http___bg.harunyahya.com_bilgi_kurani-kerim_2__D0_A1_D1_83_D1_80_D0_B0-_D0_9A_D1_80_D0_B0_D0_B2_D0_B0_D1_82_D0_B0-__D0_90_D0_BB-_D0_91_D0_B0_D0_BA_D0_B0_D1_80_D0_B0_-bulgarca-translation_1.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 8.2 9.1 10.1 11.1 11.2 12.1 13.1 13.2 14.1 14.2 15.1 16.1 17.1 17.2 18.1 19.1 20.1 20.2 20.3 21.1 21.2 21.3 21.4 22.1 23.1 23.2 24.1 25.1 25.2 26.1 26.2 26.3 27.1 27.2 27.3 27.4 28.1 28.2 29.1 29.2 30.1 30.2 31.1 32.1 33.1 33.2 33.3 34.1 35.1 35.2 36.1 37.1 37.2 37.3 38.1 38.2 39.1 39.2 40.1 41.1 42.1 42.2 43.1 44.1 45.1 45.2 46.1 46.2 47.1 48.1 49.1 50.1 50.2 50.3 51.1 52.1 53.1 54.1 55.1 55.2 55.3 55.4 55.5 56.1 57.1 58.1 59.1 59.2 59.3 60.1 60.2 61.1 61.2 61.3 61.4 62.1 62.2 62.3 62.4 62.5 63.1 64.1 65.1 66.1 67.1 68.1 69.1 69.2 70.1 71.1 71.2 72.1 73.1 73.2 74.1 75.1 75.2 75.3 76.1 77.1 78.1 79.1 79.2 80.1 80.2 81.1 81.2 81.3 82.1 83.1 84.1 84.2 85.1 85.2 86.1 86.2 86.3 86.4 86.5 86.6 87.1 87.2 88.1 88.2 88.3 89.1 89.2 90.1 90.2 91.1 91.2 91.3 92.1 92.2 93.1 94.1 94.2 95.1 96.1 96.2 97.1 97.2 97.3 97.4 98.1 99.1 100.1 100.2 101.1 101.2 102.1 103.1 103.2 103.3 103.4 103.5 103.6 104.1 105.1 105.2 106.1 106.2 106.3 107.1 107.2 108.1 109.1 109.2 110.1 110.2 110.3 111.1 111.2 112.1 112.2 113.1 113.2 114.1 114.2 114.3 115.1 115.2 115.3 116.1 116.2 117.1 117.2 117.3 118.1 118.2 118.3 119.1 119.2 119.3 120.1 120.2 121.1 121.2 122.1 122.2 122.3 123.1 124.1 125.1 125.2 126.1 127.1 127.2 128.1 128.2 129.1 129.2 130.1 130.2 131.1 131.2 132.1 133.1 134.1 135.1 135.2 135.3 136.1 137.1 137.2 138.1 138.2 138.3 139.1 139.2 139.3 140.1 140.2 140.3 141.1 141.2 141.3 142.1 142.2 142.3 143.1 143.2 144.1 144.2 144.3 144.4 144.5 145.1 145.2 145.3 145.4 145.5 145.6 146.1 146.2 146.3 147.1 147.2 148.1 149.1 149.2 149.3 149.4 150.1 150.2 150.3 151.1 151.2 152.1 153.1 154.1 154.2 155.1 155.2 155.3 156.1 156.2 157.1 158.1 158.2 159.1 159.2 160.1 161.1 161.2 161.3 162.1 163.1 163.2 164.1 164.2 165.1 166.1 166.2 166.3 167.1 168.1 169.1 169.2 169.3 170.1 171.1 172.1 172.2 173.1 174.1 174.2 174.3 175.1 175.2 176.1 176.2 177.1 177.2 178.1 178.2 179.1 179.2 179.3 179.4 180.1 181.1 181.2 182.1 182.2 183.1 183.2 184.1 185.1 185.2 185.3 185.4 185.5 186.1 186.2 186.3 186.4 186.5 187.1 187.2 188.1 188.2 188.3 188.4 188.5 188.6 188.7 189.1 190.1 190.2 190.3 190.4 191.1 191.2 191.3 191.4 192.1 192.2 192.3 192.4 192.5 193.1 194.1 194.2 195.1 195.2 195.3 195.4 196.1 196.2 197.1 197.2 197.3 197.4 197.5 197.6 197.7 197.8 198.1 198.2 198.3 198.4 198.5 199.1 199.2 199.3 200.1 200.2 201.1 201.2 202.1 202.2 203.1 203.2 204.1 204.2 204.3 205.1 205.2 206.1 206.2 207.1 207.2 208.1 208.2 209.1 209.2 210.1 211.1 211.2 212.1 212.2 213.1 213.2 213.3 214.1 214.2 214.3 214.4 215.1 215.2 216.1 216.2 216.3 217.1 217.2 217.3 218.1 218.2 218.3 219.1 219.2 220.1 220.2 220.3 221.1 221.2 221.3 221.4 221.5 221.6 222.1 222.2 222.3 222.4 222.5 222.6 223.1 223.2 223.3 223.4 224.1 224.2 224.3 225.1 225.2 226.1 226.2 227.1 227.2 228.1 229.1 229.2 229.3 229.4 230.1 230.2 230.3 230.4 230.5 231.1 231.2 231.3 232.1 232.2 232.3 232.4 232.5 233.1 233.2 233.3 233.4 234.1 234.2 234.3 234.4 234.5 234.6 234.7 235.1 235.2 235.3 236.1 236.2 236.3 236.4 237.1 237.2 237.3 238.1 238.2 238.3 238.4 239.1 240.1 240.2 241.1 241.2 241.3 242.1 243.1 244.1 244.2 244.3 245.1 246.1 246.2 247.1 247.2 248.1 248.2 249.1 249.2 249.3 249.4 250.1 250.2 250.3 250.4 251.1 252.1 252.2 252.3 253.1 253.2 254.1 254.2 254.3 254.4 254.5 254.6 255.1 255.2 256.1 256.2 256.3 256.4 256.5 256.6 256.7 256.8 256.9 257.1 257.2 257.3 257.4 258.1 258.2 258.3 258.4 258.5 259.1 259.2 259.3 260.1 260.2 260.3 260.4 260.5 260.6 261.1 261.2 261.3 262.1 262.2 262.3 263.1 263.2 264.1 264.2 265.1 265.2 265.3 265.4 266.1 266.2 267.1 267.2 268.1 268.2 268.3 269.1 269.2 270.1 270.2 271.1 271.2 272.1 272.2 272.3 273.1 273.2 273.3 274.1 274.2 274.3 274.4 275.1 276.1 276.2 276.3 276.4 277.1 277.2 278.1 279.1 280.1 280.2 280.3 281.1 281.2 282.1 282.2 282.3 283.1 283.2 283.3 283.4 283.5 283.6 283.7 283.8 283.9 283.10 283.11 283.12 283.13 283.14 283.15 284.1 284.2 284.3 284.4 284.5 285.1 285.2 285.3 286.1 286.2 286.3 286.4 286.5 287.1 287.2 287.3 287.4 287.5 287.6 287.7 287.8 288.1 288.2 288.3 288.4
В името на Аллах, Всемилостивия, Милосърдния!; Алиф. Лам. Мим. Тази Книга без съмнение в нея е напътствие за богобоязливите, 3 . които вярват в неведомото и отслужват молитвата, и раздават от онова, което сме им дали за препитание, 4 . и които вярват в низпосланото на теб и в низпосланото преди теб, и в отвъдния живот са убедени. Тези са напътени от своя Господ и тези са сполучилите. За онези, които не повярваха, за тях е все едно дали си ги предупредил, или не си предупредил те не вярват. Аллах е запечатал и сърцата, и слуха им, и пред техните погледи има преграда. За тях има огромно мъчение. А някои от хората казват: “Повярвахме в Аллах и в Сетния ден.” Ала те не са вярващи. Стараят се да измамят Аллах и онези, които повярваха, ала мамят само себе си, без да усетят. Носят в сърцата си болест и им надбави Аллах болест. За тях има болезнено мъчение, защото са лъгали. И когато им се каже: “Не рушете по земята!” казват: “Ние само поправяме.” Но именно те са рушащите. Ала не усещат. И когато им се каже: “Повярвайте, както хората повярваха!” казват: “Да вярваме ли, както глупците повярваха?” Но именно те са глупците. Ала не знаят. И щом срещнат онези, които повярваха, казват: “Ние повярвахме.” Но щом се уединят със сатаните си, казват: “Ние сме с вас, само им се присмиваме.” На тях се присмива Аллах и им дава отсрочка в тяхната престъпност да се лутат. Тези са, които купуват заблудата вместо напътствието. Ала нито търговията им печели, нито са на правия път. Те приличат на човек, запалил огън, но щом наоколо се озари, Аллах отнася техния светлик и ги оставя в тъмнини, да не виждат. Глухи, неми, слепи те не се завръщат. Или са като [застигнати от] дъждовен облак на небето в него има тъмнини и гръм, и мълния. Запушват с пръсти ушите си от гръмотевиците, с уплах пред смъртта. Аллах обгражда неверниците. Мълнията едва не отнема зрението им. Всякога, щом ги освети, вървят, а щом се стъмни над тях, спират. Но пожелае ли Аллах, Той би отнел и слуха, и зрението им. Аллах над всяко нещо има сила. О, хора, служете на своя Господ, който е сътворил вас и онези преди вас, за да се предпазите 22 . от Онзи, Който стори за вас от земята постеля и от небето свод, и изсипва вода от небето, и чрез нея вади плодовете препитание за вас! И като знаете това, не сторвайте подобия на Аллах! А ако се съмнявате в това, което сме низпослали на Нашия раб, донесете една сура, подобна на неговите, и призовете вашите свидетели освен Аллах ако говорите истината! Но не го ли направите а никога не ще [го] направите бойте се от Огъня, горивото на който са хората и камъните! Подготвен е той за неверниците. И благовествай онези, които вярват и вършат праведни дела, че за тях са Градините, сред които реки текат! Всякога, щом бъдат нахранени с плод оттам, казват: “Това е [същото], с което и преди бяхме хранени.” А ще са дарени с негово подобие. Там за тях има пречисти съпруги и там ще пребивават вечно. Аллах не се свени да дава пример всякакъв и колкото комар, и по-голям от него. Които са повярвали, знаят, че това е истината от техния Господ. А които са неверници, изричат: “Какво цели Аллах с този пример?” Заблуждава с него Той мнозина и напътва с него Той мнозина. Ала заблуждава с него само нечестивците, 27 . които нарушават обета пред Аллах след неговото потвърждаване и прекъсват онова, което Аллах е повелил да бъде съединено, и сеят по земята развала. Тези са губещите. Как отричате Аллах бяхте мъртви, Той ви съживи! После ще ви умъртви, после ще ви съживи, после при Него ще бъдете върнати. Той е, Който сътвори за вас всичко на земята, после се насочи към [сътворяването на] небето и създаде седем небеса. Той всяко нещо знае. И когато твоят Господ рече на ангелите: “Ще създам на земята наместник.” рекоха: “Нима ще създадеш там някой, който ще сее по нея развала и ще лее кърви, докато ние Те славим с възхвала и възнасяме Твоята святост?” Рече: “Знам, каквото вие не знаете.” И научи Той Адам на имената на всички [неща], после ги представи на ангелите и рече: “Съобщете ми имената на тези [неща], ако говорите истината!” Рекоха: “Пречист си Ти! Нямаме друго знание, освен това, на което Ти ни научи. Ти си Всезнаещия, Премъдрия.” Рече: “О, Адам, съобщи им имената!” И когато им съобщи имената, каза: “Не ви ли рекох, че знам неведомото на небесата и на земята, и знам какво разкривате и какво потулвате?” И когато рекохме на ангелите: “Поклонете се на Адам!”, те се поклониха, освен Иблис. Възпротиви се той, възгордя се и стана един от неверниците. И рекохме: “О, Адам, пребивавай с жена си в Рая и яжте оттам в доволство, откъдето пожелаете, но не приближавайте до онова дърво, та да не станете угнетители!” А сатаната ги подмами да се подхлъзнат и ги извади от Рая, където бяха. И казахме: “Напуснете врагове един на друг! За вас на земята има пребивание и ползване до време.” И получи Адам слова от своя Господ, и Той прие покаянието му. Той е Приемащия покаянието, Милосърдния. Казахме: “Напуснете оттук всички! И дойде ли при вас напътствие от Мен, за онези, които последват Моето напътствие, не ще има страх и не ще скърбят. А които не вярват и взимат за лъжа Нашите знамения, тези са обитателите на Огъня, там ще пребивават вечно.” О, синове на Исраил, помнете Моята благодат, с която ви обсипах, и спазвайте своя обет към Мен, за да спазвам и Аз Своя обет към вас, и имайте страх от Мен един! И вярвайте в това, което низпослах, за да потвърди наличното у вас! И не бъдете първите неверници към него, и не продавайте на никаква цена Моите знамения, и бойте се от Мен един! И не смесвайте истината с лъжата, и не скривайте истината, когато [я] знаете! И отслужвайте молитвата, и давайте милостинята закат, и се покланяйте с покланящите се! Нима повелявате на хората праведност, а забравяте себе си, въпреки че вие четете Писанието? Нима не проумявате? И искайте помощта [на Аллах] с търпение и молитва! Тя наистина е трудна, ала не и за смирените, 46 . които се надяват, че ще срещнат своя Господ и че при Него ще се върнат. О, синове на Исраил, помнете Моята благодат, с която ви обсипах, и че бях ви предпочел измежду народите! И бойте се от Деня, в който ни една душа не ще замени друга в нищо и не ще се приеме от нея застъпничество, и не ще се вземе от нея откуп, и никому не ще се помогне. И [спомнете си] когато ви избавихме от хората на Фараона. Те ви причиняваха най-лошото мъчение, като избиваха синовете ви, а пощадяваха жените ви. Това бе велико изпитание за вас от вашия Господ. ...И когато разделихме за вас морето на две и ви избавихме, и издавихме хората на Фараона пред очите ви, 51 . и когато определихме за Муса четиридесет нощи, после вие подир него приехте телеца, ставайки угнетители, 52 . после ви простихме, за да сте признателни! И когато дадохме на Муса Писанието и Разграничението, за да се напътите! И когато Муса рече на своя народ: “О, народе мой, ти угнети себе си, като прие телеца. Покайте се пред своя Създател и убийте [злите сред] вас! Това е за ваше добро пред Създателя ви. Той ще приеме вашето покаяние. Наистина е Той Приемащия покаянието, Милосърдния.” И когато изрекохте: “О, Муса, не ще ти повярваме, докато не видим Аллах наяве”, мълнията ви порази, както гледахте. После ви възкресихме след вашата смърт, за да сте признателни! И ви заслонихме с облака, и спуснахме над вас манната и пъдпъдъците: “Яжте от благата, които ви дарихме!” Не Нас угнетиха, а себе си угнетиха. И когато рекохме: “Влезте в това селище и яжте оттам в доволство, където пожелаете! И влезте през вратата, кланяйки се, и кажете: “Опрощение!”