http___bg.gospeltranslations.org_wiki__D0_91_D0_BE_D0_B6_D0_B8_D1_8F_D1_82__D0_A1_D0_B8_D0_BD__D0_B4_D0_BE_D0_B9_D0_B4_D0_B5__D0_B4_D0_B0__D1_80_D0_B0_D0_B7_D1_80_D1_83_D1_88_D0_B8__D0_B4_D0_B5_D0_BB_D0_B0_D1_82_D0_B0__D0_BD_D0_B0__D0_B4_D1_8F_D0_B2_D0_BE_D0_BB_D0_B0_1.xml
1.1 2.1 3.1 4.1 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 6.6 6.7 6.8 6.9 6.10 6.11 6.12 6.13 6.14 6.15 6.16 6.17 7.1 7.2 7.3 8.1 9.1 9.2 9.3 10.1 10.2 10.3 10.4 10.5 11.1 11.2 11.3 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 18.2 18.3 18.4 18.5 18.6 18.7 19.1 20.1 20.2 20.3 20.4 20.5 20.6 20.7 20.8 20.9 20.10 20.11 20.12 20.13 21.1 22.1 22.2 22.3 22.4 22.5 23.1 23.2 23.3 23.4 23.5 23.6 24.1 24.2 24.3 24.4 24.5 24.6 24.7 25.1 26.1 27.1 28.1 28.2 28.3 28.4 28.5 28.6 29.1 29.2 30.1 30.2 30.3 30.4 30.5 30.6 30.7 30.8 30.9 30.10 30.11 31.1 32.1 32.2 32.3 32.4 32.5 32.6 32.7 33.1 33.2 33.3 33.4 33.5 33.6 33.7 34.1 35.1 35.2 35.3 35.4 36.1 36.2 37.1 38.1 38.2 38.3 38.4 39.1 39.2 39.3 39.4 39.5 39.6 40.1 41.1 41.2 41.3 42.1 42.2 42.3 42.4 43.1 44.1 44.2 44.3 44.4 44.5 44.6 44.7 44.8 44.9 45.1 45.2 45.3 46.1 46.2 46.3 46.4 46.5 46.6 46.7 46.8 47.1 48.1 48.2 48.3 48.4 49.1 50.1 51.1 51.2 51.3 52.1 53.1 53.2 53.3 53.4 53.5 53.6 54.1 54.2 54.3 54.4 54.5 54.6 54.7 55.1 55.2 55.3 55.4 55.5 56.1 57.1 57.2 57.3 58.1
Божият Син дойде да разруши делата на дявола от Gospel Translations Bulgarian By John Piper About The Incarnation Translation by Desiring God Помислете само каква любов е показал към нас Отец, щом ни е позволил да се наречем деца на Бога! И наистина сме такива! Но светът не разбира това, защото не е познал него. 2. Скъпи мои, сега сме деца на Бога. Какви ще бъдем в бъдеще, още не ни е разкрито, но знаем, че когато Христос се яви, ще бъдем като него, защото ще го видим такъв, какъвто е. 3. Който има тази надежда в него, очиства себе си, както Христос е чист. 4. Всеки, който извършва грях, нарушава закона, защото грехът е нарушаване на закона. 5. Знаете, че Христос дойде, за да премахне греховете на хората. В него няма грях. 6. Който живее в него, вече не съгрешава, а който продължава да съгрешава, нито го е виждал, нито някога го е познавал. 7. Дечица, не позволявайте на никого да ви заблуждава. Всеки, който постъпва праведно, е праведен, както е праведен Христос. 8. Всеки, който продължава да съгрешава, принадлежи на дявола, защото дяволът съгрешава от самото начало. Затова дойде Божият Син – за да унищожи делата на дявола. 9. Всеки, който е станал дете на Бога, не продължава да съгрешава, защото новият живот, който Бог му е дал, остава в него. Той не може да продължава да съгрешава, защото е станал Божие дете. 10. Децата на Бога и децата на дявола се разпознават по това: който не постъпва праведно и не обича брат си, не принадлежи на Бога. Хората, които ще преживеят истинското значение на Рождество Христово във вторник, са тези, които знаят и чувстват, че в тях има нещо, което се нуждае от унищожение. Вярно е това, което Йоан казва: “Бог не изпрати Сина в света да съди света, а да спаси света чрез него.” (Йоан 3:17) Той обаче спасява, унищожавайки. Както лекар ампутира крак, поразен от гангрена или изрязва бял дроб, поразен от рак. Исус дойде да разруши нещо Исус каза: “Не здравите се нуждаят от лекар, а болните. Дойдох да призова не праведните хора, а грешниците.“ (Марк 2:17) Единствените, които разбират и възприемат Рождество Христово, са хората, които са болни и нещастни и отчаяно искат болестта им да бъде унищожена. Докато не приемем радушно Исус като унищожител в живота си, той не може да ни бъде Спасител. Смисълът на днешното послание е взет от 1Йоан 3:8б : “Затова дойде Божият Син – за да унищожи делата на дявола.” Рождество Христово е възхвала на идването на земята на вечния Божи Син, който се яви за да унищожи делата на дявола. Той се роди поради намерението на Бога да унищожи нещо. Ако искате да използвате образите от съвременните космически одисеи, представете си Рождество като божието проникване на бунтовната планета Земя с разузнавателна и разрушителна мисия. Ако пък идвате от епохата на д-р Килдеър