http___bg.harunyahya.com_bilgi_kurani-kerim_20__D0_A1_D1_83_D1_80_D0_B0-_D0_A2_D0_B0-_D0_A5_D0_B0-__D0_A2_D0_B0-_D0_A5_D0_B0_-bulgarca-translation_1.xml
1.1 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 9.2 9.3 10.1 11.1 11.2 11.3 12.1 13.1 13.2 13.3 14.1 14.2 15.1 15.2 15.3 16.1 17.1 18.1 19.1 19.2 20.1 21.1 22.1 22.2 23.1 24.1 25.1 25.2 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1 32.1 33.1 34.1 35.1 36.1 37.1 38.1 39.1 40.1 40.2 41.1 41.2 41.3 41.4 41.5 42.1 43.1 44.1 44.2 45.1 46.1 47.1 47.2 47.3 48.1 48.2 48.3 48.4 49.1 50.1 51.1 52.1 53.1 53.2 54.1 55.1 55.2 56.1 57.1 58.1 59.1 59.2 60.1 61.1 62.1 62.2 62.3 63.1 64.1 65.1 65.2 66.1 67.1 68.1 69.1 70.1 70.2 70.3 71.1 71.2 72.1 72.2 72.3 73.1 73.2 73.3 74.1 74.2 75.1 75.2 76.1 77.1 77.2 77.3 78.1 78.2 79.1 80.1 81.1 82.1 82.2 83.1 84.1 85.1 86.1 87.1 87.2 87.3 88.1 88.2 89.1 89.2 90.1 91.1 91.2 91.3 92.1 93.1 94.1 94.2 95.1 95.2 96.1 97.1 98.1 98.2 98.3 98.4 99.1 99.2 99.3 100.1 100.2 101.1 102.1 102.2 103.1 104.1 105.1 106.1 106.2 107.1 108.1 109.1 110.1 111.1 111.2 112.1 113.1 114.1 115.1 115.2 115.3 116.1 116.2 117.1 117.2 118.1 119.1 120.1 121.1 122.1 122.2 123.1 124.1 124.2 124.3 125.1 126.1 127.1 128.1 128.2 129.1 129.2 130.1 131.1 132.1 132.2 133.1 133.2 133.3 134.1 135.1 136.1 136.2 137.1 137.2 137.3 137.4
В името на Аллах, Всемилостивия, Милосърдния!; Ние не ти низпослахме Корана, за да страдаш, 3 . а за напомняне на всеки, който се страхува [от Аллах] 4 . низпослание от Онзи, Който сътвори земята и високите небеса, Всемилостивия, Който се въздигна [безподобен] на Трона. Негово е всичко на небесата и всичко на земята, и всичко между тях, и всичко под пръстта. И дали ще говориш на глас [о, Мухаммад], или не Той знае и тайното, и най-скритото. Аллах! Няма друг Бог освен Него. Негови са Най-прекрасните имена. Стигна ли до теб разказът за Муса? Когато видя огън, рече на семейството си: “Почакайте! Съзрях огън. Ще ви донеса оттам главня или ще намеря при огъня напътствие.” И когато стигна там, бе призован: “О, Муса, Аз съм твоят Господ. Свали сандалите си! Ти си в свещената долина Тэа. Аз те избрах. И чуй какво ще ти бъде разкрито! Аз съм Аллах. Няма друг Бог освен Мен. Затова на Мен служи и извършвай молитвата, за да Ме споменаваш! Часът скривам го докрай непременно ще дойде, за да се въздаде на всеки според делата му. И никога да не те възпира от това онзи, който не вярва в него и следва страстите си, за да не се погубиш! А какво е това в десницата ти, о, Муса?” Рече: “Това е тоягата ми. Опирам се на нея и бруля за овцете си [листа], и за други нужди я ползвам.” Рече [Аллах]: “Метни я, о, Муса!” И я метна, и ето я пълзяща змия! Рече: “Вземи я и не се страхувай! Ние ще я върнем в първия є образ. И сложи ръката си под мишницата, ще я извадиш сияйнобяла, без болест друго знамение, 23 . за да ти покажем от Нашите най-големи знамения. Иди при Фараона! Той наистина престъпи.” Рече [Муса]: “Господи мой, разтвори гръдта ми! И улесни делото ми! И развържи възела на езика ми, 28 . за да разбират словото ми! И ми отреди помощник от моето семейство 30 . брат ми Харун! Добави ми сила чрез него! И приобщи го към моето дело, 33 . за да Те прославяме много 34 . и за да Те споменаваме много! Ти ни съзираш.” Рече [Аллах]: “Изпълнена е вече твоята молба, о, Муса! Вече те облагодетелствахме още преди, 38 . когато разкрихме на майка ти следното откровение: “Положи [Муса] в сандъка и го метни в морето, и ще го изхвърли морето на брега. Ще го вземе един враг и на Мен, враг и на него.” И те обгърнах с любов от Мен, за да бъдеш отгледан пред Очите Ми.” Когато сестра ти отиде [при Фараона], каза: “Да ви посоча ли някой, който да се грижи за него?” Така те върнахме на майка ти, за да се радват нейните очи и да не скърби. И уби ти човек, а Ние те спасихме от печал. И те подложихме на изпитания. И прекара ти години сред жителите на Мадйан. После ти дойде по предопределение, о, Муса. И те избрах за Себе Си. Идете ти и брат ти с Моите знамения, и не преставайте да Ме споменавате! Идете при Фараона! Той