http___en.wikipedia.org_wiki_Ignacy_Mo_C5_9Bcicki_1.xml
1.1 2.1 3.1 4.1 4.2 4.3 4.4 5.1 5.2 5.3 5.4 6.1 6.2 7.1 7.2 7.3 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 8.6
Игнаци Мошчицки Игна̀ци Мошчѝцки (на полски: Ignacy Mościcki) е полски химик и политик, президент на Полша (1926-39) с най-дълго управление в историята на страната (13 години). Биография[редактиране | edit source] Роден е на 1 декември 1867 година в Мерзаново, малко село близо до Чеханов. Завършва училище във Варшава и учи химия в политехникума в Рига. По това време се присъединява към полската нелегална лява организация Пролетариат. Когато завършва се връща във Варшава, но е заплашен от царската тайна полиция с доживотен затвор в Сибир и е принуден да имигрира през 1892 в Лондон. През 1896 година му е предложена позиция на асистент във Фрибурския университет в Швейцария. Там патентова метод за евтино индустриално производство на азотна киселина. През 1912 година се мести в Лвов, където приема позицията „Ръководител по физическа химия и техническа електрохимия“ в Лвовския политехникум. През 1925 година е избран за ректор на политехникума, но скоро след това отива във Варшава, за да продължи изследователската си дейност в тамошния политехникум. След майския преврат на Йозеф Пилсудски, на 1 юни 1926 година Мошчицки, някогашен сподвижник на Пилсудски в Полската социалистическа партия, е избран за президент на Полша от Народното събрание по препоръка на Пилсудски (след като той самият отказва да поеме този пост). В ролята си на президент Мошчицки е силно подчинен на Пилсудски и никога не изразява открито несъгласие с водачеството на маршала. След смъртта на Пилсудски през 1935 година, неговите привърженици се разделят на три фракции: тези, които подкрепят Мошчицки като негов наследник; тези, които подкрепят генерал Едвард Ридз-Шмигли; и тези, които подкрепят министър-председателя Валери Славек. Целейки да отстрани Суавек от играта, Мошчицки сключва споразумение за разделение на властта с Ридз-Шмигли, което маргинализира Славек като сериозен политически играч до края на годината. По силата на това споразумение Ридз-Шмигли следва да бъде де факто водач на Полша, до избухването на войната, а Мошчицки остава със солидно влияние, тъй като продължава да заема поста на президент на републиката. Мошчицки е водещата умерена личност по време на режима, наричан тогава „режима на полковниците“ поради силното присъствие на военни офицери в полското правителство. Той се противопоставя на много от националистическите изблици на стоящия по-вдясно Ридз-Шмигли, но техният пакт остава малко или много непокътнат. Мошчицки продължава да бъде президент до септември 1939 година, когато е интерниран в Румъния и е принуден от Франция да си подаде оставка. Прехвърля поста си на Владислав Рачкевич, след като първият му избор за политически наследник е отхвърлен от френското правителство. През декември 1939 година е пуснат на свобода и му е разрешено да емигрира в Швейцария, където остава до края на Втората световна война. Умира в дома си близо до Женева на 2 октомври 1946 година.
