http___bg.handbookmedical.com_profilaktika_default.htm_1.xml
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 8.2 9.1 10.1 11.1 11.2 11.3 12.1 12.2 12.3 13.1 13.2 14.1 14.2 14.3 14.4 15.1 15.2 16.1 16.2 17.1 17.2 17.3 18.1 19.1 19.2 20.1 21.1 21.2 21.3 22.1 23.1 24.1 24.2 24.3 24.4 24.5 25.1 25.2 25.3 26.1 26.2 27.1 28.1 28.2 28.3 28.4 28.5 28.6 28.7 28.8 28.9 28.10 28.11 29.1 29.2 29.3 29.4 29.5 29.6 29.7 30.1 30.2 30.3 30.4 30.5 30.6 30.7 30.8 30.9 30.10 31.1 32.1 32.2 32.3 33.1 34.1 34.2 35.1 35.2 35.3 35.4 36.1 36.2 36.3 37.1 37.2 37.3 38.1 38.2 39.1 39.2 40.1 40.2 40.3 40.4 41.1 41.2 41.3 41.4 41.5 42.1 42.2 42.3 42.4 42.5 42.6
- Първична и вторична профилактика - Физически методи за предотвратяване на определени заболявания на сърцето и кръвоносните съдове - Мога ли да предотвратя заболявания на ставите и гръбначния стълб? - Пристрастеността и нейната превенция - Какво трябва да знаете за рехабилитацията - Как да запазим ефекта от вторичната превенция - заключение Физическите методи за лечение и профилактика се използват все повече, както е предписано от лекаря. Начинът, по който физическите методи работят върху тялото на пациента, как правилно да се използват, за да се предотвратят различни заболявания и да се предотврати тяхното обостряне, е описано в раздела. Секцията е предназначена за широк кръг от читатели. въведение В ерата на научната и технологичната революция хората са наясно, че превенцията, а именно предотвратяването на болести, е мощен инструмент за поддържане на здравето. Но не е толкова лесно да се открият причините за развитието на болестите и да се очертаят ефективни мерки, с които да се предотвратят. Тези сложни теоретични и практически въпроси се превръщат в един цял проблем, който винаги е бил, е и ще бъде много труден, тъй като е неизчерпаем, тъй като самият живот е неизчерпаем в познанието му. Много лекари доскоро вярваха, че откриването на причината (етиологията) на болестта е достатъчно за прилагането на медицински мерки, насочени към борба с болестите. Но науката сега знае, че познаването на етиологията на различни заболявания все още не дава достатъчно разбиране за механизма на тяхното развитие (патогенеза). Ефектът от терапевтичните и превантивните мерки може да бъде ефективен само когато са патогенетични. Затова превенцията, в най-широкия смисъл на думата, се основава не само на изясняване на етиологията, но и на разкриването на патогенезата, която по същество определя специфичните особености на развитието на всяка болест. Трябва да се отбележи, че превантивната посока в съвременната медицина има своите теоретични и практически аспекти. Понастоящем медицинските учени определят първичната и вторичната превенция, всяка от които преследва конкретни цели и има определени насоки. Основната превенция включва предотвратяване на появата и развитието на болестта. За неговото прилагане е необходимо не само да се премахнат непосредствените причини, но и да се насърчи нормалното образуване на човек от ранна детска възраст, да се увеличи съпротивлението на тялото му и да се премахнат неблагоприятните условия на живот и живот. Това изисква големи социални мерки (подобряване на условията на околната среда и производството, осигуряването на нормален дом, подобряване на социалните и хигиенните мерки, хигиенното обучение на дадено лице и пълното му развитие), насочени към подобряване на здравето и увеличаване на продължителността на живота на хората. Вторичната профилактика предвижда възможността за предотвратяване на обостряния на хронични заболявания, които допринасят за нарушена способност за работа, появата на преждевременна инвалидност. За да се отстранят сериозните последици от болестта, всеки човек трябва да укрепи здравето си, рационално да използва мерките, препоръчани от лекаря, за да предотврати появата и прогресирането на болести, особено тези, които се наричат болести на съвременната цивилизация. Въпреки това, за да се знае същността на тези заболявания, е необходимо да има конкретни идеи за причините и механизмите на тяхното развитие. Това ще помогне за рационално използване на превантивните методи, включително физически. Министърът на здравеопазването на СССР С.П.Бюренков на заседанието на Академията по медицински науки от 9 април 1981 г. подчерта, че "Решенията на 26-ия конгрес на КПСС ни задължават да вършим чудесна работа за радикално подобряване на дейността на поликлиниката, диспансерите, диспансерите и другите първични здравни заведения ... Трябва да променим подхода на решението на въпросите, свързани с повишаване нивото на превантивна, диагностична и медицинска работа на поликлиниката ". Това означава, че е необходимо да се повиши нивото на първичната и вторичната превенция, да се идентифицират ранните форми на болести и да се прилагат ефективни превантивни мерки, които да предотвратят развитието на различни заболявания, така да се каже, дори и в "пъпката". Без да се засягат социалните превантивни мерки от голямо общо биологично и социално-икономическо значение, е необходимо да се подчертае, че медицинските мерки играят важна роля не само за първичната превенция, но и за вторичната превенция. От медицинските превантивни мерки физическите и трансформираните фактори са от голямо значение. Това е особено важно за пациентите, на които често се предписват лекарства, които