. Ние ще ви извиним прегрешенията и ще надбавим за благодетелните.” Ала угнетителите подмениха словото, което им бе казано, с друго. И изсипахме над угнетителите напаст от небето, защото бяха нечестивци. И когато Муса помоли за вода за своя народ, рекохме: “Удари с тоягата си камъка!” И дванадесет извора избликнаха от него. Вече всички хора знаеха своето място за пиене. “Яжте и пийте от препитанието на Аллах! И не сейте развала по земята, рушейки!” И когато рекохте: “О, Муса, не ще изтърпим на една и съща храна. Позови своя Господ заради нас, да ни даде от онова, което земята ражда от нейните треви и краставици, и жито, и леща, и лук.” Каза: “Нима ще замените по-доброто с по-лошо? Слезте към някой град и ще намерите онова, което търсите!” И бяха белязани с унижението и бедността, и си навлякоха гнева на Аллах. То бе, защото не повярваха в знаменията на Аллах и убиваха пророците несправедливо. То бе, защото се противяха и престъпваха. Онези, които вярват, и юдеите, и християните, и сабеите, онези [от тях] които вярват в Аллах и в Сетния ден, и вършат праведни дела, имат наградата си при своя Господ и не ще има страх за тях, и не ще скърбят. И когато приехме вашия обет, и въздигнахме над вас Планината [ви рекохме]: “Хванете здраво това, което ви дадохме, и помнете какво има в него, за да се побоите!” После се отвърнахте и ако не бе над вас щедростта на Аллах и Неговата милост, щяхте да сте от губещите. И узнахте онези от вас, които престъпиха в Съботата, и им рекохме: “Бъдете маймуни презрени!” Сторихме го за назидание по тяхно време и след тях, и за поука на богобоязливите. И когато Муса рече на своя народ: “Аллах ви повелява да заколите крава.” рекоха: “На присмех ли ни взимаш?” Рече: “Опазил ме Аллах да съм от невежите!” Рекоха: “Позови ни твоя Господ, да ни разкрие каква да бъде тя!” Рече: “Казва да е крава нито стара, нито юница, а по средата на това. И направете, каквото ви се повелява!” Рекоха: “Позови ни твоя Господ, да ни разкрие какъв да бъде цветът є!” Рече: “Казва да е крава съвсем жълта на цвят, за радост на очите.” Рекоха: “Позови ни твоя Господ, да ни разкрие каква да бъде за нас кравите си приличат. И ако Аллах желае, ще сме напътени.” Рече: “Казва да не бъде впрягана крава нито да обръща земята, нито да напоява посева, здрава, без петна по нея.” Рекоха: “Сега ти посочи истината.” И я заклаха, но без малко да не го направят. И когато убихте един човек, спорехте за това. Но Аллах разкрива, каквото спотайвате. И рекохме: “Ударете го с част от нея [и той ще се съживи]!” Така Аллах съживява мъртъвците и ви показва Своите знамения, за да проумеете! После сърцата ви закоравяха и са като камъни, дори по-корави. И сред камъните има такива, от които бликват реки, и сред тях някои се разцепват и излиза оттам вода; а някои от тях падат в уплах пред Аллах. Но Аллах не подминава вашите дела. Нима копнеете да ви повярват, щом част от тях слушаха Словото на Аллах, после го преиначаваха, знаейки, след като го бяха проумели? И щом срещнеха вярващите, казваха: “Ние повярвахме.” А щом се уединяха един с друг, казваха: “Нима ще им разправите онова, което Аллах ви е разкрил, че да ви оспорват с него пред вашия Господ?” Нима не проумявате? Нима не знаят, че Аллах знае и каквото спотайват, и каквото разгласяват? Някои от тях са неграмотни, не познават Писанието, а само измислици. Ала те само предполагат. Горко на онези, които с ръцете си пишат Писанието, после изричат: “Това е от Аллах.” за да го продадат на нищожна цена! Горко им заради онова, което ръцете им написаха и горко им заради онова, което придобиха! И казват: “Не ще ни докосне Огънят освен само в броени дни.” Кажи: “Нима сте взели обет от Аллах? Аллах никога не нарушава Своя обет. Или говорите за Аллах, каквото не знаете?” Да, който придобива злина и грехът му го обгражда тези са обитателите на Огъня, там ще пребивават вечно. А които вярват и вършат праведни дела, тези са обитателите на Рая, там ще пребивават вечно. И приехме от синовете на Исраил обет: “Служете само на Аллах и се отнасяйте с добро към двамата родители и към близките, сираците и нуждаещите се! И говорете на хората с добро, и отслужвайте молитвата, и давайте милостинята закат!” после се отметнахте, освен малцина от вас, и се отдръпнахте. И приехме от вас обет: “Не проливате [един на друг] кръвта си и не се прогонвате [взаимно] от домовете си!”. После, засвидетелствайки, вие потвърдихте това. После се избивахте и прогонвахте от домовете им някои от вас, като си помагахте против тях с грях и вражда. И дойдеха ли при вас като пленници, ги откупвахте. А ви бе възбранено да ги прогонвате. Нима вярвате в част от Писанието, а в друга не вярвате? За онези от вас, които вършат това, няма друго възмездие освен позор в земния живот, а в Деня на възкресението ще бъдат подложени на най-суровото мъчение. Аллах не подминава вашите дела. Тези са, които избраха земния живот вместо отвъдния. И мъчението им не ще бъде облекчено, и не ще им се помогне. И дадохме на Муса Писанието, и подир него изпратихме един след друг пратениците, и дадохме на Иса, сина на Мариам, ясните знаци, и го подкрепихме със Светия дух. Нима не ви обземаше надменност всеки път, щом пратеник ви донасяше онова, което душите ви не желаят? И някои отрекохте, а други убивате. И казаха: “Сърцата ни са под ключ.” Да, Аллах ги е проклел заради тяхното неверие. Те малко вярват. И щом при тях дойде от Аллах Книгата, потвърждаваща онова, което е у тях а още отпреди бяха молили за помощ срещу неверниците, и щом при тях дойде онова, което [вече] знаеха, не повярваха в него. Проклятието на Аллах е над неверниците. Колко лошо е онова, за което продадоха душите си да не вярват в низпосланото от Аллах, поради завист, че Аллах низпослава от Своята благодат комуто пожелае измежду Своите раби. И заслужиха гняв върху гняв. За неверниците има унизително мъчение. И когато им се каза: “Повярвайте в онова, което Аллах низпосла!” рекоха: “Вярваме в низпосланото нам.” И не вярват в онова, което е след него, а то е истината, потвърждаваща онова, което е у тях. Кажи: “А защо преди убивахте пророците на Аллах, ако сте вярващи?” И Муса ви донесе ясните знаци, а после приехте телеца, ставайки угнетители. И когато приехме вашия обет, и въздигнахме над вас Планината [ви рекохме]: “Хванете здраво това, което ви дадохме, и послушайте!” Рекоха: “Чухме и се възпротивихме.” И в тяхното неверие сърцата им бяха пропити с телеца. Кажи: “Колко лошо е онова, което вашата вяра ви повелява, ако сте вярващи!” Кажи: “Ако отвъдният дом при Аллах е само за вас, а не за другите хора, възжелайте смъртта, ако говорите истината!” А не ще я възжелаят никога, заради онова, което ръцете им са сторили преди. Аллах знае угнетителите. Наистина ще откриеш, че те са най-ненаситните за живот хора, [дори] повече от съдружаващите. Всеки от тях желае да би векувал хиляда години. Ала няма той да се отдалечи от мъчението, дори да векува. Аллах съзира техните дела. Кажи: “Кой е враг на Джибрил?” Той го низпосла в твоето сърце с позволението на Аллах в потвърждение на съществуващото вече и като напътствие, и благовестие за вярващите. Който е враг на Аллах и на Неговите ангели, и на Неговите пратеници, и на Джибрил, и на Микал Аллах е враг на неверниците. Вече ти низпослахме ясни знамения. В тях не вярват само нечестивците. Нали всякога, щом се договаряха с договор, някои от тях го отхвърляха! Дори повечето от тях не вярват. И щом при тях дойде Пратеника на Аллах, за да потвърди наличното у тях, едни от дарените с Писанието хвърлиха зад гърба си Книгата на Аллах, сякаш не знаят. И последваха онова, което сатаните разправяха против владението на Сулайман. И не бе Сулайман неверник, ала сатаните бяха учеха хората на магия и на онова, което във Вавилон бе низпослано на ангелите Харут и Марут. Не учеха никого, докато и двамата не му кажат: “Ние сме само изпитание, тъй че не ставай неверник!” И [хората] се учеха от тях как да разделят мъжа от жена му, ала с това не вредяха никому, освен с позволението на Аллах. И се учеха на онова, което им вреди, а не им е от полза. И знаеха, че който го избере, не ще има дял за него в отвъдния живот. Колко лошо е онова, за което продадоха душите си, ако знаеха! А ако вярваха и се бояха, награда от Аллах е най-доброто, ако знаеха. О, вярващи, не казвайте: “Зачети ни!”, а казвайте: “Пожали ни!” и послушайте! За неверниците има болезнено мъчение. Нито онези от хората на Писанието, които не повярваха, нито съдружаващите желаеха на вас да бъде низпослано благо от вашия Господ. Но Аллах определя за Своята милост когото пожелае. Аллах е Владетелят на великата благодат. Каквото и знамение да отменим или накараме да се забрави, донасяме по-добро или подобно на него. Не узна ли ти, че Аллах над всяко нещо има сила? Не узна ли ти, че на Аллах принадлежи владението на небесата и на земята, и нямате освен Аллах нито покровител, нито избавител? Или искате да питате вашия Пратеник, както бе питан и Муса преди? А който подменя вярата с неверие, той се е отклонил от правия път. Мнозина от хората на Писанието, поради завист в душите, желаят, след като сте повярвали, да ви превърнат пак в неверници, след като им се разкри истината. Извинявайте и прощавайте, докато Аллах даде Своята повеля! Аллах над всяко нещо има сила. И отслужвайте молитвата, и давайте милостинята закат, и каквото и благо да направите отнапред за душите си, ще го намерите при Аллах. Аллах съзира вашите дела. И рекоха [хората на Писанието]: “В Рая ще влязат само юдеи и християни.” Това са техните въжделения. Кажи им: “Дайте своя довод, ако говорите истината!” Който всецяло се е отдал на Аллах и е благодетелен, ще има наградата си при своя Господ. И не ще има страх за тях, и не ще скърбят. И рекоха юдеите: “Християните не се основават на нищо.” И християните рекоха: “Юдеите не се основават на нищо.” А четат Писанието. Така и незнаещите изричат подобни думи. Аллах ще отсъди помежду им в Деня на възкресението за онова, по което са в разногласие. И кой е по-голям угнетител от онзи, който в храмовете на Аллах възбранява да се споменава Неговото име и се стреми да ги разруши? На тези не подобава да влизат там, освен със страх. За тях в земния живот има позор, за тях в отвъдния има огромно мъчение. На Аллах принадлежи и изтокът, и западът, и накъдето и да се обърнете, там е Ликът на Аллах. Аллах е всеобхватен, всезнаещ. И рекоха: “Аллах се сдоби със син.” Пречист е Той! Да, Негово е всичко и на небесата, и на земята. Всички се покоряват на Него. Първосъздателя на небесата и на земята! И щом реши нещо, казва му само: “Бъди!”. И то става. И рекоха незнаещите: “Аллах не ще ли ни продума, или да ни се яви знамение?” Така и онези преди тях изричаха подобни думи. Сърцата им си приличат. Вече обяснихме знаменията на хора убедени. Изпращаме те с истината Ние като благовестител и предупредител. И не ще бъдеш питан за обитателите на Ада. И не ще са доволни от теб нито юдеите, нито християните, докато не последваш тяхната вяра. Кажи: “Напътствието на Аллах е напътствие.” И ако последваш страстите им подир знанието, което си получил, никой не ще те защити от Аллах и не ще те избави. Тези, на които дадохме Писанието, го четат с правдиво четене. Те вярват в него. А които не вярват в него тези са губещите. О, синове на Исраил, помнете Моята благодат, с която ви обсипах, и че бях ви предпочел измежду народите! И бойте се от Деня, в който ни една душа не ще замени друга в нищо и не ще се приеме от нея откуп, и не ще є бъде от полза ничие застъпничество, и не ще им се помогне! И когато Господът на Ибрахим го изпита със слова, той ги изпълни. Рече: “Правя те водител на хората.” Каза: “А от моето потомство?” Рече: “Не получават Моя обет угнетителите.” И сторихме Дома [Кааба] място за събиране на хората и сигурно убежище: “Вземете мястото на Ибрахим да бъде за молитви!” И заръчахме на Ибрахим и Исмаил: “Почистете Моя Дом за тези, които обхождат, пребивават и се кланят, свеждайки чела до земята в суджуд!” И когато Ибрахим рече: “Господи мой, стори го защитен град и храни с плодовете неговите жители онези от тях, които повярваха в Аллах и в Сетния ден!”, Той рече: “А който е неверник, ще го оставя малко да се понаслаждава, после ще го подкарам към мъчението на Ада. И колко лоша е тази участ!” И когато Ибрахим и Исмаил издигаха основите на Дома, [рекоха]: “Господи, приеми от нас! Наистина Ти си Всечуващия, Всезнаещия. Господи, направи ни отдадени на Теб, и от нашето потомство общност, отдадена на Теб, и ни покажи нашите обреди, и приеми нашето покаяние! Ти си Приемащия покаянието, Милосърдния. Господи, проводи им пратеник измежду тях, да им чете Твоите знамения, да ги учи на Писанието и на мъдростта, и да ги пречиства! Ти си Всемогъщия, Премъдрия.” А кой друг се отвръщаше от вярата на Ибрахим, освен онзи, който е безразсъден за себе си? Него [Ибрахим] Ние избрахме в земния живот, а в отвъдния той е от праведниците. Когато неговият Господ му рече: “Отдай се!” той рече: “Отдадох се на Господа на световете.” И завеща това Ибрахим на синовете си, [а също] и Якуб: “О, мои синове, Аллах избра вашата религия умирайте само отдадени!” Нима бяхте свидетели, когато смъртта се приближи до Якуб и той рече на своите синове: “На какво ще служите след мен?” Рекоха: “Ще служим на твоя Бог и на Бога на твоите предци Ибрахим и Исмаил, и Исхак на Единствения Бог, и Нему ще бъдем отдадени.” Те са общност, вече отминала. Тяхно е онова, което са придобили, и ваше е онова, което вие сте придобили. И не ще бъдете питани какво те са извършили. И рекоха: “Станете юдеи или християни и ще тръгнете по правия път!” Кажи: “Не, ние следваме вярата на Ибрахим, правоверния, а той не бе от съдружаващите.” Кажете: “Вярваме в Аллах и в низпосланото на нас, и в низпосланото на Ибрахим и Исмаил, и Исхак, и Якуб, и родовете [му], и в дареното на Муса и на Иса, и в дареното на пророците от техния Господ. Разлика не правим между никого от тях и на Него сме отдадени.” И ако бяха повярвали в същото, в което и вие повярвахте, щяха да се напътят. Но ако са се отметнали, те са в раздор и Аллах ще ти е достатъчен срещу тях. Той