http___bg.globalvoicesonline.org_2012_10_3146_1.xml
1.1 1.2 1.3 2.1 3.1 3.2 3.3 3.4 4.1 4.2 4.3 4.4 5.1 5.2 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 10.2 11.1 13.1 13.2
Стотици кюрдски политически затворници започнаха гладна стачка за неопределен период от време в протест срещу отношението на Турция към тях. По този начин някои от тях заявяват искането си да бъдат съдени отново и да им се даде правото да говорят кюрдски, докато други насочват международното внимание към отношението на Турция към кюрдските политически затворници. Въпреки че стачката продължава вече от близо шест седмици, много малко от международните медии са отразили протеста, което, без да е учудващо, се дължи на липсващото покритие в турските медии, както и на тоталния отказ на някои от тях да отразят стачката. Кюрдският блогър Мемед Боран, пребиваващ в момента в Лондон, разказва как е започнал протеста: On 12th September 2012, nine women prisoners in Diyarbakir E type prison began an indefinite hunger-strike. In the statement they made via lawyers they highlighted two demands: the right to use their Kurdish mother tongue in the public sphere, including court and the removal of obstacles preventing imprisoned Kurdish leader Abdullah Ocalan from negotiating in peace talks with the Turkish state. Soon after, many other inmates, men and women, from prisons in every corner of Turkey began joining the hunger-strike; sometimes in groups and in certain prisons individually. Now there are 380 prisoners in 39 prisons who are on what has surpassed a hunger-strike and become a ‘death fast.’ На 12-ти септември 2012г., девет затворнички от подделение Е в Диарбекирския затвор започнаха гладна стачка за неопределен период от време. В обръщението им, направено от техните адвокати, те подчертават две основни искания: правото да използват майчиния им кюрдски език свободно в публичното пространство, включително в съда, и премахването на пречките за мирните преговори между осъдения на лишаване от свобода кюрдски лидер Абдула Очалан и турската държава. Скоро след това, много други затворници, мъже и жени, от различни затвори навсякъде в Турция се присъединиха към гладната стачка, понякога на групи, а понякога индивидуално. Сега близо 380 затворника от 39 затвора са съпричастни към каузата и гладната стачка се е превърнала в “пости на смъртта”. Броят на кюрдските политически затворници не е ясен, но според организациите за защита на човешките права, в Турция те са хиляди и това поражда предположения, че всички или голяма част от тях са обявили гладна стачка. Елиф от Истанбул съобщава, че турските медии са избрали да не обръщат внимание на гладуващите кюрди, въпреки че доста от тях могат скоро да умрат. Про-кюрдски активист, който туитва като @Hevallo, отчаяно се опитва да прикани хората в Twitter да изпратят таблетки с Витамин В1 на затворниците, обявили гладна стачка, за да се намалят телесните увреждания, и възможната развръзка: тяхната смърт. Седат Йездан пише във Facebook: In the last 3 years Turkish state has arrested more than 10,000 Kurds, who are students, children, mothers, activists, journalists, lawyers, doctors, mayors, MPs, and many people who are member of Peace & Democracy Party (BDP). През последните три години, Турция арестува повече от 10 000 кюрди: студенти, деца, майки, активисти, журналисти, адвокати, доктори, военни, народни представители и много от членовете на партия Мир и Демокрация. Гладните стачки са форма на не-насилствен протест, но въпреки големия брой стачкуващи, турските медии съвсем съзнателно отказват да отразят положението с надеждата, че поради мълчанието им, международните организации за защита на човешките права не биха обърнали внимание на случващото се. Липсата на интервюта със стачкуващите също улеснява безпричастието на медиите в Турция, тъй като журналистите са оплакват от липса на информационни ресурси. 1 Коментар […] в Диарбекир, в затвора на града имаше стартирала гладна стачка на политически затворници и про-кюрдски активисти. Тяхното състояние са […]
1.1 1.2 1.3 1.4 2.1 2.2 2.3 3.1 4.1 5.1 6.1 6.2 6.3 7.1 8.1 8.2 9.1 10.1 11.1 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 15.1 15.2 15.3 17.1 19.1
Kurdish political prisoners have reached their 55th day of hunger strike. There are hundreds of political prisoners on hunger strike in Turkey, and this has led to solidarity protests throughout Europe, and in particular within Turkey. Earlier yesterday [November 4, 2012], the mothers of some of the political prisoners staged a sit-in, and were met with tear-gas, as well as water canisters was sprayed directly on them. Turkish mainstream media and governmental ministers remain oblivious to unfolding anger by Kurdish people, and their disregard for a political settlement of Turkey's Kurdish question has made the situation worse. In much of Kurdistan, there has been solidarity protests but despite the attention the hunger strikes have received within Kurdish regions, there are few mainstream media outlets reporting on the hunger strike. The lack of media coverage has angered many Kurds, who are being vocal on social networking sites. Hulya, from Liverpool, says: @hulyaulas: The biggest political hunger strike in history by Kurdish political prisoners is being ignored in world's media. Dirman adds: @dirman95: It is so hard to eat knowing that the hunger strike has been going on for over 51 days and the world is doing nothing about it… disgusting. Al Jazeera’s The Stream has been the only internationally acknowledged mainstream outlet that has highlighted the gravity of the hunger strike. They have used their social media outlets to raise awareness. For example they recently tweeted: @ajstream: Why has the government and Media in Turkey ignored the hunger strikes of 715 Kurdish political prisoners? An online petition has been launched, with 3,451 supporters so far, that asks the Turkish government to engage in constructive dialogue with the prisoners. Judith Butler from Berkeley comments: The Turkish government must enter into serious dialogue with these prisoners who now risk their lives to expose the injustice under which they live. KurdishBlogger.com posted the following picture on Facebook. And Tara Fatehi, a Kurdish activist in Australia, expressed her anger at the international community: Thousands of Kurdish political prisoners have been on hunger strike in Turkey since Sept 12 and the International community remains silent. This is Kurdish hunger for freedom, it is not a new concept. The Kurds have been fighting for rights, peace and freedom for decades. Hannelore Kuchlersaid said it best “Kurdistan is a country taken hostage.” and whilst the international media want you to think this is solely about Abdullah Ocalan and the PKK, it is not. It's about acquiring basic human rights in their own homeland. Pingback: EFD Rights Watch: Tear gas strike at hunger strike protestors… Pressure on journalists still on the agenda… « Erkan's Field Diary Pingback: Turkish Police Use Tear-Gas Against Protesting Mothers « Frontlines of Revolutionary Struggle http://aloistmartinsequinox.blogspot.com/