http___bg.gospeltranslations.org_wiki__D0_91_D0_BE_D0_B3__D0_BD_D0_B0__D0_BC_D0_B8_D1_80_D0_B0__D0_B2_D1_8A_D0_B7_D0_BA_D1_80_D0_B5_D1_81_D0_B8__D0_BE_D1_82__D1_81_D0_BC_D1_8A_D1_80_D1_82_D1_82_D0_B0__D0_94_D0_BE_D0_B1_D1_80_D0_B8_D1_8F__D0_9F_D0_B0_D1_81_D1_82_D0_B8_D1_80_1.xml
1.1 2.1 3.1 4.1 6.1 6.2 7.1 7.2 7.3 7.4 8.1 8.2 9.1 10.1 10.2 10.3 11.1 11.2 11.3 11.4 11.5 12.1 13.1 13.2 14.1 14.2 14.3 15.1 15.2 15.3 15.4 15.5 15.6 16.1 17.1 17.2 17.3 17.4 17.5 18.1 19.1 19.2 19.3 20.1 20.2 20.3 20.4 20.5 21.1 21.2 21.3 21.4 22.1 22.2 23.1 23.2 23.3 23.4 24.1 24.2 25.1 25.2 25.3 26.1 26.2 26.3 27.1 27.2 27.3 27.4 28.1 29.1 29.2 29.3 29.4 30.1 30.2 30.3 31.1 31.2 31.3 31.4 31.5 31.6 31.7 31.8 32.1 33.1 34.1 34.2 34.3 35.1 35.2 35.3 35.4 35.5 35.6 35.7 36.1 36.2 37.1 37.2 37.3 37.4 37.5 37.6 37.7 37.8 37.9 38.1 39.1 39.2 39.3 39.4 39.5 39.6 39.7 39.8 39.9 39.10 40.1 40.2 40.3 41.1 42.1 42.2 42.3 42.4 43.1 44.1 45.1 46.1
Бог на мира възкреси от смъртта Добрия Пастир от Gospel Translations Bulgarian By John Piper About Jesus Christ Translation by Desiring God А Бог на мира, Който чрез кръвта на единия вечен завет е въздигнал от мъртвите великия Пастир на овцете, нашия Господ Исус, дано ви усъвършенства във всяко добро нещо, за да вършите Неговата воля, като изработва във вас това, което е угодно пред Него, чрез Исус Христос, на Когото да бъде славата във вечни векове. Амин. Още преди създаването на света, Бог е предвидил вие, аз и всички хора, от най-великия до най-малкия да бъдем винаги овце. Неговата цел от самото начало и за вечни времена е всички човешки същества да бъдат винаги овце, които се нуждаят от Овчар. Никога не е възнамерявал само за кратко време да бъдем овце и след това да станем по-малко нуждаещи се и по-малко зависими хора. Божието намерение е ние винаги да бъдем овце. Тези, които са щастливи да бъдат овце, които чуват гласа на Великия Овчар да ги призовава, които Го следват като единствена своя надежда и вярват, че Неговата жертва е в тяхна полза, още от сега са и ще бъдат винаги нещо повече от овце. Те са деца на Бога (1 Йоан 3:1), наследници на вселената (Римляни 8:6; 1 Коринтяни 3:20-23), царуващи заедно с Царя на царете (Откровение 3:21), невястата на Христос (Йоан 3:29; Откровение 21:9), като слънцето в царството на Отца си (Матей 13:43). Винаги овце Винаги повече от овце. Обаче винаги овце, нуждаещи се от Овчар. Независимо колко е славна съдбата ни като деца на Бога, като бъдещи съдии, които един ден ще съдят ангели (1 Коринтяни 6:3), ние никога няма да надраснем нашата нужда от Овчар. Когато някой се роди отново и стане последовател на Исус Христос, ето как апостол Петър описва завръщането му у дома: „Който Сам понесе в тялото Си нашите грехове на дървото, така че, като сме умрели за греховете, да живеем за правдата; с Чиято рана вие оздравяхте. Защото като овце блуждаехте, но сега се върнахте при Пастира и Епископа на душите ви.” (1 Петър 2:24,25) Ние сме блуждаели като овце, загубени в страната на неверието, но новорождението ни е пробудило и върнало при Овчаря на нашите души. Душата ни е създадена така, че да има нужда от Овчар. Спасението означава завръщане при Овчаря на нашата душа. Ето какво означава да бъдем християни: ние сме овце и имаме верен Овчар на душите си. Винаги Нашият Велик Овчар Един ден (може би скоро) Исус Христос ще дойде за втори път. Петър описва това в 1 Петър 5:4: „И когато се яви Пастиреначалникът, ще приемете за венец, който не увяхва, славата.” Когато Исус дойде, Той ще дойде като Овчар. Безспорно, Той ще бъде повече от Овчар. Ще бъде Цар на царете (Откровение 17:14; 19:16); ще бъде войник (Откровение 19:11); ще бъде слуга (Лука 12:37); ще