е Всечуващия, Всезнаещия. Баграта на Аллах! А кой е по-хубав от Аллах по багра? Само на Него служим. Кажи: “Нима спорите с нас за Аллах, а Той е и нашият Господ, и вашият Господ? Нам са нашите дела и вам са вашите дела. На Него сме предани.” Или ще кажете, че Ибрахим и Исмаил, и Исхак, и Якуб, и родовете [му] бяха юдеи или християни? Кажи: “Вие ли знаете повече, или Аллах?” И кой е по-голям угнетител от онзи, който е скрил у себе си свидетелство от Аллах? Аллах не подминава вашите дела. Те са общност, вече отминала. Тяхно е онова, което са придобили и ваше е онова, което вие сте придобили. И не ще бъдете питани какво те са извършили. Ще кажат глупците от хората: “Какво ги отклони от досегашната им посока за молитва?” Кажи: “На Аллах принадлежи и изтокът, и западът. Той води когото желае към правия път.” И така ви сторихме общност по средата за да сте свидетели за хората и Пратеника да е свидетел за вас. И сторихме твоята досегашна посока за молитва само за да разграничим последвалите Пратеника от онези, които се обръщат на петє. [Смяната] наистина е трудност, но не и за онези, които Аллах е напътил. А Аллах не би погубил вярата ви. Аллах към хората е състрадателен, милосърден. Виждаме да се обръща твоето лице [о, Мухаммад] към небето. Ние непременно ще те обърнем в посока за молитви, която ще ти е угодна. Тъй че обърни лице към Свещената джамия! Където и да бъдете, обръщайте лице към нея! Дарените с Писанието знаят, че това е истината от техния Господ. Аллах не подминава техните дела. И каквото и знамение да донесеш на дарените с Писанието, те не ще последват твоята посока за молитви, а и ти не ще последваш тяхната посока. И едните от тях не ще последват посоката за молитви на другите. А ако последваш страстите им след онова, което си получил от знанието, тогава ти си от угнетителите. Онези, на които дарихме Писанието, го знаят, както знаят синовете си. Но едни от тях скриват истината, знаейки. Истината е от твоя Господ и не бъди от съмняващите се! Всеки има посока, накъдето се обръща. Надпреварвайте се в добрините! Където и да сте, Аллах всички ви ще събере. Аллах над всяко нещо има сила. Откъдето и да тръгнеш, обръщай лице към Свещената джамия! Това е истината от твоя Господ. Аллах не подминава вашите дела. Откъдето и да тръгнеш, обръщай лице към Свещената джамия, и където и да бъдете, обръщайте лица към нея, за да нямат хората довод срещу вас, освен онези от тях, които угнетяват, и да изпълня Своята благодат към вас, за да бъдете напътени! Затова не се страхувайте от тях, а се страхувайте от Мен! Изпратихме ви пратеник измежду вас, да ви чете Нашите знамения и да ви пречиства, и да ви учи на Писанието и на мъдростта, и да ви учи на онова, което не сте знаели. И споменавайте Ме, за да ви споменавам и Аз, и благодарете Ми, и не Ме отхвърляйте! О, вярващи, искайте помощта на Аллах с търпение и молитва! Аллах е с търпеливите. И не наричайте “мъртви” убитите по пътя на Аллах! Не, живи са! Но вие не усещате. И непременно ще ви изпитаме с малко страх и глад, и с отнемане от имотите, душите и плодовете. И благовествай търпеливите, 156 . които, щом беда ги сполети, казват: “Ние на Аллах принадлежим и при Него се завръщаме.” Върху тях има благослов и милост от техния Господ. Те са напътените. Ас-Сафб и ал-Мбруа са от знаците на Аллах, и който ходи при Дома на поклонение хадж или поклонение эмра, той не върши грях, като ги обикаля. А който прави добро и по своя воля Аллах е въздаващ, всезнаещ. Онези, които скриват низпосланите от Нас ясни знамения и напътствието, след като ги разяснихме на хората в Писанието, тях Аллах проклина и проклинащите ги проклинат, 160 . освен онези, които се покаят и поправят, и разкрият. От тях ще приема покаяние. Аз съм Приемащия покаянието, Милосърдния. А онези, които не вярват и умират неверници, над тях е проклятието на Аллах и на всички ангели и хора 162 . вечно ще са в него. Мъчението им не ще бъде облекчено и не ще им се даде отсрочка. Вашият Бог е единственият. Няма друг Бог освен Него, Всемилостивия, Милосърдния. В сътворяването на небесата и на земята, и в промяната на нощта и деня, и в корабите, плаващи в морето с онова, което носи полза на хората, и във водата, която Аллах изсипва от небето, и съживява с нея земята след нейната смърт, и множи там всякакви твари, и в смяната на ветровете, и в покорните между небето и земята облаци наистина има знамения за хора проумяващи. А някои от хората приемат за богове други вместо Аллах, обичат ги, както Аллах трябва да се обича. А които вярват, най-силно обичат Аллах. И ако угнетителите можеха да съзрат, когато видят мъчението, че цялата сила е на Аллах и че Аллах е суров в мъчението... Тогава, щом видят мъчението, онези, които са били следвани, ще се отрекат от онези, които са ги следвали, и ще се прекъснат връзките между тях. А онези, които са ги следвали, ще кажат: “Ако има за нас връщане, ще се отречем от тях, както и те се отрекоха от нас.” Така Аллах ще им покаже техните деяния като горести за тях и не ще излязат от Огъня. О, хора, яжте от онова по земята, което е позволено и приятно! И не следвайте стъпките на сатаната! Той за вас е явен враг. Той ви повелява само злина и поквара, и да говорите за Аллах онова, което не знаете. И когато им се каже: “Следвайте онова, което Аллах е низпослал!” казват: “Не, ще следваме онова, с което заварихме предците си!” Ала нима и ако техните предци не са проумели нищо и не са били напътени? Неверниците приличат на човек, ревящ към нещо, което чува само крясък и зов. Глухи, неми, слепи те не проумяват. О, вярващи, яжте от благата, които Ние ви дарихме, и бъдете признателни на Аллах, ако на Него служите! Той ви забрани мършата, кръвта, свинското месо и закланото за друг, а не за Аллах. А който е принуден, без да е потисник, нито престъпващ, за него не е грях. Аллах е опрощаващ, милосърден. Скриващите онова, което Аллах е низпослал от Писанието, и продаващите го на нищожна цена, ще поглъщат в своя стомах само Огъня. И не ще им проговори Аллах в Деня на възкресението, и не ще ги пречисти, и за тях има болезнено мъчение. Те са, които купиха заблудата вместо напътствието и мъчението вместо опрощението. И колко настойчиви са пред Огъня! Така е, защото Аллах низпосла Писанието с истината. А които спорят относно Писанието, те са в дълбок раздор. Праведността не е да обръщате лице на изток или на запад, праведността е у онзи, който вярва в Аллах и в Сетния ден, и в ангелите, и в Писанието, и в пророците, и раздава от своя имот, въпреки любовта си към него, на роднините и сираците, и на нуждаещите се, и на пътника [в неволя], и на просяците, и за освобождаване на робите, и отслужва молитвата, и дава милостинята закат; и у изпълняващите своя обет, когато са обещали, и у търпеливите в злочестие и беда, и във вихъра на битката. Те са искрените и те са богобоязливите. О, вярващи, вам е предписано възмездие за убитите, свободен за свободен и роб за роб, и жена за жена. А който получи опрощение от своя брат, да го получи според обичая, а той да му се издължи с добрина. Това е облекчение и милост от вашия Господ. А който след това престъпи, за него има болезнено наказание. За вас във възмездието има живот, о, разумни хора, за да се побоите! Предписано ви е, когато смъртта надвисне над някого от вас, ако той остави благо, да го завещае на двамата родители и на близките според обичая. Това е дълг за богобоязливите. А който подмени [завещанието], след като го е чул, грехът е само над онези, които са го подменили. Аллах е всечуващ, всезнаещ. А който се опасява от грешка или грях на завещател, и помирява [наследниците], за него не е грях. Аллах е опрощаващ, милосърден. О, вярващи, предписано ви е говеенето, както бе предписано и за онези преди вас, за да се побоите 184 . в определени дни. А който от вас е болен или на път да се издължи в други дни. А за които не могат откуп: да нахранят човек в нужда. А който по своя воля стори благо, това е най-доброто за него. И да говеете е най-доброто за вас, ако знаете. 185 . в определени дни. А който от вас е болен или на път да се издължи в други дни. А за които не могат откуп: да нахранят човек в нужда. А който по своя воля стори благо, това е най-доброто за него. И да говеете е най-доброто за вас, ако знаете. И когато Моите раби те питат за Мен Аз съм наблизо, откликвам на зова на зовящия, когато Ме позове. Нека и те Ми откликнат, и нека вярват в Мен, за да се напътят! Позволено ви е да прекарате нощите на говеенето при своите жени. Те са одеяние за вас и вие сте одеяние за тях. Аллах знае, че сте измамили самите себе си, но е приел вашето покаяние и ви е извинил. А сега ги обладавайте и се стремете към онова, което Аллах ви е предписал: яжте и пийте, додето различите при [пукването на] зората белия конец от черния конец! После довършете говеенето до нощта и не ги обладавайте, когато пребивавате в джамиите! Това са границите на Аллах, не ги доближавайте! Така Аллах обяснява Своите знамения на хората, за да се побоят! И не яжте своите имоти помежду си с измама, и не ги подхвърляйте на съдиите, за да ядете с грях от имотите на хората, знаейки! Питат те за новолунието. Кажи: “То сочи определено време за хората и за поклонението хадж.” Праведността не е да идвате в домовете отзад, а праведността е у онзи, който се бои от Аллах. Влизайте в домовете през вратите им! И бойте се от Аллах, за да сполучите! Питат те за новолунието. Кажи: “То сочи определено време за хората и за поклонението хадж.” Праведността не е да идвате в домовете отзад, а праведността е у онзи, който се бои от Аллах. Влизайте в домовете през вратите им! И бойте се от Аллах, за да сполучите! И ги убивайте там, където ги сварите, и ги прогонете оттам, откъдето и те ви прогониха! Да заблуждаваш е по-тежко, отколкото да убиваш. И не се сражавайте с тях при Свещената джамия, докато не започнат там да се сражават с вас! А ако се сражават с вас, убийте ги! Такова е възмездието за неверниците. А престанат ли Аллах е опрощаващ, милосърден. И се сражавайте с тях, докогато не ще има заблуда и религията ще е на Аллах! А престанат ли, тогава да не се враждува, освен против угнетителите! Месец на забрана срещу месец на забрана! И за [нарушаване на] забраните - възмездие. А който ви нападне, нападнете го така, както ви е нападнал! И бойте се от Аллах, и знайте, че Аллах е с богобоязливите! И раздавайте по пътя на Аллах, и не се хвърляйте със собствените си ръце към гибелта, и благодетелствайте! Аллах обича благодетелните. И довършвайте поклонението хадж, и поклонението эмра заради Аллах! А ако сте възпрени, [дайте] жертвено животно според своите възможности! И не бръснете главите си, докато жертвеното животно не стигне местоназначението си! А който от вас е болен или има страдание по главата, тогава да се откупи с говеене или подаяние, или жертвоприношение. А ако сте в безопасност, онзи, който използва поклонението эмра и за поклонение хадж, [да даде] жертвено животно според своите възможности. А който не е в състояние, да говее три дни по време на поклонението хадж и седем, щом се върне, та пълни десет. Това е за онзи, чиито роднини не живеят в околностите на Свещената джамия. И бойте се от Аллах, и знайте, че Аллах е строг в наказанието! Поклонението хадж е в знайни месеци и който през тях си наложи поклонението, да няма съвокупление, нито безпътство, нито прение по време на поклонението хадж! Каквато и добрина да сторите, Аллах я узнава. И запасете се! Най-добрият запас е богобоязливостта. И бойте се от Мен, о, разумни хора! И не е грях за вас да търсите благодат от вашия Господ. И когато се плиснете надолу по Арафат, споменавайте Аллах при Свещената планина! И Го споменавайте, както ви е напътил, дори да сте били преди това от заблудените! После се плиснете надолу, откъдето хората се плисват, и молете Аллах за прошка! Наистина Аллах е опрощаващ, милосърден. И щом изпълните своите обреди, споменавайте Аллах, както споменавате предците си, дори по-силно! А някои от хората казват: “Господи, въздай ни в земния живот!” Няма дял за тях в отвъдния. А някои от тях казват: “Господи, въздай ни добрина в земния живот и добрина в отвъдния! И опази ни от мъчението на Огъня!” За тях има дял от онова, което са придобили. Аллах бързо прави равносметка. И споменавайте Аллах в преброените дни! А който избърза с два дни, не е грях за него, и който се забави, не е грях за него за онзи, който е богобоязлив. И бойте се от Аллах, и знайте, че при Него ще бъдете събрани! Сред хората има и такива, чиито думи те омайват в земния живот и призовават Аллах за свидетел на онова, което е в сърцата им. Но те са най-свирепи в разпрата. И когато такъв се обърне, той тича по земята, за да сее по нея развала и да погуби насажденията и приплода. А Аллах не обича развалата. И когато му се каже: “Бой се от Аллах!”, го обзема гордост от греха. Стига му Адът и колко лоша постеля е той! Някои хора отдават душите си, за да угодят на Аллах. А Аллах е