6 6.7 6.8 6.9 6.10 8.1 8.2 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 9.6 9.7 9.8 9.9 9.10 9.11 9.12 11.1 11.2 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 12.6 12.7 12.8 12.9 12.10 12.11 12.12 12.13 12.14 12.15 14.1 14.2 15.1 15.2 15.3 15.4 15.5 15.6 15.7 15.8 15.9 15.10 15.11 15.12 17.1 17.2 17.3 18.1 18.2 18.3 18.4 18.5 18.6 18.7 18.8 18.9 18.10 18.11 18.12 18.13 20.1 20.2 20.3 21.1 21.2 21.3 21.4 21.5 21.6 21.7 21.8 21.9 21.10 23.1 23.2 24.1 24.2 24.3 24.4 24.5 24.6 24.7 24.8 24.9 24.10 24.11 26.1 26.2 26.3 26.4 27.1 27.2 27.3 27.4 27.5 27.6 27.7 27.8 27.9 27.10 27.11 27.12 27.13 27.14 29.1 29.2 29.3 29.4 29.5 30.1 30.2 30.3 30.4 30.5 30.6 30.7 30.8 30.9 30.10 30.11 30.12 30.13 30.14 30.15 30.16 30.17
“but whoever keeps His word, in him the love of God has truly been perfected. By this we know that we are in Him: the one who says he abides in Him ought himself to walk in the same manner as He walked.” – John 2:5-6 (NASB) This season can be distracting, stressful, confusing, and difficult. The message from the world out there does not always deliver what is true. God has revealed Himself in His Word which we call the Bible. In it He has revealed how we should live. ‘First John presents two external tests that demonstrate salvation: doctrinal and moral. The doctrinal test consists of confessing a proper view of Christ and of sin (1:1–4; 1:5–2:2), while the moral test consists of obedience and love (1: 7–11).’1 All this comes from the Lord because He loves us. We are reminded in today’s verse that when we follow the standards God has shown us in His Word His love for us is made complete. If we are willing to let God’s love work in our hearts it will make obedience a part of our lives. So when we learn of something in the Bible that God wants us to do or a principle He wants us to follow, let’s remember that He wants it because He loves us, not because He is a dictator. His promise to us is to make us complete through our faith in Him. 1John F. MacArthur Jr., The MacArthur Study Bible: New American Standard Bible., (Nashville, TN: Thomas Nelson Publishers, 2006), 1 Jn 2:3–6. “Beloved, let us love one another, for love is from God; and everyone who loves is born of God and knows God. The one who does not love does not know God, for God is love.” – 1 John 4:7-8 (NASB) John the Apostle of Jesus Christ is often known as “the apostle of love.” He wrote about love in his letters and it is a point of focus in the Gospel. He identifies himself in the gospel he wrote by the phrase “disciple whom Jesus loved” four times. In the original Greek, there were multiple words which are translated into our English word ‘love’. The marks of Christians are Christ’s love for us and our love to Christ. By faith the seal is set upon the us by enabling ourselves to say with the apostle, “Christ loved me and gave himself for me.” (Galatians 2:20) Love gives the countersign and stamps upon our heart gratitude and love to Jesus in return. “We love because he first loved us.”(1 John 4:19) In the heroic period of the church, this double mark was clearly seen in all believers in Jesus; they were men who knew the love of Christ and rested upon it. They were true children of God ruled in their innermost being by love. The love of Christ constrains us; we rejoice in that divine love, and by force of gratitude we love the Savior with a pure and fervent heart. “The one who says, “I have come to know Him,” and does not keep His commandments, is a liar, and the truth is not in him; but whoever keeps His word, in him the love of God has truly been perfected. By this we know that we are in Him:” 1 John 2:4-5 (NASB) We have two verses today but are looking mostly at the second one for our promise. The use and repetition of the words know and keep emphasizes that those genuinely born again display the habit of obedience. Obedience results in assurance of salvation. God has given us many instructions in the Bible and we realize that He expects us to obey them. Someone may profess a fellowship with God but how they live their life shows they do not possess. John was not shy to call this kind of claim what it really is: a lie. Moreover, it may be said of the same person that the truth is not in him. If we truly love God we will want to live a way that is according to what He wants us to live. We obey God’s word and our love for Him is demonstrated. We show our love through obedience. When we obey God’s word His love for us is also demonstrated and His love for us is made perfected. He has given us instructions because He loves us and knows what is the best way for us is to live. “You are from God, little children, and have overcome them; because greater is He who is in you than he who is in the world. ” – 1 John 4:4 (NASB) If there is anything that is certain it is positively certain that we can do nothing on our own to overcome the onslaught of the devil in our lives. Because we believe by faith and confess Jesus the Son of God as our Savior and Lord, we have a target on us. The devil is a committed enemy and hates us. His only goal is to destroy us and makes us ineffective. Like the Apostle Paul wrote to Timothy, some end up shipwrecked. The third implication of the double truth that Christ came to destroy our sinning and to forgive our sins is this: Christ will really help us in our fight. He really will help us. He is on our side. He didn’t come to destroy sin because sin is fun. He came to destroy sin because sin is fatal. It is a deceptive work of the devil, and it will destroy us if we don’t fight it. Jesus is alive, Jesus is almighty, Jesus lives in us by faith. And Jesus is for us, not against us. He will help you in your fight with sin in the new year. Trust him. “ I am writing to you, little children, because your sins have been forgiven you for His name’s sake.” – 1 John 2:12 (NASB) Is it worth it? We try and try and fail and fail so we try again. Yes, there is hope. One gift from God that came to us through Christ – He has given us a clear purpose for living. There is a meaning and purpose to our salvation. The second implication of the twofold truth that Christ came to destroy our sinning and to forgive our sins is this: We make progress in overcoming our sin when we have hope that our failures will be forgiven. If we don’t have hope that God will forgive your failures, when we start fighting sin, we give up. Soon it will be a new year on our calendar. Perhaps many of you are pondering some changes, because you have fallen into sinful patterns and want out. You want some new patterns of eating, entertainment, relating to your spouse, of