понякога спират да имат висок терапевтичен и превантивен ефект. Обществото на лекарите с голяма маса от населението е ключът към успеха на укрепването на здравето на хората и повишаване на способността им да работят. Профилактиката (от гръцката профилактика - безопасност) представлява набор от превантивни и санитарни мерки за защита и насърчаване на здравето на индивида или на целия колектив. В зависимост от това се прави разлика между индивидуалните (лични) и социални (социални). На различни етапи на историческото развитие превенцията се възприемаше в различни форми в зависимост от класовата структура на обществото, нивото на културното развитие, преобладаващия морал, обичаите, религиозните възгледи, степента на развитие на науката. В съвременните капиталистически държави обхватът и характерът на превантивните мерки се диктува главно от интересите на управляващата класа. Под натиска на работническото революционно движение и с цел запазване на работната сила за по-голяма експлоатация, буржоазната държава е принудена да предприеме определени мерки за защита на трудовото и социално осигуряване на работниците. Буржоазни учени, аполози и идеолози на буржоазната система, които се опитват да оправдаят негативното отношение към масовите социални и превантивни мерки, проповядват псевдо-научни теории за предполагаемото генетично генетично предопределяне на високата заболеваемост на работниците, вредата от социалните и превантивните мерки, които изглеждат да насърчават оцеляването на "биологично ценни" за "целесъобразността", която трябва да се ръководи в областта на общественото здраве чрез принципите на "ненамеса на държавата", "лична свобода", т.е. двойната загриженост на всички за тяхното здраве. Това също се обслужва от социален дарвинизъм, евгеника, фройдизъм, психосоматика, човешка екология и други теории, насочени към биологизиране на социалните феномени. Всички видове буржоазни реформистки теории за общественото здраве имат за цел да покажат, че чрез реформи е възможно да се осигури необходимата защита на здравето на трудещите се и при капитализма. За разлика от тези твърдения П. Соловвиев каза, че медицината в капиталистическите страни не може да навлезе на пътя на широката обществена превенция, без да навлиза в самите основи на капиталистическата система. Обществената превенция в СССР е система от сложни държавни и обществени социални, икономически и здравни мерки, предназначени да предотвратят възникването и разпространението на болести и да подобрят общественото здраве по всякакъв възможен начин. Успешното социалистическо изграждане е в основата на социалната превенция в СССР. Изпълнението на задачите за превенция в СССР е не само въпрос на здравни власти и институции, но и част от дейността на всички държавни органи и държавна администрация, икономически органи и обществени организации. Предотвратяването, според Н. Семашко, не трябва да се разбира тясно като служебна задача на здравните власти, но широко и дълбоко като загриженост на съветската държава за укрепване на здравето на съветския народ. Съветското правителство е създало всички предпоставки за осъществяване на необходимите превантивни мерки за защита на общественото здраве в съответствие с всички негови социални политики в интерес на трудещите се. Постановленията за земя, мир, социално осигуряване, първият кодекс на трудовите закони показват, че съветската държава от първите години от своето съществуване се е впуснала на широк път на социална превенция. В своята работа и работа Ленин отделя голямо внимание на проблемите на социалната превенция. Програмата на партията, приета от Осмият партиен конгрес през март 1919 г., провъзгласява превантивната посока на съветското здравеопазване: "РПЗ основава своята дейност в областта на защитата на общественото здраве главно при извършване на обширни санитарни и здравни мерки, насочени към предотвратяване развитието на болести ... ". И в по-нататъшното разширяване и укрепване на превантивните мерки в системата на съветското обществено здраве бе отделено внимание на решенията на конгреси и конференции на Комунистическата партия и на пленумите на Централния комитет на КПСС. Програмата на КПСС, приета от 22-ри Конгрес на партията, предвижда въвеждането на широка система от социални, икономически и медицински мерки, насочени към опазване и непрекъснато подобряване на здравето на населението. В центъра на вниманието са проблемите, свързани с профилактиката на заболяванията: "Ще бъде приложена широка програма за предотвратяване и драстично намаляване на заболяванията, премахване на масови инфекциозни заболявания и по-нататъшно увеличаване на продължителността на живота". Същите цели се преследват от мерките, определени в Програмата, за да се отговори на жизненоважните нужди на населението. Конституцията на СССР предоставя на всеки гражданин правото да работи (член 118), почивка (член 119), материална сигурност в напреднала възраст, както и в случай на заболяване и увреждане (член 120); Освен това съществуват мерки за държавна защита на правата на жените и децата (вж. Защита на майчинството и детството), които имат голяма превантивна стойност. Превантивен характер е и цялото съветско социално законодателство, включително здравното законодателство. Силни фактори за превенция са огромното увеличение на жилищното и