http___en.wikipedia.org_wiki_Benjamin_Linus_2.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 3.1 3.2 3.3 4.1 4.2 4.3 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 16.2 16.3 16.4 16.5 17.1 17.2 17.3 17.4 17.5 17.6 17.7 18.1 18.2 18.3 18.4 18.5 18.6 19.1 19.2 19.3 20.1 20.2 20.3 20.4 21.1 21.2 21.3 21.4 21.5 21.6 21.7 22.1 23.1 24.1 24.2 25.1 25.2 25.3 25.4 25.5 26.1 27.1 27.2 28.1 29.1 30.1 30.2 30.3 30.4 31.1 31.2 31.3 31.4 31.5 31.6 31.7 31.8 31.9 31.10 31.11 31.12 32.1 32.2 32.3 32.4 33.1 33.2 33.3 33.4 34.1 35.1 35.2 35.3 36.1 36.2 36.3 36.4 36.5 36.6 36.7 36.8 36.9 36.10 36.11 36.12 37.1 38.1 38.2 39.1 40.1 40.2 40.3 40.4 40.5 40.6 40.7 40.8 41.1 42.1 42.2 42.3 42.4 43.1 43.2 44.1 45.1 45.2 45.3 45.4 45.5 45.6 45.7 45.8 45.9 45.10 45.11 45.12 46.1 47.1 47.2 47.3 47.4 47.5 47.6 47.7 48.1 49.1 49.2 50.1 50.2 50.3 50.4 50.5 50.6 50.7 50.8 50.9 51.1 52.1 53.1 54.1 54.2 54.3 55.1 55.2 55.3 55.4 55.5 55.6 55.7 56.1 57.1 58.1 58.2 58.3 59.1 59.2 59.3 59.4 59.5 59.6 59.7 59.8 59.9 59.10 59.11 59.12 59.13 59.14 60.1 60.2 60.3 60.4 60.5 60.6 60.7 60.8 60.9 60.10 61.1 61.2 62.1 63.1 64.1 64.2 65.1 66.1 66.2 66.3 66.4 66.5 67.1 67.2 67.3 67.4 67.5 67.6 67.7 67.8 67.9 67.10 67.11 68.1 69.1 70.1 70.2 70.3 71.1 71.2 72.1 72.2 73.1 73.2 73.3 74.1 75.1 76.1 76.2 76.3 76.4 76.5 76.6 77.1 78.1 78.2 78.3 78.4 79.1 79.2 80.1 81.1 82.1 82.2 82.3 82.4 83.1 84.1 84.2 84.3 84.4 84.5 84.6 84.7 84.8 84.9 84.10 84.11 84.12 85.1 85.2 85.3 85.4 85.5 85.6 85.7 85.8 86.1 87.1 87.2 87.3 87.4 87.5 88.1 88.2 88.3 88.4 88.5 89.1 90.1 90.2 91.1 92.1 92.2 92.3 93.1 94.1 95.1 95.2 95.3 96.1 96.2 97.1 98.1 98.2 98.3 99.1 99.2 100.1 100.2 101.1 102.1 103.1 103.2 104.1 104.2 105.1 106.1 106.2 107.1 107.2 107.3 108.1 108.2 109.1 109.2 110.1 111.1 111.2 112.1 112.2 113.1 113.2 113.3 113.4 114.1 114.2 114.3 115.1 115.2 115.3 116.1 116.2 116.3 117.1 117.2 118.1 118.2 119.1 119.2 119.3 119.4 120.1 121.1 121.2 121.3 122.1 122.2 123.1 123.2 124.1 124.2 124.3 124.4 125.1 125.2 125.3 125.4 126.1 126.2 126.3 126.4 126.5 127.1 127.2 127.3 127.4 128.1 128.2 128.3 128.4 129.1 130.1 130.2 130.3 131.1 131.2 131.3 132.1 132.2 133.1 134.1 134.2 135.1 135.2 135.3 136.1 136.2 137.1 137.2 138.1 139.1 139.2 139.3 140.1 140.2 140.3 141.1 141.2 141.3 142.1 142.2 142.3 143.1 143.2 143.3 144.1 144.2 144.3 145.1 145.2 145.3 145.4 145.5 146.1 147.1 148.1 149.1 149.2 149.3 150.1 150.2 150.3 151.1 151.2 151.3 152.1 152.2 152.3 153.1 153.2 153.3 154.1 154.2 155.1 155.2 156.1 156.2 157.1 157.2 158.1 158.2 159.1 160.1 161.1 161.2 161.3 162.1 162.2 162.3 163.1 163.2 164.1 165.1 165.2 166.1 166.2 166.3 167.1 167.2 167.3 168.1 168.2 168.3 169.1 169.2 170.1 171.1 171.2 172.1 172.2 172.3 173.1 173.2 174.1 174.2 175.1 175.2 175.3 176.1 176.2 177.1 177.2 178.1 178.2 179.1 179.2 180.1 180.2 181.1 181.2 182.1 182.2 183.1 183.2 184.1 184.2 185.1 185.2 186.1 186.2 186.3 187.1 187.2 187.3 188.1 189.1 190.1 190.2 191.1 192.1 192.2 193.1 193.2 194.1 195.1 195.2 195.3 196.1 196.2 196.3 196.4 197.1 198.1 199.1 199.2 199.3 199.4 200.1 200.2 200.3 201.1 201.2 201.3 201.4 202.1 202.2 202.3 203.1 203.2 204.1 204.2 204.3 205.1 205.2 206.1 206.2 207.1 207.2 207.3 207.4 208.1 208.2 208.3 209.1 210.1
Изгубени „Изгубени“ (на английски: Lost) е американски драматичен сериал, излъчен за първи път по ABC от 22 септември 2004 г. до 23 май 2010 г. в шест сезона. Той проследява живота на група хора, оцелели след самолетна катастрофа на загадъчен тропически остров, след като пътнически самолет, летящ от Сидни, Австралия, за Лос Анджелис, САЩ, се разбива някъде в Южния Пасифик. Всеки епизод типично представя основен сюжет, развиващ се на острова, както и второстепенен от друг момент от живота на някой от персонажите. Създаден е от Деймън Линдълоф, Джей Джей Ейбрамс и Джефри Лийбър, които споделят сценария на пилотния епизод, режисиран от Ейбрамс. По време на излъчването Линдълоф и Карлтън Кюз служат като главни сценаристи и работят с голям брой изпълнителни продуценти и сценаристи. Поради големия си състав и разходи за снимане, главно в Оаху, Хавай,[1] сериалът е един от най-скъпите в телевизията.[2] Фиктивната вселена на шоуто е разгърната в свързани с поредицата романи, игри на дъска, видеоигри, алтернативни игри The Lost Experience и Find 815,[3] от които най-важни са миниепизодите, наречени „Липсващите парчета“, и дванадесетминутният епилог "The New Man in Charge". Приветстван от критиците с всеобщ успех, „Изгубени“ събира средно по шестнадесет милиона зрители на епизод по ABC през първата си година. Той печели редица награди, включително Еми за Най-добър драматичен сериал за 2005 г., за Най-добра американска продукция на телевизионните награди на Британската академия през 2005 г.,[4] Златен глобус за Най-добра драма през 2006 г. и награда на телевизионните актьори за Най-добър състав в драматичен сериал. Отразявайки своята отдадена база фенове, сериалът става част от американската популярна култура с препратки към сюжета и елементите му, появяващи се в други сериали,[5] реклами, комикси,[6][7] уебкомикси, хумористични списания, видеоигра[8][9] и музикален текст. Съдържание - 1 Сезонен обзор - 2 Актьорски състав и герои - 3 Продукция - 4 Въздействие и възприемане - 5 Разпространяване - 6 Други медии - 7 „Изгубени“ в България - 8 Източници - 9 Външни препратки Сезонен обзор[редактиране | edit source] Първи сезон включва 24 епизода, излъчващи се в сряда от 20:00 в Съединените щати, започвайки на 22 септември 2004 г. Самолетна катастрофа захвърля оцелелите пътници на полет 815 на Океаник на привидно самотен тропичен остров, карайки групата от непознати да се сработят, за да останат живи. Тяхното оцеляване е заплашено от загадъчното съществуване на бели мечки, невиждано същество, което броди из джунглата и недружелюбно настроените обитатели на острова, познати като "Другите". Те срещат французойка на име Даниел Русо, която е корабокруширала на острова преди около шестнадесет години и намират мистериозен метален люк, заровен в земята. Направен е опит да се напусне острова със сал. Втори сезон включва 23 епизода, излъчващи се Съединените щати и Канада в сряда от 21:00, започвайки на 21 септември 2005 г. Повечето от историята, която продължава 45 дни след катастрофата, се концентрира върху нарастващия конфликт между оцелелите и Другите, както и с продължаващия сблъсък между вярата и науката, който е главна тема в определени епизоди. Докато някои мистерии са разрешени, са повдигнати нови въпроси. Представени са нови герои, включително оцелелите от опашката на самолета и други обитатели на острова. Разкрити са още от митологията на острова, както и проблясъци в миналото на оцелелите. Люкът е проучен и съществуването на Инициатива Дарма и нейния спонсор, Фондация Хансо, са разбулени. Докато истината за загадъчните Други започва да се разкрива, един от оцелелите предава своите, а причината за катастрофата е показана. Трети сезон включва 23 епизода, излъчващи се Съединените щати и Канада в сряда от 21:00, започвайки на 4 октомври 2006 г. Сериалът се завръща от почивка на 7 февруари 2007 г. и се излъчва от 22:00. Историята продължава 67 дни след катастрофата. Представени са нови оцелели и Други, като оцелелите научават за Другите и тяхното минало на загадъчния остров. Една от Другите и нов обитател на острова се присъединяват към оцелелите, докато един от групата се присъединява към Другите. Войната между Другите и оцелелите наближава, и оцелелите се свързват със спасителен екип. Четвърти сезон е заплануван (преди стачката на сценаристите) с шестнадесет епизода, и да бъде излъчван в Съединените щати и Канада, започвайки на 31 януари 2008 г.[10] Заради стачката на сценаристите, сезонът е само с четиринадесет епизода, състоящи се от осем филмирани преди стачката и шест след стачката часа. Излъчването му започва 24 април в Съединените щати. Този сезон се концентрира върху оцелелите, които си имат работа с хора от товарния кораб Кахана, който идва на Острова, и спасяването на Океанската шесторка (техните действия след острова са показани в препратки към бъдещето). Пети сезон включва седемнадесет епизода, които започват излъчване на 21 януари 2009 г. в САЩ и Канада в сряда от 21:00. Той следва две времеви линии. Първата заема място на острова, и хаотично се прескача напред-назад във времето, докато най-накрая оцелелите не са запратени при Инициативата Дарма през 1974 г. Втората продължава оригиналната времева линия, която се развива както извън острова, така и следвайки завръщането на Океанската шесторка с полет 316 на Аджира през 2007 г. Шести сезон започва на 2 февруари 2010 г. в САЩ и Канада и се излъчва във вторник от 21:00. Той следва две времеви линии. В първата оцелелите трябва да се справят с Мъжа в черно, познат досега като Димното чудовище. "Странични проблясъци" показват живота им в предпоставка, където полет 815 не катастрофира. Шепа оцелели успяват да избягат със самолета на Аджира, някои умират, а други заживяват щастливо на острова. Последният епизод на сериала показва, че времевата линия на страничните проблясъци всъщност е един вид чистилище, където всички оцелели се събират, след като са умрели, защото времето, прекарано на острова, е най-важната част от съществуването им. Накрая оцелелите са събрани заедно в една църква, където "продължават" заедно. Митология и интерпретации[редактиране | edit source] Главна статия: Митология на Изгубени Успоредно с развитието на персонажите, епизодите на „Изгубени“ включват и редица загадъчни елементи, които биват свързвани с научната фантастика или свръхестествени феномени. Създателите се отнасят към тези елементи, като образуващи митологията на сериала, и формиращи база от хипотези на феновете.[11] Измежду митологичните елементи на шоуто са бродещо из острова "чудовище", мистериозна група от жители, които оцелелите наричат "Другите", организация, наречена Инициативата Дарма, която е поставила няколко проучвателни станции на острова, редица от числа, появяващи се многократно в живота на героите в миналото, настоящето и бъдещето, както и лични връзки или разминавания между персонажите, за които те дори и не подозират. В сърцевината си, сериалът е със сложен и загадъчен сюжет, който предизвиква многобройни въпроси и дискусии между зрителите.[12] Насърчени от сценаристите и звездите на „Изгубени“, които често общуват онлайн с феновете, зрители и телевизионни критици се заемат с разпространяването на теории в опит да разплетат загадките. Теориите засягат главно естеството на острова, произходите на "Чудовището" и "Другите", значението на числата, причината за катастрофата и оцеляването на пътниците. Някои от повечето съвместни теории на феновете са обсъдени и отхвърлени от създателите на шоуто, най-много от които, за това, че оцелелите от полет 815 на Океаник са мъртви или в чистилище. Това е твърдо опровергано от Джей Джей Ейбрамс.[13] Освен това, Линдълоф отхвърля спекулацията, че космически кораби или извънземни влияят върху събитията на острова, или че всичко видяно е измислена реалност, заемаща място в нечий ум. Карлтън Кюз отхвърля идеята, че островът е телевизионно реалити шоу и корабокрушенците са неподозиращи съквартиранти,[14] а Линдълоф многократно опровергава теорията, че "чудовището" е облак от наноботи, подобен на този в романа на Майкъл Крайтън - „Жертвата“ (в който главният герой също се казва Джак).[15][16] Повтарящи се елементи[редактиране | edit source] Има няколко повтарящи се елементи и мотиви в „Изгубени“, които най-общо нямат директен ефект върху сюжета сами по себе си, но увеличават литературния и философски подтекст на шоуто. Те включват чести появи на цветовете черно и бяло, които отразяват раздвоението в героите и ситуациите; както и бунтът на почти всеки персонаж, особено Кейт;[17] разклатени семейни ситуации (особено тези, които се въртят около бащите на многото герои), описани в живота на почти всички главни герои;[18] апокалиптични препратки, включително натискането на бутона от Дезмънд, да попречи за края на света и целта на инициативата Дарма да промени параметрите на уравнението на Валензети и да предотврати края на човечеството;[19] съвпадение срещу съдба, разкрити най-очевидно чрез съпоставянето на персонажите на Лок и Господин Еко; конфликт между наука и вяра, въплътен в решителната борба между Джак и Лок;[20] и препратки на многобройни литературни произведения, включително споменавания и обсъждания на отделни романи.