sleep and exercise, courage in witness. But you are wondering whether it’s any use. Well, here’s your second Christmas present: Christ not only came to destroy the works of the devil — our sinning — he also came to be an advocate for us because of experiences of failure in our fight. “My little children, I am writing these things to you so that you may not sin. And if anyone sins, we have an Advocate with the Father, Jesus Christ the righteous; and He Himself is the propitiation for our sins; and not for ours only, but also for those of the whole world.” – 1 John 2:1-2 (NASB) Sometimes big words which aren’t commonly used by us can cause us to not quite understand what a verse is saying for us. We have a powerful big word in this passage – “propitiation.” In the New Testament it signifies “an expiation, (another big word) which is a means whereby sin is covered and remitted.” This implies that we, when we believe by faith, have a clear purpose for living. John simply puts it like this: don’t sin — don’t do what dishonors God. John wrote these for us to know that we may not sin. It is possible to not sin because God has forgiven us our sins. In 1 John 3:8 he wrote, “The reason the Son of God appeared was to destroy the works of the devil.” We can say this positively, instead of negatively. In 1 John 3:23 is a summary of what John’s whole letter requires. Notice the singular “commandment” — “And this is his commandment, that we believe in the name of his Son Jesus Christ and love one another, just as he has commanded us.” That’s our purpose. Two things so closely connected John calls them one commandment: believe Jesus and love others. “Little children, make sure no one deceives you; the one who practices righteousness is righteous, just as He is righteous; the one who practices sin is of the devil; for the devil has sinned from the beginning. The Son of God appeared for this purpose, to destroy the works of the devil.” – 1 John 3:7-8 (NASB) It’s Christmas Day on our calendar and our thoughts are turned to the Gift of Gifts, Jesus the Son of God. Remembering so many other names we can use; King of Kings and Lord of Lords, Mighty God, Everlasting Father, and Prince of Peace. We might think our selected verse is sort of unusual for this day. But, no. It is appropriate in many ways that we recall and think about the reason we have this day on our calendar and what we celebrate God becoming fully Man while remaining fully God. It is mind blowing. Let’s take time to contemplate this extraordinary situation.. If the Son of God came to help us stop sinning — to destroy the works of the devil — and if he also came to die so that, when we do sin, there is a propitiation, a removal of God’s wrath, then what does this imply for living our life? For the next three posts, thanks to notes from John Piper’s “Solid Joys”, we will look at three gifts which God in Christ has given us. They are, A Clear Purpose for Living, Hope That Our Failures Will Be Forgiven, and Christ Will Help Us. “…but whoever keeps his word, in him truly the love of God is perfected. By this we may know that we are in him:” 1 John 2:5 (ESV) This season can be distracting, stressful, confusing, and difficult. The message from the world out there does not always give us the truth. The passage we have today is part of a longer sentence in which the Apostle John compared those who claim to know God but fail to keep His commandments and those who manifest God’s love through their obedience. John repeats the words “know … keep” to emphasize that those genuinely born again display the habit of obedience. Obedience results in assurance of salvation. God has revealed Himself to us through His Word, our Bible. All this comes from the Lord because He loves us. When we follow the standards God has shown us in His Word that His love for us is made complete. Let’s be willing to let God’s love work in our hearts and obedience becomes a part of our lives. So when we learn of something in the Bible that God wants us to do or a principle He wants us to follow remember, He wants it because He loves us, not because He is a dictator. His promise to us is to make us complete through our faith in Him. “And so we know and rely on the love God has for us. God is love. Whoever lives in love lives in God, and God in them.” 1 John 4:16 (NIV) Three of the most comforting and encouraging words ever, “God is love.” We know it yet we don’t always understand it. One of the many great truths revealed to us in the Bible is God’s love for us. The writer of these words in our verse today is the Apostle John. John knew of God’s love and he had experienced it as he walked and talked with Jesus. He had seen Jesus heal sick, raise the dead and he had seen Jesus weep. He also watched Jesus die as he was nailed to the executioners cross. He saw the resurrected Jesus and he saw Jesus rise up into heaven. John knew God’s love and he relied on it. We today also know God’s love because we have believed that Jesus died for us, rose again to new life and accepted him as our Savior and Lord. We experience His love in our lives and we depend on Him each day because we know how He loves us with a perfect love. We live in the love of God and God lives in us. A wonderful and encouraging promise we can depend upon to be true. Be thankful and rejoice! “For this is the love of God, that we keep his commandments. And his commandments are not burdensome. For everyone who has been born of God overcomes the world. And this is the victory that has overcome the world—our faith.” – 1 John 5:3-4 (ESV) Just yesterday we read the promise of Jesus that His yoke is easy and his burden is light. He offers to teach us how this is true. Today’s passage is from John the Apostle who continues the same promise. If we love God as He calls us to, we show that love by keeping the commandments He gives us. Not many of us bow gracefully on our own under the commandments or restrictions that are laid upon us. We do not like the idea of being told by someone what we are to do. It can be difficult to buckle under to the mandates and the laws made by men. But not so with God’s commandments. It is our love of God that relieves us of any weight from keeping His commandments. Today’s promise is that God’s commandments are NOT burdensome. Why is this true? Because having been born of God we overcome the difficulties of obedience to God. What seems insurmountable we now overcome and we have our victory in this struggle. What is that victory? It is our faith in God. By faith we believe and this victory becomes ours. It’s how we love God and each other