комуналното строителство от година на година, значително подобреното хранене на населението, нарастването на заплатите, пенсиите, намаляването на работния ден, запазването на заплатите за периода на заболяването, осигуряването на навременна безплатна терапия, здравословното почивка, широкото използване на диспансерите, ваканционни домове, институции за физическо възпитание. В СССР, където действа икономическият закон на социализма, насочен към максимално удовлетворяване на непрекъснато нарастващите материални и културни нужди на цялото общество, изискванията за превенция се вземат предвид във всички социалистически икономически и културни конструкции. Всички основни проблеми на националното икономическо развитие в нашата страна се решават във връзка със задачите по опазване на общественото здраве, защитавайки го от възможни вредни влияния на външната среда, като се вземат предвид изискванията за хигиена. Особено важно в съветската превенция е хигиенната стандартизация, която все повече обхваща всички производствени отрасли, технологичните процеси, състоянието на околната среда, условията на работа, учене, хранене и почивка. Това допринася за изпълнението на основната задача на превенцията в СССР - укрепване на здравето и трудовия капацитет, хармоничното развитие на физическите и духовните сили на съветския народ. Тук се засяга единството на социално-икономическите и превантивните задачи и цели. В СССР се провеждат много изследвания, за да се оправдаят научно хигиенните стандарти в различни области на националната икономика и резултатите от тази работа по отношение на професионалната хигиена, комуналната хигиена, хигиената на храните и училищната хигиена са много големи. Задължителното спазване на тези стандарти се установява от действащото законодателство. Напредъкът в технологиите води до напредък в превенцията. Подобряването на промишлената технология води до значително намаляване на вредните вещества в околната среда. Във връзка с автоматизацията и механизацията на производството, с драматичното намаляване на ръчните процеси, със значителна употреба на електроника, ядрена физика, химия, кибернетика, изчислителни устройства, методи за дистанционно управление на производството, научно развитие на физиологията и професионалното здраве в новите условия, начин на работа и почивка във връзка със задачите на научната организация на труда. В резолюцията на Централния комитет на КПСС и на Съвета на министрите на СССР от 14 януари 1960 г. "На мерките за по-нататъшно подобряване на медицинските грижи и опазване на здравето на населението на СССР", голямо внимание се обръща на превенцията. Тясно свързана с проблемите на превенцията е Законът за защита на природата в РСФСР, приет на 27 октомври 1960 г. Особено важно е чл. 12 от този закон, посветен на проблемите на санитарната защита на природата, включително атмосферния въздух, повърхностните и подземните води, почвата. Този закон налага на министерствата, ведомствата и икономическите субекти задължението да разработват и прилагат технологични процеси, осигуряващи максимална обработка на суровини и горива, които не дават вредни отпадъци на атмосферата, водата и почвата при проектирането на предприятия и структури. Обширните мерки, предприети в СССР за преобразуване на природата (залесяване, дренаж на блата, развитие на пустини, укрепване на пясъци, хидростроителство и др.), Водят до подобряване на условията на живот на населението и следователно имат превантивна стойност. Предотвратяването е на първо място в съветската здравна система. Цялата система и дейности на здравните заведения са изградени по такъв начин, че специфичните задачи за превенция са взети предвид в техните съответни връзки, диктувани от особеностите на възрастовия и полов контингенти на населението, техните условия на живот, естеството на тяхната заболеваемост и етиология (превантивен фокус на работата на детски и женски консултации, поликлиники, диспансери , здравни центрове в промишлени предприятия, юноши и др.). При осъществяването на превантивните мерки важна роля играят превантивния и настоящият санитарен надзор, осъществен от държавната санитарна инспекция. Те, съгласно "Правилника за държавния санитарен надзор на СССР", дават големи права, осигуряващи строг контрол върху спазването на всички установени санитарни стандарти, правила и изисквания (вж. Санитарното законодателство). Особено важен е санитарният надзор при планирането и подобряването на населените места; той трябва да контролира жилищното строителство, мерките за санитарна защита на водата, въздуха и почвата, защитата на труда и др. Успехите на хигиенната наука и дейността на мощна мрежа от санитарни и епидемиологични институции, хигиенни отделения и епидемиологични отделения на медицински институти и институти за подобряване на лекарите играят основна роля в развитието на превантивната посока на съветската медицина. Профилактичната ориентация е характерна черта на развитието на всички клинични дисциплини в СССР, при които се обръща необходимото внимание на проблемите на социалната етиология (факторите на труд и домакинството), ранното откриване на болести, мерките за подобряване на здравето, рационалното намиране на работа, укрепването на тялото хранене и т.