наистина престъпи. И му говорете с благи слова, за да си припомни или да се побои!” Казаха: “Господи, страхуваме се да не избърза с наказанието или да не престъпи [още повече].” Каза: “Не се страхувайте! Аз съм с вас. Чувам и виждам. И отидете при него, и кажете: “Ние сме пратеници на твоя Господ. Изпрати с нас синовете на Исраил и не ги измъчвай! Донесохме ти знамение от твоя Господ. Мир за онзи, който следва напътствието! Бе ни разкрито, че мъчението е за онзи, който отрича и се отвръща [от знаменията на Аллах].” Каза [Фараонът]: “А кой е вашият Господ, о, Муса?” Каза: “Нашият Господ е Онзи, Който дава на всяко нещо облика му, после го напътва.” Каза: “А какво е положението на предишните поколения?” Каза: “Знанието за тях е в Книга при моя Господ. Нито пропуска моят Господ, нито забравя.” Той е, Който стори земята да е постеля за вас и прокара там пътища за вас, и изсипва вода от небето чрез нея вадим Ние видове от различни растения. Яжте и пасете добитъка си! В това има знамения за разумните хора. От нея ви сътворихме и в нея ви връщаме, и оттам ще ви извадим още веднъж. Вече му показахме [на Фараона] всякакви Наши знамения, ала той ги взе за лъжа и се възпротиви. Каза: “Нима ти дойде при нас, за да ни прогониш с магията си от нашата земя, о, Муса? Но ние ще направим магия, подобна на нея. Насрочи между нас и теб среща, която нито ние ще нарушим, нито ти на справедливо място!” Каза [Муса]: “Срещата с вас ще бъде в деня за разкрасяване и хората да се съберат сутринта!” И се оттегли Фараонът, и подготви своята хитрина, после пак дойде. Муса им каза: “Горко ви! Не измисляйте лъжа за Аллах, та да не ви изкорени с мъчение! Измислящият лъжа непременно пропада.” И спореха помежду си за своето дело, и скришом си шепнеха. Казаха: “Тези двамата наистина са магьосници, искат да ви прогонят с магията си от вашата земя и да отнемат най-добрия ви път. Затова подгответе своята хитрина, после елате в редици! Днес ще сполучи онзи, който превъзхожда.” Казаха: “О, Муса, ти ли ще метнеш, или ние първи да метнем?” Каза: “Вие метнете!” И ето стори му се от магията им, че техните въжета и тояги запълзяват. И страх усети Муса в себе си. Казахме Ние: “Не се страхувай, ти си превъзхождащият! И метни това, което е в десницата ти, ще погълне то стореното от тях. Те направиха само една хитрина на магьосник. А магьосникът не ще сполучи, където и да отиде.” И магьосниците паднаха, свеждайки чела до земята в суджуд. Казаха: “Повярвахме в Господа на Харун и на Муса.” Каза [Фараонът]: “И нима му повярвахте, преди аз да съм ви позволил? Той ви е старейшината, който ви е научил на магия. Непременно ще отсека ръцете и краката ви кръстом, после ще ви разпъна по стволовете на палмите и добре ще узнаете чие мъчение е по-силно и по-дълготрайно.” Казаха: “Не ще те предпочетем пред ясните знаци, които ни се явиха, нито пред Онзи, Който ни сътвори. Отсъди, каквото ще отсъдиш! Ти отсъждаш само в този, в земния живот. Ние наистина повярвахме в нашия Господ, за да ни опрости греховете и магията, на която ти ни принуди. Аллах е най-добър и най-дълговечен.” Който се яви като престъпник пред своя Господ, за него е Адът. Там нито ще умре, нито ще живее. А който дойде при Него като вярващ, вършил праведни дела, за такива са висшите степени Градините на Адн, сред които реки текат. Там ще пребивават вечно. Това е въздаянието на всеки, който се е пречистил. И разкрихме на Муса: “Потегли нощем с Моите раби и просечи за тях път, сух в морето! Не се страхувай, че ще те застигне [Фараонът] и не се плаши!” И ги последва Фараонът с войските си, които морето напълно погълна. Фараонът заблуди своя народ и не го напъти. О, синове на Исраил, Ние ви спасихме от вашия враг и определихме за среща с вас дясната страна на Планината, и спуснахме над вас манната и пъдпъдъците. Яжте от благата, които ви дарихме, и не прекалявайте в това, та да не ви сполети Моят гняв! Когото Моят гняв сполети, той неизбежно е погубен. Аз опрощавам всеки, който се покае и вярва, и върши праведни дела, сетне продължава по правия път. “И какво