бъде младоженец (Матей 25:5); ще бъде приятел Йоан 15:13); ще бъде Бог над всички, благословен завинаги (Римляни 9:5). Но ще бъде винаги Овчар. След второто Му идване, в бъдещия свят, времето ще тече неспирно хилядолетие след хилядолетие и, както пише в Откровение 7:16,17 Исус все още ще бъде Овчар. „Няма да огладнеят вече, нито да ожаднеят, нито ще ги удари слънцето, нито някой пек; защото Агнето, Което е сред престола, ще им бъде пастир и ще ги заведе при извори с жива вода; и Бог ще обърше всяка сълза от очите им.” Агнето в средата на трона ще бъде нашия Овчар. Така е определено да бъде. Ние винаги ще бъдем овце. Винаги ще се нуждаем от Овчар. Исус винаги ще бъде нашия Велик Овчар. Четири основни въпроса Знаейки това, имам четири основни въпроса: 1) Кой е Великия Овчар? 2) Как е възможно Той да е наш Овчар днес и завинаги? 3) Какво означава за нас да имаме такъв Овчар? 4) Защо Бог е решил ние винаги да имаме нужда от Овчар? Тези въпроси намират отговор в Евреи 13:20,21. Кой е Великия Овчар? Нашият велик Овчар е Господ Исус. Стих 20: „А Бога на мира, Който чрез кръвта на единия вечен завет е въздигнал от мъртвите великия Пастир на овцете…” Исус е нашия Овчар днес и завинаги. И Той е велик – велик Овчар. За да стане ясно колко важно е това за Божиите цели, помислете, че Бог винаги е призовавал мъже (хора) да бъдат овчари на народа Му. В Стария Завет водачите на народа се наричаха овчари. В Новия Завет призованите мъже са наричат пастири и учители. Думата пастир означава овчар (Ефесяни 4:11). Този е начина да се подчертае Исус като нашия Велик Пастир – като видим колко не велики са хората пастири и колко ужасно се провалят. Понякога се страхувам да отворя вестника за да не видя, че поредният пастор е нанесъл срам и лоша слава върху името на Исус. Тогава поглеждам в огледалото и разсъждавам върху собствените си недостатъци и върху това колко съм се отдалечил от Христовото пастируване и грижа за овцете. Някои от вас, които сте тук сега, са напълно разочаровани от християнските пастири. Те са злоупотребявали, подвеждали, обсебвали, развратничели, отричали вярата и вие не искате да имате нищо общо с тях и тяхното християнство. Това, което искам да видите и за което може би не сте се замисляли е, че Бог знае за човешките пастири и е много ядосан заради това, което вършат. Той е планирал много отдавна съществуването на съвършен Пастир, който никога не се проваля, никога не мами, никога не подвежда, никога не развращава, никога не злоупотребява, никога не отрича вярата. Чуйте обвинението на Бога към пастирите на Израел и какво Той обещава. Еремия 23:1,2: „Горко на пастирите, които погубват и разпръсват овцете на паството Ми! – казва Господ. Затова така говори Господ, Израилевият Бог, на пастирите, които пасат народа Ми: Вие разпръснахте овцете Ми и не ги посетихте…” Езекиил 34:4,5: „Не подкрепихте немощната, нито изцелихте болната, не превързахте ранената, не докарахте заблудилата се, нито потърсите изгубената; но с насилие и строгост властвахте над тях.” И тогава дава тези обещания. Когато Михей пророкува, че Месията ще се роди във Витлеем (Михей 5:2-4), той добавя: „И Той ще стои и ще пасе стадото Си чрез силата Господня, чрез великото име на Господа, Своя Бог; И те ще живеят в сигурност, защото тогава Той ще бъде велик до краищата на земята.” (Виж Езекиил 34:23,24) Исая също се присъединява към хора на надеждата: „Той ще пасе стадото Си като овчар, ще събере агнетата с мищцата Си, ще ги носи в пазвата Си и ще води полека дойките.” (Исая 40:11). Така че, когато Исус дойде, Той дойде за да изпълни тези обещания. Той каза: „Аз съм добрият пастир…и Аз давам живота Си за овцете. И други