н.) и увеличаване на адаптивния му капацитет. Превенцията е органично свързана с терапевтичните дейности. Много изключителни местни клиницисти високо оцениха превенцията и признаха необходимостта от съчетаване на медицинските грижи с превантивни мерки (вж. Медицина). В СССР лечението не се противопоставя на превенцията, а се влива в неотделимо единство, което е намерило най-ярко изразяване в диспансералния метод на лечение и превантивно поддържане на населението. Лекарите, които осъществяват синтеза на лечение и профилактика, се стремят да осигурят най-ранното разпознаване на заболяванията, правилното лечение на пациентите, необходимите условия и режима на работа, почивка, хранене, предотвратяване на повторение на заболяването. От тези задачи се изпълняват задълженията на лекуващия лекар да се запознаят със социалната етиология на болестта, особено с работните и жизнените условия на пациентите, които го привличат, и по всякакъв начин да популяризира чрез тези организации подобряването на тези състояния. Всичко това трябва да се отрази в историята на случая. Особено важно в превенцията е прилагането от лекарите на периодичен мониторинг на дългосрочните резултати от лечението (хирургични операции, рентгенова терапия, лечение на санаториуми), правилно използване на превантивна хоспитализация, навременни диспансери в диспансерите, почивни домове, санатории, хранителен прием, рационална заетост в съответствие с здравословно състояние. Профилактиката на контингенти от здравословно население е от голямо значение за профилактиката на заболяванията. Тя се осъществява планово [деца, юноши, бременни жени и майки, работници във водещи магазини и професии и работещи с професионални опасности. В арсенала на средствата за превенция мощно оръжие е здравното образование (вж.), Което помага да се предотврати появата на много болести. "Без здравно образование няма превенция" (NA Semashko). Важна област на превенция включва широко разпространените превантивни прегледи на работниците в СССР и произтичащите от това мерки за превенция и подобряване на здравето на отделните работници и на цели колективи. Важна индикация за по-нататъшното развитие на превантивната посока на съветската медицина е инструкцията на програмата на КПСС, че "... медицинската наука трябва да съсредоточи усилията си върху откриването на средства за превенция и преодоляване на заболявания като рак, вирусни, сърдечно-съдови и други животозастрашаващи заболявания". Голяма роля на превенцията в борбата с инфекциозните заболявания. В областта на превенцията на инфекциозните заболявания широко се използват постиженията на вътрешната епидемиология и микробиологията, имунологията, особено при изследване на патогенезата на инфекциите, имунитета, проблема с микробната вариабилност, ранната микробиологична диагноза, специфичната превенция, имунопрофилактиката и лечението на редица инфекциозни заболявания. Ролята на превенцията в предотвратяването на сърдечно-съдови заболявания е голяма; премахването на вредните фактори, свързани с неблагоприятни условия на труд и живот, води до намаляване на броя на сърдечно-съдовите заболявания. В дейността на лекар, психопрофилактиката, психохигията заемат видно място. Принципите на превенцията са в основата на борбата срещу туберкулозата, заболяванията на стомашно-чревния тракт, урогениталните органи, заболяванията на нервната система, злокачествените новообразувания и др. Стойността на превантивните мерки, осигуряващи правилното физическо развитие на по-младите поколения, е безценен. Тук физическата култура е на преден план, което е мощен инструмент за запазване и укрепване на здравето на хората от всички възрасти. В СССР е създадена мощна мрежа от институции за физическа култура и се извършва масова работа сред населението за физическо възпитание. Успешните превантивни мерки се насърчават от масовата публична инициатива в предприятията, институциите, жилищното управление, колективните стопанства, държавните стопанства, масовите обществени движения за санитарна култура, чистотата в градовете и селските райони, "здравните дни", дейностите на много санитарни комисии, обществени санитарни комисари. При разработването на теоретичните основи на превенцията и практическите форми на неговото прилагане в медицинската грижа на населението в различни здравни заведения, заслуженото принадлежи на социалната хигиена (вж.) И здравните организации, чието преподаване в медицинските училища подготвя лекари с необходимите знания. Елементите на превенцията са включени в преподаването на всички основни медицински дисциплини. Профилактичната ориентация е характерна черта на изследователската работа на изследователските институти, отделите на медицинските институти и институтите за подобряване на лекарите. Широкото развитие на превантивната посока в дейността на лечебните заведения на фона на постоянното нарастване на материалното благосъстояние и културното равнище на съветския народ, развитието на медицинската наука и подобряването на качеството на медицинските услуги за населението играе решаваща роля за намаляване на заболеваемостта, премахване на редица инфекциозни заболявания, рязко намаляване на детската смъртност средната продължителност на живота на един съветски човек. Съветската превенция придоби голяма международна значимост - нейните принципи, форми и методи на прилагане са широко признати в социалистическата, народната демокрация и други страни. Вижте също Здраве.