състрадателен към рабите. О, вярващи, встъпете всички в покорството и не следвайте стъпките на сатаната! Той е ваш явен враг. И ако се подхлъзнете, след като сте получили ясните знаци, знайте, че Аллах е всемогъщ, премъдър! Нима очакват само Аллах и ангелите да дойдат при тях в сенките на облаците? А делото е отсъдено и при Аллах ще бъдат върнати делата. Попитай синовете на Исраил колко ясни знамения им дадохме! А който подмени благодатта на Аллах, след като е дошла при него, наистина Аллах е суров в наказанието. Земният живот бе разкрасен за неверниците, а те се присмиват на вярващите. Но които са богобоязливи, ще бъдат над тях в Деня на възкресението. Аллах безмерно въздава комуто пожелае. Хората бяха една общност и Аллах изпрати пророците благовестители и предупредители, и заедно с тях низпосла Книгата с истината, за да отсъди между хората за онова, по което бяха в разногласие. А поради злобата помежду им изпаднаха в разногласие за нея само онези, на които тя бе дадена, след като ясните знаци бяха дошли при тях. И поведе Аллах вярващите към онова от истината, по което бяха в разногласие, с Неговото позволение. Аллах води когото пожелае към правия път. Или смятате да влезете в Рая, без да ви сполети същото, което сполетя и отминалите преди вас? Връхлитаха ги беда и горест, и бяха разтърсвани, докато Пратеника и онези, които повярваха заедно с него, не казваха: “Кога ще дойде подкрепата на Аллах?” Да, подкрепата на Аллах е наблизо. Питат те какво да раздават. Кажи: “Каквото и добро да раздадете, нека е за родителите и близките, и сираците, и нуждаещите се, и пътника [в неволя]. Каквото и добро да сторите, Аллах го знае. Предписана ви е битка, а тя е омразна за вас. Но може да мразите нещо, а то да е добро за вас, и може да обичате нещо, а то да е зло за вас. Аллах знае, вие не знаете. Питат те за Свещения месец, за битка през него. Кажи: “Тежка битка е тогава, но възпирането от пътя на Аллах, неверието в Него и в Свещената джамия, и пропъждането на обитателите є оттам е по-тежко пред Аллах, и да се заблуждава е по-тежко, отколкото да се убива.” И не ще престанат да се сражават с вас, докато не ви отвърнат от вашата религия, ако могат. А които от вас отстъпят от религията си и умрат неверници, на такива пропадат делата и в земния живот, и в отвъдния, и те са обитателите на Огъня, там ще пребивават вечно. Които повярваха и които се преселиха, и се бореха по пътя на Аллах, те се надяват на милостта от Аллах. Аллах е опрощаващ, милосърден. Питат те за виното и за игрите на късмет. Кажи: “В тях има голям грях и изгоди за хората, но грехът им е по-голям от изгодата.” И питат какво да раздават. Кажи: “Излишъка.” Така Аллах ви обяснява знаменията, за да размислите 220 . за земния и за отвъдния живот. И питат за сираците. Кажи: “Най-хубаво е онова, което е за тяхно добро.” И ако съжителствате с тях, те са ваши братя. Аллах различава кой носи вреда и кой носи добро. И пожелае ли Аллах, ще ви затрудни. Аллах е всемогъщ, премъдър. И не встъпвайте в брак със съдружаващи жени, докато не повярват! Вярваща робиня е по-добра от съдружаваща жена, дори да ви е възхитила. И не встъпвайте в брак със съдружаващи мъже, докато не повярват! Вярващ роб е по-добър от съдружаващ мъж, дори да ви е възхитил. Съдружаващите зоват към Ада, а Аллах зове към Рая и опрощението с Негово позволение. И обяснява Той знаменията Си на хората, за да се поучат. И те питат за месечното кръвотечение. Кажи: “Това е страдание.” И стойте далеч от жените в [период на] месечно кръвотечение, и не ги доближавайте, докато не се очистят! А щом се очистят, обладавайте ги, откъдето Аллах ви е повелил! Наистина Аллах обича каещите се и обича пречистващите се. Вашите жени са като нива за вас. И отивайте при нивата си, както пожелаете, и подготвяйте се отнапред, и се бойте от Аллах, и знайте, че ще Го срещнете! И благовествай вярващите! И не правете клетвите си в името на Аллах пречка да сте праведни, да се боите и да помирявате хората! Аллах е всечуващ, всезнаещ. Аллах не ви придиря за празнословието в клетвите ви, ала ви придиря за онова, което вашите сърца са придобили. Аллах е опрощаващ, всеблаг. Онези, които се закълнат да не бъдат с жените си да изчакат четири месеца. А върнат ли се Аллах е опрощаващ, милосърден. А решат ли да се разведат Аллах е всечуващ, всезнаещ. А разведените жени да изчакат във въздържание три месечни кръвотечения и не им е позволено да скриват онова, което Аллах е сътворил в утробите им, ако вярват в Аллах и в Сетния ден. Тогава техните мъже, ако искат помирение, имат най-голямото право да си ги възвърнат. И жените имат същите права, каквито и задължения съгласно обичая, но мъжете са едно стъпало над тях. Аллах е всемогъщ, премъдър. Разводът е два пъти [после] или задръжте [жените] с добро, или пуснете с благо. И не ви е позволено да взимате нищо от онова, което сте им дали, освен ако двамата се опасяват да не престъпят границите на Аллах. Ако се опасявате, че двамата не ще спазят границите на Аллах, не е прегрешение за тях, ако жената даде откуп. Това са границите на Аллах, не ги нарушавайте! А които нарушават границите на Аллах те са угнетителите. А ако се разведе с нея [за трети път], тя не му е позволена после, преди да встъпи в брак с друг мъж, и ако є даде развод и той, не е прегрешение за двамата да се съберат, ако мислят, че ще спазят границите на Аллах. Това са границите на Аллах. Той ги обяснява на хора, които разбират. А когато сте дали развод на жени и те са изпълнили срока [на изчакване], задръжте ги с благо или ги пуснете с благо! И не ги задържайте с насилие, престъпвайки! А който направи това, угнетява себе си. И не се отнасяйте с насмешка към знаменията на Аллах, и споменавайте благодатта на Аллах към вас, и онова, което ви е низпослал от Книгата и мъдростта за ваше наставление! И бойте се от Аллах, и знайте, че Аллах всяко нещо знае! А ако се разведете с жените и те са изпълнили своя срок, да не им се пречи да встъпят в брак със своите съпрузи, ако се споразумеят помежду си съгласно обичая! С това се наставлява онзи от вас, който вярва в Аллах и в Сетния ден. Това за вас е най-добродетелното и най-чистото. Аллах знае, вие не знаете. А майките да кърмят рожбите си две пълни години, когато мъжът поиска кърменето да завърши. Онзи, чието е новороденото, е длъжен да ги храни и облича според обичая. На всяка душа се възлага само по силите є. Да не се злостори на майка заради нейната рожба, нито на онзи, чието е новороденото, заради неговата рожба, и за наследника е същото. А ако и двамата искат отбиване, при взаимно съгласие и съветване, не е прегрешение за тях. И ако искате да поверите рожбите си на кърмачки, не е прегрешение за вас, щом се отплатите, давайки според обичая. И бойте се от Аллах, и знайте, че Аллах съзира вашите дела! А които от вас се поминат и оставят вдовици те да изчакат сами със себе си четири месеца и десет дена. Щом изпълнят срока, няма прегрешение за вас в онова, което вършат със себе си според предписанието. Сведущ е Аллах за вашите дела. И не е прегрешение за вас да намекнете пред [овдовелите] жени за сгодяване или да го спотаите в душите си. Аллах знае, че ще им споменете. Ала не им обещавайте скришом, освен ако изричате само прилични думи, и не пристъпвайте към сключване на брак, докато предписаният срок не се изпълни! И знайте, че Аллах знае какво е в душите ви, и бойте се от Него, и знайте, че Аллах е опрощаващ, всеблаг! Не е прегрешение за вас да се разведете с жените, преди да сте ги докоснали или уговорили задължителната плата. Зарадвайте ги, богатият според възможностите му, и бедният според възможностите му, с добро! [То] е дълг за благодетелните. А ако сте им дали развод, преди да ги докоснете, но вече сте уговорили задължителната плата, за тях е половината от онова, което сте уговорили, освен ако те се въздържат или се въздържи онзи, в чиито ръце е сключването на брака. А да се въздържате е по-близо до богобоязливостта. И не забравяйте благоволението помежду си! Аллах съзира вашите дела. Спазвайте молитвите наред със средната молитва и заставайте смирени пред Аллах! И ако имате страх, спазвайте молитвата и като ходите, и като яздите! А щом сте в безопасност, споменавайте Аллах, както ви е научил на онова, което не сте знаели! А които от вас се поминат и оставят вдовици, да завещаят на своите съпруги да се ползват [от наследството] до една година, без да бъдат прогонвани. А ако напуснат, няма прегрешение за вас в онова, което направят със себе си според предписанието. Аллах е всемогъщ, премъдър. На разведените жени ползване според предписанието, - дълг е за богобоязливите. Така Аллах ви разяснява Своите знамения, за да проумеете. Нима ти не видя онези, които излязоха от домовете си с хиляди, бягайки от смъртта? Аллах им каза: “Умрете!”, а после ги съживи. Аллах е прещедър към хората, ала повечето хора са неблагодарни. И се сражавайте по пътя на Аллах, и знайте, че Аллах е всечуващ, всезнаещ! На онзи, който заема хубав заем на Аллах, Той многократно ще умножи. Аллах отнема и въздава, и при Него ще бъдете върнати. Нима не видя ти знатните измежду синовете на Исраил след Муса, когато рекоха на един техен пророк: “Проводи ни владетел, за да се сражаваме по пътя на Аллах!” Рече: “Възможно ли е, ако ви е писано сражение, да не се сражавате?” Рекоха: “А защо да не се сражаваме по пътя на Аллах, след като бяхме прокудени от нашите домове и синове?” А когато им бе писано да се сражават, те се отметнаха, освен неколцина измежду тях. Аллах знае угнетителите. И им рече техният пророк: “Ето, Аллах ви проводи Талут за владетел.” Казаха: “Как ще ни е владетел, когато ние сме по-достойни от него да властваме, а и не му е дадено обилно богатство!” Рече: “Аллах го избра над вас и му надбави нашироко в знанието и в снагата. Аллах дарява Своето владение комуто пожелае.” Аллах е всеобхватен, всезнаещ. И им рече техният пророк: “Знамението, че той ще стане владетел, е идването на Саркофага при вас. В него има успокоение от вашия Господ и запазени реликви, оставени от рода на Муса и рода на Харун. Носят го ангелите. На-истина в това има знамение за вас, ако сте вярващи.” И когато Талут потегли с войските, рече: “Аллах ви изпитва с една река. Който пие от нея, той не е с мен, а с мен е онзи, който не я вкуси, също и онзи, който загребе с ръка само една шепа.” Но пиха оттам, освен малцина измежду тях. А щом я прегазиха той и повярвалите с него, рекоха: “Днес сме безсилни пред Джалут и войските му.” А онези, които се надяваха на срещата с Аллах, рекоха: “Колко малки дружини са надвивали многобройни с позволението на Аллах! Аллах е с търпеливите.” И щом се изправиха пред Джалут и войските му, рекоха: “Господи, излей търпение над нас и стъпките ни затвърди, и ни подкрепи срещу неверниците!” И ги сразиха с позволението на Аллах, и Дауд уби Джалут, и Аллах му даде владението и мъдростта, и го научи на каквото Той пожела. Ако Аллах не отблъскваше едни хора чрез други, земята щеше да се провали. Но Аллах е владетел на благодат за световете. Това са знаменията на Аллах, четем ти ги правдиво. Наистина ти си от пратениците. Тези са пратениците на едни от тях отредихме да стоят над други; с някои Аллах говори и въздигна други по степени. И дадохме на Иса, сина на Мариам, ясните знаци, и го подкрепихме със Светия дух. А ако Аллах бе поискал, дошлите след тях нямаше да се сражават, след като получиха ясните знаци. Ала те се разделиха и някои от тях повярваха, а някои от тях не повярваха. Но ако Аллах бе поискал, нямаше да се сражават. Аллах прави каквото пожелае. О, вярващи, раздавайте от онова, което сме ви дали за препитание, преди да дойде Денят, в който не ще има нито откуп, нито приятелство, нито застъпничество! Неверниците са угнетителите. Аллах! Няма друг Бог освен Него Вечноживия, Неизменния! Не Го обзема нито дрямка, нито сън. Негово е онова, което е на небесата и което е на земята. Кой ще се застъпи пред Него, освен с Неговото позволение? Той знае какво е било преди тях и какво ще бъде след тях. От Неговото знание обхващат само онова, което Той пожелае. Неговият Престол вмества и небесата, и земята, и не Му е трудно да ги съхрани. Той е Всевишния, Превеликия. Няма принуждение в религията. Отличи се вече истината от заблудата. Който отхвърли сатаните и повярва в Аллах, той се обвързва с най-здравата връзка, която не се къса. Аллах е всечуващ, всезнаещ. Аллах е Покровителят на вярващите. Той ги извежда от тъмнините към светлината. А сатаните са покровители на невярващите. Те ги извеждат от светлината към тъмнините. Те са обитателите на Огъня, там ще пребивават вечно. Не видя ли ти онзи, който спореше с Ибрахим за неговия Господ, че Аллах му е дал владението? Когато Ибрахим рече: “Моят Господ е, Който съживява и умъртвява.”, [другият] рече: “Аз съживявам и умъртвявам.” Ибрахим рече: “Аллах довежда слънцето от изток, а ти го доведи от запад!” И се слиса онзи, който не бе повярвал. Аллах не напътва