те накара да избързаш пред своя народ, о, Муса?” Рече: “Те са наблизо след мен и избързах към Теб, Господи, за да бъдеш доволен.” Рече: “Вече изпитахме Ние твоя народ след теб и ги заблуди ас-Самири.” И се върна Муса разгневен, огорчен при своя народ. Рече: “О, народе мой, не ви ли даде вашият Господ хубаво обещание? Дали срокът бе дълъг за вас, или искахте да ви сполети гневът на вашия Господ, та нарушихте вашето обещание към мен?” Рекоха: “Не нарушихме обещанието си към теб по собствена воля, а бяхме обременени с украшенията на народа, но ги захвърлихме. Така ги запрати и ас-Самири.” И направи той за тях образ на телец, който мучеше. И рекоха [заблудените]: “Това е вашият бог и богът на Муса, ала той забрави.” А нима не виждат, че не им отвръща със слово и нито им вреди, нито им е от полза? А Харун още преди бе им казал: “О, народе мой, това е само изпитание за вас. Всемилостивия е вашият Господ. Последвайте ме и се подчинете на моята повеля!” Рекоха: “Не ще престанем да почитаме това, докато не се завърне Муса при нас.” Рече [Муса]: “О, Харун, щом ги видя, че се заблуждават, какво ти попречи 93 . да ме последваш? Нима се възпротиви на моята заповед?” Рече: “О, сине на майка ми, не ме дърпай нито за брадата, нито за главата! Страхувах се да не речеш: “Ти разедини синовете на Исраил и не удържа моето слово.” Рече [Муса]: “А какво ти бе намерението, о, ас-Самири?” Рече [Муса]: “А какво ти бе намерението, о, ас-Самири?” Рече [Муса]: “Върви! През целия си живот ще казваш: “Не ме докосвайте!” И за теб ще има непременно Ден, който ти не ще избегнеш. И погледни към твоя бог [-телеца], комуто продължаваш да служиш! Ще го изгорим, после ще го разпръснем всецяло в морето.” Аллах е вашият бог. Няма друг бог освен Него. Той всяко нещо обхваща със знание. Така ти съобщаваме [о, Мухаммад] от вестите за онова, което бе преди. И вече ти дадохме Напомняне от Нас. Който се отдръпне от него, ще понесе товар в Деня на възкресението, 101 . там ще пребивават вечно [в Огъня на Ада]. И колко лошо бреме е в Деня на възкресението! В Деня, когато се протръби с Рога, ще съберем Ние в този Ден престъпниците с побелели от ужас очи... Ще шепнат помежду си: “Пребивавахте [на земята] само десет [дни].” Най-добре Ние знаем какво ще говорят, когато най-разумният от тях рече: “Пребивавахте само един [ден].” И те питат за планините. Кажи [о, Мухаммад]: “Моят Господ всецяло ще ги разпръсне 106 . и ще ги превърне в плоска равнина. Не ще видиш там нито долина, нито хълм.” В този Ден ще последват зовящия, без да се отклонят от него, и гласовете ще се смирят пред Всемилостивия, и не ще чуеш друго освен трополене. В този Ден застъпничеството не ще помогне, освен на онзи, комуто Всемилостивия позволи и одобри неговото слово. Знае Той какво е било преди тях и какво ще бъде след тях. А те не обхващат нищо от Неговото знание. И лицата ще се смирят пред Вечноживия, Неизменния, и ще изгуби надежда всеки, който е носил гнет. А който върши праведни дела и е вярващ, не ще се страхува нито от угнетяване, нито от ощетяване. Така Ние низпослахме Коран на арабски и повторихме заплахата в него, за да се побоят [рабите] от Нас или да им даде той поучение. Всевишен е Аллах, Истинския владетел! И не избързвай [о, Мухаммад] с [четенето на] Корана, преди да завърши неговото откровение за теб! И кажи: “Господи, надбави ми знание!” И вече повелихме на Адам преди, а той забрави. И не открихме у него решимост. И когато рекохме на ангелите: “Поклонете се на Адам!”, те се поклониха, освен Иблис. Той отказа. И рекохме: “О, Адам, той е враг на теб и на твоята съпруга, и да не ви прогони от Рая, та да страдаш! За теб там има, да не си нито гладен, нито гол. И не ще изпиташ там нито жажда, нито слънчев пек.” Но сатаната му подшушна, рече: “О, Адам, да ти покажа ли дървото на вечността и едно непреходно царство?” И когато ядоха от него двамата, пред тях се разкриха срамотиите им, и започнаха да се покриват с листа от Рая. И така Адам не се вслуша в своя Господ, и се заблуди. После неговият Господ го избра прие покаянието