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 8.2 9.1 10.1 11.1 11.2 11.3 12.1 12.2 12.3 13.1 13.2 14.1 14.2 14.3 14.4 15.1 15.2 16.1 16.2 17.1 17.2 18.1 19.1 19.2 20.1 20.2 21.1 21.2 21.3 21.4 22.1 23.1 24.1 24.2 24.3 24.4 24.5 25.1 25.2 25.3 26.1 27.1 28.1 28.2 28.3 28.4 28.5 28.6 28.7 28.8 28.9 28.10 28.11 28.12 28.13 29.1 29.2 29.3 29.4 29.5 29.6 29.7 30.1 30.2 30.3 30.4 30.5 30.6 30.7 30.8 30.9 30.10 31.1 31.2 32.1 32.2 33.1 34.1 34.2 35.1 35.2 35.3 36.1 36.2 36.3 37.1 37.2 38.1 38.2 39.1 39.2 40.1 40.2 40.3 40.4 41.1 41.2 41.3 41.4 41.5 42.1 42.2 42.3 42.4 42.5 42.6
- Primary and secondary prevention - Physical methods of prevention of certain diseases of the heart and blood vessels - Is it possible to prevent diseases of the joints and spine? - Gout and its prevention - What you need to know about rehabilitation - How to maintain the effect of secondary prevention - Conclusion Physical treatment and prophylaxis are increasingly being prescribed by a doctor. How physical methods act on the patient's body, how to use them correctly in order to prevent various diseases and prevent their exacerbations, is described in the section. The section is designed for a wide range of readers. Introduction In the age of scientific and technological revolution, people are well aware that prevention, that is, the prevention of disease, is a powerful means to preserve health. But it is not so easy to find the reasons underlying the development of diseases, and to identify effective measures with the help of which they could be prevented. These complex theoretical and practical questions grow into a whole problem that has always been, is and will be very difficult, because it is inexhaustible, as life itself is inexhaustible in its knowledge. Until recently, many doctors believed that finding the cause (etiology) of the disease was sufficient to use medical measures aimed at combating diseases. But science now knows that knowledge of the etiology of various diseases does not yet provide a sufficient understanding of the mechanism of their development (pathogenesis). The effect of treatment and preventive measures can be effective only when they are pathogenetic. Therefore, prevention, in the broad sense of the word, is based not only on clarifying the etiology, but also on disclosing pathogenesis, which essentially determines the development of each disease. It should be noted that the preventive trend in modern medicine has its theoretical and practical aspects. Currently, medical scientists distinguish primary and secondary prevention, each of which has specific goals and has specific directions. Primary prevention involves preventing the onset and development of the disease. For its implementation, it is necessary not only to eliminate the immediate causes, but also to promote the normal formation of a person from early childhood, increase the body’s resistance and eliminate adverse working and living conditions. This requires major social measures (improvement of the external environment and working conditions, provision of normal housing, improvement of social and hygienic measures, hygienic education of a person and his full development) aimed at improving health and increasing the life expectancy of people. Secondary prevention provides the possibility of preventing exacerbations of chronic diseases that contribute to the reduction of working capacity, the emergence of premature disability. To eliminate the serious consequences of the disease, each person should strengthen their health, make rational use of measures recommended by a doctor to prevent the onset and progression of diseases, especially those that are called diseases of modern civilization. However, in order to know the essence of these diseases, it is necessary to have specific ideas about the causes and mechanisms of their development. This will help to rationally use methods of prevention, including physical ones. At a session of the Academy of Medical Sciences on April 9, 1981, the Minister of Health of the USSR, S. P. Burenkov, stressed: “The decisions of the XXVI Congress of the CPSU oblige us to do a lot of work to fundamentally improve the activities of polyclinics, dispensaries, outpatient clinics and other primary health care institutions ... to address issues related to increasing the level of preventive, diagnostic and therapeutic work of clinics. " This means that it is necessary to raise the level of primary and secondary prevention, identify early forms of diseases and apply effective treatment and preventive measures that would prevent the development of various diseases, if it can be said so, back in the “germ”. Without affecting social preventive measures that are of great general biological and socio-economic importance, it must be emphasized that medical measures play an important role not only for primary but also for secondary prevention. From medical preventive measures, natural and transformed factors are of great importance. This is especially important for those patients who are often prescribed medications that sometimes stop having a high therapeutic and prophylactic effect. The community of physicians with the broad masses of the population is the key to the success of improving