и Бен Каси, си представете Рождество като пристигането на един блестящ лекар в изолирано селце в Апалачите, опустошено от смъртоносен вирус. Или, ако сте по-стари, представете си Рождество като пристигането на Джон Джоузеф Пършинг като главнокомандващ на американската армия на западния фронт в Аргонската гора през есента на 1918 г. Целта на идването на Божия Син беше да унищожи делата на дявола. Космическият кораб се е приземил, лекарят е дошъл, генералът е поел командването. Целта е: търсене и унищожение на делата на дявола. Три въпроса относно мисията на Рождество Христово Има три въпроса, на които искам да се опитам да отговоря във връзка с мисията на Рождество. Какво дойде да разруши Божия Син? Как го разруши? Как можем ние да участваме в победата му? Какво дойде да разруши Божият Син? Стих 8 казва, че той е дошъл да разруши делата на дявола. Какво представляват “делата на дявола”? Нека да очертаем концентрични кръгове около “делата на дявола” от стих 8. Най-близкият е предното изречение от стих 8 и следващото в стих 9. Стих 8а: “Всеки, който продължава да съгрешава, принадлежи на дявола защото дяволът съгрешава от самото начало.” След това идва нашият текст за Божия Син, който идва да разруши делата на дявола. Стих 9: “Всеки, който е станал дете на Бога, не продължава да съгрешава, защото новият живот, който Бог му е дал, остава в него. Той не може да продължава да съгрешава, защото е станал Божие дете.” Делата на дявола са греховете Първо, Йоан казва, че дяволът съгрешава и тези, които вършат грях, са негови. После казва, че Христос дойде да унищожи делата на дявола. След това казва, че никой, който е роден от Бог, не върши грях. Не бихте ли се съгласили, че делата на дявола, които Божият Син дойде да разруши, са греховете? Несъмнено трябва да сложим “затова” в началото на стих 9: “Затова дойде Божият Син – за да унищожи делата на дявола. Затова всеки, който е станал дете на Бога, не продължава да съгрешава.” Когато хората вършат грях, това е дело на дявола. Неговата работа е да ги изкушава да вършат грях. Когато те съгрешават, той си е свършил работата. Така че това, което Божият Син дойде да разруши, е не точно вината от греха (която може да ни накара да останем такива, каквито сме и да продължим да грешим до небесата), а всъщност вършенето на грях. Врагът на тази бунтовна планета е греха. Смъртоносният вирус в Апалачите е греха. Силата, която трябва да бъде победена на западния фронт, е греха. Рождество Христово е божието нахлуване на вражеска територия за да спаси хората от дявола и да унищожи греха в живота им. Грехът е беззаконие Сега нека вземем друг концентричен кръг от нашия текст и да се опитаме да определим делата на дявола по-точно. Какво е грях? Стих 4: “Всеки, който извършва грях, нарушава закона, защото грехът е нарушаване на закона.” Законът, който има предвид Йоан, не е американската конституция. Това е Божият закон. Той е израз на проявената божия воля за неговите творения. Беззаконието е да живеем така, сякаш нашите идеи са по-висши от божиите. Беззаконието казва: Бог може да изисква нещо, но аз не го предпочитам. Бог може да обещава, но аз не искам. Беззаконието замества божия закон с нашите противоречащи му желания. Ние ставаме сами за себе си закон. Беззаконието е бунт срещу правото на Бога да прави закони и да управлява творенията си. Сега можем по-добре да видим това, което Божият Син е дошъл да унищожи. Делата на дявола – това е греха. Грехът е беззаконие. Беззаконието е бунт срещу правото на Бог да ни управлява. Работата на Сатана е да ни изкушава да отхвърляме авторитета на Бога и да поискаме самите ние да станем като Бог. Сатана работи за да подхрани у нас гордост, която да сложи собствените ни желания над божия закон. Това е беззаконие; то е същността на греха и точно това дойде да разруши Синът на Бога в теб и в мен. Как го разруши? Текстът ни дава два отговора и ние трябва да попитаме как са свързани един с друг. Два отговора – неговото идване и новорождението. Стих 8 гласи, че Божият Син дойде за да унищожи делата на дявола. С други думи, за да унищожи греха, той