http___bg.globalvoicesonline.org_2012_05_1451_1.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 3.1 3.2 3.3 3.4 4.1 5.1 5.2 5.3 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 7.1 8.1 9.1 9.2 10.1 10.2 10.3 11.1 11.2 12.1 12.2 13.1 14.1 15.1 15.2 15.3 16.1 17.1 17.2 17.3 18.1 19.1 19.2 19.3 19.4 19.5 20.1 21.1 21.2 21.3 21.4 21.5 22.1 23.1 23.2 24.1 24.2 25.1
Всички препратки водят към текстове на руски, освен ако изрично е посочен друг език. На 20-ти април т.г., руският вестник “Комерсантъ” разкри текущ законодателен проект за създаването на държавна администрация за надзор на икономическото развитие на Източен Сибир и руския Далечен изток. Работещо по поръчка от Владимир Путин, Министерството на икономическото развитие е изготвило закон, който да установи тази агенция, и вече е разпределило документи за одобрение в четири други министерства. Ако бъде създадена, тази държавна комисия ще отговаря за развитието на 16 федерални единици в Източна Русия, които заедно съставляват 60% от цялата територия на страната. Законодателството ще спира много от сегашните закони за минни добиви, горско стопанство, собственост върху земята, градско планиране, труд и гражданство. Най-обезпокояващото е, че тази администрация ще бъде под прекия контрол на руския президент, което означава, че Кремъл ще има карт бланш за решенията по отношение на основните елементи на местното управление в Сибир. Новините за плана на Путин за Сибир предизвикаха различни реакции в блогосферата РуНет. Перспективата на “голям национален проект” (върховната панацея на всички неволи на страната, според руски “патриоти”) е предсказуемо посрещната с одобрение от страна на поддръжниците на Путин и с хули от тази на неговите критици. Проучване на някои от индивидуалните отговори, обаче, бързо разкрива, че руските блогъри таят някои опасения, които оформят политическите им възприятия. Докато разделението в общественото мнение става все по-ясно, по-задълбочено четене може да идентифицира основните споделени предположения, които са от жизненоважно значение за разбирането на ландшафта на гражданското общество РуНет. Блогърите анти-Путин Юрий Круговыкх е представител на една от най-странните групи блогъри: анти-либерални, анти-Кремъл настроени руски националисти. Двадесет-годишният Круговыкх е убеден, че плана на Путин за нова държавна компания в Сибир е американски заговор да се колонизират източните райони на Русия, минавайки през Москва. Атакувайки групите, които бяха съставени по-рано тази година в защита на Путин срещу протестите на либерални демократи, Круговыкх пише: Много ми е смешно да слушам “анти-оранжеви” активисти, след като изборната победа на Путин беше толкова благоприятно посрещната от САЩ. Какво е всичко това за Държавния департамент на САЩ? Това, което сте на път да направите? Путин прави всичко точно според инструкциите. Американските босове от Кремъл са напълно задоволени. Константин Крылов, един про-либерален, антикремълски руски националист, също се притеснява, че предложената държавна администрация в Сибир ще е едно връщане обратно към царския колониализъм, възпроизвеждаща опричнината (бъл) на Иван Грозни, т.е. седемгодишния период в средата на шестнадесети век, когато руския цар притежава изключителна власт над огромни територии и много от финансовите центрове на империята. В ехо на загрижеността на Круговыкх по отношение на интереса на Кремъл в получаването на чуждестранно богатство, Крылов пише: Между другото, премахването на 60% от територията [на Русия] от местния контрол също така изглежда преследва “любопитни отношения с чужденци” (точно както Иван Грозни). Чудя се дали те ще продават земята чрез корените или просто ще я изпразнят от всички нейни полезни залежи и ще се задоволят с това. Блогърът Максим Калашников (истинско име Владимир Кучеренко, англ.) е евразианистки руски “патриот” (да не се бърка с руски националисти, чиито вярвания носят ясно етнически компонент). Докато Калашников споделя безпокойството на други, че новата държавна администрация може да причини нова вълна на колониализма в Русия, неговите най-сериозни възражения се основават на идеята, че проектозакона на Путин въплъщава “приватизацията на държавата”, маркиращ върховната точка на “фанатичната подкрепа” [от страна на Путин] на икономическия либерализъм. Според Калашников, държавната администрация в Сибир представлява клонинг на Британската източноиндийска компания (бъл), която Путин възнамерява да използва, за да унищожи държавния апарат на Русия: Под