му и го напъти. И рече: “Напуснете двамата оттук всички! Вие сте [със сатаната] врагове един на друг! И щом ви се яви напътствие от Мен, който следва Моето напътствие, той нито ще се заблуди, нито ще пострада. А който се отдръпва от Моето напомняне, за него има живот в лишения и сляп ще го подкараме в Деня на възкресението.” Ще рече: “Господи, защо ме подкара сляп, а бях зрящ?” Ще рече: “Както идваха при теб Нашите знамения, но ги забравяше, така Днес и ти ще бъдеш забравен.” И така наказваме всеки, който престъпва и не вярва в знаменията на своя Господ. Мъчението на отвъдния живот е най-суровото и дълговечното. И не им ли се изясни колко преди тях погубихме от поколенията, из чиито жилища сега те ходят? В това има знамения за разумните хора. И ако нямаше предишно Слово от твоя Господ, и назован срок, [мъчението] щеше да е неизбежно. Бъди търпелив за това, което казват, и прославяй с възхвала твоя Господ преди изгрева на слънцето и преди залеза, и прославяй Го в часове от нощта и през деня, за да си доволен! И не напрягай очите си с копнеж към онова от прелестите на земния живот, което дадохме на някои от тях, за да ги изпитаме с него! Препитанието на твоя Господ е най-доброто и дълговечното. И повели на твоето семейство да отслужва молитвата, и самият ти постоянствай в нея! И не искаме Ние от теб препитание, а Ние ти даваме препитание. Краят принадлежи на богобоязливостта. И рекоха: “Защо не ни донесе той [Мухаммад] знамение от своя Господ?” А нима не дойде при тях ясният знак за това в предишните Писания? И ако бяхме ги погубили Ние с мъчение преди него, щяха да кажат: “Господи наш, ако ни беше изпратил пратеник, щяхме да следваме Твоите знамения, преди да бъдем унизени и опозорени.” Кажи: “Всички чакаме. Чакайте и вие, и ще разберете кои са на правия път и кой е напътен!” In this page you can listen Сура Та Ха (Та Ха) in English, Сура Та Ха (Та Ха) and read and download Сура Та Ха (Та Ха) in English veya yükleyebilirsiniz. You can download Сура Та Ха (Та Ха) translation, get information on the interpretations of Quranic verses, download all translations of surah in pdf format. You can listen to the audio of Сура Та Ха (Та Ха) in English or read and download. You can also share English Quranic verses on Facebook and Twitter and other social media with share buttons.
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 9.2 9.3 10.1 11.1 12.1 13.1 13.2 14.1 15.1 15.2 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 21.2 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 26.2 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1 32.1 33.1 34.1 35.1 36.1 37.1 38.1 39.1 39.2 40.1 41.1 41.2 41.3 41.4 41.5 41.6 42.1 43.1 44.1 45.1 46.1 46.2 47.1 48.1 48.2 49.1 50.1 51.1 52.1 53.1 54.1 54.2 55.1 56.1 57.1 58.1 59.1 59.2 60.1 61.1 62.1 62.2 63.1 64.1 65.1 66.1 66.2 67.1 67.2 68.1 69.1 69.2 70.1 71.1 72.1 72.2 72.3 73.1 73.2 74.1 75.1 76.1 77.1 78.1 79.1 80.1 81.1 81.2 82.1 83.1 84.1 85.1 86.1 87.1 87.2 87.3 87.4 87.5 88.1 89.1 90.1 91.1 91.2 92.1 93.1 93.2 94.1 94.2 95.1 95.2 95.3 96.1 97.1 98.1 98.2 99.1 99.2 100.1 101.1 102.1 103.1 104.1 105.1 106.1 107.1 108.1 109.1 110.1 111.1 112.1 113.1 114.1 115.1 115.2 115.3 116.1 117.1 118.1 118.2 119.1 120.1 121.1 121.2 122.1 123.1 124.1 125.1 126.1 126.2 127.1 128.1 129.1 129.2 130.1 131.1 132.1 133.1 133.2 133.3 134.1 134.2 135.1 135.2 136.1 137.1 137.2 137.3 137.4
In the Name of Allah, Most Gracious, Most Merciful; Ta-Ha We have not sent down the Qur'an to thee to be (an occasion) for thy distress, But only as an admonition to those who fear (Allah),- A revelation from Him Who created the earth and the heavens on high. (Allah) Most Gracious is firmly established on the throne (of authority). To Him belongs what is in the heavens and on earth, and all between them, and all beneath the soil. If thou pronounce the word aloud, (it is no matter): for verily He knoweth what is secret and what is yet more hidden. Allah. there is no god but He! To Him belong the most Beautiful Names. Has the story of Moses reached