трябва да дойде. Това означава да дойде от небето и да се роди като човек. Вероятно Йоан има предвид не само присъствието му на земята, а и всичко, което е направил докато е живял, умрял и възкръснал. Следователно първият отговор на въпроса как Христос унищожава делата на дявола е: чрез идването си. Той идва за да живее, умре и възкръсне и това по някакъв начин унищожава греха. Вторият отговор е в стих 9: “Всеки, който е станал дете на Бога, не продължава да съгрешава” (“Съвременен превод 2004”; в повечето български варианти е стихът е преведен “Никой, който е роден от Бога, не върши грях…” ). Грехът е победен, делата на дявола са унищожени щом някой е роден от Бога. И така, в този текст има два начина, по които делата на дявола са унищожени. Единият е чрез появата на Божия Син, а другият – чрез новорождението. По какъв начин са свързани? Защо и двата са необходими? За Исус не е достатъчно да дойде, да умре и да възкръсне. Хората трябва да бъдат родени от Бога. В противен случай делата на дявола не са унищожени. Грехът продължава да царува. Също така не е възможно Бог да предизвика новорождението на хората без да дойде Божият Син. Необходими са и двете неща. Затова питаме: как са свързани? Какво означава да бъдеш роден от Бога? Стих 9 казва: “Всеки, който е станал дете на Бога, не продължава да съгрешава, защото новият живот, който Бог му е дал, остава в него.” (тук гръцката дума “семето” е преведена “новият живот”) Всеки, който иска да съгреши, може да съгреши. Когато Йоан казва, че роденият от Бога не може да съгреши, това трябва да означава, че той има нови желания. Това е като раждането – нещо ново започва съществуването си. Павел го нарича ново създание (Ефесяни 2:10; 4:24). Еремия го нарича ново сърце (Еремия 24:7). Езекиил – нов дух (Езекиил 36:26). Да бъдеш роден от Бога е да бъдеш променен от него така, че робството на греха да бъде разчупено. Как става това? Стих 9 казва, че когато някой е роден от Бога, Божието семе живее в него. Ето защо той не може да съгреши. Това описание е взето от обикновеното раждане на човека. Когато един баща добива син, бащиното семе живее в него и чрез него синът прилича на баща си. Божият характер е противоположен на греха. По тази причина божието дете ще бъде като Баща си – няма да бъде способно да върши грях. Защо учението на Йоан не е за безгрешно съвършенство Знам, че всичко това звучи като че ли Йоан говори за съвършенство, лишено от грях. Има няколко причини, поради които вярваме, че не е така. Една от тях е, че гръцкият глагол “извършвам грях” или “съгрешавам” в стих 9 означава продължително действие. Би било по-добре да се преведе “Никой роден от Бога не продължава да живее в грях, защото божието семе живее в него и той не може да продължава да живее в грях, защото е роден от Бога.” Най-очевидната причина (дори и да не знаем гръцки), че Йоан не говори за съвършенство без грях, е това, което казва в глава 1, стих 8 и 10: “Ако казваме, че сме безгрешни, сами заблуждаваме себе си и истината не е в нас. Ако казваме, че не сме съгрешавали, обявяваме Бога за лъжец и словото му няма място в живота ни.” Всъщност Йоан казва на християните, че е грях да казваш, че си безгрешен. Християнския живот е живот в светлината Ако някой роден от Бога не е станал съвършено безгрешен в живота си (3:2), но въпреки това (както пише в 3:9) не е доволен от това да греши, какво представлява християнският живот? 1Йоан 1:7 ни помага много: “Но ако живеем в светлината, както той е в светлината, тогава имаме общение един с друг и кръвта на неговия Син Исус ни очиства от всякакъв грях.” Кръвта на Исус ще ни изчисти от всеки грях ако живеем в светлина. Да живеем в светлина е много различно от това да живеем в мрак, но не означава съвършенство без грях. Стих 7 учи, че ако живеем в светлина, греховете, които извършваме, са изчистени – простени, пометени, заличени от кръвта на Исус. Да живеем в светлина не означава че сме безгрешни; това означава, че виждаме греховете си в божията светлина и се отнасяме към тях както Бог се отнася. Стих 9 отговаря на стих 7 и ни показва това: “Ако