people's health and increasing their ability to work. Go Prevention (from the Greek. Prophylaktikos - safety) - a set of preventive and health measures to protect and promote the health of an individual or a whole team. Depending on this, individual (personal) and public (social) prevention is distinguished. At different stages of historical development, prevention took different forms depending on the class structure of society, the level of cultural development, the prevailing mores, customs, religious beliefs, the degree of development of science. In modern capitalist states, the scope and nature of preventive measures are dictated mainly by the interests of the ruling class. Under pressure from the workers 'revolutionary movement and in order to preserve labor for its greater exploitation, the bourgeois state is forced to take certain measures for the protection of workers' labor and social insurance. Bourgeois scientists, apologists and ideologists of the bourgeois system, striving to justify a negative attitude towards mass social preventive measures, preach pseudoscientific theories about alleged genetic inheritance of high incidence of workers, about the dangers of social preventive measures supposedly contributing to the survival of “biologically low-value” groups of the population, about “expediency” to be guided in the field of health care by the principles of “non-interference of the state”, “personal freedom”, i.e. individual dual care of everyone about their health. Social Darwinism, eugenics, Freudianism, psychosomatics, human ecology and other theories aimed at the biologization of social phenomena serve the same thing. All sorts of bourgeois reformist theories of public health aim to show that it is possible to ensure by the reforms the necessary protection of the health of the working people even under capitalism. In contrast to these assertions 3. Solovyov said that medicine in capitalist countries cannot take the path of broad public prevention without encroaching on the very foundations of the capitalist system. Public prevention in the USSR is a system of complex state and public socio-economic and medical measures aimed at preventing the occurrence and spread of diseases and at strengthening the health of the population in every way possible. Successful socialist construction is the basis of social prevention in the USSR. The implementation of the tasks of prevention in the USSR is not only the work of health authorities and institutions, but also part of the activities of all government bodies and government, economic bodies and public organizations. Prevention in our country, in the words of N. A. Semashko, should be understood not narrowly as a departmental task of the health authorities, but broadly and deeply as a concern of the Soviet state for improving the health of the Soviet people. The Soviet government has created all the prerequisites for carrying out the necessary preventive measures to protect the health of the population in accordance with all its social policies in the interests of the working people. Decrees on land, peace, social insurance, the first code of labor laws indicate that the Soviet state from the first years of its existence has embarked on a broad path of social prevention. V. I. Lenin, in his work and writings, paid great attention to issues of social prevention. The party's program, adopted by the Eighth Party Congress in March 1919, proclaimed the preventive direction of Soviet health care: “The basis of its activities in the field of public health protection of the RKP is primarily to carry out extensive sanitary and health measures aimed at preventing the development of diseases ... ". And in the further expansion and strengthening of preventive measures in the Soviet public health system, attention was paid to the decisions of congresses and conferences of the Communist Party and the plenums of the Central Committee of the CPSU. The Program of the CPSU, adopted by the 22nd Party Congress, provides for the implementation of a broad system of socio-economic and medical measures aimed at protecting and continuously improving the health of the population. The focus of attention is on the tasks of disease prevention: “A broad program will be implemented aimed at preventing and drastically reducing diseases, eliminating mass infectious diseases, and further increasing life expectancy.” The same objectives are pursued by the measures indicated in the Program to meet the vital needs of the population. The USSR Constitution provides every citizen with the right to work (Art. 118), rest (Art. 119), material security in old age, as well as in the case of illness and disability (Art. 120); in addition, measures are envisaged for the state protection of the rights of women and children (see Protection of Motherhood and Childhood) - all of this is of great preventive value. All Soviet social legislation, including health care legislation, is also prophylactic. Mighty factors of prevention are the enormous year-to-year increasing housing and communal construction, significantly improved nutrition of the population, wage growth, pensions, reduced working hours, saving wages during illness, ensuring timely free treatment, healthy recreation, widespread use of preventive