[21] Има и много алюзии в имената на героите известни исторически мислители и писатели като Джон Лок (на името на философа), Джеръми Бентъм (на името на философа), Даниел Русо (на името на философа Жан-Жак Русо), Дезмънд Хюм (на името на философа Дейвид Хюм), Джулиет Бърк (на името на философа Едмънд Бърк), Михаил Бакунин (на името на философа анархист), Даниъл Фарадей (на името на физика Майкъл Фарадей), Джордж Минковски (на името на математика Хърман Минковски), Ричард Алпърт (рожденото име на духовния учител Рам Дас) и Шарлот Стейпълс Люис (на името на автора Клайв Стейпълс Луис).[22] Актьорски състав и герои[редактиране | edit source] Главна статия: Герои от Изгубени От 324 човека на борда на полет 815 на Океаник,[23] има 72 оцелели (71 човека и едно куче), пръснати по трите секции на самолета. Дебютният сезон представя четиринадесет главни роли с реплики заемащи участие в началните надписи, правейки го втория по големина състав в американско шоу в праймтайма след този на „Отчаяни съпруги“. Докато по-големият състав прави „Изгубени“ по-скъп за продуциране, сценаристите използват предимството му за повече гъвкатост в решенията за сюжета. Според изпълнителния продуцент Брайън Бърк, "Можеш да получиш повече взаимодействия между персонажите и да създадеш повече различни герои, повече предистории, повече любовни триъгълници.".[24] Навийн Андрюс играе бившия войник от Ираксата републиканска гвардия Саид Джара. Емили дьо Равин изпълнява ролята на бременната австралийка Клеър Литълтън. Матю Фокс е в ролята на хирурга с проблеми и главен герой Джак Шепърд. Хорхе Гарсия играе Хюго „Хърли“ Рейес, нещастен печеливш от лотарията. Маги Грейс играе Шанън Ръдърфорд, бивша учителка по танци. Джош Холоуей действа като дребния мошеник Джеймс „Сойър“ Форд. Юнджин Ким играе Сън-Хуа Куон, дъщерята на властен корейски бизнесмен и гангстер, с Даниъл Дей Ким като нейния съпруг Джин-Су Куон. Еванджелин Лили е бегълката Кейт Остин. Доминик Монахан е бившата рок звезда с пристрастие към наркотиците Чарли Пейс. Тери О'Куин играе загадъчния Джон Лок. Харолд Перино е в ролята на строителния работник Майкъл Доусън, а детето актьор Малкълм Дейвид Кели играе неговия малък син, Уолт Лойд. Йън Сомърхолдър играе Буун Карлайл, началник изпълнител в бизнеса със сватби на майка си и доведен брат на Шанън. През първите два сезона, някои герои са премахнати, за да направят място на други с нови истории.[25][26] Буун Карлайл е първият премахнат главен персонаж, умирайки към края на първи сезон. Уолт става гостуваща звезда след събитията в края на същия сезон, правейки редки появи през втори сезон. Отписването на Шанън след осем епизода от втори сезон прави път за новодошлите Господин Еко, нигерийски католически свещеник и бивш престъпник, изпълняващ се от Адеуале Акинуйе-Агбайе; Ана Лусия Кортез, охрана на летища и бивша полицайка, изпълняваща се от Мишел Родригес; и Либи, предполагаема клична психоложка, изпъняваща се от Синтия Уотрос. Ана Лусия и Либи са отписани към края на втори сезон. В трети сезон, Хенри Йън Кюзик получава главна роля на бившия шотландски войник Дезмънд Хюм, както и Майкъл Емерсън тази на Бен Лайнъс (преди познат като Хенри Гейл), високопоставен член на "Другите". В допълнение, трима нови актьори се присъединяват към главния състав: Елизабет Мичъл, като доктор по бременността и една от "Другите" Джулиет Бърк, и Кийли Санчез и Родриго Санторо като двойката на заден план Ники Фернандез и Пауло. Еко е отписан рано през сезона, а Ники и Пауло в средата на първия им епизод, разкриващ тяхното минало. Чарли е премахнат във финала на сезона. В четвърти сезон, Харолд Перино се присъединява отново в главния състав в ролята си на Майкъл Доусън, сега със склонност към самоубийство и на отчаяно пътешествие, за да изкупи предишните си престъпления.[27] Заедно с Перино, нови допълнителни актьори се присъединяват към състава: Джеръми Дейвис в ролята на Даниъл Фарадей, изнервен физик, който има научен интерес към острова; Кен Люнг в ролята на саркастичния Майлс Стром, за когото се предполага, че общува с духове, и Ребека Мейдър в ролята на Шарлот Люис, твърдоглава и решителна антроположка и успешен академик.[28] Клеър, която мистериозно изчезва с нейния мъртъв биологичен баща към края на сезона, няма да се завърне като главен персонаж за петия сезон, но ще го направи за шестия.[29] Майкъл е отписан в края на сезона.[30] В пети сезон няма нови актьори в основния актьорски състав и вместо това Шарлот е отписана рано в петия му епизод, а Даниъл е премахнат два епизода преди финала. Шести сезон претърпява няколко промени в състава: Джулиет е убита в първия епизод, а три периодични персонажи са повишени в главни.[31] Те влючват Нестор Карбонел в ролята на загадъчния, неостаряващ "Друг" Ричард Алпърт, Джеф Фейхи в ролята на Франк Лапидъс[32] и Зулийка Робинсън в ролята на енигматичната оцеляла от Полет 316 на Аджира Еъруейс Илана. В допълнение, Йън Сомърхолдър, Доминик Монахан, Ребека Мейдър, Джеръми Дейвис, Елизабет Мичъл, Маги Грейс,[33] Мишел Родригес,[34] Харолд Перино и Синтия Уотрос[35] се завръщат за последен път. В прогресиращата сюжетна линия на сериала има редица поддържащи актьори. Даниел Русо (Мира Фърлан), френски член на научна експедиция на острова, появявила се първо като записан глас в първия епизод, а след това и в развитието на сериала; тя търси дъщеря си, която по-късно се показва под формата на Алекс Русо (Таня Реймънд). Синди (Кимбърли Джоузеф), стюардеса на Океаник, която се появява за пръв път в пилотния епизод, оцелява от катастрофата и впоследствие става една от Другите. Във втори сезон, женената двойка Роуз Хендерсън (Ел Скот Колдуел) и Бърнард Надлър (Сам Андерсън), са разделени в различни части на острова (тя е с главните герои, а той с оцелелите от опашката на самолета), а в епизода преди да се съберат отново е представено миналото им. Корпоративният магнат Чарлс Уидмор (Алън Дейл) е свързан и с Бен, и с Дезмънд. Дезмънд е влюбен в дъщеря му Пенелъпи „Пени“ Уидмор (Соня Уолгър). Интродукцията на обитателите на острова - "Другите", представя персонажи като Том, още познат като господин Френдли (Ем Си Гейни), Итън Ром (Уилям Мейпотър) и Ричард Алпърт (Нестор Карбонел), всички показали се, както в спомени, така и в сюжетната история. Бащата на Джак, Крисчън Шепърд (Джон Тери), се появява в многобройни ретроспекции на различни герои. В четвърти сезон Кевин Дюранд играе Мартин Кийми и водачът на екипа му е Наоми Дорит (Марша Томасън), която е първият човек, който пристига на острова след катастрофата на Океаник 815. Мистериозното същество, приличащо на колона черен дим и познато като „Чудовището“, се появява в човешка форма в пети и шести сезон като мъж на средна възраст, известен като „Мъжа в черно“, а ролята се изпълнява от Тайтъс Уеливър. В шести сезон прави поява и под формата на Джон Лок, игран от Тери О'Куин в двойна роля. Врагът му Яков се играе от Марк Пелегрино. Продукция[редактиране | edit source] „Изгубени“ е продуциран от ABC Studios, Bad Robot Productions и Grass Skirt Productions. През периода на излъчване изпълнителни продуценти са Деймън Линдълоф, Джей Джей Ейбрамс, Брайън Бърк, Карлтън Кюз, Джак Бендър, Джеф Пинкнър, Едуард Китсис, Адам Хороуиц, Джийн Хигинс и Елизабет Сарноф, а Линдълоф и Кюз служат и като шоурънъри. Формат на епизодите[редактиране | edit source] Епизодите имат специална структура: следвайки поредица от събития, свързани с предстоящите действия, всеки епизод започва със студено начало. Често следва близък план на окото на някой от героите. По време на драматичен момент, екранът изневиделица става черен и графиката на заглавието се появява бавно и със същата скорост се плъзва пред зрителя, придружена от зловещи и дизонантни звуци. Имената на състава общо взето се появяват в азбучен ред по фамилия през последвалите сцени. Едновременно с главната сюжетна арка, всеки епизод показва случки чрез ретроспекции и по-късно чрез скоци в бъдещето, съсредоточени върху отделни персонажи. Повечето епизоди свършват с изпълнен с напрежение обрат или отворен край, показани секунди преди екранът да стане черен и да се появи заглавието. Други, следвайки края на някой от сюжетите, приключват с отразена крайна сцена, предшестваща бавно затъмняване. В трагични или прочувствени крайни сцени, гръмкият звук, който придружава заглавието, е обеззвучен, увеличавайки въздействието от случилото се. Концепция[редактиране | edit source] Разработката на сериала започва през януари 2004 г., когато Лойд Браун, главнокомандващ на ABC по това време, поръчва първоначален сценарий на Spelling Television, базиран на неговата концепция за смесица между романа „Повелителят на мухите“, филма „Корабокрушенецът“, сериала „Островът на Гилиган“ и популярното реалити шоу Survivor. Гейди Полак забелязва, че някои от "влиянията за „Изгуени“ са дошли от...играта „Myst“."[36] Джефри Лийбър е нает и написва „Никъде“, на базата на негов скрипт за пилотния епизод.[37] Недоволен от резултата, също и на преписката с допълнение, Браун се свързва с Джей Джей Ейбрамс, който има договор с Touchstone Television (сега ABC Studios), и е още създател на сериала „Наричана още“, да напише нов сценарий за пилотния епизод. Въпреки че отначало е колеблив, Ейбрамс се увлича по идеята при условие, че сериалът има свръхестествена част и сътрудничи на Деймън Линдълоф за създаването на визията на сериала и героите.[38] Заедно, Ейбрамс и Линдълоф също така създават и "библия", и разработват в детайли главните митологични идеи и сюжетни моменти за идеално пет до шест сезонно излъчване на шоуто.[39][40] Разработката на шоуто бива притискана от строги крайни срокове, като е подготвена за късния работен цикъл на сезон 2004. Въпреки краткото разписание, креативният екип остава достатъчно податлив да подобри или да създаде герои, за да си паснат с актьори, които те искат да изберат.[41] Първият епизод на „Изгубени“, състоящ се от две части, е най-скъпият в историята на телевизията, според сведенията струващ между десет и четиринадесет милиона щатски долара,[42] в сравнение със средната цена от четири милиона за едночасов пилотен епизод през 2005 г.[43] Сериалът, който дебютира на 22 септември 2004 г. става един от най-големите критични и рекламни хитове за телевизионния сезон през 2004 г. Заедно с „Отчаяни съпруги“ и „Анатомията на Грей“ по същата телевизия, „Изгубени“ подпомага да се обърне западащото състояние на ABC.[44] Още преди да се излъчи, Лойд Браун бива уволнен от изпълнителите от търговската централа на ABC, Disney, защото е дал разрешение за толкова скъп и рискован проект.[38] Световната премиера на пилотния епизод е на 24 юли 2004 г. на Comic-Con - международната конвенция на комимсите в Сан Диего.[45] Кастинг[редактиране | edit source] Много от ролите в първи сезон са в резултат на това, че различни актьори се харесват на изпълнителните продуценти. Главният герой Джак първоначално е трябвало да умре в пилотния епизод, а ролята е била планирана за Майкъл Кийтън. Въпреки това, изпълнителите в ABC твърдо решават Джак да живее.[46] Преди да бъде решено това, Кейт е трябвало да се извиси като лидер на оцелелите, а в началото е била запланувана да прилича повече на персонажа на Роуз. Доминик Монахан претендира за ролята на Сойър, който по това време е трябвало да бъде градски изнудвач с костюм. Продуцентите харесват изпълнението на Монахан и променят персонажа на Чарли, първоначално бивша рок звезда на средна възраст, за да си пасне с него. Хорхе Гарсия също претендира за Сойър и частта на Хърли бива написана за него. Когато Джош Холоуей е прослушан за Сойър, продуцентите харесват остротата, която той придава на героя (според слуховете той ритнал един стол, когато забравил репликите си и се вбесил при прослушването) и южняшкия му акцент, затова те променили Сойър, пасвайки си с играта на Холоуей. Юнджин Ким е прослушана за ролята на Кейт, но продуцентите създават за нея персонажа на Сън и героя на Джин, изпълнен от Даниъл Дей Ким, за да бъде неин съпруг. Саид, игран от Навийн Андрюс, също не е в оригиналия сценарий. Лок и Майкъл са създадени за техните си актьори. Емили дьо Равин, играеща Клеър, първоначално е избрана за периодична роля.[46] Във втория сезон, Майкъл Емерсън сключва договор да играе Бен ("Хенри Гейл") за три епизода. Ролята му е удължена за осем епизода, заради актьорските му умения, a впоследствие за трети сезон и останалите.