щастливия претекст за “развитие на Сибир”, те не са само създават клонинг на Британската източно-индийска компания, но също така легализират самия принцип на приватизация на правителството и държавния апарат. […] След това, различни фирми ще поемат държавата, ще станат властите, ще поемат командването на армията и наказателно-правната система, и най-накрая ще изместят настрана дори появата на демокрацията с хунта. В апокалиптичният сценарий на Калашников, САЩ е точно толкова жертва колкото и Русия. Въздействието на капитализма върху управлениетп (представлявано като контролирани от държавата фирми) ще бъде едно и също навсякъде, твърди той, и ще изпепели както Вашингтон, така и Москва. Блогърите про-Путин Блогърът Михаил Веркхотуров силно подкрепя предложената държавна администрация (отивайки наистина далече с приветстването на сравнения с опричнината на Иван Грозни) и обвинява либералите за преждевременни възражения: Либералите са удивителни хора. Те не могат дори и за секунда да устоят на психозата за намиране на вина и не могат да не започнат да говорят за това как “те ще обезмаслят бюджета, те ще ограбят всички богатства, те ще продават Сибир на американците-китайците-японците”. Те вече са започнали да скимтят, а пък администрацията дори не е създадена още! Николай Стариков (англ.), известен мениджър в държавната телевизия и привърженик на конспиративната теория, също така е доволен от етикета “опричнина”, като възприема това да бъде единствената мярка, способна да противодейства на “организираната от Запада” децентрализация на реформи, инициирани по време на зимните улични протести в Русия: Руската държава загуби информационната война, която беше използвана срещу нея в навечерието на изборите. […] В една информационна война, хората не са ранени или убити, но губещите са препрограмирани от печелившата страна. […] След декември 2011 г., в центъра на концесиите на Русия в полза на нашите “западни партньори” е приемането на новия закон за изборите. Според Стариков, прекият избор на управителната власт е западна инициатива, целяща отслабването на Кремъл: Ако президентът не получава способността да “филтрира” списъка на кандидатите за управител, мощен удар на териториалната цялост на Русия ще е нанесен. […] Помислете за това: какво наистина означават преки избори на управителите? Това е намаляване на правата на президента. Преди това той можеше да назначи: сега вече той не може. Запитайте се какво друго, освен ако не е натиска на Запада, би могло да прокара този закон в толкова кратък времеви диапазон? Накрая, Стариков защитава създаването на мощна държавна администрация под прекия контрол на президента като последна линия на защита срещу хаоса, отприщен от Запада: Как да неутрализираме потенциалните избори за губернатор-популист, губернатор-демократ и губернатор-сепаратист? Как да избегнем създаването на управителни органи на регионално ниво, които може да започнат да саботират федерални програми и да дадат приоритет за развитието на програми, базирани на исканията на Вашингтон? Какво трябва да се прави с тези, които внезапно са повлияни от тесни местни проблеми, а не от общонационални интереси? […] Сложете Източен Сибир и Далечния Изток под неговия [на президента] личен контрол. Създайте структура, която да не взема под внимание непокорните боляри и да насърчава националния интерес. Особеността на РуНет Докато бойните линии про- и анти-Путин са ясни като бял ден, важно е да се отбележи, че руската блогосфера е проникната от опасения относно намеренията на външния свят. Критиците сочат Путин за виновен за отстъпване на твърде много неща на агентите на Запада, докато неговите поддръжници защитават неговата тактика като единствения начин да се предотврати допълнителна западна (а може би и бъдеща китайска) манипулация. Уважавани публични фигури, като например бившия финансов министър Алексей Кудрин, основават техните възражения (по отношение на плана на Путин за една държавна агенция за Сибир) на загрижеността за изтласкване на частните инвеститори и конкуренти. Притесненията се съсредоточиха върху свобода на пазара и трайност на върховенството на закона в случай, че държавното дружество е надарено с предложените извънредни специални правомощия. Докато правни и икономически въпроси играят роля в дебата РуНет за потенциална държавна агенция в Сибир, конспиративни фобии одушевяват всички страни, понякога водейки разговора до крайности, които са трудно разбераеми без задълбочена оценка на специалния пейзаж на РуНет.