овце имам, които не са от тая кошара, и тях трябва да доведа; и ще чуят гласа Ми; и ще станат едно стадо с един пастир.” (Йоан 10:14-16) Има един Пастир, който никога няма да ни изостави. Той даде живота си за нас. Ако Го приемем, смъртта Му ще бъде гаранция, че ще се грижи за нас винаги. Кой е Великия Пастир? Това не съм аз или който и да е друг пастир – овчар. Това е Исус, единствено Исус. Твоята душа е създадена да бъде водена от Исус. Как е възможно Той да е нашия пастир? Как е възможно това? Той умря и ние сме недостойни грешници. Тогава, как е възможно да бъде нашия Пастир? Евреи 13:20: „А Бог на мира, Който чрез кръвта на единия вечен завет е въздигнал от мъртвите великия Пастир на овцете, нашия Господ Исус…” Прочете това отново, бавно: „А Бог на мира, Който…е въздигнал от мъртвите (ето възкресението!) чрез кръвта на единия вечен завет (ето кръвта на вечния завет).” Вечният завет е новия завет, за който Исус споменава вечерта преди смъртта си когато казва по време на Господната вечеря: „…Тази чаша е новият завет в Моята кръв, която за вас се пролива.” (Лука 22:20) Новият завет както го описва Еремия ( Еремия 31:31-33) е Божието задължение да прости и да закриля народа Си. Това стана възможно, защото кръвта на Исус така съвършено осигурява вечния завет на прошка и преобразяване за Неговия народ, че Бог почете този подвиг като Го издигна от смъртта. (Римляни 4:25) Ето защо в стих 20 се казва, че Той го възкреси „чрез кръвта на вечния завет.” И така, как днес Исус може да бъде нашия Пастир? Той живя преди 2000 години, умря и ние не сме достойни за Него. Отговор: Бог на мира го възкреси от смъртта. Днес Той е жив. Днес Той е Великия Пастир. Бог направи това защото Христос плати с кръвта си за вечен завет на прошка за всички, които Го приемат. Той е жив и събира недостойните си овце от всички народи по света. „И други овце имам, които не са от тази кошара, и тях трябва да доведа; и ще чуят гласа Ми; и ще станат едно стадо с един пастир.”(Йоан 10: 15,16) Ако Го приемем, вярваме Му и Го следваме, значи имаме Велик Пастир. Какво означава за нас да имаме Пастир? Какво означава това за нас? Нашият текст споменава две неща. Евреи 13:20,21: „А Бог на мира, който възкреси от смъртта нашия Господ Исус, великият Пастир на овцете, чрез кръвта на вечния завет, (това е първото нещо, което означава за вас) да ни снабди с всичко добро за да вършим волята Му (това е второто) като изработва в нас това, което Му е угодно (ето така знаем, че това е работа на вашия Пастир) чрез Исус Христос.” Бог на мира прави две неща за нас чрез нашия Пастир. Първо, Той ни снабдява с всичко добро за да можем да вършим Неговата воля. Това не означава, че имаме всичко, което ни е необходимо за да бъдем богати, известни, здрави и красиви. Това означава, че имаме всичко, от което се нуждаем за да вършим волята Му. Ако ви призовава да извършите нещо, Той ще ви даде всичко необходимо за това. Нашият Пастир не ни е обещал да ни направи богати в този свят. Обещал ни е да ни даде необходимото за да вършим волята Му. Ето защо Исус каза: „Но първо търсете Божието царство и Неговата правда; и всичко това ще ви се прибави.” (Матей 6:33) Вие ще имате всичко за да изпълните волята Му за вашия живот. Това включва всичко, от което се нуждаете за да умрете достойно за Неговата слава. Второ, в стих 21 се казва, че чрез нашия Велик Пастир, Бог „изработва във вас това, което е угодно пред Него…” Нашият Велик Пастир не ни дава само зелени пасища и тихи води, от които се нуждаем. Той ни дава и вътрешната сила, която ни е нужна. Така Той пази вярата ни от корабокрушение. Когато плати с кръвта си за вечния завет, ето обещанието, което