http___bg.globalvoicesonline.org_2012_10_3146_1.xml
1.1 1.2 1.3 2.1 3.1 3.2 3.3 3.4 4.1 4.2 4.3 4.4 5.1 5.2 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 10.2 11.1 13.1 13.2
Стотици кюрдски политически затворници започнаха гладна стачка за неопределен период от време в протест срещу отношението на Турция към тях. По този начин някои от тях заявяват искането си да бъдат съдени отново и да им се даде правото да говорят кюрдски, докато други насочват международното внимание към отношението на Турция към кюрдските политически затворници. Въпреки че стачката продължава вече от близо шест седмици, много малко от международните медии са отразили протеста, което, без да е учудващо, се дължи на липсващото покритие в турските медии, както и на тоталния отказ на някои от тях да отразят стачката. Кюрдският блогър Мемед Боран, пребиваващ в момента в Лондон, разказва как е започнал протеста: On 12th September 2012, nine women prisoners in Diyarbakir E type prison began an indefinite hunger-strike. In the statement they made via lawyers they highlighted two demands: the right to use their Kurdish mother tongue in the public sphere, including court and the removal of obstacles preventing imprisoned Kurdish leader Abdullah Ocalan from negotiating in peace talks with the Turkish state. Soon after, many other inmates, men and women, from prisons in every corner of Turkey began joining the hunger-strike; sometimes in groups and in certain prisons individually. Now there are 380 prisoners in 39 prisons who are on what has surpassed a hunger-strike and become a ‘death fast.’ На 12-ти септември 2012г., девет затворнички от подделение Е в Диарбекирския затвор започнаха гладна стачка за неопределен период от време. В обръщението им, направено от техните адвокати, те подчертават две основни искания: правото да използват майчиния им кюрдски език свободно в публичното пространство, включително в съда, и премахването на пречките за мирните преговори между осъдения на лишаване от свобода кюрдски лидер Абдула Очалан и турската държава. Скоро след това, много други затворници, мъже и жени, от различни затвори навсякъде в Турция се присъединиха към гладната стачка, понякога на групи, а понякога индивидуално. Сега близо 380 затворника от 39 затвора са съпричастни към каузата и гладната стачка се е превърнала в “пости на смъртта”. Броят на кюрдските политически затворници не е ясен, но според организациите за защита на човешките права, в Турция те са хиляди и това поражда предположения, че всички или голяма част от тях са обявили гладна стачка. Елиф от Истанбул съобщава, че турските медии са избрали да не обръщат внимание на гладуващите кюрди, въпреки че доста от тях могат скоро да умрат. Про-кюрдски активист, който туитва като @Hevallo, отчаяно се опитва да прикани хората в Twitter да изпратят таблетки с Витамин В1 на затворниците, обявили гладна стачка, за да се намалят телесните увреждания, и възможната развръзка: тяхната смърт. Седат Йездан пише във Facebook: In the last 3 years Turkish state has arrested more than 10,000 Kurds, who are students, children, mothers, activists, journalists, lawyers, doctors, mayors, MPs, and many people who are member of Peace & Democracy Party (BDP). През последните три години, Турция арестува повече от 10 000 кюрди: студенти, деца, майки, активисти, журналисти, адвокати, доктори, военни, народни представители и много от членовете на партия Мир и Демокрация. Гладните стачки са форма на не-насилствен протест, но въпреки големия брой стачкуващи, турските медии съвсем съзнателно отказват да отразят положението с надеждата, че поради мълчанието им, международните организации за защита на човешките права не биха обърнали внимание на случващото се. Липсата на интервюта със стачкуващите също улеснява безпричастието на медиите в Турция, тъй като журналистите са оплакват от липса на информационни ресурси. 1 Коментар […] в Диарбекир, в затвора на града имаше стартирала гладна стачка на политически затворници и про-кюрдски активисти. Тяхното състояние са […]
1.1 1.2 1.3 1.4 2.1 2.2 3.1 3.2 3.3 3.4 4.1 4.2 5.1 6.1 7.1 8.1 8.2 10.1 10.2 12.1 12.2 14.1 16.1 18.1 22.1 24.1 26.1
Hundreds of Kurdish political prisoners have entered an indefinite hunger strike, challenging Turkey's treatment of Kurdish political prisoners. Through their protest, some are demanding re-trials and language rights while others want to raise international attention about Turkey's treatment of Kurdish political prisoners. Despite their hunger strike, which is nearing six weeks, international media outlets have largely remained silent. This is not particularly surprising, since domestic media outlets in Turkey have both ignored the hunger strikes, and refused to report on them. A Kurdish blogger explains how the protests began. Memed Boran, currently residing in London, says; On 12th September 2012, nine women prisoners in Diyarbakir E type prison began an indefinite hunger-strike. In the statement they made via lawyers they highlighted two demands: the right to use their Kurdish mother tongue in the public sphere, including court and the removal of obstacles preventing imprisoned Kurdish leader Abdullah Ocalan from negotiating in peace talks with the Turkish state. Soon after, many other inmates, men and women, from prisons in every corner of Turkey began joining the hunger-strike; sometimes in groups and in certain prisons individually. Now there are 380 prisoners in 39 prisons who are on what has surpassed a hunger-strike and become a ‘death fast.’ The number of Kurdish political prisoners is unknown, but according to Human Rights agencies there are thousands of political prisoners in Turkey, and this had led activists to believe that all of them, or rather significant number of them are on hunger strike. Elif from Turkey, Istanbul says the media has chosen to ignore Kurds on hunger strike, and that many of them may soon die. One Pro-Kurdish rights activist, who tweets under @Hevallo has been desperately trying to get people on Twitter to send Vitamin B1 tablets to the prisoners on hunger strike, in an attempt to minimise the damage to their bodies, and the potentially inevitable consequence, death. On Facebook Sedat Yezdan says: In the last 3 years Turkish state has arrested more than 10,000 Kurds, who are students, children, mothers, activists, journalists, lawyers, doctors, mayors, MPs, and many people who are member of Peace & Democracy Party(BDP). Hunger strikes are a form of non-violent protest, and despite the ongoing and large number of hunger strikers, Turkish media has willfully ignored their plight, perhaps hoping that through their silence the international human rights agencies will also follow a similar path. The lack of interviews with prisoners on hunger strikes has facilitated a justification for media outlets to ignore it, particularly journalists who complain about the lack of resources available. Pingback: Hundreds of Prisoners in Turkey go on Hunger Strike…EFD Rights Watch… « Erkan's Field Diary() Pingback: Hundreds of Prisoners in Turkey go on Hunger Strike…EFD Rights Watch… « Erkan's Field Diary() Pingback: Turkey: Hundreds of Kurdish Political Prisoners go on Hunger Strike « Frontlines of Revolutionary Struggle() Pingback: Turkey: Hundreds of Kurdish Political Prisoners go on Hunger Strike · | Trade unions and social activism | Scoop.it() Pingback: Turkey: Hundreds of Kurdish Political Prisoners go on Hunger Strike | Signalfire() http://www.facebook.com/people/Azad-Dewani/598558594 Pingback: Turkey: Human rights Violations met with Anger by Kurds · Global Voices() Pingback: Turkey: Silent Treatment of Hunger Strike met with Anger by Kurds « Frontlines of Revolutionary Struggle()