thee? Behold, he saw a fire: So he said to his family, "Tarry ye; I perceive a fire; perhaps I can bring you some burning brand therefrom, or find some guidance at the fire." But when he came to the fire, a voice was heard: "O Moses! "Verily I am thy Lord! therefore (in My presence) put off thy shoes: thou art in the sacred valley Tuwa. "I have chosen thee: listen, then, to the inspiration (sent to thee). "Verily, I am Allah. There is no god but I: So serve thou Me (only), and establish regular prayer for celebrating My praise. "Verily the Hour is coming - My design is to keep it hidden - for every soul to receive its reward by the measure of its Endeavour. "Therefore let not such as believe not therein but follow their own lusts, divert thee therefrom, lest thou perish!".. "And what is that in the right hand, O Moses?" He said, "It is my rod: on it I lean; with it I beat down fodder for my flocks; and in it I find other uses." (Allah) said, "Throw it, O Moses!" He threw it, and behold! It was a snake, active in motion. (Allah) said, "Seize it, and fear not: We shall return it at once to its former condition".. "Now draw thy hand close to thy side: It shall come forth white (and shining), without harm (or stain),- as another Sign,- "In order that We may show thee (two) of our Greater Signs. "Go thou to Pharaoh, for he has indeed transgressed all bounds." (Moses) said: "O my Lord! expand me my breast; "Ease my task for me; "And remove the impediment from my speech, "So they may understand what I say: "And give me a Minister from my family, "Aaron, my brother; "Add to my strength through him, "And make him share my task: "That we may celebrate Thy praise without stint, "And remember Thee without stint: "For Thou art He that (ever) regardeth us." (Allah) said: "Granted is thy prayer, O Moses!" "And indeed We conferred a favour on thee another time (before). "Behold! We sent to thy mother, by inspiration, the message: "'Throw (the child) into the chest, and throw (the chest) into the river: the river will cast him up on the bank, and he will be taken up by one who is an enemy to Me and an enemy to him': But I cast (the garment of) love over thee from Me: and (this) in order that thou mayest be reared under Mine eye. "Behold! thy sister goeth forth and saith, 'shall I show you one who will nurse and rear the (child)?' So We brought thee back to thy mother, that her eye might be cooled and she should not grieve. Then thou didst slay a man, but We saved thee from trouble, and We tried thee in various ways. Then didst thou tarry a number of years with the people of Midian. Then didst thou come hither as ordained, O Moses! "And I have prepared thee for Myself (for service)".. "Go, thou and thy brother, with My Signs, and slacken not, either of you, in keeping Me in remembrance. "Go, both of you, to Pharaoh, for he has indeed transgressed all bounds; "But speak to him mildly; perchance he may take warning or fear (Allah)." They (Moses and Aaron) said: "Our Lord! We fear lest he hasten with insolence against us, or lest he transgress all bounds." He said: "Fear not: for I am with you: I hear and see (everything). "So go ye both to him, and say, 'Verily we are messengers sent by thy Lord: Send forth, therefore, the Children of Israel with us, and afflict them not: with a Sign, indeed, have we come from thy Lord! and peace to all who follow guidance! "'Verily it has been revealed to us that the Penalty (awaits) those who reject and turn away.'" (When this message was delivered), (Pharaoh) said: "Who, then, O Moses, is the Lord of you two?" He said: "Our Lord is He Who gave to each (created) thing its form and nature, and further, gave (it) guidance." (Pharaoh) said: "What then is the condition of previous generations?" He replied: "The knowledge of that is with my Lord, duly recorded: my Lord never errs, nor forgets,- "He Who has, made for you the earth like a carpet spread out; has enabled you to go about therein by roads (and channels); and has sent down water