хората-угнетители. Или като онзи, който минал през едно селище, рухнало под своите покриви, и рекъл: “Как Аллах ще съживи това след смъртта му?” И Аллах го умъртвил за сто години, после го възкресил. Рекъл: “Колко се забави?” Казал: “Забавих се ден или част от деня.” Рекъл: “Не, забави се сто години. Виж какво имаш за ядене и пиене! То не се е развалило. И виж магарето си! И за да те сторим знамение за хората, виж костите, как ги подреждаме, после ги обличаме в плът!” И когато му се изяснило, рекъл: “Вече знам, че Аллах над всяко нещо има сила.” И когато Ибрахим рече: “Господи мой, покажи ми как съживяваш мъртвите!” Рече: “А нима не си повярвал?” Рече: “Да, повярвах! Но за да се успокои сърцето ми.” Рече: “Вземи тогава четири птици и ги събери, после върху всяка планина положи по къс от тях, после ги позови и те ще дойдат при теб с устрем! И знай, че Аллах е всемогъщ, премъдър!” Хората, които раздават своите имоти по пътя на Аллах, приличат на зърно, родило седем класа, а във всеки клас по сто зърна. Аллах умножава комуто пожелае. Аллах е всеобхватен, всезнаещ. Онези, които раздават своите имоти по пътя на Аллах и после нито натякват, нито обиждат, имат наградата си при своя Господ. И не ще има страх за тях, и не ще скърбят. Добри думи и прошка са за предпочитане пред милостиня, последвана от обида. Аллах е над всяка нужда, всеблаг. О, вярващи, не проваляйте своята милостиня с натякване и обида, както онзи, който раздава своя имот за пред хората на показ, а не вярва в Аллах и в Сетния ден! Той прилича на гладка скала с пръст отгоре, но щом над нея се изсипе силен дъжд, оголва я. Така са безсилни за онова, което са придобили. Аллах не напътва невярващите хора. А които изразходват своите имоти заради благоволението на Аллах и с убеденост в душите си, приличат на градина върху хълм щом над нея се изсипе силен дъжд, тя дава двойно повече плодове, но дори и да не се изсипе силен дъжд, и дъждец [є стига]. Аллах съзира вашите дела. Нима някой от вас иска да притежава градина с палми и грозде, с течащи сред тях реки, с всякакви плодове, но го сполетява старостта, а има невръстно потомство, и [градината] я сполетява вихър с огън, и я изгаря? Така Аллах ви разкрива Своите знамения, за да размислите. О, вярващи, раздавайте от благата, които сте придобили, и от онова, което извадихме за вас от земята! И не възнамерявайте да раздадете от него лошото, което сами не бихте взели, освен ако не си затворите очите! И знайте, че Аллах е над всяка нужда, всеславен! Сатаната ви заплашва с бедност и ви повелява поквара, а Аллах ви обещава от Себе Си опрощение и благодат. Аллах е всеобхватен, всезнаещ. Той дарява мъдростта комуто пожелае, а който е дарен с мъдростта, е дарен с голямо добро. Но само разумните се поучават. Каквото и подаяние да раздадете, или обет да направите, Аллах го знае. А за угнетителите няма избавители. Ако явно раздавате милостиня, колко хубаво е това! Но ако скътате и тайно дадете на бедняците, това е най-доброто за вас и то ще изкупи от лошите ви постъпки. Сведущ е Аллах за вашите дела. Ако явно раздавате милостиня, колко хубаво е това! Но ако скътате и тайно дадете на бедняците, това е най-доброто за вас и то ще изкупи от лошите ви постъпки. Сведущ е Аллах за вашите дела. [Да се дарява] на бедните, които са се посветили по пътя на Аллах и не могат да обикалят [за препитание] по земята. Невежият ги смята за богати, поради въздържанието [им]. Ще ги познаеш по техния белег те не просят настойчиво от хората. И каквото и добро да раздадете, Аллах го знае. Онези, които раздават своите имоти и нощем, и денем, и скрито, и явно, имат наградата си при своя Господ и не ще има страх за тях, и не ще скърбят. Които изяждат лихвата, не ще се изправят, освен както се изправя някой, когото сатаната поваля от лудост. Това е, защото казваха: “Търговията е като лихварството.” А Аллах позволи търговията и забрани лихварството. При когото е дошло наставление от неговия Господ и е престанал, негово е онова, което е било дотогава и делото му е за пред Аллах. А които се върнат към това, тези са обитателите на Огъня, там ще пребивават вечно. Аллах лишава лихвата от благодат, а надбавя за милостинята. Аллах не обича никой неблагодарник, грешник. Онези, които вярват и вършат праведни дела, и отслужват молитвата, и дават милостинята закат, имат наградата си при своя Господ и не ще има страх за тях, и не ще скърбят. О, вярващи, бойте се от Аллах и се откажете от надбавеното чрез лихвата, ако наистина вярвате! А не го ли сторите, очаквайте война от Аллах и от Неговия Пратеник! А покаете ли се ваша си е главницата на имотите ви. Не сте угнетители и не сте угнетени. А ако [длъжник] е в затруднение, да има отсрочка до облекчение! И да се смилите е най-доброто за вас, ако знаете. И бойте се от Деня, в който ще бъдете върнати при Аллах! После на всяка душа докрай ще се изплати онова, което е придобила. И не ще бъдат угнетени. О, вярващи, когато си заемате един на друг заем за определен срок, записвайте го! И нека писар да записва помежду ви справедливо! И да не отказва писар да записва, както Аллах го е научил, и нека пише той, а да му диктува онзи, който е длъжник. И да се бои от Аллах, неговия Господ, и да не намалява нищо. А ако длъжникът е глупец или немощен, или не може да диктува, нека неговият настойник да диктува справедливо. И вземете за свидетели двама от вашите мъже, а ако не са двама, да бъдат мъж и две жени от свидетелите, за които сте съгласни, та заблуди ли се едната, другата да є напомни. И свидетелите да не отказват, когато бъдат призовани. И да не ви дотяга да го записвате малък или голям със срока му. Пред Аллах това е най-справедливото и най-правото за свидетелство, и най-подобаващото, за да не се подозирате, освен ако е текуща търговия помежду ви. Тогава не е прегрешение за вас, ако не я записвате. И взимайте свидетели, когато се спазарявате. И да не се посяга на писар или на свидетел. А ако го сторите, за вас е нечестивост. И бойте се от Аллах! Аллах ви учи и Аллах всяко нещо знае. И ако сте на път и не намерите писар, нека се вземе залог. А ако взаимно си вярвате, нека онзи, който е получил доверие, да отдаде повереното му и да се бои от Аллах, неговия Господ! И не потулвайте свидетелството. А който го потули, сърцето му е грешно. Аллах знае вашите дела. На Аллах е онова, което е на небесата и което е на земята. Дали показвате какво е в душите ви, или го скривате, Аллах ще ви подири сметка за него, и комуто пожелае, ще прости, и когото пожелае, ще накаже. Аллах над всяко нещо има сила. Пратеника повярва в онова, което му бе низпослано от неговия Господ, повярваха и вярващите. Всеки от тях повярва в Аллах и в Неговите ангели, и Неговите писания, и Неговите пратеници. [И казаха:] “Разлика не правим между никого от Неговите пратеници.” И рекоха: “Чухме и се подчинихме. Опрости ни, Господи наш! Към Теб е завръщането.” Аллах възлага на всяка душа само според силите є. За нея е онова, което е придобила и против нея е онова, което е придобила. Господи наш, не ни наказвай, ако сме забравили или съгрешили! Господи наш, не ни натоварвай с бреме, каквото стовари върху онези преди нас! Господи наш, не ни натоварвай с това, за което сме немощни! И се смили над нас, и ни прости, и ни помилвай! Ти си нашият Закрилник. Подкрепи ни Ти срещу невярващите хора! In this page you can listen Сура Кравата (Ал-Бакара) in English, Сура Кравата (Ал-Бакара) and read and download Сура Кравата (Ал-Бакара) in English veya yükleyebilirsiniz. You can download Сура Кравата (Ал-Бакара) translation, get information on the interpretations of Quranic verses, download all translations of surah in pdf format. You can listen to the audio of Сура Кравата (Ал-Бакара) in English or read and download. You can also share English Quranic verses on Facebook and Twitter and other social media with share buttons.
1.1 2.1 3.1 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 5.1 5.2 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 8.1 8.2 8.3 9.1 9.2 10.1 10.2 11.1 11.2 11.3 12.1 12.2 13.1 13.2 13.3 14.1 15.1 15.2 16.1 17.1 17.2 17.3 17.4 17.5 18.1 19.1 19.2 20.1 21.1 21.2 21.3 22.1 23.1 24.1 24.2 24.3 25.1 25.2 26.1 27.1 27.2 28.1 28.2 28.3 29.1 30.1 31.1 32.1 33.1 33.2 34.1 35.1 36.1 37.1 38.1 39.1 39.2 39.3 39.4 40.1 41.1 41.2 42.1 42.2 43.1 43.2 44.1 44.2 44.3 45.1 45.2 46.1 47.1 48.1 49.1 50.1 51.1 52.1 53.1 54.1 55.1 56.1 57.1 58.1 59.1 60.1 61.1 62.1 63.1 63.2 64.1 65.1 66.1 67.1 68.1 68.2 68.3 68.4 69.1 70.1 70.2 70.3 71.1 72.1 72.2 73.1 73.2 73.3 74.1 74.2 75.1 75.2 76.1 76.2 77.1 78.1 78.2 79.1 80.1 80.2 80.3 80.4 81.1 81.2 82.1 83.1 84.1 84.2 84.3 84.4 84.5 85.1 85.2 86.1 87.1 88.1 89.1 89.2 89.3 90.1 90.2 91.1 92.1 92.2 93.1 94.1 94.2 94.3 94.4 95.1 95.2 95.3 95.4 95.5 96.1 97.1 97.2 98.1 99.1 99.2 99.3 100.1 101.1 101.2 102.1 103.1 103.2 104.1 105.1 105.2 105.3 105.4 105.5 106.1 107.1 108.1 108.2 109.1 110.1 110.2 111.1 112.1 113.1 114.1 115.1 116.1 117.1 117.2 117.3 117.4 117.5 118.1 119.1 119.2 120.1 120.2 120.3 121.1 121.2 122.1 123.1 124.1 124.2 125.1 126.1 126.2 126.3 127.1 128.1 128.2 128.3 129.1 129.2 129.3 130.1 131.1 131.2 132.1 133.1 133.2 133.3 134.1 134.2 135.1 135.2 136.1 136.2 137.1 137.2 137.3 138.1 138.2 139.1 139.2 139.3 139.4 140.1 141.1 141.2 141.3 141.4 142.1 143.1 143.2 144.1 144.2 144.3 144.4 145.1 146.1 147.1 147.2 147.3 148.1 149.1 150.1 151.1 151.2 152.1 153.1 153.2 153.3 153.4 154.1 154.2 154.3 155.1 156.1 157.1 158.1 159.1 160.1 161.1 162.1 162.2 163.1 164.1 165.1 166.1 167.1 167.2 168.1 169.1 170.1 171.1 172.1 173.1 174.1 175.1 176.1 177.1 178.1 179.1 179.2 179.3 180.1 181.1 181.2 182.1 183.1 184.1 185.1 185.2 185.3 185.4 186.1 187.1 188.1 189.1 190.1 191.1 192.1 193.1 194.1 195.1 196.1 197.1 197.2 197.3 197.4 197.5 197.6 198.1 199.1 199.2 199.3 200.1 201.1 202.1 202.2 203.1 204.1 205.1 205.2 206.1 207.1 207.2 207.3 207.4 207.5 207.6 207.7 208.1 209.1 210.1 211.1 211.2 211.3 212.1 212.2 213.1 214.1 215.1 215.2 216.1 217.1 217.2 218.1 219.1 220.1 220.2 221.1 221.2 222.1 223.1 223.2 224.1 224.2 225.1 225.2 226.1 227.1 228.1 229.1 230.1 230.2 231.1 231.2 231.3 231.4 231.5 232.1 232.2 232.3 232.4 233.1 233.2 233.3 233.4 234.1 234.2 235.1 235.2 235.3 236.1 237.1 238.1 238.2 238.3
Jannah and jahannam the paradise and hell in islam Introduction Muhammad, the Prophet of Islam who passed away in 632, related: “Gabriel came to me and said, ‘O Muhammad, live as you wish, for you shall eventually die. Love whom you desire, for you shall eventually depart. Do what you please, for you shall pay. Know that the night-prayer[1] is the honor of a believer, and his pride is being independant on others.’” (Silsilah al-Saheehah) If there is only one thing certain about life, it is that it ends. This truism instinctively raises a question which preoccupies most people at least once in their life: What lies beyond death? At the physiological level, the journey that the deceased takes is plain for all to witness. If left alone to natural causes,[2] the heart will stop beating, the lungs will stop breathing, and the body’s cells will be starved of blood and oxygen. The termination of blood flow to the outer extremities will soon turn them pale. With the oxygen cut off, cells will respire anaerobically for a time, producing the lactic acid which causes rigor mortis – the stiffening of the corpse’s muscles. Then, as the cells begin to decompose, the stiffness wanes, the tongue protrudes, the temperature drops, the skin discolors, the flesh rots, and the parasites have their feast – until all that is left is dried-out tooth and bone. As for the journey of the soul after death, then this is not something that can be witnessed, nor can it be gauged through scientific enquiry. Even in a living body, the conscious, or soul, of a person cannot be subjected to empirical experimentation. It is simply beyond human control. In this regard, the concept of a Hereafter – a life beyond death, resurrection, and a Day of Reckoning; not to mention the existence of a Divine, Omnipotent Creator, His angels, destiny, and so on – comes under the subject of belief in the unseen. The only way in which man can come to know anything of the unseen world is through divine revelation. “And with God are the keys of the unseen, none knows them but He. And He knows whatever there is in (or on) the earth and in the sea; not a leaf falls, but He knows it. There is not a grain in the darkness of the earth, nor anything fresh or dry, but is written in a Clear Record.” While what has come down to us of the Torah, the Psalms, the Gospel – the scriptures revealed to early prophets – all speak of a Hereafter, it is only through God’s Final Revelation to humanity, the Holy Quran, as revealed to His Final Prophet, Muhammad, that we learn most about the afterlife. And as the Quran is, and will forever remain, preserved and uncorrupted by human hands, the insight it gives us into