clinics, holiday homes, physical education institutions. In the USSR, where the economic law of socialism operates, aimed at satisfying the ever-growing material and cultural needs of the whole society, the requirements of prevention are taken into account in all socialist national economic and cultural construction. All major issues of national economic construction in our country are resolved, in connection with the tasks of protecting public health, protecting it from possible adverse environmental influences with regard to hygiene requirements. A particularly important place in Soviet prevention is hygienic regulation, which more and more encompasses all branches of production, technological processes, the state of the environment, working conditions, study, food, and rest. This contributes to the implementation of the main task of prevention in the USSR - the promotion of health and disability, the harmonious development of the physical and spiritual forces of the Soviet people. It affects the unity of socio-economic and preventive goals and objectives. In the USSR, extensive research work is being carried out on the scientific substantiation of hygienic standards in various areas of the national economy, and the results of this work in the area of occupational health, communal hygiene, food hygiene and school hygiene are very great. The obligation to comply with these standards is established by applicable law. The progress of technology entails success in the field of prevention. The improvement of industrial technology leads to a significant reduction of harmful substances in the environment. In connection with the automation and mechanization of production, with a sharp reduction in manual processes, with significant use of electronics, nuclear physics, chemistry, cybernetics, computing devices, remote methods of production management, the widespread scientific development of physiology and occupational health in the USSR takes on enormous preventive importance in the new conditions of work and rest in connection with the tasks of the scientific organization of labor. The resolution of the Central Committee of the CPSU and the Council of Ministers of the USSR of January 14, 1960 "On measures to further improve medical care and public health of the USSR" pays great attention to prevention. Closely related to the problems of prevention is the law on nature conservation in the RSFSR, adopted on October 27, 1960. Particularly important is Art. 12 of this law is devoted to the issues of sanitary protection of nature, including atmospheric air, surface and groundwater, soil. This law imposes the responsibility of ministries, departments, economic bodies in designing enterprises and structures to develop and introduce technological processes that ensure maximum processing of raw materials and fuels that do not give harmful waste into the atmosphere, water and soil. Extensive activities carried out in the USSR to transform nature (afforestation, drying of wetlands, development of deserts, sand fixing, hydroconstructions, etc.), lead to an improvement in the living conditions of the population and, therefore, also have preventive value. In the Soviet health care system, prevention has a leading place. The entire system and activities of health care institutions are structured in such a way that the specific tasks of prophylaxis dictated by the characteristics of the age and sex contingents of the population, their living conditions, the nature of their morbidity and its etiology (preventive work of children's and women's clinics, polyclinics, dispensaries) are taken into account in its appropriate units. health centers at industrial enterprises, teenage cabinets, etc.). In carrying out preventive measures, a significant role is played by preventive and current sanitary supervision, carried out by state sanitary inspection bodies. They, according to the "Regulations on State Sanitary Supervision of the USSR", are given greater rights to ensure strict control over the observance of all established sanitary standards, rules and requirements (see. Sanitary legislation). Especially important sanitary supervision when planning and landscaping populated areas; he must control housing construction, measures for sanitary protection of water, air and soil, labor protection, etc. Advances in hygienic science and the activities of a powerful network of sanitary-epidemiological institutions, hygienic departments and the departments of epidemiology of medical institutes and institutes of advanced medical education play an important role in the development of the preventive direction of Soviet medicine. Preventive orientation is also a characteristic feature of the development of all clinical disciplines in the USSR, in which due attention is paid to issues of social etiology (labor and household factors), early detection of diseases, taking measures to improve the patient’s environment, rational employment, strengthening the body (physical therapy, nutrition, etc.) and enhancing its adaptive capacity. Prevention is organically linked to curative activity. Many outstanding domestic clinicians highly appreciated prevention and recognized the need to combine medical care with prophylactic measures (see Medicine). In the