признаваме греховете си” (това отговаря на “ако живеем в светлина”), Бог ще ни прости, ще ни очисти от всички злини, които сме извършили (това отговаря на “кръвта на Исус ни изчиства от всякакъв грях”). Който ходи в светлина, изповядва греховете си. Това означава, че той вижда греха по начина, по който Бог го вижда и се съгласява с Бога. Той мрази греха, съжалява за греха, обръща се и бяга от него. Когато грехът в живота му е посочен, в него няма себеправедност; той се изповядва, признава си, покайва се. Да ходиш в светлина означава очите ти да са отворени за истината относно Бог, греха и Христос. Когато в стаята светлините не са запалени, можем да стоим заедно с ужасното черно чудовище, наречено грях, готово да ни разкъса и с голям и силен рицар с бляскаво въоръжение, наречен Христос, който е готов да ни спаси. Ние обаче не можем да виждаме, защото сме в мрак. В тъмнината може да ни се струва, че чудовището има топло кожено палто, което да ни изглежда привлекателно, а въоръжението на рицаря да ни се струва студено и отблъскващо. Когато светлините са запалени, ние можем да виждаме греха и Христос такива, каквито са: грехът е ужасен разрушител, а Христос – славен Спасител. Когато се появи светлината, грехът не пада мъртъв. Битката става сериозна. Виждаме греха както Бог го вижда, мразим го, изповядваме го и се борим срещу него. Да обобщим Сега да си припомним какво казахме досега и да свържем първия въпрос с втория. Първият беше: какво дойде да разруши Божият Син? Отговор: делата на дявола, а именно, греха на беззаконието или бунта. Той дойде да ни донесе победа над греха в живота ни. Вторият въпрос беше: как Христос унищожи делата на дявола? Видяхме два отговора. Първо, като дойде на Рождество като Божи Син, живя и умря заради греховете ни и възкръсна. Второ, той разруши делата на дявола чрез новорождението. 1Йоан 3:9 казва, че когато сме родени от Бога, не можем да продължим да грешим. Видяхме обаче, че това не означава съвършенство без грях; това означава, че Бог изработва в нас промяна, така че да не сме доволни когато продължаваме да живеем в грях. Как тези два начина за разрушаване делата на дявола са свързани помежду си? Как делото на Христос в Палестина се свързва с божието дело в сърцето ми? Или: Как кръвта на Исус работи заедно с новорождението за да унищожи делата на дявола в живота ни? Тогава виждаме отговора в 1Йоан 1:7: “Но ако живеем в светлината, както той е в светлината, … кръвта на неговия Син Исус ни очиства от всякакъв грях.” Тук са обединени двата отговора на въпроса как делата на дявола са разрушени. Когато се родим отново, ние влизаме в божията светлина. Новорождението е суверенно божие дело, чрез което той запалва светлината в сърцата ни, така че да виждаме нещата като него. Виждаме страховитата му святост; виждаме ужасната грозота на греха и Христос като нашия прекрасен Спасител. Коленичим пред Бога в поклонение, изповядваме и изоставяме греховете си и прегръщаме Христос, нашата надежда. Докато вървим в това състояние на ума (в светлината), кръвта на Исус ни очиства от всеки грях. Делата на дявола в живота ни са разрушени. Рождествената мисия е изпълнена. Отговорът на втория въпрос Как са разрушени делата на дявола? Съществуват два етапа: 1) Божият Син дойде и умря, за да бъдат отмити греховете ни и дяволът да не може вече да ни обвинява и обезкуражава. 2) За да преживеем сами това спасение, трябва да бъдем родени от Бога. Трябва да държим очите на сърцето си отворени, за да влезем в светлината, да виждаме нещата по божия начин и да се съгласим с Бога, че святостта му е прекрасна, грехът ни – ужасно грозен, а значението и стойността на Христос превъзхождат всичко. Когато това се случи, кръвта на Исус, Сина на Бога, ни изчиства от всеки грях и делата на дявола са унищожени. Обещах ви трети въпрос, но всъщност вече отговорих и на него. Как можем ние лично да участваме в победата на Христос? Разрешете ми да посоча още един стих и да завърша с илюстрация. 