the world of the unseen is, for the believer, as factual, real and true as anything that can be learnt through any scientific endeavor (and with a zero margin of error!). “… We have neglected nothing in the Book; then unto their Lord they shall all be gathered.” Coupled with the question of what happens after we die, is the question: Why are we here? For if there is indeed no greater purpose to life (that is, greater than simply living life itself), the question of what happens after death becomes academic, if not pointless. It is only if one first accepts that our intelligent design, our creation, necessitates an intelligence and designer behind it, a Creator who will judge us for what we do, that life on earth carries any significant meaning. “Then did you think that We created you in vain and that to Us you would not be returned? Therefore exalted be God, the Sovereign, the Truth; no deity is there save Him, Lord of the Supreme Throne.” If aught else, a discerning person would be forced to conclude that life on earth is full of injustice, cruelty and oppression; that the law of the jungle, survival of the fittest, is what is paramount; that if one cannot find happiness in this life, whether due to an absence of material comforts, physical love, or other joyous experiences, then life is simply not worth living. In fact, it is precisely because a person despairs of this worldly life while having little, no, or imperfect faith in an afterlife, that they may commit suicide. After all, what else do the unhappy, unloved and unwanted; the dejected, (desperately) depressed and despairing have to lose?![3] “And who despairs of the Mercy of his Lord except those who are astray?” So can we accept that our death is limited to mere physiological termination, or that life is merely a product of blind, selfish evolution? Surely, there is more to death, and so to life, than this. A Grave World We will now take a brief look at the journey of the soul after death. This is truly an amazing story, all the more so because it is true and one which we all must take. The sheer depth of knowledge we have concerning this journey, its precision and detail, is a manifest sign that Muhammad was truly God’s Last Messenger to humanity. The revelation he received and then communicated to us from His Lord is as unambiguous in its description of the afterlife as it comprehensive. Our glimpse into this knowledge will begin with a brief exploration of the journey of the believing soul from the moment of death to its final resting place in Paradise. When a believer is about to depart this world, angels with white faces come down from the heavens and say: “O peaceful soul, come out to forgiveness from God and His pleasure.” (Hakim and others) The believer will look forward to meeting his Creator, as the Prophet, may the mercy and blessings of God be upon him, explained: “…when the time of the death of a believer approaches, he receives the good news of God’s pleasure with him and His blessings upon him, and so at that time nothing is dearer to him than what lies ahead of him. He therefore loves meeting God, and God loves meeting him.” (Saheeh Al-Bukhari) The soul peacefully passes out of the body like a drop of water which emerges from a water-skin, and the angels take hold of it: The angels gently extract it, saying: “… Do not fear and do not grieve, but receive good tidings of the Paradise which you were promised. We were your allies in this worldly life and [are so] in the Hereafter, and you will have therein whatever your souls desire, and you will have therein whatever you request [or wish], as a hospitality from the Forgiving and Merciful.” Once extracted from the body, the angels wrap the soul in a shroud smelling of musk and ascend up to the heavens. As the Gates of Heaven open for the soul, the angels greet it: “A good soul has come from the earth, may God bless you and the body you used to dwell in.” …introducing it with the best names it was called with in this life. God commands his “book” to be recorded, and the soul is returned back to earth. The soul then remains in a place of limbo in its grave, called the Barzakh, awaiting the Day of Judgment. Two fearsome, dread-inspiring angels called Munkar and Nakeer visit the soul to ask it about its religion, God, and prophet. The believing soul sits upright in its grave as God grants it the strength to answer the angels with full faith and certainty.[1] Munkar and Nakeer: “What is your religion?” Believing soul: “Islam.” Munkar and Nakeer: “Who is your Lord?” Believing soul: “Allah.” Munkar and Nakeer: “Who is your Prophet?” (or “What do you say about this man?”) Believing soul: “Muhammad.” Munkar and Nakeer: “How did you come to know these things?” Believing soul: “I read the Book of Allah (i.e. the Quran) and I believed.” Then, when the soul passes the test, a voice from the heavens will call out: “My slave has spoken the truth, supply him with furnishings from Paradise, clothe him from Paradise, and open a gate for him to Paradise.” The believer’s grave is made roomy and spacious and filled with light. He is shown what would have been his abode in Hell – had he been a wicked sinner – before a portal is opened for him every morning and evening showing him his actual home in Paradise. Excited and full of joyful anticipation, the believer will keep asking: ‘When will the Hour (of Resurrection) come?! When will the Hour come?!’ until he is told to calm down.[2] The Day of Judgment “That Day, a man shall flee from his brother; from his mother and his father; from his wife and his children. For on that Day, every man will have enough to make him indifferent to others.” The Hour of Resurrection will be a terrifying, overwhelming event. Yet, despite its trauma, the believer will be ecstatic, just as Prophet Muhammad, may the mercy and blessings of God be upon him, related from his Lord: God says, “By My Glory and Majesty, I will not give My slave two securities and two terrors. If he feels secure from Me in the world[1], I will instill fear in him on the Day when I gather My slaves together; and if he fears Me in the world, I will make him feel safe on the Day when I gather My slaves together.”[2] “Unquestionably, for the allies of God there will be no fear concerning them, nor will they grieve: those who believed and used to fear God (in this life); for them are good tidings in the worldly life and in the Hereafter. No change is there in the words of God. Indeed in that is the great success.” When all humans ever created are gathered to stand naked and uncircumcised on a great plain under the ferocious scorching heat of the Sun, an elite group of pious men and women will be shaded under the Throne of God. The Prophet Muhammad foretold just who these fortunate souls will be, on that Day when no other shade will avail:[3] · a just ruler who did not abuse his power, but established divinely revealed justice among people · a young man who grew up worshipping his Lord and controlled his desires in order to remain chaste · those who hearts were attached to the Mosques, longing to return every time they left them · those who loved one another for God’s sake · those who were tempted by seductively beautiful women, but their fear of God stopped them from sinning · the one who spent in charity sincerely for God’s sake, keeping their charity secret · the one who wept out of God’s fear in solitude Specific acts of worship will also keep people safe on that day, namely: · efforts in this world to relieve the woes of the distressed, to help the needy, and to overlook the mistakes of others will relieve people’s own distress on Judgment Day[4] · leniency shown to the indebted[5] · the just who are fair to their families and matters entrusted to them[6] · controlling anger[7] · whoever calls to prayer[8] · growing old while in a state of Islam[9] · performing ritual ablution (wudu’) regularly and properly[10] · those who fight alongside Jesus son of Mary against the Anti-Christ and his army[11] · martyrdom God will bring the believer close to Him, shelter him, cover him, and ask him about his sins. After acknowledging his sins he will believe he is doomed, but God will say: “I concealed it for you in the world, and I forgive it for you this Day.” He will be rebuked for his shortcomings,[12] but will then be handed his record of good deeds in his right hand.[13] “Then as for he who is given his record in his right hand, he will be judged with an easy account and return to his people in happiness.” Happy to look at his record, he will announce his joy: “So as for he who is given his record in his right hand, he will say, ‘Here, read my record! Indeed, I was certain that I would be meeting my account.’ So he will be in a pleasant life – in an elevated Garden, its [fruit] to be picked hanging near. [He will be told], ‘Eat and drink in satisfaction for what you put forth in the days past.’” The record of good deeds will then be weighed, literally, to determine whether it outweighs the person’s record of bad deeds, and so that reward or punishment be meted out accordingly. “And We place the scales of justice for the Day of Resurrection, so no soul will be treated unjustly at all. And if there is [any deed even] the weight of a mustard seed, We will bring it forth. And sufficient are We to take account.” “So whoever worked even an atom’s weight of good will see (the good fruits of his labor).” “The heaviest thing that will be placed in a person’s Balance on the Day of Resurrection [after the testimony of Faith] is good manners, and God hates the obscene, immoral person.” (Al-Tirmidhi) The believers will quench their thirst from a special reservoir dedicated to the Prophet Muhammad. Whoever drinks from it shall never experience thirst again. Its beauty, immenseness, and sweet, fine taste have been described in detail by the Prophet. The believers in Islam – both the sinful amongst them and the pious – as well as the hypocrites will be left in the great plain after the unbelievers are driven to Hell. A long bridge traversing the Hellfire and engulfed in darkness will separate them from Paradise.[14] The faithful will take strength and comfort in their swift crossing over the roaring fires of Hell and in the ‘light’ that God will place in front of them, guiding them to their eternal home: “On the Day you see the believing men and believing women, their light proceeding before them and on their right, [it will be said], ‘Your good tidings today are of gardens beneath which rivers flow, wherein you will abide eternally.’ Indeed in that is the great success.” Finally, after crossing the bridge, the faithful will be purified before they are entered into Paradise. All scores between believers will be settled so that no one man nurses a grudge against another.[15] Paradise The believers will be ushered on towards the grand eight gates of Paradise. There, they will receive a joyous angelic reception and be congratulated on account of their safe arrival and salvation from Hell. “But those who feared their Lord will be driven to Paradise in groups until, when they reach it while its gates have been opened and its keepers say, ‘Peace be upon you; you have become pure; so enter it to abide eternally therein.” (It will be said to the pious): “O (you) the one in (complete) rest and satisfaction! Come back to your Lord, Well-pleased and well-pleasing unto Him! Enter you then among My honored slaves. Enter you My Paradise!” The best of the Muslims will enter Paradise first. The most righteous of them will ascend to the highest levels.[1] “But whoever comes to God as a believer (in His Oneness, etc.) and has done righteous good deeds; for such are the high ranks (in the Hereafter).” “And the foremost (in faith) will be foremost (in the Hereafter); those are the ones brought near to God in the Gardens of Pleasure; they will enter in one rank with bright faces.” The Quranic description of Paradise gives us a vision of just what a fantastic place it is. An eternal home that will fulfill all our wholesome desires, seduce all our senses, grant us everything we could possibly want and much more besides. God describes His Paradise as having earth made of is fine musk powder,[2] soil of saffron,[3] bricks of gold and silver, and pebbles of pearls and rubies. Beneath the gardens of Paradise are flowing rivers of sparkling water, sweet milk, clear honey, and non-intoxicating wine. The tents on their banks are domes of hollow pearls.[4] The whole space is filled with sparkling light, sweet-smelling plants and fragrances that can be savored from afar.[5] There are lofty palaces, huge mansions, grapevines, date palms, pomegranate trees,[6] lotus and acacia trees whose trunks of made of gold.