from the sky." With it have We produced diverse pairs of plants each separate from the others. Eat (for yourselves) and pasture your cattle: verily, in this are Signs for men endued with understanding. From the (earth) did We create you, and into it shall We return you, and from it shall We bring you out once again. And We showed Pharaoh all Our Signs, but he did reject and refuse. He said: "Hast thou come to drive us out of our land with thy magic, O Moses? "But we can surely produce magic to match thine! So make a tryst between us and thee, which we shall not fail to keep - neither we nor thou - in a place where both shall have even chances." Moses said: "Your tryst is the Day of the Festival, and let the people be assembled when the sun is well up." So Pharaoh withdrew: He concerted his plan, and then came (back). Moses said to him: Woe to you! Forge not ye a lie against Allah, lest He destroy you (at once) utterly by chastisement: the forger must suffer frustration!" So they disputed, one with another, over their affair, but they kept their talk secret. They said: "These two are certainly (expert) magicians: their object is to drive you out from your land with their magic, and to do away with your most cherished institutions. "Therefore concert your plan, and then assemble in (serried) ranks: He wins (all along) today who gains the upper hand." They said: "O Moses! whether wilt thou that thou throw (first) or that we be the first to throw?" He said, "Nay, throw ye first!" Then behold their ropes and their rods-so it seemed to him on account of their magic - began to be in lively motion! So Moses conceived in his mind a (sort of) fear. We said: "Fear not! for thou hast indeed the upper hand: "Throw that which is in thy right hand: Quickly will it swallow up that which they have faked what they have faked is but a magician's trick: and the magician thrives not, (no matter) where he goes." So the magicians were thrown down to prostration: they said, "We believe in the Lord of Aaron and Moses". (Pharaoh) said: "Believe ye in Him before I give you permission? Surely this must be your leader, who has taught you magic! be sure I will cut off your hands and feet on opposite sides, and I will have you crucified on trunks of palm-trees: so shall ye know for certain, which of us can give the more severe and the more lasting punishment!" They said: "Never shall we regard thee as more than the Clear Sings that have come to us, or than Him Who created us! so decree whatever thou desirest to decree: for thou canst only decree (touching) the life of this world. "For us, we have believed in our Lord: may He forgive us our faults, and the magic to which thou didst compel us: for Allah is Best and Most Abiding." Verily he who comes to his Lord as a sinner (at Judgment),- for him is Hell: therein shall he neither die nor live. But such as come to Him as Believers who have worked righteous deeds,- for them are ranks exalted,- Gardens of Eternity, beneath which flow rivers: they will dwell therein for aye: such is the reward of those who purify themselves (from evil). We sent an inspiration to Moses: "Travel by night with My servants, and strike a dry path for them through the sea, without fear of being overtaken (by Pharaoh) and without (any other) fear." Then Pharaoh pursued them with his forces, but the waters completely overwhelmed them and covered them up. Pharaoh led his people astray instead of leading them aright. O ye Children of Israel! We delivered you from your enemy, and We made a Covenant with you on the right side of Mount (Sinai), and We sent down to you Manna and quails: (Saying): "Eat of the good things We have provided for your sustenance, but commit no excess therein, lest My Wrath should justly descend on you: and those on whom descends My Wrath do perish indeed! "But, without doubt, I am (also) He that forgives again and again, to those who repent, believe, and do right, who,- in fine, are ready to receive true guidance." (When Moses was up on the