USSR, treatment is not opposed to prevention, but merges in an inseparable unity, which has found the most vivid expression in the dispensary method of treatment and preventive services for the population. Doctors, carrying out the synthesis of treatment and prevention, seek to ensure the earliest recognition of the disease, the correct treatment of patients, the necessary conditions and the mode of work, rest, nutrition, and prevent recurrences of the disease. From these tasks, the duties of the attending physician also follow to familiarize themselves with the social etiology of the disease, especially with the working and living conditions of the patients who come to him and in every possible way to help, through appropriate organizations, to improve these conditions. All this should be reflected in the case histories. Of great importance in the prevention is the implementation by the attending physicians of periodic monitoring of the long-term results of treatment (surgery, radiotherapy, sanatorium-resort treatment), proper use of preventive hospitalization, timely referral to a dispensary, a rest home, a sanatorium, the appointment of a diet, rational employment in accordance with health condition. Clinical examination of healthy contingents of the population, carried out in a planned manner [children, adolescents, pregnant women and mothers, workers of leading workshops and professions and engaged in occupational hazards] is of great importance for the prevention of diseases. In the arsenal of means of prevention, a powerful weapon is health education (see), which allows to prevent the occurrence of many diseases. “There is no prevention without sanitary education” (N. A. Semashko). The preventive examinations of workers and the preventive and recreational measures resulting from them in relation to individual workers and entire groups are also an important area of prevention. Important for the further development of the preventive direction of Soviet medicine is the indication of the CPSU Program that "... medical science should focus on the discovery of means of preventing and overcoming diseases such as cancer, viral, cardiovascular and other diseases dangerous for the life of people." The role of prevention in the fight against infectious diseases. In the prevention of infectious diseases, the achievements of domestic epidemiology and microbiology, immunology, especially in studying the pathogenesis of infections, immunity, microbial variability problems, early microbiological diagnostics, specific prophylaxis, immunoprophylaxis and treatment of a number of infectious diseases are widely used. The role of prevention in the prevention of cardiovascular diseases; the elimination of harmful influencing factors associated with adverse labor and living conditions leads to a reduction in the number of cardiovascular diseases. Psychoprophylaxis and mental hygiene are prominent in the doctor’s activities. The principles of prevention are the basis for the fight against tuberculosis, diseases of the gastrointestinal tract, urinary organs, diseases of the nervous system, malignant neoplasms, etc. The importance of preventive measures ensuring the proper physical development of the younger generations is invaluable. Here the foreground is physical education, which is a powerful means of preserving and strengthening the health of people of all ages. In the USSR, a powerful network of physical education institutions has been created, and mass work is being carried out among the population to engage in physical education classes. The successful implementation of preventive measures contributes to mass public initiative in enterprises, institutions, housing administrations, collective farms, state farms, mass popular movements for sanitary culture, for cleanliness in cities and rural areas, health days, numerous sanitary commissions, sanitary posts, public health officials. In developing the theoretical foundations of prevention and the practical forms of its implementation in the medical care of the population in various medical and sanitary institutions, great merit belongs to social hygiene (see) and the organization of health care, whose teaching in medical schools equips doctors with the necessary knowledge. Elements of prevention are included in the teaching of all major medical disciplines. Preventive orientation - a characteristic feature of the research work of research institutes, departments of medical institutes and institutes of advanced training of doctors. The widespread development of preventive activities in the activities of medical institutions against the background of the steady increase in the material well-being and cultural level of the Soviet people, the development of medical science, the improvement of the quality of medical services for the population played a crucial role in reducing morbidity, eliminating a number of infectious diseases, drastically reducing general and infant mortality and a significant extension average life expectancy of the Soviet man. Soviet prevention has acquired great international significance - its principles, forms and methods of implementation have received wide recognition in the countries of socialist, popular democracy and in other countries. See also Health.