[47] Места на филмиране[редактиране | edit source] „Изгубени“ се снима на 35-милиметрови камери Panavision почти изцяло на хавайския остров Оаху. Оригиналните островни сцени за пилотния епизод са филмирани на плажа Мокуле'я, близо до северозападния край на острова. По-късните плажни сцени са на изолирани места от известния Северен бряг. Пещерните сцени в първи сезон са снимани на звукова сцена, построена в склад за части на Xerox, опразнен след масова престрелка между служители през 1999 г.[48] Звуковата сцена и офисите по продукцията оттогава са преместени при управляваното от Hawaii Film Office, Hawaii Film Studio,[49] където са построени площадките, изобразяващи интериорите на "Станция Лебед" от втори сезон и "Станция Хидра" от трети сезон.[50] Различни предградски области в и около Хонолулу са използвани като заместители на локации около света, включително Калифорния, Ню Йорк, Айова, Маями, Южна Корея, Ирак, Нигерия, Великобритания, Париж, Тайланд, Берлин, и Австралия. Например, сцени, играещи ролята на летище Сидни са снимани в Хавайския център за събрания, докато пък бункер от Втората световна война е използван като инсталация на Иракската републиканска гвардия. Също, сцените на Германия през зимата са снимани в относително обикновен хавайски квартал, с насмлян лед, разпръснат навсякъде, за да се създаде сняг и са поставени немски автомобилни знаци по улиците.[51] Няколко сцени за финала на трети сезон са заснети в Лос Анджелис, включително в болничен декор, зает от „Анатомията на Грей“. Две сцени от четвърти сезон са заснети в Лондон, понеже Алън Дейл, изпълняващ ролята на Чарлс Уидмор, по това време играе в мюзикъла „Спамалот“ и няма възможност да пътува до Хаваите.[52] Музика[редактиране | edit source] „Изгубени“ представя оркестрална музика, изпълнена от симфоничния оркестър Hollywood Studio Symphony и композирана от Майкъл Джакино, обединявайки много повтарящи се музикални теми за събития, места и персонажи, нещо, което рядко се среща в телевизионната музика. Джакино постига някои от звуците за аранжимента чрез необичайни инструменти като сблъскващи се висящи парчета от корпуса на самолета.[53] На 21 март 2006 г., марката Varese Sarabande пуска оригиналния телевизионен саундтрак от първия сезон на „Изгубени“.[54] Той включва пълните версии на най-известните теми от сезона по избор и тази на заглавието, композирана създателя на сериала Джей Джей Ейбрамс[54] Varese Sarabande пуска саундтрака с музиката от втория сезон на 3 октомври 2006 г.[55] Саундтракът от третия сезон е пуснат на 6 май 2008 г., този от петия сезон е пуснат на 11 май 2010 г., а този на последния сезон излиза на 14 септември 2010 г. Песни от поп културата са използвани умерено в сериала, заради което по-голямата част от музиката е оркестрална. Когато такива песни биват използвани, те обикновено произлизат от източник в самия сериал. Примери са различните песни, свирени на преносимия CD плейър на Хърли през първия сезон (докато батериите му не се изтощават в епизода "...In Translation"), в който е представена "Wash Away" на Джо Пърди, или употребата на грамофона във втория сезон, който включва "Make Your Own Kind of Music" на Кас Елиът и "Downtown" на Петула Кларк съответно в премиерите на втори и трети сезон. В два епизода, Чарли стои на уличен ъгъл, като свири на китара и пее "Wonderwall" на Оуейсис. Във финала на трети сезон, Джак кара по улицата, слушайки "Scentless Apprentice" на Нирвана, точно преди да пристигне при погребалното бюро Hoffs/Drawlar, а в подобната сцена във финала на четвърти сезон той пристига, слушайки "Gouge Away" на Пиксис. Третият сезон още използва "Shambala" на Three Dog Night на два пъти в буса. Единствените две поп песни, използвани без източник, са "Slowly" на Ан Маргрет в епизода "I Do" и "I Shall Not Walk Alone", написана от Бен Харпър и изпълнена от The Blind Boys of Alabama в епизода "Confidence Man". В някои международни излъчвания е използвана алтернативна музика. Например, в японското излъчване на „Изгубени“ началната песен за първи сезон е "Here I Am" на Chemistry, за втори сезон "Losin'" на Юна Ито, а за трети сезон е "Lonely Girl" на Кристъл Кей. Въздействие и възприемане[редактиране | edit source] Рейтинги[редактиране | edit source] Американски сезонни класации на „Изгубени“ по ABC. Пилотният епизод събира 18,6 милиона зрители, лесно печелейки аудиторията в 21:00 и дава на ABC най-силните му рейтинги от 2000 г. насам, когато „Кой иска да бъде милионер?“ (американската версия на „Стани богат“) е излъчен, като бива надскочен едва следващия месец от премиерата на „Отчаяни съпруги“. Според Variety, "ABC със сигурност би използвала хитова успешна драма, при положение, че не е имала истински хит след „Адвокатите“. „Изгубени“ символизира най-добрия старт за драма със зрители между осемнадесет и 49 след „Веднъж и отново“ през 1999 г., и в общ брой зрители от „Убийство първа степен“ през 1995 г.".[62] За първия си сезон „Изгубени“ събира средно по шестнадесет милиона зрители, класиращ се на четиринадесето място по зрители измежду шоутата в прайм тайма, и на петнадесето измежду осемнадесет до 49-годишните.[63] Вторият му сезон е също толкова добре: отново, „Изгубени“ е на четиринадесето място по брой зрители, със средно по 15,5 милиона. Той подобрява рейтинга си до осмо място между осемнадесет до 49-годишните.[64] Премиерата на втори сезон е дори по-гледана от тази на първи, привличайки около 23 милиона зрителя и поставяйки рекорд за сериал.[65] Премиерата на трети събира 18,8 милиона. Седмият епизод от сезона, след тримесечна пауза, среща спад до 14,5 милиона. През курса на пролетния сезон, рейтингите продължават да се стапят до единадесет милиона зрители, преди да се възстановят до четиринадасет милиона за финала на сезона. Спадът е частично обяснен, когато Nielsen пуска DVR рейтингите, показвайки „Изгубени“, като най-записвания сериал по телевизията. Въпреки цялостните рейтингови загуби, „Изгубени“ печели своя час в решаващата публика между осемнадесет и 49 и поставя най-високите цифри между осемнадесет и 49 годишните в 22:00, изпреварвайки което и да е шоу по която и да е телевизия през този сезон. Премиерата на четвърти сезон вижда нарастване от предишния епизод до 16,1 милиона зрители,[66] макар че до осми епизод, зрителите намаляват до 11,461 милиона.[67] Проучване в двадасет страни на Informa Telecoms and Media през 2006 г. прави заключението, че „Изгубени“ е второто най-популярно телевизионно шоу в тях след „От местопрестъплението: Маями“. Награди[редактиране | edit source] Главна статия: Списък с награди и номинации на Изгубени „Изгубени“ печели награда Еми за Най-добър драматичен сериал, а Джей Джей Ебрамс е награден с Еми през септември 2005 г. за работата си като режисьор на пилотния епизод. Тери О'Куин и Навийн Андрюс са номинирани в категорията Най-добър поддържащ актьор в драматичен сериал. „Изгубени“ преминава през наградите на гилдията през 2005 г., спечелвайки наградите на Гилдията на сценаристите на Америка през 2005 г. за Най-добро постижение в писането на драматичен сериал, наградата на Гилдията на продуцентите през 2005 г. за Най-добра продукция, наградата на Гилдията на режисьорите през 2005 г. за Най-добра режисура на драматична програма и наградата на Гилдията на актьорите през 2005 г. за Най-добър ансамблов състав. Номиниран е за Златен глобус за Най-добър драматичен сериал три пъти (2005-2007) и печели наградата през 2006 г. През 2005 г. Матю Фокс и Навийн Андрюс получават номинации за Златен глобус съответно за Най-добър главен актьор и Най-добър поддържащ актьор в драматичен сериал, а през 2007 г. Еванджелин Лили получава номинация в категорията Най-добра актриса. „Изгубени“ печели наградата на Британската академия на филмите и телевизията за Най-добър американски внос през 2005 г. През 2006 г. Хорхе Гарсия и Мишел Родригес прибират награди ALMA съответно за най-добри поддържащи актьор и актриса в телевизионен сериал. Печели награда Сатурн за най-добър телевизионен сериал 2005 и 2006 г. През 2005 г. Тери О'Куин печели награда Сатурн за Най-добър поддържащ актьор в телевизионен сериал, а през 2006 г. Матю Фокс печели тази на Най-добър главен актьор. „Изгубени“ спечелва последователно наградите на Асоциацията на телевизионните критици за Най-добро постижение в драмата, за първия и втория си сезон. Също така печели последователно през 2005 и 2006 г. наградата на Обществото на визуалните ефекти за Най-добри поддържащи визуални ефекти в излъчващо се предаване. Малкълм Дейвид Кели печели награда на Младите артисти за изпълнението си на Уолт през 2006 г. През 2005 г. „Изгубени“ е провъзгласен от Entertainment Weekly за Забавление на годината. Шоуто печели награда Призма през 2005 г. за сюжетната линия с наркотиците на Чарли в епизодите "Pilot", "House of the Rising Sun" и "The Moth". През 2007 г. Тайм го поставя в своя списък за за 100-те най-добри телевизионни шоута.[68] В допълнение, „Изгубени“ е номиниран за наградите на Гилдията на сценаристите и Гилдията на продуцентите отново през 2007 г., но не спечелва. През юни 2007 г. „Изгубени“ побеждава около двадесет номинирани телевизионни шоута от страни от цялото земно кълбо, за да спечели наградата за Най-добра драма на Телевизионния фестивал Монте Карло. През септември 2007 г. двамата Майкъл Емерсън и Тери О'Куин са номинирани за награда Еми за Най-добър поддържащ актьор в драматичен сериал, а тя отива при О'Куин.[69] „Изгубени“ е номиниран отново за Най-добър драматичен сериал на 60-тите награди Еми. Шоуто получава още седем други номинации за Еми, включително за Най-добър поддържащ актьор за Майкъл Емерсън.[70] През 2009 г. „Изгубени“ получава номинация отново за Най-добър драматичен сериал, както и за Най-добър поддържащ актьор за Майкъл Емерсън на 61-вите награди Еми, на които Емерсън печели[71] През 2010 г. шестият и последен сезон получава дванадесет номинации на 62-рите награди Еми. Печели само една, която е за монтаж, с което наградите стават общо единадесет от 55 номинации за шест години излъчване.[72] Приемане от критиката[редактиране | edit source] „Изгубени“ е поставен на първо място в "Best of 2005 TV Coverage: Critic Top Ten Lists" от Матю Гилбърт от The Boston Globe, Том Глиято от People Weekly, Чарли Маккалъм от San Jose Mercury News и Робърт Биянко от USA Today.[73] Джеймс Понийуозик от списание Тайм го обявява за един от Топ Десет Завръщащи се сериали на 2007 г., поставяйки го на второ място.[74] В същата година „Изгубени“ е поставен в списъка на Тайм за 100-те най-велики шоута на всички времена.[75] Той е още и на пето място в списъка на Емпайър за 50-те най-велики шоута на всички времена.[76] Поставен е на осмо място в класацията на Entertainment Weekly за "100-те най-добри шоута от 1983 до 2008".[77] Бил Картър, телевизионен репортер от Ню Йорк Таймс, определя „Изгубени“ като "шоуто с може би най-завладяващата продължаваща сюжетна линия в телевизионната история".[78] На базата на силното му начало, Reuters го обявяват за "драматичен хит", отбелязвайки това, че "изглежда шоуто има облага от всеобщата маркетингова бомбардировка, което включва радио реклами, специални отсевки и първата билборд рекламна кампания на ABC след пет години".[79] Първият блок от епизоди на третия сезон е критикуван, заради повдигането на твърде много загадки[80] и затова, че не осигурява достатъчно отговори.[81] Има и оплаквания относно ограничената поява на екрана на много от главните герои.[82] Лок, играещ се от Тери О'Куин, който е с най-високия брой епизоди за втори сезон, се появява само в тринадесет от дванадесет и два епизода в трети сезон – само два повече от гостуващата звезда Ем Си Гейни, който играе Том. Реакцията към новите персонажи, Ники и Пауло, е общо взето отрицателна, а Линдълоф дори признава, че двойката е "всеобщо презряна" от феновете.[83] Решението да се раздели сезона[84] и смяната на американския час на излъчване след почивката са също критикувани.[85] Кюз потвърждава, че "никой не е щастлив от шест-епизодното излъчване".[86] Вторият блок епизоди обаче е посрещнат с акламации,[87] а екипът се справя с проблеми от първия.[88] Вкарани са повече отговори в шоуто, а Ники и Пауло са убити.[89] Също така е обявено, че сериалът ще приключи три сезона след третия,[90] с което Кюз се надява да каже на публиката, че сценаристите знаят накъде отива сюжетът.[91] Дон Уилямс от BuddyTV нарича "The Beginning of the End", първия епизод от четвъртия сезон, "най-очакваната сезонна премиера на годината".