1.1 2.1 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 4.1 4.2 4.3 5.1 6.1 7.1 7.2 7.3 8.1 8.2 8.3 9.1 10.1 11.1 11.2 12.1 12.2 13.1 13.2 14.1 14.2 15.1 15.2 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 20.2 21.1 22.1 23.1 23.2 23.3 24.1 24.2 24.3 25.1 25.2 25.3 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1 32.1 33.1 34.1 35.1 36.1 37.1 38.1 39.1 40.1
Ignacy Mościcki Ignacy Mościcki (Polish pronunciation: [iɡˈnat͡sɨ mɔˈɕt͡ɕit͡skʲi]; 1 December 1867 – 2 October 1946) was a Polish chemist, politician, and President of Poland from 1926 to 1939.[1] Initially associated with the socialist movement, between 1912-1922 he became a professor at the Lwów Polytechnic. He was an author of the novel method of obtaining nitric acid from the air. In 1925 he was elected Rector of the Technical University of Lwów and professor of the Warsaw University of Technology. In 1926 he was elected president of the Second Polish Republic and his presidency which lasted for over 13 years was the longest in Poland's history. In 1930 he initiated the construction of a chemical complex in Mościce near Tarnów. After the outbreak of World War II he was interned in Romania. On September 30, 1939 he resigned from the presidency and moved to Switzerland, where he remained until his death. He was buried in the Cathedral of St. John in Warsaw. He was a great scientist, inventor and a builder of the Polish chemical industry. Biography[edit] Ignacy Mościcki was born on 1 December 1867 in Mierzanowo, a small village near Ciechanów, Poland. After completing school in Warsaw, he studied chemistry at the Riga Polytechnicum. There he joined the Polish underground leftist organization, Proletariat. On graduating, he returned to Warsaw, but was threatened by the Tsarist secret police with life imprisonment in Siberia and was forced to emigrate in 1892 to London. In 1896 he was offered an assistantship at the University of Fribourg in Switzerland. There he patented a method for cheap industrial production of nitric acid. In 1912 Mościcki moved to Lwów, where he accepted a chair in physical chemistry and technical electrochemistry at the Lwów Polytechnic.[2] In 1925 he was elected rector of the Polytechnic, but soon moved to Warsaw to continue his research at the Warsaw Polytechnic. After Józef Piłsudski's May 1926 coup d'état, on 1 June 1926, Mościcki – an erstwhile associate of Piłsudski's in the Polish Socialist Party – was elected president of Poland by the National Assembly, on Piłsudski's recommendation (after Piłsudski himself refused the office). As president, Mościcki was subservient to Piłsudski, never openly showing dissent from any aspect of the Marshal's leadership. After Piłsudski's death in 1935, Piłsudski's followers divided into three main factions: those supporting Mościcki as Piłsudski's successor; those supporting General Edward Rydz-Śmigły; and those supporting Prime Minister Walery Sławek. With a view to eliminating Sławek from the game, Mościcki concluded a power-sharing agreement with Rydz-Śmigły, which saw Sławek marginalized as a serious political player by the end of the year. As a result of this agreement, Rydz-Śmigły would become the de facto leader of Poland until the outbreak of the war, while Mościcki remained influential by continuing in office as president. Mościcki was the leading moderate figure in the regime, which was referred to as the "colonels' government" due to the major presence of military officers in the Polish government. Mościcki opposed many of the nationalist excesses of the more right-wing Rydz-Śmigły, but their pact remained more or less intact. Mościcki remained president until September 1939, when he was interned in Romania[3] and was forced by France to resign his office. He transferred it to Władysław Raczkiewicz, after his first choice was rejected by the French government. In December 1939 Mościcki was released and allowed to move to Switzerland, where he remained through World War II. He died at his home near Geneva on 2 October 1946. Gallery[edit] See also[edit] Notes[edit] - ^ August Zaleski was president of the Polish Government in Exile for 25 years, from 1947 until his death. - ^ Norman Davies, God's Playground, vol. II, Oxford University Press, 1986, ISBN 0-19-821944-X, p. 422. - ^ Stanislaw Mikolajczyk, The Pattern of Soviet Domination, Sampson Low, Marston & Co., 1948, p. 6. External links[edit] - "Ignacy Mościcki (1867–1946)". poland.gov.pl. Retrieved 20 August 2011. - "Ignacy Mościcki". president.pl. Retrieved 20 August 2011. - "Ignacy Mościcki". Encyclopædia Britannica. Retrieved 20 August 2011. - 1867 births - 1946 deaths - People from Ciechanów County - People from Płock Governorate - Clan of Ślepowron - Polish Socialist Party politicians - Presidents of Poland - Polish physical chemists - Polish inventors - Members of the Lwów Scientific Society - Riga Technical University alumni - Knights Grand Cross of the Order of St. Olav - Recipients of the Order of the White Eagle (Poland) - Recipients of the Collar of the Order of the White Star - Burials at St. John's Archcathedral, Warsaw