[7] Ripe, abundant fruit of all kinds: berries, citrus, drupes, grapes, melons, pomes; all kinds of fruit, tropical and exotic; anything the faithful could possibly desire! “… And therein is whatever each soul desires and delights the eyes…” Each believer will have a most beautiful, pious and pure spouse, wearing exquisite clothing; And there will be so much more in a new world of eternal, radiant joy. “And no soul knows what has been hidden for them of comfort for eyes [i.e. satisfaction] as reward for what they used to do.” As well as physical delights, Paradise will also give its residents a state of emotional and psychological bliss, as the Prophet said: “Whoever enters Paradise is blessed with a life of joy; he will never feel miserable, his clothes will never wear out, and his youth shall never fade away. The people will hear a divine call: ‘I grant you that you will be healthy and never fall sick, you will live and never die, you will be young and never age, you will be joyful and never feel miserable.’” (Saheeh Muslim) Ultimately, the thing that will most delight the eyes will be the Countenance of God Himself. For the true believer, to see this blessed vision of God is to have won the ultimate prize. “[Some] faces, that Day, will be radiant, looking at their Lord.” This is the Paradise, the eternal home and final destination of the righteous believer. May God, Most High, make us worthy of it. The Unbeliever in the Grave As death approaches the wicked disbeliever, he is made to feel something of the heat of the Hellfire. This taste of what is to come causes him to plead for a second chance on earth to do the good he knew he should have done. Alas! His pleading will be in vain. “Until, when death comes to one of them, he says: ‘O my Lord. Send me back to life (on earth) in order that I may do good deeds in the things that I neglected.’ By no means! It is only an utterance that he says. And before them is a barrier (preventing them from returning: the life of the grave) until the Day (of Resurrection) they are ressurected.” Divine wrath and punishment is conveyed to the wicked soul by hideously ugly, dark angels who sit far away from it: “Receive glad tidings of boiling water, wound discharge, and multiple, similar torments.” (Ibn Majah, Ibn Katheer) The disbelieving soul will not look forward to meeting its Lord God, as the Prophet explained: “When the time of the death of a disbeliever approaches, he receives the evil news of God’s torment and His Requital, whereupon nothing is more hateful to him than what is before him. Therefore, he hates the meeting with God, and God too, hates the meeting with him.” (Saheeh Al-Bukhari) The Prophet also said: “Whoever loves to meet God, God loves to meet him, and whoever hates to meet God, God hates to meet him.” (Saheeh Al-Bukhari) The Angel of Death sits at the head of the disbeliever in his grave and says: “Wicked soul, come out to the displeasure of Allah” as he snatches the soul out of the body. “And if you could but see when the wrongdoers are in the overwhelming pangs of death while the angels extend their hands, saying, ‘Save yourselves! Today you will be awarded the punishment of extreme humiliation for what you used to say against God other than the truth, and that you were, toward His verses, being arrogant.” “And if you could not see when the angels take the souls of those who disbelieved… striking their faces and their backs and saying, ‘Taste the punishment of the Blazing Fire.’” The evil soul leaves the body with great difficulty, drawn out by the angels as a thronged skewer is dragged through wet wool.[1] The Angel of Death then seizes the soul and puts it in a sack woven from hair which gives off a putrid stench, as foul and offensive as the most foul-smelling rotting corpse found on earth. The angels then take the soul up past another company of angels who inquire: “Who is this wicked soul?” to which they reply: “So and so, the son of so and so?” – using the very worst of names that he was ever called during his time on earth. Then, when he is brought to the lowest heaven, a request is made that its gate be opened for him, but the request is denied. Whilst the Prophet was describing these events, when he reached this point, he recited: “The gates of heaven will not be opened for them and they will not enter paradise until a camel can pass through the eye of a needle.” God will say: “Record his book in Sijjeen in the lowest earth.” …and his soul is cast down. At this juncture, the Prophet, may the mercy and blessings of God be upon him, recited: “He who assigns partners to Allah is as if he had fallen down from heaven and been snatched up by the birds, or made to fall by the wind in a place far distant.” The wicked soul is then restored to its body and the two fearsome, dread-inspiring angels, Munkar and Nakeer, come to it for its interrogation. After making him sit up, they ask: Munkar and Nakeer: “Who is your Lord?” Disbelieving soul: “Alas, alas, I do not know.” Munkar and Nakeer: “What is your religion?” Disbelieving soul: “Alas, alas, I do not know.” Munkar and Nakeer: “What do you say about this man (Muhammad) sent to you?” Disbelieving soul: “Alas, alas I do not know.” Having failed his test, the disbeliever’s head will be struck with an iron hammer with a force so violent that it would crumble a mountain. The cry will be heard from heaven: “He has lied, so spread out carpets of Hell for him, and open for him a portal into Hell.”[2] The floor of his grave is thus set alight with some of Hell’s fierce fire, and his grave is made narrow and constricted to the extent that his ribs become intertwined as his body is crushed.[3] Then, an incredibly ugly being, wearing ugly garments and giving off a foul and offensive odor comes to the disbelieving soul and says: “Be grieved with what displeases you, for this is your day which you have been promised.” The disbeliever will ask: “Who are you, with your face so ugly and bringing evil?” The ugly one will reply: “l am your wicked deeds!” The disbeliever is then made to taste bitter remorse as he is shown what would have been his abode in Paradise – had he lived a righteous life – before a portal is opened for him every morning and evening showing him his actual home in Hell.[4] Allah mentions in His Book how the wicked people of Pharaoh are, at this very moment, suffering from such an exposure to Hell from within their graves: “The Fire: they are exposed to it, morning and afternoon, and on the Day when the Hour will be established (it will be said to the angels): ‘(Now) cause Pharaoh’s people to enter the severest torment!’” Overcome with fear and loathing, anxiety and despair, the disbeliever in his grave will keep asking: “My Lord, do not bring the last hour. Do not bring the last hour.” The Companion, Zaid b. Thabit, narrated how, when the Prophet Muhammad and his Companions were once passing some graves of polytheists, the Prophet’s horse bolted and almost unseated him. The Prophet, may the mercy and blessings of God be upon him, then said: “These people are being tortured in their graves, and were it not that you would stop burying your dead, I would ask God to let you hear the punishment in the grave which I (and this horse) can hear.” (Saheeh Muslim) The Unbeliever on Judgment Day A great terror will befall the resurrected on the mighty Day of Resurrection: “… He only delays them until a Day when eyes will stare (in horror).” The unbeliever is resurrected from his ‘grave’ as described by God: “The Day they will emerge from the graves rapidly as if they were, toward an erected idol, hastening. Their eyes humbled, humiliation will cover them. That is the Day which they had been promised.” The heart will be trembling, confused about what evil retribution lies in store for it: “And (other) faces, that Day, will have upon them dust. Blackness will cover them. Those are the unbelievers, the wicked ones.” “And never think that God is unaware of what the wrongdoers do. He only delays them (i.e., their account) until a Day when eyes will stare (in horror). Racing ahead, their heads raised up, their glance does not come back to them, and their hearts are void.” The disbelievers will be gathered as they were born – naked and uncircumcised – upon a great plain, driven on his faces, blind, deaf, and mute: “We will gather them on the Day of Resurrection (fallen) on their faces – blind, dumb, and deaf. Their refuge is Hell; every time it subsides We increase them in blazing fire.” “And whoever turns away from My remembrance – indeed, he will have a depressing life, and We will gather him on the Day of Resurrection blind.” Three times they will “meet” God. The first time they will attempt to defend themselves in futile argument against God Almighty, saying things such as: “The prophets did not come to us!” Even though Allah revealed in His Book: “… And never would We punish until We sent a messenger.” “… Lest you say: ‘There came unto us no bringer of glad tidings and no warner….’” The second time, they will present their excuses while acknowledging their guilt. Even the devils will try to excuse themselves from their crimes of leading men astray: “His (man’s) personal demon will say: ‘Our Lord! I did not push him to transgress. Rather, he was himself in error, far astray.’” But God, Most High and Just, will not be fooled. He will say: “Dispute not in front of me. I have already advanced before you the threat. The sentence that comes from Me cannot be changed. And I am not unjust (in the least) to the slaves.” The third time the wicked soul will meet its Maker to receive its Book of Deeds[1], a record omitting nothing. “And the record [of deeds] will be placed [open], and you will see the criminals fearful of that within it, and they will say: ‘Oh, woe to us! What is this book that leaves nothing small or great except that it has enumerated it?’ And they will find what they did present [before them]. And your Lord does not do injustice to anyone.” Upon receiving their records, the wicked ones will be rebuked in front of the whole of mankind. “And they will be presented before your Lord in rows, (and He will say), ‘You have certainly come to Us, just as We created you the first time.’ But you claimed that We would never have an appointment!” The Prophet Muhammad said: “These are the ones who did not believe in God!”[2] And it is these whom God will question regarding the blessings they took for granted. Each one will be asked: ‘Did you think We would meet?’ And as each one will answer: ‘No!’ God will tell him: ‘I will forget about you as you forgot Me!’[3] Then, as the disbeliever will attempt to lie his way out, God will seal his mouth, and his body parts instead will testify against him. “That Day, We will seal over their mouths, and their hands will speak to Us, and their feet will testify about what they used to earn.” Besides his own sins, the disbeliever will also bear the sins of those he misled. “And when it is said to them: ‘What has your Lord sent down?’ They say: ‘Legends of the former peoples,’ that they may bear their own burdens (i.e., sins) in full on the Day of Resurrection and some of the burdens of those whom they misguide without knowledge. Unquestionably, evil is that which they bear.” The psychological pain of deprivation, loneliness and abandonment will all to the physical torture. “…and God will not speak to them or look at them on the Day of Resurrection, nor will He purify them; and they will have a painful punishment.” While the Prophet Muhammad will intercede on behalf of all believers, no intercessor will the disbeliever find; he who worshipped false deities besides the One, True God.[4] “… And the wrongdoers will not have any protector or helper.” Their saints and spiritual advisors will dissociate themselves, and the disbeliever would wish he could come back to this life and do the same to those who now disown them: “(And they should consider that) when those who have been followed disassociate themselves from those who followed (them), and they [all] see the punishment, and cut off from them are the ties [of relationship]. Those who followed will say, ‘If only we had another turn [at worldly life] so we could disassociate ourselves from them as they have disassociated themselves from us.’ Thus will God show them their deeds as regrets upon them. And they are never to emerge from the Fire.” The sorrow of the sin-ridden soul will be so intense that he will actually pray: ‘O God, have mercy on me and put me in the Fire.’[5] He will be asked: ‘Do you wish you had a whole earth-full of gold so you could pay it to set yourself free?’ To which he will answer: ‘Yes.’ Whereupon he will be told: ‘You were asked for something much easier than that – worship God alone.’