Mount, Allah said:) "What made thee hasten in advance of thy people, O Moses?" He replied: "Behold, they are close on my footsteps: I hastened to thee, O my Lord, to please thee." (Allah) said: "We have tested thy people in thy absence: the Samiri has led them astray." So Moses returned to his people in a state of indignation and sorrow. He said: "O my people! did not your Lord make a handsome promise to you? Did then the promise seem to you long (in coming)? Or did ye desire that Wrath should descend from your Lord on you, and so ye broke your promise to me?" They said: "We broke not the promise to thee, as far as lay in our power: but we were made to carry the weight of the ornaments of the (whole) people, and we threw them (into the fire), and that was what the Samiri suggested. "Then he brought out (of the fire) before the (people) the image of a calf: It seemed to low: so they said: This is your god, and the god of Moses, but (Moses) has forgotten!" Could they not see that it could not return them a word (for answer), and that it had no power either to harm them or to do them good? Aaron had already, before this said to them: "O my people! ye are being tested in this: for verily your Lord is (Allah) Most Gracious; so follow me and obey my command." They had said: "We will not abandon this cult, but we will devote ourselves to it until Moses returns to us." (Moses) said: "O Aaron! what kept thee back, when thou sawest them going wrong, "From following me? Didst thou then disobey my order?" (Aaron) replied: "O son of my mother! Seize (me) not by my beard nor by (the hair of) my head! Truly I feared lest thou shouldst say, 'Thou has caused a division among the children of Israel, and thou didst not respect my word!'" (Moses) said: "What then is thy case, O Samiri?" He replied: "I saw what they saw not: so I took a handful (of dust) from the footprint of the Messenger, and threw it (into the calf): thus did my soul suggest to me." (Moses) said: "Get thee gone! but thy (punishment) in this life will be that thou wilt say, 'touch me not'; and moreover (for a future penalty) thou hast a promise that will not fail: Now look at thy god, of whom thou hast become a devoted worshipper: We will certainly (melt) it in a blazing fire and scatter it broadcast in the sea!" But the god of you all is the One Allah. there is no god but He: all things He comprehends in His knowledge. Thus do We relate to thee some stories of what happened before: for We have sent thee a Message from Our own Presence. If any do turn away therefrom, verily they will bear a burden on the Day of judgment; They will abide in this (state): and grievous will the burden be to them on that Day,- The Day when the Trumpet will be sounded: that Day, We shall gather the sinful, blear-eyed (with terror). In whispers will they consult each other: "Yet tarried not longer than ten (Days); We know best what they will say, when their leader most eminent in conduct will say: "Ye tarried not longer than a day!" They ask thee concerning the Mountains: say, "My Lord will uproot them and scatter them as dust; "He will leave them as plains smooth and level; "Nothing crooked or curved wilt thou see in their place." On that Day will they follow the Caller (straight): no crookedness (can they show) him: all sounds shall humble themselves in the Presence of (Allah) Most Gracious: nothing shalt thou hear but the tramp of their feet (as they march). On that Day shall no intercession avail except for those for whom permission has been granted by (Allah) Most Gracious and whose word is acceptable to Him. He knows what (appears to His creatures as) before or after or behind them: but they shall not compass it with their knowledge. (All) faces shall be humbled before (Him) - the Living, the Self-Subsisting, Eternal: hopeless indeed will be the man that carries iniquity (on his back). But he who works deeds of righteousness, and has faith, will have no fear of harm nor of any curtailment (of what is his due). Thus have We