последва за всичките Му овце: „…и ще сключа с тях вечен завет, че няма да се отвърна от тях и ще им правя добро; и ще вложа в сърцата им страх от Мене, за да не отстъпват от Мене.” (Еремия 32:40) Нашият Велик Пастир изработва в нас неща, които са му угодни. Той изработва в нас вяра и няма да ни остави да бъдем невярващи. Ето какво означава да имаме Велик Пастир. Тогава, какво означава да имаме Исус за наш Велик Пастир? Това означава Той да ни снабдява с всичко необходимо за да вършим волята Му и да изработва в нас вяра за да ни пази до края. Остава последния въпрос: Защо Бог е решил винаги да бъдем овце и да имаме нужда от Пастир? Отговорът е в последното изречение на стих 21: „…на Когото да бъде слава във вечни векове. Амин.” Това може да се отнася за Бог на мира или за нашия Велик Пастир, чрез който той се грижи за нас. И в двата случая положението е едно и също. Слава, хваление, почит, обожание, уважение, удивление; всичко това принадлежи на Бог и на нашия Велик Пастир, а не на нас. Славата на великото пастирско дело е тяхна, а не наша. Грижата е за нас; заплащането е от Него, защото Той полага грижите. Ние сме защитени; Негова е честта да бъде Пастир – защитник. Ние сме водени; Той приема уважението като пастир – водач. Ние имаме всичко необходимо; на Него сме поверени като на пастир - снабдител. Ние печелим радостта да бъдем обичани по такъв начин; Негова е славата. Такъв е Неговият замисъл. На Него принадлежи славата на пастир, а на нас – радостта на овцете. Ние не искаме друго. Слава на Великия Пастир Исус Христос е жив днес. Ако Го приемем, Той ще бъде нашия Пастир – Велик Пастир. Аз ви обещавам, това ще бъде вашата велика радост – да Му дадете славата затова, че е вашия Велик Пастир. Амин. Превод: Юлия Борисова, www.christian-books.hit.bg Английският текст използван с разрешението на автора. Според заръките на автора на проповедта ви молим да я разпространявате безплатно, без да я променяте и да посочите източника.
1.1 1.2 1.3 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 2.6 2.7 2.8 2.9 2.10 2.11 2.12 2.13 2.14 4.1 4.2 4.3 5.1 5.2 5.3 6.1 6.2 7.1 7.2 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 8.6 8.7 8.8 8.9 8.10 8.11 8.12 8.13 8.14 10.1 10.2 11.1 11.2 11.3 11.4 11.5 11.6 11.7 11.8 11.9 11.10 11.11 11.12 13.1 13.2 14.1 14.2 14.3 14.4 14.5 14.6 14.7 14.8 14.9 14.10 14.11 14.12 16.1 16.2 16.3 17.1 17.2 18.1 18.2 18.3 18.4 18.5 18.6 18.7 18.8 18.9 18.10 18.11 18.12 18.13 20.1 20.2 20.3 20.4 20.5 20.6 21.1 21.2 21.3 21.4 21.5 21.6 21.7 21.8 21.9 21.10 21.11 21.12 21.13 21.14 21.15
“Yahweh* is my shepherd; I will not lack for anything. In grassy pastures he makes me lie down; by quiet waters he leads me. ” – Psalm 23:1-2 (LXEB) We look today at a very familiar verse from a version that is not so common. Such comfort and truth are packed in this Psalm and it is well worth returning to it over and over again. Living like a sheep can bring you incredible peace of mind! The shepherd in Old Testament times knew his sheep. He knew each one and understood what foods were best for them, what they needed to thrive, and what dangers there were that could harm them. God knows us this way too. In the Gospel of John 10: 11,14 Jesus declares Himself explicitly to be the good shepherd two times. It is by His very nature that our Good Shepherd laid down His life for us. It is a promise from Him. He declares that He knows His own sheep and they know Him. We have a relationship with Him. This gives us reason to have absolute trust in our Good Shepherd and to value the nourishment that comes from more than anything else in our lives or in the world. Jesus did not simply identify