[6] “And they were not commanded except that they should worship Allah (alone), being sincere to the upright religion (of Islam)….” “But the disbelievers – their deeds are like a mirage in a lowland which a thirsty one thinks is water until, when he comes to it, he finds it is nothing, but he finds God before Him, Who will pay him in full his due; and God is swift in account.” “And We shall turn to what deeds they have done, and We shall make them as dust dispersed.” The disbelieving soul will then be handed in his left hand and from behind his back, his written record which was kept by angels who noted his every deed in his earthly life. “But as for he who is given his record in his left hand, he will say: ‘Oh, I wish I had not been given my record, and had not known what is my account.’” “But as for he who is given his record behind his back, he will cry out for his destruction.” Finally, he will be made to enter Hell: “And those who disbelieved will be driven to Hell in groups until, when they reach it, its gates are opened and its keepers will say: ‘Did there not come to you messengers from yourselves, reciting to you the verses of your Lord and warning you of the meeting of this Day of yours?’ They will say: ‘Yes, but the word (i.e., decree) of punishment has come into effect upon the disbelievers.’” The first to enter Hell will be the pagans, followed by those Jews and Christians who corrupted the true religion of their prophets.[7] Some will be driven to Hell, others will fall in it, snatched by hooks.[8] At that point, the disbeliever will wish that he had could have been turned into dust, rather than reap the bitter fruits of his evil works. “Indeed, We have warned you of a near punishment on the Day when a man will observe what his hands have put forth and the disbeliever will say: ‘Oh, I wish that I were dust!’” The Unbeliever and Hell Hell will receive the faithless with its fury and roar: “…and We have prepared for those who deny the Hour, a Blaze. When it [Hellfire] sees them from a distant place, they will hear its fury and roaring.” When they near it, they will anticipate their shackles and their destiny as fuel: “Indeed, We have prepared for the disbelievers chains and shackles and a blaze.” “Indeed, with Us are shackles and burning fire.” Angels will rush at God’s command to seize and shackle him: “Seize him and shackle him.” “…and We will put shackles on the necks of those who disbelieved.” Bound in chains… “…a chain whereof the length is seventy cubits.” …he will be dragged along: “When iron collars will be rounded over their necks, and the chains, they shall be dragged along.” While they are being tied down, chained, and dragged to be thrown into Hell, they will hear its rage: “And for those who disbelieved in their Lord is the punishment of Hell, and wretched is the destination. When they are thrown into it, they hear from it a [dreadful] inhaling while it boils up. It almost bursts with rage….” Since they will be driven from the great plain of gathering, naked and hungry, they will beg the inhabitants of Paradise for water: “And the companions of the Fire will call to the companions of Paradise: ‘Pour upon us some water, or from whatever God has provided you.’ They will say: ‘Indeed God has forbidden them both to the disbelievers.’” At the same time the faithful in Paradise will be received with honor, made comfortable, and served with delicious banquets, the disbeliever will dine in Hell: “Then indeed, you, the stray, the deniers, will be eating from trees of zaqqoom and filling your bellies with it.” Zaqqoom: a tree whose roots are in the bottom of Hell and which branches into its other levels; its fruit resembles the heads of the devils: “Is that (Paradise) better as hospitality or the tree of zaqqoom? Indeed, We have made it a torment for the wrongdoers. Indeed, it is a tree issuing from the bottom of the Hellfire, its emerging fruits as if it was heads of the devils. And indeed, they will eat from it and fill with it their bellies.” The wicked will have other food to eat as well, some that chokes,[1] and some like dry, thorny bushes.[2] “Nor any food except from the (foul) discharge of wounds; none will eat it except the sinners.” And to wash down their melancholy meals, an extremely cold mix of their own pus, blood, sweat and wound discharge[3] as well as boiling, scolding water which dissolves their intestines: “…and are given to drink scalding water that will sever their intestines.” The clothing of the denizens of Hell will be made of fire and pitch: “…but those who disbelieved will have cut out for them garments of fire.” “Their garments of liquid pitch and their faces covered by the Fire.” Their sandals,[4] bed, and canopies will likewise be made of fire;[5] a punishment encapsulating the entire body, from heedless head to transgressing toe: “Then pour over his head from the torment of scalding water.” “On the Day the punishment will cover them from above them and from below their feet and it is said: ‘Taste what you used to do.’” Their punishment in Hell will vary according to their disbelief and other sins. “By no means! He will surely be thrown into the Crusher. And what can make you know what is the Crusher? It is the fire of God, [eternally] fueled, which mounts directed at the hearts. Indeed, it [Hellfire] will be closed down upon them. In extended columns.” Every time the skin will burn through, it will be replenished with new skin: “Indeed, those who disbelieve in Our verses – We will drive them into a Fire. Every time their skins are roasted through, We will replace them with other skins so they may taste the punishment. Indeed, God is ever Exalted in Might and Wise.” Worst of all, the punishment will keep increasing: “So taste [the penalty], and never will We increase you except in torment.” The psychological effect of this punishing chastisement will be tremendous. A chastisement so severe that its sufferers will cry out for it to be multiplied on those who led them astray: “They will say: ‘Our Lord, whoever brought this upon us – increase for him double punishment in the Fire.’” The daring will make their first attempt to break out, but: “And for them are maces of iron. Every time they want to get out of it from anguish, they will be returned to it, and [it will be said]: ‘Taste the punishment of the Burning Fire!’” After failing several times, they will seek assistance from Iblees, the Great Satan himself. “And Satan will say when the matter has been concluded: ‘Indeed, God had promised you the promise of truth. And I promised you, but I betrayed you. But I had no authority over you except that I invited you, and you responded to me. So do not blame me; but blame yourselves. I cannot be called to your aid, nor can you be called to my aid. Indeed, I deny your association of me [with God] before. Indeed, for the wrongdoers is a painful punishment.’” Giving up on Satan, they will turn to the angels guarding Hell to get their torment reduced, even if just for a day: “And those in the Fire will say to the keepers of Hell: ‘Supplicate your Lord to lighten for us [even] one day from the punishment.?” Awaiting the response for as long as God wills, the guards will come back and ask: “‘Did there not come to you your messengers with clear proofs?’ They will say, ‘Yes.’ They (Hell’s keepers) will reply: ‘Then supplicate yourselves, but the supplication of the disbelievers is nothing but (an exercise in) futility.’” Losing hope in the reduction of punishment, they will seek death. This time they will turn to the Hell’s Chief Keeper, the angel, Malik, pleading to him for forty years: “And they will call: ‘O Malik, let your Lord put an end to us!…’” His curt rebuttal after a thousand years will be: “… Indeed, you will remain.” Eventually, they will return to He Whom they refused to turn to in this world, asking for one last chance: “They will say, ‘Our Lord, our wretchedness overcame us, and we were a people astray. Our Lord, remove us from it, and if we were to return [to evil], we would indeed be wrongdoers.’” God’s respond will be thus: “Remain despised therein and do not speak to Me.” The pain from this response will be worse than their fiery torment. For the disbeliever will know his stay in Hell will be for an eternity, his omission from Paradise absolute and final: “Indeed, those who disbelieve and commit wrong – never will God forgive them, nor will He guide them to a path except the path of Hell; they will abide therein forever. And that, for God, is easy.” The greatest deprivation and sorrow for an unbeliever will be spiritual: he will be veiled from God and will be deprived of seeing Him: “No! Indeed, from their Lord, that Day, they will be partitioned.” Just like they refused to “see” Him in this life, they will be separated from God in the next life. The faithful will jeer at them. “So Today, those who believed are laughing at the disbelievers, on adorned couches, observing. Have the disbelievers [not] been rewarded [this Day] for what they used to do?” Their total despair and grief will culminate when death is brought in the form of a ram and slaughtered in front of them, so they know no refuge will ever be found in a final dissolution. “And warn them, (O Muhammad), of the Day of Regret, when the matter will be concluded; and yet they are heedless, and they do not believe!” Conclusion Muhammad, the Prophet of Islam, who passed away in 632, related: “This world is a prison for the believer, but for the disbeliever it is a Paradise. While for the disbeliever, the Hereafter will be a prison, but for the believer, it will be his Paradise.” Once, in the early period of Islam, a poor Christian happened upon one of the great scholars of Islam, who was at the time mounted upon a fine horse and clad in fine garments. The Christian recited to the well-to-do Muslim the hadeeth quoted above, before remarking: “Yet I stand before you a non-Muslim, poor and destitute in this world, while you are a Muslim, rich and prosperous.” The scholar of Islam replied: “Indeed so. But if you knew the reality of what might await you (of eternal punishment) in the Hereafter, you would consider yourself now to be in Paradise by comparison. And if you knew the reality of what might await me (of eternal bliss) in the Hereafter, you would consider me now to be in prison by comparison.” Thus, it is from the great mercy and justice of God that he created Heaven and Hell. Knowledge of the Hellfire serves to dissuade man from wrong-doing while a glimpse into the treasures of Paradise incites him towards good deeds and righteousness. Those who deny their Lord, work evil and are unrepentant will enter Hell: a place of real pain and suffering. While the reward for righteousness is the place of unimaginable physical beauty and perfection that is His Paradise. Often, people testify to the goodness of their own souls by claiming that any good they do is purely and solely out of a genuine love of God or to live by a universal moral and virtuous code, and for that, they do not need any sticks or carrots. But when God speaks to man in the Quran, He does so knowing the fickleness of his soul. The delights of Paradise are real, physical, tangible delights. Man can begin to appreciate just how desirable the perfect, abundant and unending food, clothing and homes of Paradise can be precisely because he is aware of how satisfying and sweet those things can be in this present reality. “Beautified for men is the love of things they covet: women, children, hoards of gold and silver, branded beautiful horses, cattle and well-tilled land. Such is the pleasure of the present life; but with Allah is the excellent return (to Paradise).” Likewise, man can begin to appreciate just how tortuous and terrifying Hellfire and its furnishings could be precisely because he is aware of how awful a burning by fire can be in this world. So, the journey of the soul after death, as described to us in vivid detail by God and His Prophet, Muhammad, may the mercy and blessings of God be upon him, should and must serve as nothing but an incentive to what all of humanity surely and truly recognizes as its noble purpose: the worship and service of its Creator in selfless love, awe and gratitude. After all, “…they were not commanded except that they should worship Allah (alone), being sincere to the upright religion (of Islam).” But, as for those many multitudes amongst mankind who, throughout the ages, neglect their moral duty to their Lord God and their fellow man, let then not forget that: “Every soul will taste death, and you will only be given your [full] compensation on the Day of Resurrection. So whoever is drawn away from the Fire and admitted to Paradise, it is indeed he who has succeeded. And what is the life of this world except the enjoyment of delusion.”