1Йоан 5:4 казва: “Всеки, който е дете на Бога, побеждава света. И ето как извоювахме тази победа над света: чрез нашата вяра.” Начинът да участваме лично в победата на Христос над света и над делата на дявола е като му вярваме. Да вярваме, че той е истински Син на Бога, което включва и неговата сила да работи за наше добро. Пример от личния ми живот Периодът на Рождество Христово за мен е духовно тежко време. Когато бях ученик и когато бях преподавател, за мен то беше време за спокойствие и почивка. Сега обаче то е време на силно напрежение. Склонен съм да се обезкуражавам в борбата с делата на дявола в моя живот. Начинът, по който се боря, е като се съсредоточавам върху обещанието на Бога. Понякога това се случва по странни начини. Миналата седмица една сутрин се събудих обезкуражен и едва можах да се измъкна от леглото. Тогава ми дойде на ум, че същия ден принтерът ми може да бъде доставен. Бях си поръчал малък матричен принтер, за да разпечатвам проповедите си вкъщи. Тази мисъл изведнъж ме направи щастлив. Денят изглеждаше изпълнен с надежда. Предполагам, че така се чувства едно дете в деня преди началото на ваканцията. Възможността да се появи едно светло петно победи мрака. Тогава отидох в стаята си за да се моля и прочетох Псалм 139: “Твоите очи видяха неоформеното ми тяло; и в твоята книга бяха записани всичките ми определени дни, докато още не съществуваше ни един от тях.” (Пс. 139:16) Достигнах до истината, че Бог е сътворил всичките ми дни. Той е обещал да направи така, че всичко, което ми се случва, да бъде за мое добро. Благодарение на неговата милост всеки ден носи преживявания, които са хиляди пъти по-стойностни от един принтер. Той е начертал всичките ми дни за моя радост и за да ме направи по-силен. Битката е в това да му вярваш – да станеш сутрин и да разсъждаваш върху истината, че Бог е планирал ден, изпълнен с неочаквани принтери, дори те да са покрити с огорчение или нещастие. Насърчение за християните Това, с което искам да ви насърча тази година на Рождество Христово, е че Божият Син дойде да разруши делата на дявола – нашите грехове, беззакония и бунт. Начинът, по който направи това, е като умря заради греха ни и чрез новорождението. Начинът, по който ние участваме в тази победа, е като вярваме в Божиите обещания, че всичко ще бъде за наше добро. Нека Господ отвори очите ни за славата си и да ни даде тази вяра.
1.1 1.2 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 2.6 2.7 2.8 4.1 5.1 5.2 5.3 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 6.6 6.7 6.8 6.9 6.10 6.11 6.12 6.13 8.1 8.2 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 9.6 9.7 9.8 9.9 9.10 11.1 11.2 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 12.6 12.7 12.8 12.9 12.10 14.1 14.2 14.3 14.4 15.1 15.2 15.3 15.4 15.5 15.6 15.7 15.8 15.9 15.10 15.11 15.12 15.13 17.1 17.2 17.3 17.4 18.1 18.2 18.3 18.4 18.5 18.6 18.7 18.8 18.9 18.10 18.11 18.12 18.13 18.14 18.15 18.16 20.1 20.2 20.3 21.1 21.2 21.3 21.4 21.5 21.6 21.7 21.8 21.9 21.10 21.11 21.12 21.13
“For our sake he made him to be sin who knew no sin, so that in him we might become the righteousness of God.” – 2 Corinthians 5:21 (ESV) Here the Apostle Paul summarized the heart of the gospel, that which he stated was ‘the message of reconciliation” (v.19). This explains how sinners such as us can be reconciled to God through Jesus Christ. Two actions by God the Father upon Jesus, the Son of God resulted in the fulfillment of the promised destruction of sin in Genesis 3:15. Jesus the sinless Son of God, knew no sin was made to carry our sin on our behalf. God the Father, using the principle which is called imputation, treated Christ as if He were a sinner though He was not, and had Him die as a substitute to pay the penalty for the sins of those who believe in Him. “God was in Christ reconciling the world to Himself” v.19 “God by His own will and design used His Son, the only acceptable and perfect sacrifice, as the means to reconcile sinners to Himself.” “On the cross, Jesus did not become a sinner (as some suggest), but remained as holy as ever. He was treated as if He were guilty of all the sins ever committed by all who would ever believe, though He committed none.”