as our good shepherd. He is by nature our good shepherd and cares for us always. * The name of God, as revealed in the Hebrew Scriptures, is YHWH (the closest English equivalents to the Hebrew letters). Ancient Hebrew did not have vowels, so the exact pronunciation of YHWH is uncertain. The vast majority of Hebrew and Christian scholars believe the name to be Yahweh, pronounced /ˈyä-wā/, with Yehowah, pronounced /yi-ˈhō-və/, being the second most popular possibility. The Lexham English Bible (LEB) uses the “formal equivalence” method of translation, resulting in a quite literal rendering. Reviewers have gauged the Lexham English Bible as slightly more literal than the New American Standard. The publishers of the LEB have strived to be as transparent as possible in the translation process, providing interlinear versions that keep the Greek and Hebrew words in their original order as well as provide root words and define each word contextually and noncontextually. “I am the good shepherd; the good shepherd lays down His life for the sheep.” – John 10:11 (NASB) “I am the good shepherd, and I know My own and My own know Me, even as the Father knows Me and I know the Father; and I lay down My life for the sheep.” John 10:15 (NASB Shepherds worked very difficult jobs. Sheep were important to the lives and the livelihood of sheep owners and an important industry. Finding a good shepherd, one that could be trusted, was not always easy. Here, Jesus declares himself the Good Shepherd. A strict more literal translation is “I am the shepherd, the good one.” A good shepherd would be willing to hazard his all for the sheep. King David was a shepherd who risked his life to protect the sheep from wild predators. A shepherd may, indeed, risk his life in the defense of his sheep (1 Samuel. 17:34–36), but he does not really lay down his life as a voluntary sacrifice. But our Good Shepherd has a different relationship than a hired shepherd. To save His sheep, the Good Shepherd sacrificed his life so that they can live. Jesus doubles this promise and He did lay down His life for the sheep because He knows each intimately by name and they know and follow Him. His sheep know him in the same way as God the Father and God the Son know each other for they are one. Perhaps difficult to understand, it is His promise to us. “He will tend his flock like a shepherd; he will gather the lambs in his arms; he will carry them in his bosom, and gently lead those that are with young.” – Isaiah 40:11 (ESV) The picture this verse draws for us is first one of God’s omnipotence. The context here is the prophecy of the Jews begin scattered over all the earth. Subsequently, God will overcome their oppressors and gather His people together and care for them. Are we familiar with the picture of our Lord as a shepherd caring for his sheep? It is an image used to show God’s relationship with His followers. We are so glad that He considers us a part of those who can depend on His care every day. As we read this verse today these words are especially impressed on our hearts: “carries them in His bosom” – meaning He carries them close to his heart. These special words remind us of God’s promise and His great love for us. He wants us to feel this and He wants us to respond to His love. Then let us remember that to be held close to the heart of the shepherd made it possible for a lamb to feel the heartbeat of the shepherd. So it is for us. When our Lord carries us close to his heart, we can sense His love for others and for ourselves. “The Lord is my shepherd; I shall not want. ” – Psalm 23:1 (ESV) A very familiar verse we share on