[92] Майкъл Осийло от TV Guide по-късно нарича последния час от четвъртия сезон на „Изгубени“ "най-очакваните 60 минути по телевизията на годината."[93] На американските критици са изпратени DVD-тата с "The Beginning of the End" и "Confirmed Dead" на 28 януари 2008 г.[94] Metacritic дава на сезона резултат от 87 на базата на впечатленията на дванадесет избрани прегледа на критици,[95] което е вторият най-висок резултат през телевизионния сезон 2007-2008 след петия и последен сезон на „Наркомрежа“ на HBO.[96] В проучване, ръководено от професионални критици от TVWeek, „Изгубени“ е избран за най-доброто шоу по телевизията в първата половина на 2008 г., очевидно "влизайки в топ петицата на почти всеки критик" и получавайки "нищо освен позитивни възгласи".[97] Обявявеният на 7 май 2007 г. край на сериала през 2010 г. и интродукцията на скокове в бъдещето са приети благосклонно от критиците,[98] както и новите персонажи за сезона.[99] През август 2010 г. Джъстин Крол от Variety коментира, че много телевизии се опитват да запълнят зрителската празнина, която шоуто оставя след себе си. Той отбелвзва, че втората половина на 2010 г. представя много нови сериали със "задълбочен начин на разказване в стил мистерия-трилър" в опит да "набере заинтригувану фенове". Тези предавания включват „Събитието“ на NBC, „Рубикон“ на AMC и „Игра на тронове“ на HBO. Той още вярва, че „Експериментът“, тогава в третия си сезон, ще се облагодетелства от заключението на „Изгубени“.[100] Entertainment Weekly поставя сериала в своя списък за края на десетилетието с десетте най-добри, казвайки "Самолетна катастрофа. Димно чудовище. Бяла мечка. Полудяла французойка. Другите. Люкът. Инициативата Дарма. Проблясъци за пътуване във времето. Назовете друг драматичен сериал, който по такъв великолепен начин да превърне ? (въпросителен знак) в ! (удивителен знак)".[101] Online описва шоуто като "светкавица в бутилка" и го избира за "Топ ТВ Драма за 2010 г."[102] Обществото на феновете и поп-културата[редактиране | edit source] Като култово телевизионно шоу, „Изгубени“ получава посветена и оживена фенска общност. Феновете на серила, наричани понякога "Изгубенокрушенците" или "Изгубените", се събират на Comic-Con International и на събрания, организирани от ABC, а също са и активни в създаването на голям брой фенсайтове, включващи Lostpedia и форуми, посветени на предаването и неговите сродни въплъщения. Заради подробната митология на шоуто, неговите фенсайтове са съсредоточени върху спекулацията и теоретизирането на мистериите на острова. Опитвайки се да задържи публиката, ABC разчита на различните видове медии. Феновете на„ Изгубени“ имат достъп до свързани със сериала уебсайтове, романи, официален форум, спонсориран от креативния екип зад „Изгубени“ ("The Fuselage"), официално списание и развиваща се игра "The Lost Experience".[103] През лятото на 2005 г. е стартиран официален фенклуб с подкрепата на Creation Entertainment. Заради популярността на шоуто, препратки към сериала и елементи от сюжета биват пародирани и се използват в културата. Това включва появи по телевизията в сериали като „Вероника Марс“, „Уил и Грейс“, „Моите съпруга и деца“, „Чък“, „Рокфелер плаза 30“, „Експериментът“, „Смешно отделение“, „Агнешко“, „Как се запознах с майка ви“ и „Офисът“, както и в анимационните сериали „Семейният тип“, „Американски татко!“, „Саут Парк“, „Семейство Симпсън“ и „Братята Вентури“, и дори в реклама на KFC Hawaii. След епизода "Numbers", излъчен на 2 март 2005 г., много хора използват числата (4, 8, 15, 16, 23 и 42) за техните лотарийни фишове. Според Pittsburgh Tribune-Review, за три дни числата са пробвани около 500 пъти от местните играчи. Подобно в този период, около 200 човека в Мичиган използват последователността за лотарията Mega Millions и до октомври хиляди са ги пробвали за лотарията Powerball. Разпространяване[редактиране | edit source] Онлайн[редактиране | edit source] В допълнение към традиционното ефирно и сателитно излъчване, „Изгубени“ е в предните редици на нови телевизионни разпространителни методи. Той е един от първите сериали, минали през магазина за iTunes на Apple за повторно излъчване на iPod или по iTunes софтуер. От октомври 2005 г., нови епизоди, без рекламите, са достъпни за сваляне от интернет за американската публика в деня след излъчването си по ABC. На 29 август 2007 г. „Изгубени“ става една от първите телевизионни програми, свободни за сваляне във великобританския магазин. След излъчването на четвърти сезон в Обединеното кралство, епизодите са достъпни за сваляне в понеделник, след като бъдат пуснати в неделя по Sky One.[104] „Изгубени“ е още между първите шоута в немския iTunes магазин.[105] Други медии[редактиране | edit source] Героите и местата в „Изгубени“ се появяват в различни официални допълнения извън телевизионното излъчване, включително в книги, в интернет и в кратки видеа за мобилни телефони. Три новелизации са пуснати от Hyperion Books – издателство на Disney, която е компанията, притежаваща на ABC. Това са „Застрашеният вид“ и „Тайна идентичност“ от Кати Хапка, и „Признаци на живот“ от Франк Томпсън. В допълнение, Hyperion издава метафиктивната книга със заглавието „Лошият близнак“, написана от Лорънс Шеймс,[106] който е кредитиран като "Гари Труп", за когото маркетинговият департамент на ABC твърди, че е един от пътниците на Полет 815 на Океаник. Настъплението в онлайн пространството достига своя връх в Lost Experience, развиваща се игра по Интернет, продуцирана от Channel 7 (Австралия), ABC (Америка) and Channel Four (Великобритания), която започва рано през месец май 2006 г. Тя представя паралелна сюжетна линия от пет фази, главно засягаща Фондация Хансо.[107] Кратки мини-епизоди ("мобизоди"), озаглавени „Изгубени видео дневници“, са първоначално предназначи за гледане от абонатите на сайта Verizon Wireless чрез неговата система V-Cast, но са отложени, заради договорни различия.[108][109] Мобизодите са преименувани „Изгубени: Липсващите парчета“ и се излъчват от 7 ноември 2007 г. до 8 януари 2008 г. Лицензирани стоки[редактиране | edit source] В допълнение към свързващи романи, няколко други вида продукти, базирани на сериала, са лицензирани за пускане в продажба. Видео игра, Lost: Via Domus, разработена от Ubisoft, е пусната за конзоли и компютри,[110] а Gameloft разработва игра „Изгубени“ за мобилни телефони и iPod-ове.[111] Cardinal Games пускат игра на дъска „Изгубени“ на 7 август 2006 г.[112] TDC Games създават поредица от четири пъзела с 1000 парчета ("The Hatch," "The Numbers," "The Others" and "Before the Crash"), които, когато бъдат поставени заедно, разкриват скрити следи от митологията на „Изгубени“. Inkworks издава два комплекта с TCG карти, а комплектът Lost: Revelations е подготвен за пускане.[113] През май 2006 г., McFarlane Toys обявяват линия от екшън фигурки на героите[114] и пускат първата серия през ноември 2006 г., а втората през юли 2007 г. Освен това, ABC продава многобройни стоки в онлайн магазина си, включително дрехи, украшения и други.[115] Също така, Titan Magazines публикува „Изгубени: Официалното списание“.[116] „Изгубени“ в България[редактиране | edit source] В България сериалът започва излъчване по AXN на 22 януари 2005 г., всяка събота от 22:05, като е със субтитри на български. Първи сезон завършва през лятото на същата година. Втори сезон започва на 22 януари 2006 г. с разписание всяка неделя от 20:10 и завършва на 2 юли. Трети сезон започва на 11 февруари 2007 г., всяка неделя от 22:00 и е озвучен на български, за разлика от предишните два сезона. Той завършва на 22 юли. Четвърти сезон започва на 6 април 2008 г. със субтитри, всяка неделя от 22:00 и първата част от епизодите, които са направени преди стачката на сценаристите, завършва на 25 май. След маратон от повторения на първата част на 7 септември, на 8 септември започва втората и завършва на 5 октомври, като този път целият сезон е дублиран. След излъчването на четири специални епизода, по един за всеки от четирите сезона от 9 до 30 март 2009 г., пети сезон започва на 6 април, всеки понеделник от 22:00 и завършва на 27 юли. Шести сезон започва на 19 април 2010 г., всеки понеделник от 21:00. Последните два епизода се излъчиват на 2 август, като преди тях от 19:35 се излъчва специалният епизод "Lost: The Final Journey". Това е първият и единствен сезон, чийто два премиерни епизода са пуснати наведнъж. В трети сезон дублажът е на студио Доли, а от четвърти до шести е на студио Александра Аудио. Излъчването на първи сезон по Нова телевизия започва на 13 декември 2005 г. всеки делник от 21:00 и е с български дублаж. Втори сезон стартира през лятото на 2006 г., веднага след повторението на първи. Трети сезон започва на 10 октомври, всеки делничен ден от 22:30 и завършва на 9 ноември, като българският дублаж е записан наново, но пак със същите актьори. Повторенията на втори сезон стартират на 20 август с разписание всеки делник от 23:45. Заради премиерата на Big Brother 4 на 22 септември, последният епизод от сезона е излъчен на 23 септември. На 5 януари 2009 г. започва четвърти сезон, всеки делник от 23:15, а от 12 януари е преместен от 23:45 и завършва на 22 януари. На 1 юни 2010 г. започва повторно излъчване на четвърти сезон от вторник от събота от 01:45 и завършва на 19 юни. Дублажът е на Арс Диджитал Студио, чието име не се споменава. На 3 ноември 2009 г. сериалът започва повторно излъчване по AXN Sci-fi от пети сезон с разписание от вторник до събота от 00:00. Ролите се озвучават от артистите Елена Русалиева, Милена Живкова, Васил Бинев, Борис Чернев от първи до четвърти сезон, който предстои да бъде заместен и Николай Николов. В дублажа на трети сезон на AXN са същите. В четвърти сезон на AXN са Поликсена Костова, Поля Цветкова-Георгиу, Кирил Бояджиев, Георги Стоянов и Георги Тодоров. В пети сезон на AXN са Мая Кисьова, Златина Тасева, Стоян Алексиев, Кирил Ивайлов и Тодор Георгиев. В шести сезон на AXN са същите, като само Кирил Ивайлов е заместен от Христо Димитров, който пък от седми до десети епизод е заместен от Мирослав Цветанов. - Кирил Бояджиев, който участва в дублажа на четвърти сезон на AXN, не е същият Кирил Бояджиев, който има по-дълъг стаж от него в озвучаването. Бащиното име на първия споменат е Ивайлов, а на втория е Димитров. Това, че имената и фамилиите, както и това, че и двамата озвучават, е съвпадение. В началото на 2008 г. вторият започва да се кредитира като Кирил Димитров, а след излъчването на четвърти сезон първият става Кирил Ивайлов. Малко по-късно Димитров се връща към фамилията си Бояджиев. Издания на DVD в България[редактиране | edit source] Първи, втори, трети и четвърти сезон са издадени на DVD със субтитри на български от Alexandra Video. Първите три сезона са с по седем диска всеки, а четвърти сезон е в шест диска. Книги в България[редактиране | edit source] През 2006 г. са издадени три книги, базирани на сериала. По ред на издаване първата е „Застрашеният вид“ от Кати Хапка, втората е „Признаци на живот“ от Франк Томпсън и третата е „Тайна идентичност“, също от Хапка. И в трите книги фамилията на Джей Джей Ейбрамс е грешно написана като "Адамс". Източници[редактиране | edit source] - ↑ Lost: About the Show - ABC.com - ↑ Ryan, Tim. High filming costs force ABC network executives to consider relocating. // Honolulu Star-Bulletin, 2005-01-26. - ↑ Global interactive phenomenon, Lost Experience, to reveal meaning behind mysterious numbers on international Hit TV show Lost. // Disney-ABC Television Group, 2006-07-25. - ↑ 58th Primetime Emmy Award Nominees and Winners - Emmys.tv - ↑ Thomas, Rob. Your Veronica Mars Questions Answered!. // TVGuide.com Insider, 2006-02-01. - ↑ Hughes, Adam (cover artist). Catwoman, issue 51. - ↑ Thing, vol 2 #6. // FFPlaza.com. - ↑ Lost Found In Half-Life 2. - ↑ The Lost Numbers in HL2. - ↑ Hartman, Hope & Rous, Alison (December 14, 2007) "ABC Unveils Midseason Primetime Schedule," ABC Medianet. Retrieved on December 14, 2007. - ↑ Benson, Jim. "The Lost Generation: Networks Go Eerie." Broadcasting & Cable, May 16, 2005. - ↑ IGN's Top 50 Lost Loose Ends: Page 1. - ↑ Fienberg, Daniel. Lost Team Discusses Upcoming Death and Mysteries. - ↑ Idato, Michael. Asking for trouble. // Sydney Morning Herald, 2005-08-22. - ↑ Wharton, David Michael. Comicon 2005 news. - ↑ Grillo-Marxuach, Javier. Burning Questions. - ↑ IGN's