* * John F. MacArthur Jr., The MacArthur Study Bible: New American Standard Bible., (Nashville, TN: Thomas Nelson Publishers, 2006), 2 Co 5:21. “My little children, I am writing these things to you so that you may not sin. And if anyone sins, we have an Advocate with the Father, Jesus Christ the righteous; and He Himself is the propitiation for our sins; and not for ours only, but also for those of the whole world.” – 1 John 2:1-2 (NASB) Sometimes big words which aren’t commonly used by us can cause us to not quite understand what a verse is saying for us. We have a powerful big word in this passage – “propitiation.” In the New Testament it signifies “an expiation, (another big word) which is a means whereby sin is covered and remitted.” This implies that we, when we believe by faith, have a clear purpose for living. John simply puts it like this: don’t sin — don’t do what dishonors God. John wrote these for us to know that we may not sin. It is possible to not sin because God has forgiven us our sins. In 1 John 3:8 he wrote, “The reason the Son of God appeared was to destroy the works of the devil.” We can say this positively, instead of negatively. In 1 John 3:23 is a summary of what John’s whole letter requires. Notice the singular “commandment” — “And this is his commandment, that we believe in the name of his Son Jesus Christ and love one another, just as he has commanded us.” That’s our purpose. Two things so closely connected John calls them one commandment: believe Jesus and love others. “Moses said to the people, “Do not be afraid; for God has come in order to test you, and in order that the fear of Him may remain with you, so that you may not sin.”” – Exodus 20:20 (NASB) Like the promise of ‘hope’ that does not disappoint, we are more used to a ‘hope’ that lets us down. Our hope more of a wish than a sure hope in God’s promises. There is a fear that we know and think of it as a terrible and unwanted emotion. The people of Israel, at the base of Mount Sinai are receiving the Law of God, specifically the Ten Commandments. Having seen the thunder and lightning and the sounds of the trumpet and fire from the mountain top, they are deathly afraid of God and fear He is going to kill them. Moses instructs them to not respond to the phenomena with fear, they were also told to have proper fear, it’s healthy, it’s being in awe and reverence of God. Such fear deterrers sin. God’s intention is that his power and holiness stimulate fear in us, not to drive us from Him, but to drive us to Him. Fearing God means, first, fearing to abandon him as our great security and satisfaction. Romans 11:20 instructs us to stand strong through faith so that we will avoid pride and fear falling to unbelief instead. “Therefore, since we have so great a cloud of witnesses surrounding us, let us also lay aside every encumbrance and the sin which so easily entangles us, and let us run with endurance the race…” – Hebrews 12:1 (ESV) The word “therefore” is frequent in the Bible. When we come across it we find out what it is there for. This time it bridges a transition between Chapters 11 & 12 of Hebrews where is a list of deceased people whose lives witnessed the value and blessing of living by faith. The author of Hebrews is giving us reassurance that is drawn from the saints in the past who faithfully believed in the LORD God. We are encouraged to rid ourselves of sin because sin entangles us and inhibits our ability to live with endurance. We are all on a path that is a race of sorts, not against each other but against the wickedness of Satan who is set on causing us to stumble and fall and fail to reach our goal. The Apostle Paul (Philippians 3:13-14) explains this, and like him, we have a goal that we are straining forward to reach. A life pleasing to God. Therefore we are pressing on toward the goal God has set before us. Sin entangles us and misdirects us and causes us to miss out on the prize of blessings God has set for us. “My little children, I am writing these things to you so that you may not sin. But if anyone does sin, we have an advocate with the Father, Jesus Christ the righteous. He is the propitiation for our sins, and not for ours only but also for the sins of the whole world.” – 1 John 2:1-2 (ESV) Yesterday our promise focused on the small word, ‘sin,’ how in truth we struggle with sin and our need for confession of sins. Today’s promise comes from a much bigger word and one which is not in our common vocabulary. It is ‘propitiation.’ It is appropriate for John to address his readers as “my little children” because when he wrote this, John was greatly advanced in years. He was the sole remaining survivor of the apostles who had enjoyed intimate, eyewitness association with Jesus throughout His earthly ministry. Yet not exiled to Patmos where He receives the Revelation of Jesus Christ, John was actively serving the church in Ephesus. He taught that Christian must continually acknowledge and confess sin (1 John 1:9), but we’re not powerless against it. Fulfilling the duty of confession does not give license to sin. When we do sin, we have a promised defense attorney, Jesus Christ our Advocate. Why is this a promise for us? Because the death of Jesus on the cross satisfied the demands of God’s holiness for the punishment of sin. That’s what ‘propitiation’ means – “satisfaction” or “appeasement.” Jesus is the satisfaction of God for us each time we sin, we’re covered. “If we say that we have no sin, we are deceiving ourselves and the truth is not in us. If we confess our sins, He is faithful and righteous to forgive us our sins and to cleanse us from all unrighteousness. If we say that we have not sinned, we make Him a liar and His word is not in us.” – 1 John 1:8-10 (NASB) Now here is a little word that none of us consider a favorite word. In fact we don’t even want to think about the sinful acts that we do. Yet, the truth is this, we cannot escape from sin being a part of our lives. We do sin. Everyone sins. There is no one who does not sin. If we refuse to acknowledge the sin that assails us and pretend to claim that we have no sin, as our verse tells us, we are deceiving ourselves. We can’t profess to live in truth if we are not addressing the sinful actions and thoughts we do and have. In fact, if we deny having sinned, we make God a liar. Our promise is if we sin (and we do) then we confess our sins. What is confessing? It is being honest and saying the same thing about our actions that God says. We agree with God that we have sinned and God faithfully and lovingly promises to forgive and clean us up. The bad thoughts and actions are washed away. We’re done with them. It is an ongoing process in our lives until we get to heaven. “Little children, make sure no one deceives you; the one who practices righteousness is righteous, just as He is righteous; the one who practices sin is of the devil; for the devil has been sinning from the beginning. The Son of God appeared for this purpose, to destroy the works of the devil.” – 1 John 3:7-8 (NASB) Recalling the promise from yesterday’s verse helps us understand today’s verse and why we are instructed to submit and resist. It is a persistent goal of the devil to deceive, especially those who are in Christ. If we don’t submit to God and if we don’t resist the devil we are actually practicing the devil’s ways. There are no multiple ways to multiple gods. Only one God and only one way to Him. We are instructed to practice righteousness as Christ, who is righteous, dwells within each true believer. If we fall for the deception of Satan and give in to the temptations he presents then our way of our life is the practice of sin. Christ has chosen us⸺he has provided the gifts of faith, and grace, for salvation⸺we should believe in the purpose Christ came to earth. He came to destroy the effects of the devil’s work. In His death on the cross, Christ struck the decisive blow to destroy the works of Satan. Christ’s resurrection from the dead secured for us the victory. One day, Satan’s time of conditional limited freedom will be over – that is a promise. (Revelation 20:10)