this 20th anniversary of a tragic day. It is good for us to remember such horrific events so that we can remember again that we have a caretaker who watches over us. Of the thousands who lost their lives on this day in 2001 we know many were believers in Jesus Christ. Many others were not and that compounds the tragedy for them. Also, many first responders who were there that day and lived through it have had residual health effects. God, our Shepherd know this. Nothing happened or happens today that our God is not aware of. We do have this promise: strictly speaking, Yahweh roh is the beginning phrase of Psalm 23, “the LORD is my shepherd.” It combines the personal name of God, Yahweh, with the descriptive name of God, rohi or ro‘i, meaning, “my Shepherd.” The root word ra‘ah means to feed and tend domestic animals by pasturing them. This name speaks of God caring for His people in practical ways as well as providing spiritual sustenance. God provides and cares for everything we need, thus we can say today, no matter what happens, “I shall not want.” I am the good shepherd. The good shepherd lays down his life for the sheep. – John 10:11 (ESV) I am the good shepherd. I know my own and my own know me, 15 just as the Father knows me and I know the Father; and I lay down my life for the sheep. Sheep were very important for those who lived in Israel at the time of Christ and for centuries before Christ. More than a millennium before Jesus Christ, David, a shepherd, wrote “The Lord is My Shepherd” (Psalm 23:1) It was a natural illustration that Jesus used when He said twice “I Am the Good Shepherd,” as recorded in John 10. For Jesus, sheep and the tending of sheep typified His life and purpose. Those listening to Jesus knew about the care required for a flock of sheep. Christ says He is THE good Shepherd. Some were careless in their duty, neglecting their flock when it was in danger and threatened. Bad practices spring from bad principles. The Lord Jesus had no bad principles. He is sure of His own because the chosen have put their trust in Him. This is a demonstration of the grace of Christ. None of us could demand Jesus do what He did when He willingly chose to be our sacrifice. He laid down His life for our redemption and salvation. He offered himself to be our Savior even when we were lost in our sin of rebellion. “The Lord is my shepherd; I shall not want. He makes me lie down in green pastures. He leads me beside still waters. He restores my soul. He leads me in paths of righteousness for his name’s sake.” – Psalm 23:1-3 (ESV) A familiar Psalm that is often used in time of difficulty, danger, stress, and fear. Many go to it when their hearts are heavy and they are carrying an emotional load. The Psalm has been divided into 6 verses and they are packed with promises and encouragement. It was so natural for David to use this metaphor. He had been a shepherd once and he had cared this way for his sheep. Jesus identified Himself as the ‘Good Shepherd’ that was promised and expected (John 10:4). The writer of Hebrews calls Jesus the ‘Great Shepherd’ (Hebrews 13:20) and Peter writes of Jesus as the ‘Chief Shepherd’ (1 Peter 5:4). David tells us that God, our Shepherd provides all we need fully. God tends to our physical needs for good food and water. Our troubles though sometimes go beyond our physical and emotional needs and actually cause us unrest within our souls. God takes care of us in these needs as well. He knows we need restoration and guidance along the righteous way. He does all this for His name’s sake. He has promised and He keeps every promise He gives us. Holy is His Name.