Top 50 Lost Loose Ends: Page 4. - ↑ Warner, Tyrone. Father issues on Lost about to pay off. - ↑ Lindelof, Damon and Carlton Cuse. "BuddyTV Interviews Lost's Damon Lindelof and Carlton Cuse - and gets Answers!" Buddytv.com, March 7, 2007. - ↑ Деймън Линдълоф, Карлтън Кюз, Джак Бендър и Брайън Бърк. "Man of Science, Man of Faith." Сезон 2, Buena Vista Home Entertainment. September 5, 2006. Аудио коментари, disc 1. - ↑ Oldenburg, Ann. Is Lost a literal enigma?. // USA Today, October 4, 2005. - ↑ Franklin, Garth. Paul Dini Gives Lost Spoilers. // DarkHorizons.com, 2005-11-09. - ↑ Годард, Дрю (сценарист) & Вон, Брайън (сценарист) & Уилямс, Стивън (режисьор), "Confirmed Dead". Изгубени, ABC. втори епизод, сезон 4. Aired on February 7, 2008. - ↑ Keveney, Bill. TV hits maximum occupancy. - ↑ Keck, William. Lost in the face of death. - ↑ Interview with Damon Lindelof and Carlton Cuse. // Comic Con. "Carlton: There will always be new characters that will be joining the cast of Lost. We will try to give the audience a lot of stuff with your favorite characters and introducing new characters and evolving the story is just part of the DNA of the show." - ↑ ABC: Turncoat Michael Returns to Lost Island, ABC7Chicago.com, July 25, 2007. - ↑ Jensen, Jeff. Lost: Five Fresh Faces. // EW.com. - ↑ Godwin, Jennifer. Lost Redux: Promises to Keep, and Miles to Go Before We Sleep. - ↑ Malcom, Shawna. Harold Perrineau Dishes on his Lost Exit (Again). - ↑ Fordis, Jeff. ABC Announces the Premiere of the Sixth and Final Season of Lost, with a Special All-Night Event on Tuesday, February 2. // ABC Medianet, November 19, 2009. Посетен на November 19, 2009. - ↑ Matheson, Whitney. A 'Lost' Q&A: Damon Lindelof answers (most of) your questions!. // USA Today, October 27, 2009. Посетен на October 27, 2009. - ↑ Jensen, Jeff and Snierson, Dan. Lost Exclusive: Maggie Grace, a.k.a. Shannon, returns this season. // Entertainment Weekly, February 17, 2010. Посетен на February 17, 2010. - ↑ Ausiello, Michael. Lost Exclusive: Michelle Rodriguez Returns!. // Entertainment Weekly, March 4, 2010. Посетен на March 4, 2010. - ↑ O'Connor, Mickey. Lost: Harold Perrineau, Cynthia Watros to Return for Final Season. // Seattle Post Intelligencer, January 12, 2010. Посетен на January 12, 2010. - ↑ "Lost: Getting Your Fix," Game Informer 177 (January 2008): 79. - ↑ Bernstein, David. Cast Away. // Chicago magazine, August 2007. - ↑ а б Craig, Olga. The man who discovered Lost — and found himself out of a job. // The Daily Telegraph, 2005-08-14. - ↑ Jensen, Jeff. When Stephen King met the Lost boys.... // EW.com. - ↑ Burk, Bryan, Lost Season 1 DVD (extras), Buena Vista Home Entertainment, September 6, 2005. - ↑ Abrams, J. J and Lloyd Braun, Lost Season 1 DVD (extras), Buena Vista Home Entertainment, September 6, 2005. - ↑ Ryan, Tim. New series gives Hawaii 3 TV shows in production. // Honolulu Star-Bulletin, 2004-05-17. - ↑ EIDC Issues First Overview of Pilot Production Activity and Economic Impact. // Entertainment Industry Development Corporation, 2005-05-04. - ↑ Bianco, Robert. A good season, with reason. - ↑ Comic-Con 2004: Saturday's Programming - ↑ а б „Before They Were Lost“. [Документален филм]. Сезон 1: Buena Vista Home Entertainment. - ↑ Braun, Kyle. Michael Emerson, Lost Interview. // UGO Networks. - ↑ Veitch, Kristin. Lost Secrets Found!. Retrieved from Internet Archive on December 8, 2004. - ↑ Nichols, Katherine. Lost Home. // Honolulu Star-Bulletin, 2006-05-21. - ↑ Ryan, Tim. Reel News. // Honolulu Star-Bulletin, 2005-08-24. - ↑ Godvin, Tara. Oahu plays the world. // Honolulu Star-Bulletin, 2005-05-25. - ↑ Wilkes, Neil. Alan Dale talks Lost, Grey's. // Digital Spy. September 4, 2008. Посетен на May 4, 2009. - ↑ Official Lost Podcast January 9, 2006. - ↑ а б Lost: Season 1 Original Soundtrack- Amazon.com - ↑ Lost: Season 2 Original Soundtrack- Amazon.com - ↑ Season Program Rankings from 09/20/04 through 05/19/05. // ABC Medianet, June 21, 2005. Посетен на February 3, 2009. - ↑ Season Program Rankings from 09/15/05 through 05/31/06. // ABC Medianet, May 31, 2006. Посетен на February 3, 2009. - ↑ Season Program Rankings from 09/18/06 through 06/10/07. // ABC Medianet, June 12, 2007. Посетен на February 3, 2009. - ↑ Season Program Rankings from 09/24/07 through 06/15/08. // ABC Medianet, June 17, 2008. Посетен на February 3, 2009. - ↑ Season Program Rankings from 09/22/08 through 05/27/09. // ABC Medianet, May 27, 2009. Посетен на September 14, 2009. - ↑ Final 2009-10 Broadcast Primetime Show Average Viewership. // TV by the Numbers, 2010-06-16. - ↑ Kissell, Rick. ABC, Eye have quite some night. - ↑ Final audience and ratings figures. // The Hollywood Reporter. - ↑ 2005–06 primetime wrap. // The Hollywood Reporter. - ↑ Wilkes, Neil. US Ratings: Lost premiere draws 23 million. - ↑ Lost roars back with Thurs. win. - ↑ buddytv.com - ↑ Poniewozik, James. The 100 Best TV Shows of All-TIME. Посетен на March 4, 2010. - ↑ United Press International, (September 16, 2007). "Lost star Terry O'Quinn wins best supporting drama actor Emmy." RealityTVWorld.com. Retrieved on February 19, 2008. - ↑ Academy of Television Arts & Sciences, (July 17, 2008) "Complete 2008 Nominations List". Retrieved on July 17, 2008. - ↑ The 61st Primetime Emmy® Awards and 2009 Creative Arts Emmy® Awards Nominees are.... // Academy of Television Arts & Sciences, 2009-07-16. - ↑ Who scored the most Emmy Award nominations. // The Envelope Forum, Los Angeles Times, 2010-08-26. - ↑ Best of 2005. // Metacritic.com. Посетен на July 12, 2005. - ↑ Poniewozik, James. "Top 10 New TV Series." Тайм. Retrieved March 21, 2008. - ↑ James Poniewozik. The 100 Best TV Shows of All-TIME. Посетен на May 3, 2007. - ↑ Empire: Features. // Empireonline.com, 2006-12-05. - ↑ The New Classics: TV retrieved on 7 December 2010 - ↑ Carter, Bill. "Tropical Teaser: Lost Clues Decoded." Ню Йорк Таймс Retrieved May 21, 2008. - ↑ Gorman, Steve. ABC May Have Found a Hit in 'Lost'. // October 1, 2004.[мъртъв линк] - ↑ Simunic, Steven, (March 15, 2007) "Why ABC's Lost Is Losing It," The Daily Californian. Retrieved September 8, 2007. - ↑ Porter, Rick, (November 8, 2006) "Lost: Yep, That's a Cliffhanger," Zap2It. Retrieved September 7, 2007. - ↑ Martin, Ed, (January 31, 2007) "Exclusive Interview! Lost Executive Producers Damon Lindelof and Carlton Cuse," MediaVillage. Retrieved September 6, 2007. - ↑ Jensen, Jeff & Snierson, Dan, (February 8, 2007) "Lost and Found," Entertainment Weekly. Retrieved April 3, 2007. - ↑ Goldman, Eric, (November 7, 2007) "Writers Strike: Should Lost Air This Season?," IGN. Retrieved November 8, 2007. - ↑ Brownfield, Robin, (March 28, 2007) "Naveen Andrews: Lost Should Start Earlier," SyFy Portal. Retrieved September 8, 2007. - ↑ Ausiello, Michael, (November 7, 2007) "Ausiello on Lost, Buffy, Heroes, ER and More![мъртъв линк]," TV Guide. Retrieved November 10, 2007. - ↑ Lachonis, Jon, (July 20, 2007) "Lost – When is an Emmy Snub not a Snub?," BuddyTV. Retrieved September 9, 2007. - ↑ Jensen, Jeff, (May 29, 2007) "Flashforward Thinking," Entertainment Weekly. Retrieved September 7, 2007. - ↑ Malcolm, Shawna, (March 29, 2007) "Lost Boss Explains Last Night's Double Demise," TV Guide. Retrieved April 2, 2007. - ↑ Adalian, Josef, (May 6, 2007) Lost Set for Three More Years, Variety. Retrieved April 12, 2009. - ↑ Ryan, Maureen, (January 14, 2007) "Lost Producers Talk About Setting an End Date and Much More," Chicago Tribune. Retrieved September 6, 2007. - ↑ Williams, Don, (January 31, 2008) "Lost: Episode 4.1 'The Beginning of the End' Live Thoughts," BuddyTV. Retrieved January 31, 2008. - ↑ Ausiello, Michael, (April 11, 2008) "It's Official: Lost Finds Extra Hour... But There's a Twist!," TV Guide. Retrieved July 8, 2008. - ↑ Goodman, Tim, (January 30, 2008) "Want to Get Lost? There's Still Time as Season Starts," San Francisco Chronicle. Retrieved February 2, 2008. - ↑ Metacritic, (January 31, 2008) "Lost (ABC): Season 4." Retrieved February 16, 2008. - ↑ Metacritic, (January 6, 2008) "Wire, The (HBO): Season 5." Retrieved July 8, 2008. - ↑ Krukowski, Andrew, (July 6, 2008) "Favorites Hold Fast," TelevisionWeek. Retrieved July 7, 2008. - ↑ ABC Medianet, (May 7, 2007) "Lost to Conclude in 2009–10 Television Season." Retrieved July 31, 2007. - ↑ Lachonis, Jon "DocArzt," (February 13, 2008) "Rebecca Mader Lost Interview," UGO Networks. Retrieved March 16, 2008. - ↑ Kroll, Justin, (August 28, 2010) "Making Up For Lost Time," Variety. Retrieved October 4, 2010. - ↑ Geier, Thom; Jensen, Jeff; Jordan, Tina; Lyons, Margaret; Markovitz, Adam; Nashawaty, Chris; Pastorek, Whitney; Rice, Lynette; Rottenberg, Josh; Schwartz, Missy; Slezak, Michael; Snierson, Dan; Stack, Tim; Stroup, Kate; Tucker, Ken; Vary, Adam B.; Vozick-Levinson, Simon; Ward, Kate (December 11, 2009), "THE 100 Greatest MOVIES, TV SHOWS, ALBUMS, BOOKS, CHARACTERS, SCENES, EPISODES, SONGS, DRESSES, MUSIC VIDEOS, AND TRENDS THAT ENTERTAINED US OVER THE PAST 10 YEARS." Entertainment Weekly. - ↑ www.eonline.com - Top 10 TV Dramas of 2010 - 1. Lost (ABC). Retrieved 15 January 2011. - ↑ Lowry, Tom. Network Finds Marketing Paradise with Lost. // BusinessWeek. Посетен на August 29, 2006. - ↑ Apple Announces Hit Television Programming Now Available on the iTunes Store in the UK. - ↑ iTunes Deutschland verkauft TV-Serien - ↑ Zeitchik, Steven. Inside Move: It's a Shames. // Variety. Посетен на June 19, 2006. - ↑ Global interactive phenomenon, Lost Experience, to reveal meaning behind mysterious numbers on international hit TV show Lost. // ABC Press Release (Internet Archive), July 25, 2006. Посетен на February 20, 2007. - ↑ Wallenstein, Andrew and Jesse Hiestand. ABC, unions reach deal on cell phone TV shows. // Reuters, April 25, 2006. Посетен на April 25, 2006. - ↑ Disney-ABC Television Group's Touchstone Television Finalizes Agreements to Partner with Guilds on "Lost Video Diaries," Original Mini-Episodes Inspired by the Emmy Award-Winning Series for Mobile Distribution. // ABC Press Release (Internet Archive), April 24, 2006. Посетен на October 30, 2006. - ↑ Ubisoft and Touchstone team up to create Lost video game." Ubisoftgroup.com, May 22, 2006. Retrieved March 21, 2008. - ↑ "Gameloft's Lost Housewives." Wireless. IGN.com, August 14, 2006. Retrieved March 21, 2008. - ↑ ''Lost'':The Board Game –. // Lostboardgame.com. - ↑ ''Lost'':Preview Set trading cards –. // Inkworks.com. - ↑ Keck, William. These characters are toying with us. // USA Today. Посетен на June 20, 2006. - ↑ LOST: Apparel, Collectibles, Jewelry, Games & More – Official ABC Store. // Abctvstore.seenon.com. Архив на оригинала от 2008-08-22. - ↑ Lost: The Official Magazine at Titan Magazines Външни препратки[редактиране | edit source]
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 3.6 3.7 3.8 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 8.6 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 9.6 9.7 10.1 10.2 10.3 11.1 12.1 13.1 13.2 13.3 13.4 14.1 14.2 14.3 14.4 14.5 14.6 14.7 15.1 15.2 15.3 15.4 15.5 15.6 15.7 15.8 15.9 16.1 16.2 17.1 18.1 18.2 18.3 18.4 18.5 18.6 18.7 18.8 18.9 18.10 18.11 18.12 18.13 18.14 18.15 18.16 18.17 18.18 18.19 18.20 19.1 19.2 19.3 19.4 19.5 19.6 19.7 19.8 19.9 19.10 19.11 19.12 19.13 19.14 19.15 19.16 19.17 19.18 19.19 19.20 19.21 19.22 19.23 19.24 19.25 19.26 19.27 19.28 19.29 19.30 20.1 20.2 20.3 20.4 20.5 20.6 20.7 20.8 20.9 20.10 20.11 20.12 20.13 20.14 20.15 20.16 20.17 20.18 20.19 20.20 20.21 20.22 20.23 21.1 22.1 22.2 23.1 23.2 23.3 23.4 23.5 23.6 24.1 24.2 24.3 24.4 25.1 25.2 26.1 27.1 28.1 28.2 28.3 29.1 29.2 29.3 29.4 29.5 29.6 30.1 31.1 32.1 32.2 32.3 33.1 33.2 33.3 33.4 34.1 35.1 36.1 37.1 38.1 39.1 39.2 40.1 41.1 41.2 41.3 42.1 42.2 42.3 42.4 42.5 42.6 43.1 43.2 43.3 43.4 43.5 44.1 44.2 44.3 44.4 44.5 44.6 45.1 45.2 45.3 45.4 45.5 45.6 46.1 46.2 46.3 46.4 46.5 46.6 47.1 47.2 47.3 47.4 47.5 48.1 48.2 48.3 48.4 48.5 49.1 49.2 49.3 49.4 49.5 49.6 50.1 50.2 50.3 50.4 50.5 50.6 51.1 51.2 51.3 51.4 52.1 52.2 52.3 52.4 52.5 52.6 53.1 53.2 53.3 53.4 53.5 54.1 54.2 54.3 54.4 54.5 55.1 55.2 55.3 55.4 55.5 55.6 56.1 56.2 56.3 56.4 56.5 56.6 57.1 57.2 57.3 57.4 57.5 58.1 58.2 58.3 58.4 58.5 58.6 59.1 59.2 59.3 59.4 59.5 59.6 60.1 60.2 60.3 60.4 60.5 60.6 61.1 61.2 61.3 61.4 61.5 62.1 62.2 62.3 62.4 62.5 62.6 63.1 63.2 63.3 63.4 63.5 63.6 64.1 65.1 65.2 66.1 66.2 66.3 66.4 66.5 67.1 67.2 67.3 67.4 67.5 68.1 68.2 68.3 68.4 68.5 68.6 69.1 69.2 69.3 69.4 70.1 70.2 71.1 71.2 72.1 73.1 73.2 73.3 73.4 74.1 74.2 75.1 75.2 76.1 76.2 77.1 78.1 79.1 79.2 80.1 80.2 80.3 81.1 82.1 82.2 82.3 82.4 83.1 83.2 83.3 84.1 85.1 85.2 86.1 86.2 87.1 87.2 88.1 88.2 89.1 89.2 90.1 90.2 91.1 91.2 92.1 93.1 93.2 94.1 94.2 94.3 95.1 95.2 96.1 96.2 96.3 96.4 96.5 97.1 97.2 98.1 98.2 99.1 99.2 100.1 100.2 101.1 101.2 102.1 102.2 102.3 102.4 102.5 103.1 103.2 103.3 103.4 104.1 104.2 104.3 105.1 105.2 105.3 105.4 106.1 106.2 106.3 107.1 107.2 107.3 107.4 107.5 108.1 108.2 108.3 108.4 108.5 109.1 109.2