1.1 1.2 1.3 1.4 1.5 2.1 2.2 2.3 2.4 3.1 4.1 4.2 4.3 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 6.1 7.1 8.1 8.2 9.1 9.2 9.3 10.1 10.2 11.1 11.2 12.1 13.1 14.1 14.2 14.3 15.1 16.1 16.2 16.3 17.1 18.1 18.2 18.3 18.4 18.5 19.1 20.1 20.2 20.3 20.4 20.5 21.1 22.1 22.2 23.1 23.2 24.1
On April 20, the Russian newspaper Kommersant revealed [ru] an ongoing legislative project to create a state company to oversee the economic development of Eastern Siberia and the Russian Far East. Working on orders from Vladimir Putin, the Ministry of Economic Development has drafted a law to establish this entity, and has already distributed the document to four other ministries for approval. If created, the state company would be responsible for developing 16 sub-federal units in Russia's east that collectively make up 60% of the country's entire territory. The legislation would suspend many current laws on subsoil extraction, foresting, land ownership, urban planning, labor, and citizenship. Most contentiously, the state company would be under the direct control of the Russian President, effectively granting the Kremlin carte blanche over fundamental elements of local governance across Siberia. News about Putin's plan for Siberia has provoked a variety of reactions in the RuNet blogosphere. The prospect of a ‘grand national project’ (the end-all panacea to the country's woes, according to Russian ‘patriots’) has predictably met with approval from Putin's supporters and opprobrium from his critics. Study some of the individual responses, however, and the schism at the heart of any such dichotomy quickly reveals that Russian bloggers harbor certain apprehensions that shape their political perceptions. While a trend emerges that ostensibly demonstrates a divide in popular opinion, a closer reading can identify fundamental shared assumptions that are vital to understanding the landscape of RuNet civil society. The Anti-Putin Bloggers Yuri Krugovykh represents one of the most peculiar groups of bloggers: anti-liberal, anti-Kremlin Russian nationalists. Twenty-years-old, Krugovykh is convinced that Putin's plan for a new state company in Siberia is an American plot to colonize Russia's eastern regions through Moscow. Attacking the groups that assembled earlier this year to defend Putin against liberal democrat protests, Krugovykh writes [ru]: It's very funny to listen to the ‘anti-orange’ activists after Putin's election victory was so favorably received by the United States. What's all this about the GosDep [the U.S. State Department]? What are you on about? Putin is doing everything exactly according to instructions. The Kremlin's [American] bosses are entirely satisfied. Konstantin Krylov [ru], a pro-liberal, anti-Kremlin Russian nationalist, also worries that the proposed state company in Siberia would hark back to Tsarist colonialism, replicating Ivan the Terrible's oprichnina [en], a seven year period in the mid-sixteenth century, when the Russian Tsar held exclusive power over vast territories and many of the financial centers of the empire. Echoing Krugovykh's concerns about the Kremlin's interest in obtaining foreign wealth, Krylov writes [ru]: Incidentally, removing 60% of [Russia's] territory from local control would also seem to pursue ‘curious relations with foreigners’ (just as Ivan the Terrible had). I wonder, will they sell off the land by the roots, or just empty out all its useful deposits and limit themselves to that? Blogger Maksim Kalashnikov [en] (real name Vladimir Kucherenko) is a Eurasianist Russian ‘patriot’ (not to be confused with Russian nationalists, whose beliefs bear a distinctly ethnic component). While Kalashnikov shares others’ unease that the new state company could inflict upon Russia a new wave of colonialism, his most serious objections are rooted in the notion that Putin's draft legislation embodies “the privatization of the state,” marking the pinnacle of Putin's ‘fanatical support’ for economic liberalism. For Kalashnikov, the state company in Siberia represents a clone of the East India Company, which Putin intends to use to destroy Russia's state apparatus [ru]: Under the happy pretext of ‘developing Siberia,’ they are not only creating a clone of the East India Company, but are also legalizing the very principle of privatizing the government and the state apparatus. Next, the monopolies will take over the state, become the authorities, take over command of the army and penal system, and finally brush aside even the appearance of democracy with a junta. In Kalashnikov's doomsday scenario, the United States is just as much a victim as Russia. Capitalism's impact on governance (represented by state-controlled monopolies) will be the same everywhere, he contends, consuming Washington and Moscow alike. The Pro-Putin Bloggers Khakassian blogger Mikhail Verkhoturov strongly endorses [ru] the proposed state company (even going so far as welcoming comparisons to Ivan the Terrible's oprichnina), and accuses liberals of premature objections: The liberals are astonishing people. They can't even for a second resist their fault-finding psychosis and not start talking about how ‘they'll skim off the budget, they'll plunder everything, they'll sell Siberia to the Americans-Chinese-Japanese.’ They've already started to whine, when the corporation hasn't even been created yet! Nikolai Starikov [en], a well-known conspiracy theorist and state television manager, also embraces the oprichnina label, perceiving [ru] it to be the only measure capable of countering ‘Western-engineered’ decentralizing reforms initiated during Russia's winter of street protests: The Russian state lost the information war that was unleashed against it on the eve of the elections. In an information war, people aren't wounded or killed, but the losers are reprogrammed by the winning side. After December 2011, the centerpiece of Russia's concessions to our ‘Western partners’ was the passage of the new law on elections. According to Starikov, the direct election of governors is also a Western initiative to weaken the Kremlin: If the President doesn't get the ability to ‘filter’ the list of governor candidates, it will be a powerful blow to the territorial integrity of Russia. Think about it: what does the direct election of governors really mean? It is a reduction of the President's rights. Before, he could appoint — now he cannot. Ask yourself what, other than pressure from the West, could prompt the urge to pass this law in such a short timespan? Finally, Starikov defends the creation of a powerful state company, under the direct control of the President, as a last line of defense against the chaos unleashed by the West: How do we neutralize the potential election of governor-populists and governor-democrats and governor-separatists? How do we avoid the creation of authorities at the regional level, who might begin to sabotage federal programs and prioritize development programs based on Washington's ‘requests'? What is to be done with those who are suddenly ruled by narrow local concerns, rather than nationwide interests? Put Eastern Siberia and the Far East under [the President's] personal control. Create a structure that will bypass the rebellious boyars and promote the national interest. The RuNet's Distinctions While the pro-Putin and anti-Putin battle lines are as clear as day, it is worth noting that the Russian blogosphere is permeated by misgivings about the outside world's intentions. Critics fault Putin for surrendering too much to the agents of the West, whereas his supporters defend his tactics as the only way to deter further Western (and perhaps future Chinese) manipulation. Respectable public figures, like former Finance Minister Aleksei Kudrin, have based their objections [ru] to Putin's plan for a Siberian state company on concerns about crowding out private investors and competitors. Worries focus on the freeness of the market and durability of the rule of law, if the state company is endowed with the proposed extraordinary special powers. While legal and economic questions play a role in the RuNet debate about the potential Siberian state company, conspiratorial phobias animate all sides, sometimes driving the conversation to extremes that are difficult to understand without a thorough appreciation of the RuNet's particular landscape.