sent this down - an arabic Qur'an - and explained therein in detail some of the warnings, in order that they may fear Allah, or that it may cause their remembrance (of Him). High above all is Allah, the King, the Truth! Be not in haste with the Qur'an before its revelation to thee is completed, but say, "O my Lord! advance me in knowledge." We had already, beforehand, taken the covenant of Adam, but he forgot: and We found on his part no firm resolve. When We said to the angels, "Prostrate yourselves to Adam", they prostrated themselves, but not Iblis: he refused. Then We said: "O Adam! verily, this is an enemy to thee and thy wife: so let him not get you both out of the Garden, so that thou art landed in misery. "There is therein (enough provision) for thee not to go hungry nor to go naked, "Nor to suffer from thirst, nor from the sun's heat." But Satan whispered evil to him: he said, "O Adam! shall I lead thee to the Tree of Eternity and to a kingdom that never decays?" In the result, they both ate of the tree, and so their nakedness appeared to them: they began to sew together, for their covering, leaves from the Garden: thus did Adam disobey his Lord, and allow himself to be seduced. But his Lord chose him (for His Grace): He turned to him, and gave him Guidance. He said: "Get ye down, both of you,- all together, from the Garden, with enmity one to another: but if, as is sure, there comes to you Guidance from Me, whosoever follows My Guidance, will not lose his way, nor fall into misery. "But whosoever turns away from My Message, verily for him is a life narrowed down, and We shall raise him up blind on the Day of Judgment." He will say: "O my Lord! why hast Thou raised me up blind, while I had sight (before)?" (Allah) will say: "Thus didst Thou, when Our Signs came unto thee, disregard them: so wilt thou, this day, be disregarded." And thus do We recompense him who transgresses beyond bounds and believes not in the Sings of his Lord: and the Penalty of the Hereafter is far more grievous and more enduring. Is it not a warning to such men (to call to mind) how many generations before them We destroyed, in whose haunts they (now) move? Verily, in this are Signs for men endued with understanding. Had it not been for a Word that went forth before from thy Lord, (their punishment) must necessarily have come; but there is a Term appointed (for respite). Therefore be patient with what they say, and celebrate (constantly) the praises of thy Lord, before the rising of the sun, and before its setting; yea, celebrate them for part of the hours of the night, and at the sides of the day: that thou mayest have (spiritual) joy. Nor strain thine eyes in longing for the things We have given for enjoyment to parties of them, the splendour of the life of this world, through which We test them: but the provision of thy Lord is better and more enduring. Enjoin prayer on thy people, and be constant therein. We ask thee not to provide sustenance: We provide it for thee. But the (fruit of) the Hereafter is for righteousness. They say: "Why does he not bring us a sign from his Lord?" Has not a Clear Sign come to them of all that was in the former Books of revelation? And if We had inflicted on them a penalty before this, they would have said: "Our Lord! If only Thou hadst sent us an messenger, we should certainly have followed Thy Signs before we were humbled and put to shame." Say: "Each one (of us) is waiting: wait ye, therefore, and soon shall ye know who it is that is on the straight and even way, and who it is that has received Guidance." In this page you can listen Ta-ha in English, Ta-ha and read and download Ta-ha in English veya yükleyebilirsiniz. You can download Ta-ha translation, get information on the interpretations of Quranic verses, download all translations of surah in pdf format. You can listen to the audio of Ta-ha in English or read and download. You can also share English Quranic verses on Facebook and Twitter and other social media with share buttons.