Ben Linus Benjamin "Ben" Linus is a fictional character portrayed by Michael Emerson on the ABC television series Lost. Ben was the leader of a group of island natives called the Others and was initially known as Henry Gale to the survivors of Oceanic Flight 815. He began as the antagonist during the second and third seasons, but in subsequent seasons, becomes something of an uneasy ally to the main characters; even so, however, throughout the series, he is persistently characterized by spontaneous coldblooded actions and the shroud of moral ambiguity. Other characters frequently describe him as loyal only to himself, though it is also often hinted that he may be driven by some higher purpose. As with most characters on Lost, Ben's history is revealed through flashbacks and episodes set in other time periods which are revealed slowly as the series progresses. Sterling Beaumon first portrayed a young Ben late in season three, in the character's first centric episode, "The Man Behind the Curtain". Ben's childhood is further explored in the fifth season of the series, partially set in 1977. Fifth season episode "Dead Is Dead" explores Ben's fragile state following the events of the fourth season, in which his loyalty to the island led to the death of his adoptive daughter Alex Rousseau (Tania Raymonde), and flashbacks show the audience Ben's original acquisition of Alex and his rise to leadership of the Others, after exiling his rival Charles Widmore (Alan Dale). Originally cast for three guest appearances in the second season, Emerson's role was expanded. As leader of the Others, Ben became a regular cast member from the third season onward. Reviews of the show would often focus on Ben's mysterious motives. Emerson's portrayal garnered many positive reviews, resulting in nominations for the Emmy for Outstanding Supporting Actor year-on-year from 2007 to 2010, winning in 2009. In 2010, Ben Linus was ranked #24 on the TV Guide Network special 25 Greatest TV Characters of All Time.[1] Contents Arc[edit] Prior to the crash[edit] Flashbacks during "The Man Behind the Curtain" show Benjamin Linus being born in the woods outside of Portland, Oregon, to Roger (Jon Gries) and Emily Linus (Carrie Preston). Emily dies after giving birth to Ben. When Ben is young, he and his father move to the Island, after his dad is offered a job working for the Dharma Initiative. On the Island, Ben begins to see visions of his mother, while Roger starts drinking heavily and verbally abusing him. Ben develops a hatred for the Dharma Initiative and one day runs away from the Barracks. He comes across Richard Alpert (Nestor Carbonell), one of the Island natives known to the Initiative as the "Hostiles", in the jungle, who grants Ben's request to join his group but tells him he needs to be very patient.[2] Season five's "Namaste" shows a young Ben coming into contact with a captured Sayid Jarrah (Naveen Andrews), who along with several other Oceanic Flight 815 survivors has been brought back in time from 2007. In the following episode, "He's Our You", he helps free Sayid under the impression Sayid was sent by the Others to bring him to Richard. Sayid instead shoots Ben and leaves him for dead. Fellow crash survivor Jack Shephard (Matthew Fox) refuses to help the boy, so Kate Austen (Evangeline Lilly) and James "Sawyer" Ford (Josh Holloway) take Ben to Richard, who informs them Ben will henceforth lose his innocence and always be one of the Others. In 1988, Charles Widmore, leader of the Others, sends Ben to kill French scientist Danielle Rousseau (Melissa Farman), who was marooned on the island. However, when Ben learns Rousseau has a child, he kidnaps the baby Alex Rousseau, warning Rousseau to never come looking for the baby if she wants either of them to live.[3] Four years after this, it is revealed in flashbacks Ben kills his father with poison gas, then discovers every Dharma Initiative member dead, also from poison gas. He banishes Charles Widmore from the island and assumes his leadership role, as he is the only one who can allegedly interact with their real leader, Jacob, and communicate his will to the group.[2] Two days before the crash of Oceanic Flight 815, Ben discovers he has a spinal tumor. After witnessing the crash, he sends Ethan Rom (William Mapother) and Goodwin Stanhope (Brett Cullen) to investigate. He chooses Goodwin in order to remove Ben's competition for the affections of Juliet Burke (Elizabeth Mitchell), a woman recruited to the island three years previously in order to help the Others with their fertility problems.[4] After the crash[edit] Seasons two to four[edit] In the season 3 episode "Exposé", Ben and Juliet enter a Dharma station, the Pearl, and watch Jack on a monitor. Ben tells Juliet he will convince Jack to perform surgery on him.[5] After Goodwin dies, Ben shows Juliet the corpse, so she knows she is Ben's and will be on the Island forever.[4] Ben makes his first appearance in the season two episode "One of Them", where he is caught in a trap set by Danielle Rousseau (Mira Furlan). He pretends to be Henry Gale, a man from Minnesota who crashed on the island while traveling via hot air balloon. Rousseau turns him over to Sayid, who takes him to the Swan Station, where he is held captive and interrogated.[6] Ben is exposed as a fraud when the body of the real Henry Gale is found, but he is set free by Michael Dawson (Harold Perrineau), a crash survivor whose son has been kidnapped by the Others.[7] When Michael successfully brings Jack, Kate, and Sawyer to the pier, Ben gives him a boat so he can leave the Island with his son.[8] Ben then takes Jack, Kate, and Sawyer to a smaller island nearby.[9] In the beginning of season three, Ben gives Juliet the task of interrogating Jack, while Kate and Sawyer are kept in cages.[10] He admits to Jack about having a tumor on his spine, and asks him to remove it in order for him to leave the Island. During the surgery he wakes up, where Jack refuses to finish until Kate and Sawyer are safely away from the Others.[11] After they escape, Ben's operation is finished.[12] He returns to the Barracks with the rest of the Others, and Jack in tow.[13] When John Locke (Terry O'Quinn) comes to rescue Jack, he and Ben have a confrontation. Ben tells Locke of a "magic box" which can produce whatever someone wishes for and shows him his father, Anthony Cooper (Kevin Tighe), who they are holding captive and was brought to the Island because of the box.[14] Ben offers Locke the opportunity to join the Others, but only if he kills Cooper; Ben knows he won't kill in cold blood, and so makes the offer as a way to humiliate Locke.[15] Locke returns a few days later with Cooper's corpse, having used Sawyer to do the deed for him, so Ben takes him to meet Jacob. When Ben discovers Locke can hear Jacob, he shoots Locke and leaves him for dead.[2] He returns to the Others' camp, and tells Richard, now his second-in-command, to lead the remaining Others to the Temple. Ben takes Alex with him as he attempts to prevent Jack from sending a radio message to a nearby freighter. He reunites Alex with her mother, and claims if Jack contacts the freighter, every single person on the Island will die. Ben is beaten and taken hostage, and forced to watch as the freighter is contacted.[16] In the first episode of season four, "The Beginning of the End", the survivors divide into two groups. Those who believe the people from the freighter to be dangerous, Ben among them, join Locke and head to the Barracks.[17] After Ben confesses the freighter crew has come to capture him, Miles Straume (Ken Leung), a medium from the freighter, makes a deal with Ben, asking for $3.2 million in exchange for reporting Ben as dead to Charles Widmore (Alan Dale), the man who sent the freighter. Ben agrees after Miles rebuffs his claims such a small fortune is beyond him.[18] Ben eventually gets his freedom when he tells Locke who sent the freighter.[4] Once free, Ben urges Alex, and her boyfriend and mother, to travel to the Temple, for protection from the people on the freighter. However, they are ambushed en route by mercenaries from the freighter and all but Alex are killed. Alex is taken hostage after revealing herself to be Ben's daughter.[19] In "The Shape of Things to Come", Martin Keamy (Kevin Durand), the leader of the mercenaries, threatens to shoot Alex if Ben does not come forward; Ben staunchly denies any attachment to her, which results in her execution. Ben claims Widmore has "changed the rules", then summons the smoke monster to attack the mercenaries. He then leaves with Locke and Hugo "Hurley" Reyes (Jorge Garcia) to communicate with Jacob.[20] Locke enters Jacob's cabin alone, and returns stating they need to move the Island.[21] They go to the Orchid, a Dharma station which allows them to do this. Ben sends Locke to become the new leader of the Others, then enters a secret level of the Orchid. He turns a large frozen wheel in the wall, which teleports the Island to a new location.[22] Ben himself is transported to the Sahara Desert, specifically, Tunisia, which was formerly the ancient country of Carthage.[20] The flashforwards in "The Shape of Things to Come" show Ben arrives in the Sahara Desert ten months ahead of when he left the Island.[20] Ben finds Sayid at the funeral of his wife Nadia (Andrea Gabriel), and recruits Sayid as his personal assassin, telling him Widmore ordered the assassination of his wife.[20] Ben provides Sayid with a list of targets, all of which he successfully kills over the next three years. At one point, Ben infiltrates Widmore's penthouse apartment in London to inform him of his intention to kill his daughter, Penelope (Sonya Walger), as retribution for the death of Alex.[20] Seasons five and six[edit] When Locke leaves the island to bring the survivors back to the island, Ben tracks him down. He gets Locke to reveal what he knows about returning to the island, then kills him and stages it as a suicide. Ben visits Jack in the funeral home housing Locke's body, telling Jack he will help him return to the island, but the only way to get back is to bring everyone who had left it, including Locke's corpse. Ben boards Ajira Airways Flight 316 with the rest of survivors, which then crashes on the island. Jack, Kate, Hurley, and Sayid are transported to 1977, while Sun and Ben remain in the 2007 with a resurrected Locke. The plane crash lands on the Hydra Island, so Ben attempts to take a boat to the main island. Sun strikes him in the back of the head and takes the boat with Frank, so Ben is left in the care of the other survivors, including Locke. After Ben regains consciousness and finds Locke to be alive, he convinces Locke he knew bringing him to the island would resurrect him, and he stopped Locke's suicide attempt merely to gain information. Locke travels with Ben, who is to be judged by the Monster. After they fail to find the Monster at the Barracks, they head to the Temple. As Ben and Locke travel through a series of tunnels beneath the Temple, Ben falls through the floor, so Locke leaves to get something that he can pull him up with. The Monster flows out of a grate below and surrounds Ben, showing flashes of decisions he made in his life involving Alex. The Monster takes the form of Alex and pushes Ben against a wall. She says she knows Ben is planning to kill Locke again, and if he does she will hunt him down and destroy him. She orders him to follow Locke and do whatever he asks, then disappears. They return to the Others' camp, where Locke gathers the group together and announces he is taking them to see Jacob.