http___bg.gospeltranslations.org_wiki__D0_9F_D0_BE_D1_81_D0_BB_D0_B5_D0_B4_D0_B8_D1_86_D0_B8_D1_82_D0_B5__D0_BE_D1_82__D0_BF_D1_80_D0_BE_D1_81_D1_82_D0_B5_D0_BD_D0_B8_D1_8F__D0_B3_D1_80_D1_8F_D1_85_1.xml
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 7.2 7.3 8.1 8.2 8.3 8.4 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 9.6 10.1 10.2 11.1 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 12.6 13.1
Последиците от простения грях от Gospel Translations Bulgarian By John Piper About Indwelling Sin Part of the series Taste & See Translation by Desiring God Спомних си отново историята на Давид, който извърши грях срещу Урия (убийство) и Витсавее (прелюбодейство) както и отговора на Бог в 2 Царе 11,12. Давид сам потвърди, че този, който е извършил подобни грехове, заслужава смърт (12:15). Накрая Натан каза: „Бог отне греха ти; ти няма да умреш“ (12:13). Въпреки че грехът беше простен и смъртната присъда бе отменена, Натан каза: „Но понеже чрез това дело ти си дал голям повод на Господните врагове да хулят, затова детето, което ти се е родило, непременно ще умре“ (12:14). Въпреки прошката, остава някакво „наказание“ за греха. Сложих „наказание“ в кавички, защото мисля, че трябва да различаваме последиците от простения грях (стих 13) от последиците на непростения грях. Последните са правилно наречени наказания; първите може би трябва да наречем „наказателни последици.“ Това означава, че са свързани с греха и отразяват неодобрението на Бог към него; целта им обаче не е постигане на наказателно правосъдие. Те не са част от осъждението. Целта на последиците от простения грях не е да се търси сметка, както изисква наказателното правосъдие. За тази цел е създаден адът. Смисълът на възмездието е да защитава това, което е правилно, отмъщавайки за извършеното зло, и по този начин да се установи справедливост в Божието праведно царство. Това става на кръста за тези, които са в Христос, и в ада за тези, които не са. А целта на изпратените от Бога последици от простения грях не е да се търси сметка, изисквана от наказателното правосъдие. Целта е първо да се покаже, че грехът представлява огромно зло; второ да видим, че Бог го приема сериозно, дори когато отменя наказанието и трето да смири и освети простените грешници. Евреи 12:6 ни учи: „Защото Господ възпитава онези, които обича, и наказва всеки, когото приема за свой син.“ Много е важно да проповядвам върху това, тъй като в наши дни се набляга неправилно повече на нежността на Бащата, който прощава, отколкото на строгостта Му. Така много хора не приемат правилно последствията от греха си, след като Бог им е простил, и се отдалечават от библейското тълкуване на събитията. С помощта на истината и силата на Духа ние трябва да се научим да се наслаждаваме на Божията благодат, на прошката за греховете ни, на надеждата на славата, на радостта от Бога, независимо че в същото време може да страдаме от последиците на простените грехове. Не трябва да смятаме, че прошката предполага отсъствие на болезнен удар. Животът на Давид е ярък пример за тази истина. Нека с Божията благодат да научим това и да живеем според наученото. Пастор Джон, който също като вас обича много трудната и нежна Божия истина.
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 6.1 6.2 6.3 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 8.1 8.2 8.3 9.1 9.2 9.3 10.1 10.2 11.1 12.1 12.2 13.1 13.2 13.3 13.4 14.1 15.1
Consequences of Forgiven Sin From Gospel Translations By John Piper About Indwelling Sin Part of the series Taste & See I was again overcome by the story of David’s sin against Uriah (murder) and Bathsheba (adultery) and God’s response in 2 Samuel 11-12. David acknowledges that the one who has done such a thing deserves to die (12:5). But in the end Nathan says, “The Lord also has taken away your sin; you shall not die” (12:13). But though the sin is taken away and the death sentence removed, Nathan says, “Nevertheless, because by this deed you have utterly scorned the Lord, the child that is born to you shall die” (12:14). In spite of forgiveness some “penalty” for the sin remains. I put “penalty” in quotes because I think we must distinguish consequences of forgiven sin (v. 13) from consequences of unforgiven sin. The latter are properly called penalties. The former we should probably call “disciplinary consequences.” That is, they are related to the sin, and they reflect the displeasure of God for the sin, but their aim is not retributive justice. They are not part of condemnation. The aim of the consequences of forgiven sin is not to settle the accounts demanded by retributive justice. That’s what hell is for. There is a judgment whose purpose is to vindicate the right by paying back the wrong thus establishing equity in God’s kingdom of righteousness. This is done on the cross for those who are in Christ and it is done in hell for those who are not. But the aim of God-sent consequences of forgiven sin is not to settle accounts demanded by retributive justice. The aim of the God-sent consequences of forgiven sin are (1) to demonstrate the exceeding evil of sin, (2) to show that God does not take sin lightly even when he lays aside his punishment, (3) to humble and sanctify the forgiven sinner. Thus Hebrews 12:6 teaches that “the Lord disciplines him whom he loves, and chastises every son whom he receives.” This is immensely important to teach in a day when there is an imbalance of emphasis on the Father’s forgiving tenderness to the exclusion of the Father’s forgiving toughness. Thus many people have no categories to handle the consequences of the sins in their lives except to become less biblical and God-centered in their interpretation of life. By the power of truth and the Spirit we must learn to revel in the grace of God, the forgiveness of sins, the hope of glory, the joy of the Lord at the very same time that we may be suffering from the consequences of forgiven sin. We must not equate forgiveness with absence of painful impact. David’s life is a vivid illustration of this truth. May God give us the grace to learn it and live it. Cherishing with you the tough and tender truth of God, Pastor John