[23] As they are walking, Ben relates his experience with the Monster and his promise to do whatever Locke asks, so Locke convinces Ben to kill Jacob.[24] Richard leads them to the base of the statue, where Jacob lives. Within, they are met by Jacob (Mark Pellegrino). Jacob greets Locke and observes Locke has found a loophole. It is revealed that Locke was not resurrected, and is instead the Monster taking the form of Locke. Ben confronts Jacob about why he never revealed himself at any time during Ben's tenure as leader, but when Jacob is dismissive towards him, he stabs Jacob twice, killing him - and in doing so, binds his destiny to the island, sealing his own fate. After Jacob's death, the Monster tells Ben to fetch Richard, as he wants to speak to him. However, when Ben exits the statue, Richard throws him down beside the corpse of the real John Locke, which has been brought to the statue by survivors of the Ajira flight, led by Ilana Verdansky (Zuleikha Robinson). Ben is forced by Ilana's group to bring them to the imposter Locke. They start shooting at the Monster, but he disappears, then returns in its black smoke form, killing Ilana's group. The Monster returns to Locke's form and mockingly informs Ben of the real Locke's last thoughts, while being strangled by Ben. Afterwards, Ben comforts Ilana when he finds her crying in Jacob's chamber and sets off with her, Sun, and Frank Lapidus (Jeff Fahey) to bury Locke before going to the Temple, where they believe they will be safe from the Monster. At Locke's funeral, Ben provides the eulogy, and expresses his sincere apologies for killing Locke. When they arrive at the Temple, the Monster is destroying the place. They return to the beach as a temporary shelter, and Ben attempts to make amends with everyone for killing Jacob. Ilana then forces him to dig a grave and explains she will kill Ben for murdering her father figure. Later, the Monster visits Ben, telling him to join him and then magically frees Ben. After Ben escapes, Ilana chases after him, and the two come face-to-face at the jungle when Ben points a rifle at her. Ben explains to her why he really killed Jacob, particularly grieving his daughter. Ilana understands and allows him to rejoin their group, which he does. Hurley, Jack, and Richard show up and join their group, then have a meeting, deciding what to do next. Richard suggests they should stop the Monster escaping by blowing up the Ajira plane. After Hurley destroys the available dynamite from the shipwrecked Black Rock, Richard insists he will find other explosives. Ben and Miles join Richard, while the rest decide to go talk to the Monster. When Ben, Richard and Miles arrive at the Barracks, Widmore is there, and is soon joined by the Monster. Ben murders Widmore before he is able to make a deal with the Monster to spare his daughter. The Monster and Ben find Desmond and the Monster forces him to go destroy the Island. They run into Jack's group and they both go to the heart of the Island, where Desmond removes the cork of the Island, causing the Island to begin collapsing. After Jack kills the Monster, Ben and Hurley volunteer to stay behind on the Island with Jack to assist him relighting the Island. Jack tells them he will die doing this and Jack gives Hurley the new position of being protector of the Island. Ben advises him to approach his Island duties with his kindness and helpful attitude. Hurley asks Ben to become his advisor, to which he is honored. After an undisclosed period of time, Ben, on orders from Hurley, arrives at the Dharma Logistics Warehouse in Guam. He speaks to the two workers there and instructs them that the facility is being shut down. Afterward, Ben arrives at the Santa Rosa Mental Hospital and visits Walt. Ben tells him that he is still special and that he can help his father, Michael, even though he is dead, and offers Walt a job to return to the island. The afterlife experienced by the survivors is shown during season six. In "The Substitute", Ben Linus is shown as a teacher of European History. In "Dr. Linus", Ben laments his life in general, particularly because his principal, Reynolds, does not care for the school. He is living with his father, Roger (Jon Gries), who is on life support. At school, he is shown to have a close relationship with his star pupil, Alex, and befriends a substitute teacher, John Locke. While studying together, Alex tells Ben that Principal Reynolds is having a sexual affair with one of the school nurses on campus. Ben attempts to blackmail Reynolds, threatening to reveal his affair and citing his position as principal as the demand. However, Reynolds swiftly retaliates by saying if he makes good on his threats, Alex's chances of going to Yale University will decrease substantially, as he is requested to write her a recommendation letter. Wanting to save Alex's educational future, Ben backs down. Days later, Ben notices Desmond Hume waiting outside the school in his car for an extended amount of time. Desmond runs over Locke, and swiftly drives off. As soon as the ambulance arrives, Ben gets in and sits next to the critically injured Locke, assuring him everything will be all right. When Locke returns to the school, Desmond does as well, and Ben catches him. Desmond beats Ben severely saying he was only trying to help Locke let go. Ben has a vision from his previous life during Desmond's beating. Ben believes him and relays Locke this information. When Alex sees how badly Ben was beaten, she invites him to her house where her mother, Danielle, fixes him supper. Danielle tells Ben that Alex views him as a father, and Ben begins to cry. Ben waits outside the chapel where the Oceanic survivors plan to move on together, and he sees Locke for the last time. Ben sincerely apologizes to Locke for killing him, and Locke forgives him. Hurley later comes out of the chapel and invites Ben in, but Ben politely declines saying he is not ready to move on, saying he "has a few things to work out". Hurley accepts this, and tells Ben that he was a "real good number two", thanking him for his help in protecting the island. Ben, touched by this, responds "And you were a great number one, Hugo." Personality[edit] "That's what my father does - he manipulates people. He makes you think it's your idea but it's his." Ben, although extremely well-mannered, has an impeccable ability to lie and manipulate the people around him, even when he is at a physical disadvantage. He often speaks in a low, emotionless monotone when at his most unreadable, frequently sprinkling his speech with sarcasm or dry, humorless jokes.[25] He can also be petty and vindictive, even to the point of murder, when he does not get what he wants. He claims to have been born on the Island,[10] leading to him being thought of as a miracle by the Others, as pregnant women die on the island;[26] but later confesses to Locke that he was lying.[2] He unsuccessfully tries to convince the survivors he is Henry Gale,[27] although succeeds in manipulating Locke to turn against Jack while held prisoner under this guise.[28] While he claims he will not sacrifice innocent lives in order to accomplish his goals,[19] he has been shown to do quite the opposite. In the third season finale, Ben is informed by Tom Friendly (M. C. Gainey), an Other, that they have captured three of the crash survivors: Sayid Jarrah, Bernard Nadler (Sam Anderson), and Jin-Soo Kwon (Daniel Dae Kim). When Tom tells Ben they are unwilling to reveal any information about the rest of the survivors, Ben quickly replies "Shoot Kwon... You want them to answer questions, kill Kwon - do it now".[16] Conversely, Ben refuses to allow his spy on the freighter to destroy it long before it reaches the Island, as he would not kill anyone who "did not deserve to die".[19] Furthermore, when Locke confronts Ben about causing the freighter to explode, Ben coldly replies, "So?"[22] "I have full sympathy [for Ben]. I believe he has a mission and an agenda that he hasn't shared with us yet. The survival of the earth may depend on Ben's work, so it justifies his ruthless behavior. Maybe I'm just fantasizing or deluding myself." Ben's unclear motives have led to speculation about his possible status as a villain. Ben Rawson-Jones from Digital Spy describes Ben as a "supposed villain", pondering "Could he really have been the good guy all along" following the fourth season episode "The Shape of Things to Come".[30] Actor Michael Emerson suspects where Ben's loyalties lie will always be ambiguous, making this a "wonderful role".[31] He is rarely shown losing control of his emotions, but when he does, it is done in a big and childish way.[32] Emerson explains "He's cold because any trace of warmth makes him vulnerable to his enemies".[33] Ben is also known for his commitment to the island and doing whatever is necessary to protect it.[34] He has no qualms with Locke attempting to kill Naomi (Marsha Thomason) and even Jack after the survivors begin to call the freighter.[16] He undertakes the risky and unpredictable step of moving the Island to prevent the freighter crew, and thus Charles Widmore, from finding it.[22] He always has a plan and is described by Kevin Thompson from The Palm Beach Post as a "know-it-all",[35] which another reviewer thinks is because "[Ben] talks quietly, in a menacingly measured drawl... with lots of pauses and emphases".[36] Ben also appears to know Turkish, as he asks the bedouins on horseback "Türkçe biliyor musunuz?" late in season 4. Development[edit] In 2001, Michael Emerson won a Primetime Emmy Award for his guest appearance as serial killer William Hinks on The Practice.[33] The Lost producers liked his work on The Practice, so they were keen to cast Emerson in the role of Ben, then known as "Henry Gale", as they thought he would fit the character well.[37] He was originally contracted to appear in just three episodes of Lost,[38][39] making his first appearance midway through the second season, in episode "One of Them". The producers were so impressed by him that they contracted him for a further five episodes, citing the scene at the end of "The Whole Truth" where Ben asks for milk as the moment they knew he was a "keeper".[33] He was then made a part of the regular cast from the third season.[40] Had Emerson not worked out during his initial appearances a different actor would have been cast for the leader of the Others, but it was always intended the survivors would have the leader right under their noses and not realize it.[38] During one episode of the Official Lost Podcast, the producers state they always knew Ben would be the "Big Bad".[41] Emerson had no idea of his character's importance during his second season recurring role. He was told nothing about Ben's backstory and would only receive scripts at the last minute.[42] He enjoyed how the ambiguity of Ben's motives allowed him to "paint it the way [he] please[s]".[31] Sterling Beaumon was cast to play Ben in the flashbacks of episode "The Man Behind the Curtain".[2] Emerson's wife Carrie Preston was cast as Ben's mother following Emerson telling people at parties she was desperate for a part on the show.[42] Referring to the scene in the third season where Ben seemingly fits Sawyer with a lethal pacemaker, Emerson comments "Sadistic may be the word, but he doesn't seem to take much relish in it. He's just sort of detached, he looks at it coldly. I sometimes feel like everything to him is a sort of scientific experiment and he is interested in a dispassionate way in how the experiment runs its course. I think some day if we ever find out what his parentage is, that his parents were people of science".[43] Elizabeth Mitchell, who plays Juliet, did not think it was a "huge surprise for Juliet that Ben had feelings for [Juliet], but I still think it was... it was horrifying under the circumstances". She also thought "[Juliet has] this kind of wonderful mind, and I think that Ben probably has a tremendous respect for that. It's not because Juliet is so enticing, it's just the fact that she's got this amazing mind, she has this amazing, you know, intelligence, and I think that's what intrigues him, that's what draws him into her".[32] During season four the producers deliberately left it ambiguous as to whether Ben was a part of the Oceanic 6 (six survivors of the plane crash that make it off the Island) after he appeared in one of Sayid's flashforwards.[44] Reception[edit] Critical reception[edit] During the beginning of season three, Chris Carabott from IGN described Ben as "one of the best 'villains on television', due to his 'eerie manner' and 'methodical delivery'".[45] Later in the season Carabott had a problem with Ben being so deceptive, as "anything he imparts must be taken with a grain of salt".[46] Jeff Jensen of Entertainment Weekly also noted this, saying "I don't trust Ben. I have no idea when he's lying and when he's telling the truth. The only thing I'm reasonably sure of is that everything he says is for the purpose of impacting a character — and the audience".[47] Ben's father issues revealed towards the end of season three are described as "not the most original Lost character trait by any means but it is the thrust behind Ben's development into the genocidal maniac he eventually becomes".[48] Following the penultimate episode of the season, Carabott stated "Even with his limited screen time, Michael Emerson's performance shines through and we hope that he survives the events of the finale because we love seeing his character every week."[49] Erin Martell from TV Squad picked the Others as one of her season three highlights, partly due to the development of Ben, adding "I cannot even picture the final three seasons without Ben".[50] Martell also gave six reasons to look forward to season four, one of which was Ben Linus.[51] Aubry D'Arminio of Entertainment Weekly describes "savvy Ben" as a "captivating minor character".[52] Jeff Jensen of Entertainment Weekly praised Emerson's acting in the beginning of season four, calling him "a genius in [the] role".[53] Alan Sepinwall from The Star-Ledger worried "the actor is so good and the character so popular that he's kept alive even though it makes all the heroes look like idiots".[54] Following "Confirmed Dead", Entertainment Weekly's Jeff Jensen felt "Isn't the whole business of Ben manipulating Locke with the promise of Island secrets getting just a little bit old?"[55] SyFy Portal's Dan Compora said that "The more I hate Ben, the more I realize that Michael Emerson is just a very fine actor doing his job".[25] Don Williams of BuddyTV said "consider my mind blown again", referring to the flashforward in "The Economist" where it is revealed that Sayid is working for Ben.[56] Oscar Dahl of BuddyTV called Emerson an acting "god".[57] Chris Carabott from IGN found one of the best moments of "Eggtown", was the power struggle between Locke and Ben, because "Their scenes together are amongst the best in the series and the one that opens "Eggtown" is a perfect display of how well Michael Emerson and Terry O'Quinn work together. O'Quinn captures Locke's uncertainty perfectly in the opening scene and it's always fun to watch Ben prey on any weakness of character."[58] Kevin Thompson of The Palm Beach Post wrote "with those big ol' eyes of his, [Emerson] could always say more with a lengthy stare than he could with twenty pages of dialogue.... [He has], once again, proved why he has become Lost's star as well as its heart and soul.... an Emmy should belong to [him]."[35] Jennifer Godwin of E! wrote that "no one has ever done better work humanizing a supervillain."[59] Matt Roush of TV Guide puts Ben in "The Shape of Things to Come" in the top 20 moments of the week, stating "Michael Emerson on Lost. It doesn't get better than that".[60] Ben Rawson-Jones of Digital Spy describes Emerson's performance as "fantastic", with "many layers of intrigue and humanity".[30] John Kubicek of BuddyTV also found his performance "fantastic", adding "he nailed it".[61] Critic Kelly Woo, from TV Squad, placed him on second on her list of "Seven new characters that worked", ranking just below Desmond Hume, also from Lost.[62] Awards[edit] In 2006, Michael Emerson was nominated for the Satellite Award for Best Supporting Actor – Series, Miniseries, or Television Film, but lost out to Tony Plana from Ugly Betty.[63] In 2007, following the third season, Emerson was nominated for the Saturn Award for Best Supporting Actor on Television, losing to Masi Oka from Heroes.[64] Later in the year, Emerson was nominated for the Primetime Emmy Award for Outstanding Supporting Actor in a Drama Series at the 59th Primetime Emmy Awards, but lost to fellow Lost cast member Terry O'Quinn.[65] Emerson was nominated again for the Satellite Award for Best Supporting Actor - Series, Miniseries, or Television Film, this time losing to David Zayas from Dexter,[66] but eventually won the Saturn Award for Best Supporting Actor on Television, beating out fellow Lost actors Terry O'Quinn and Josh Holloway.[67] Emerson was also nominated for the Teen Choice Award for Best Villain.[68] In 2008, Emerson was nominated again for the Primetime Emmy Award at the 60th Primetime Emmy Awards, but lost to Željko Ivanek from Damages.[69] On September 20, 2009, Emerson finally won the Primetime Emmy Award for his portrayal of Ben Linus at the 61st Primetime Emmy Awards. In 2010, Emerson was nominated for the Golden Globe Award for Best Supporting Actor – Series, Miniseries, or Television Film, but lost to John Lithgow from Dexter. For his final nomination for his portrayal of Ben Linus, Emerson was nominated again for the Primetime Emmy Award at the 62nd Primetime Emmy Awards, this time losing to Aaron Paul from Breaking Bad. References[edit] - ^ "25 Greatest TV Characters of All Time" (in English). September 19, 2010. TV Guide Network. - ^ a b c d e Bobby Roth (2007-05-09). "The Man Behind the Curtain". Lost. Season 3. Episode 20. ABC. "Solitary". Lost. Season 1. Episode 9. ABC. - ^ a b c Eric Laneuville (2008-03-06). "The Other Woman". Lost. Season 4. Episode 6. ABC. - ^ Stephen Williams (2007-03-28). "Exposé". Lost. Season 3. Episode 14. ABC. - ^ Stephen Williams (2006-02-15). "One of Them". Lost. Season 2. Episode 14. ABC. "Two for the Road". Lost. Season 2. Episode 20. ABC. "Live Together, Die Alone". Lost. Season 2. Episode 23. ABC. - ^ Stephen Williams (2006-10-25). "Every Man for Himself". Lost. Season 3. Episode 4. ABC. - ^ a b Jack Bender (2006-10-04). "A Tale of Two Cities". Lost. Season 3. Episode 1. ABC. Lost. Season 3. Episode 6. ABC. - ^ Stephen Williams (2007-02-07). "Not in Portland". Lost. Season 3. Episode 7. ABC. "Stranger in a Strange Land". Lost. Season 3. Episode 9. ABC. "The Man from Tallahassee". Lost. Season 3. Episode 13. ABC. - ^ Eric Laneuville (2007-05-02). "The Brig". Lost. Season 3. Episode 19. ABC. - ^ a b c Jack Bender (2007-05-23). "Through the Looking Glass". Lost. Season 3. Episode 22. ABC. "The Beginning of the End". Lost. Season 4. Episode 1. ABC. - ^ Stephen Williams (2008-02-21). "Eggtown". Lost. Season 4. Episode 4. ABC. - ^ a b c Stephen Williams (2008-03-20). "Meet Kevin Johnson". Lost. Season 4. Episode 8. ABC. - ^ a b c d e Jack Bender (2008-04-24). "The Shape of Things to Come". Lost. Season 4. Episode 9. ABC. "Cabin Fever". Lost. Season 4. Episode 11. ABC. - ^ a b c Jack Bender & Stephen Williams (2008-05-29). "There's No Place Like Home". Lost. Season 4. Episode 12, 13 & 14. ABC. - ^ "Follow the Leader". Stephen Willams. Writ. Paul Zbyszewski & Elizabeth Sarnoff. Lost ABC. No. 15, season 5 - ^ The Incident, Part 2 - ^ a b Compora, Dan, (March 7, 2008) "Lost Review", SyFy Portal. Retrieved on October 4, 2008. "One Of Us". Lost. Season 3. Episode 16. ABC. "The Whole Truth". Lost. Season 2. Episode 16. ABC. - ^ Stephen Williams (2006-03-29). "Lockdown". Lost. Season 2. Episode 17. ABC. - ^ Ravitz, Justin, (May 25, 2007). "‘Lost’: What Can Ben Tell Us About Season Four?". New York Magazine. Retrieved on February 19, 2008. - ^ a b Rawson-Jones, Ben, (May 4, 2008) "S04E09: 'The Shape Of Things To Come'", Digital Spy. Retrieved on September 29, 2008. - ^ a b Webb Mitovich, Matt, (May 28, 2008) "Lost's Michael Emerson, Part 2: More Burning Questions", TV Guide. Retrieved on September 29, 2008. - ^ a b Official Lost Podcast March 6, 2008. - ^ a b c Denise Martin (September 17, 2008). "Michael Emerson's 'Lost' world". Los Angeles Times. Retrieved on September 30, 2008. - ^ Day, Patrick Kevin, (April 25, 2008) "'Lost': Ben Linus gets tough", Los Angeles Times. Retrieved on September 29, 2008. - ^ a b Thompson, Kevin, (April 25, 2008) "The Night Belongs To Big Ben", The Palm Beach Post. Retrieved on May 19, 2008. - ^ (May 3, 2008) "Lost's big question: why is this man so scary?", Telegraph. Retrieved on October 12, 2008. - ^ Audio commentary for "The Man Behind the Curtain, Season 3 DVD set of Lost - ^ a b Official Lost Podcast March 26, 2007. "How Henry Gale became the leader of The Others". TV Squad. "Back to the land of the 'Lost'". The Boston Globe. Retrieved on September 30, 2008. - ^ Official Lost Podcast May 11, 2007. - ^ a b Denise Martin (September 15, 2008). "'Lost' start Michael Emerson: What you didn't know". The Los Angeles Times. Retrieved on September 30, 2008. - ^ Weightman, Stuart (January 2007). Actor Michael Emerson – It's a Small World, TV Zone Special 74. Retrieved on November 13, 2008. - ^ Official Lost Podcast February 28, 2008. - ^ Carabott, Chris, (February 8, 2007) "Lost: "Not in Portland" Review", IGN. Retrieved on October 6, 2008. - ^ Carabott, Chris, (May 3, 2007) "Lost: "The Brig" Review", IGN. Retrieved on November 29, 2008. - ^ Jensen, Jeff, (May 3, 2007) "Getting Even With Dad", Entertainment Weekly. Retrieved on October 4, 2008. - ^ Carabott, Chris, (May 10, 2007) "Lost: "The Man Behind the Curtain" Review", IGN. Retrieved on October 6, 2008. - ^ Carabott, Chris, (May 17, 2007) "Lost: "Greatest Hits" Review", IGN. Retrieved on October 6, 2008. - ^ Martell, Erin, (May 31, 2007) "Lost season three highlights", TV Squad. Retrieved on October 6, 2008. - ^ Martell, Erin, (January 29, 2008) "Six reasons to look forward to season four of Lost", TV Squad. Retrieved on October 6, 2008. - ^ Aubry D'Arminio, "TV on DVD," Entertainment Weekly 1026 (December 19, 2008): 58. - ^ Jensen, Jeff, (March 6, 2008) "The Loves of Juliet", Entertainment Weekly. Retrieved on October 4, 2008. - ^ Sepinwall, Alan, (February 7, 2008) "Who Ya Gonna Call? Miles!", The Star-Ledger. Retrieved on June 21, 2008. - ^ Jensen, Jeff "Doc", (February 7, 2008) "Chute First, Ask Questions Later", Entertainment Weekly. Retrieved on March 15, 2008. - ^ Williams, Don (February 14, 2008). "Lost: Episode 4.3 "The Economist" Live Thoughts". BuddyTV. Archived from the original on 17 February 2008. Retrieved February 17, 2008. - ^ Dahl, Oscar, (March 8, 2008) "Every Episode is a Ben Episode", BuddyTV. Retrieved on October 4, 2008. - ^ Carabott, Chris, (February 22, 2008) "Kate Causes Trouble for Locke and His Group", IGN. Retrieved on February 23, 2008. - ^ Godwin, Jennifer, (April 25, 2008) "Death, Dear Ones and the Monster: Michael Emerson Talks Lost", E!. Retrieved on April 25, 2008. - ^ Roush, Matt, (April 25, 2008) "Week in Review: 20 Unforgettable Moments", TV Guide. Retrieved on October 4, 2008. - ^ Kubicek, John, (April 25, 2008) "Lost Easter Eggs: 'The Shape of Things to Come'", BuddyTV. Retrieved on April 26, 2008. - ^ Woo, Kelly (September 30, 2008). "Seven new characters that worked". TV Squad. Archived from the original on 2 October 2008. Retrieved October 3, 2008. - ^ "2006 11th Annual SATELLITE Awards". International Press Academy. Archived from the original on March 5, 2008. Retrieved March 6, 2008. - ^ Erin Martell (February 20, 2006). "Lost receives seven Saturn Award nominations". TV Squad. - ^ United Press International, (September 16, 2007). "'Lost' star Terry O'Quinn wins best supporting drama actor Emmy". RealityTVWorld.com. Retrieved on February 19, 2008. - ^ "2007 12th Annual SATELLITE Awards". International Press Academy. Archived from the original on 2008-10-15. - ^ Gregg Kilday (June 24, 2008). "'Enchanted' runs rings around Saturn Awards". The Hollywood Reporter. Archived from the original on June 28, 2008. Retrieved June 24, 2008. - ^ Adam Finley (July 3, 2007). "Teen Choice nominees announced". TV Squad. Archived from the original on 18 February 2008. Retrieved March 6, 2008. - ^ Academy of Television Arts & Sciences, (July 17, 2008) "Complete 2008 Nominations List". Retrieved on July 17, 2008.