http___en.wikipedia.org_wiki_Calvados_2.xml
1.1 2.1 2.2 3.1 3.2 4.1 5.1 6.1 6.2 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 8.1 9.1 9.2 10.1 10.2 11.1 12.1 12.2 12.3 12.4 13.1 14.1 14.2 14.3 14.4 14.5 15.1 16.1 16.2 16.3 16.4 16.5 16.6 17.1 18.1 18.2 19.1 20.1 20.2 20.3 21.1 22.1 22.2 23.1 24.1 24.2 24.3 24.4 24.5 24.6 24.7 24.8 25.1 25.2 25.3 26.1 26.2 26.3 26.4 27.1 27.2 28.1 29.1 29.2 29.3 30.1 31.1 32.1 32.2 33.1 34.1 35.1 36.1 37.1 37.2 37.3 37.4 38.1 38.2 38.3 39.1 40.1 41.1 41.2 42.1 43.1 44.1 45.1 46.1 47.1 48.1 49.1 50.1 51.1 52.1 53.1 54.1 55.1 56.1 57.1 58.1 59.1 60.1 60.2 61.1 62.1 63.1 64.1 65.1 66.1 67.1 68.1 69.1 70.1 71.1 72.1 73.1 74.1 75.1 76.1 77.1 78.1 79.1 80.1 81.1 82.1 83.1 84.1 85.1 86.1 87.1 88.1 89.1 90.1 91.1
Калвадос (напитка) - Тази статия е за алкохолната напитка. За едноименния френски департамент вижте Калвадос (департамент). Кальвадос (на френски: Calvados) е ябълково бренди, получено чрез дестилация на сайдер, което се прави традиционно във френския регион Долна Нормандия. Калвадосът има алкохолно съдържание около 40 градуса. Съдържание История[редактиране | edit source] Първото споменаване на това питие е свързано с името на френския благородник Жил дьо Губервил, който през 1553 г. в своя "Дневник" пише за дестилацията на сайдер в Нормандия. Тогава напитката все още не носи настоящето си име. Своето име напитката получава по името на един от корабите на испанската армада, която през 1588 г. се отправя от Испания на север, за да завладее британските острови. Един от испанските кораби - "El Calvador" претърпява корабокрушение край френските брегове, и то в района, където се произвежда ябълковото бренди. Оттогава местните наричат провинцията Калвадос, и през 1790 г. Франция официално записва района с това име. По името на района и ябълковото бренди получава името "калвадос" - първоначално в разговорната реч в средата на XIX век, а впоследствие и в правилата "Appellation d’Origine Contrôlée" (AOC) през 1942 г. Апелации[редактиране | edit source] Както болшинството френски регионални продукти с уникални традиции като (вино, коняк, сирене) и др., и спрямо калвадоса се прилагат правилата "Appellation d’Origine Contrôlée". През 1997 г. са определени три апелации (ограничени строго контролирани райони за производство на определен продукт) за калвадос: AOC calvados, Calvados Pays d’Auge и Calvados Domfrontais. Производството на калвадос е ограничено във френските департаменти Калвадос, Манш, Орн и части от департаментите Ер, Майен, Сарт и Ер и Лоар. Общо 1572 населени места имат право да продават ябълково бренди с името "калвадос". AOC calvados[редактиране | edit source] В тази апелация са регистрирани 6000 производители, от които 400 големи. Характерни са отсъствието на строги правила и като следствие - голямо разнообразие от стилове и качество. В тази апелация обикновено калвадоса се прави чрез еднократна дестилация в цилиндрични ("колоновидни") дестилатори, някои от които са подвижни. Дестилатът отлежава минимум 2 години в дъбови бъчви. Calvados Pays d’Auge[редактиране | edit source] В тази апелация са регистрирани 2500 производители, от които 40 големи. Характерно за района е че при производството на калвадос се използват само ябълки. Сайдерът ферментира минимум 6 месеца. В тази апелация обикновено калвадоса се прави чрез двойна дестилация, която дава доста по мек и сладък алкохол, подходящ за дълго отлежаване. Дестилатът отлежава минимум 2 години в дъбови бъчви. Calvados Domfrontais[редактиране | edit source] В тази апелация са регистрирани 1500 производители, от които 5 големи. Характерно за района е че при производството на калвадос се използват ябълки и круши. Овощните градини трябва да включват 15 % крушови дръвчета, като 25 % от тях трябва да са по стари от 16 години. За производство на калвадос се използват минимум 30 % крушов спирт, но на практика напитката съдържа до 50 % крушов дестилат. В тази апелация обикновено калвадоса се прави чрез еднократна дестилация в цилиндрични ("колоновидни") дестилатори. Дестилатът отлежава минимум 3 години в дъбови бъчви. Подбор на ябълките и крушите[редактиране | edit source] Производителите използват само малки ябълки със силен и интензивен аромат. В Нормандия се отглеждат стотици сортове, но за Pays d'Auge се препоръчват само 48 сорта. За разлика от виното, което може да бъде направено само от един сорт грозде, Калвадос изисква внимателен подбор на различни сортове. Калвадос се произвежда чрез смесване на различни спиртове. Правилното смесване прави възможно да се поддържа един и същи вкус в продължение на много години, независимо от годишните промени в качеството на ябълките и крушите. За да постигне това, всеки производител обикновено отглежда между 20 и 40 различни сортове ябълки. Различните сортове ябълки, в зависимост от киселинността, горчивината и съдържанието на захари и танини са разделени в четири категории : горчиви, горчиво-сладки, сладки и кисели. Обикновено в производството на калвадос се влагат 10 % горчиви сортове, 70 % горчиво-сладки и 20 % кисели. Крушите са съпоставими с категорията кисели ябълки. Производство и отлежаване[редактиране | edit source] Различните сортове ябълки се събират в ранната есен. След като бъдат набрани, ябълките се оставят известно време на открито, докато узреят напълно, след което постъпват в дестилериите. Ябълките се измиват и се транспортират към ябълкова "преса", където са пасират. Получената смес се прецежда и се получава гъст екстрат, който се оставя да ферментира от няколко седмици до няколко месеца. Към него се прибавя и захар, която се превръща в алкохол. Така се получава сайдер (ябълковото вино), което се дестилира. Алкохолът от виното се извлича след изваряване на виното в меден казан, от който концентрираният алкохол се изпарява в специални съоръжения и след това се охлажда. От 22 литра плодова течност се получава един литър калвадос. След дестилацията напитката все още няма цвят. Тя се превръща в калвадос в резултат на отлежаване в тъмни изби в дъбови бъчви за определен срок, и при определена температура, при което получава характерни цвят и различни аромати. Бъчвите се пълнят с дестилат на 60 - 70 % от обема им. При отлежаването на напитката цветът и се променя от златист в кехлибарен. Тайната на питието се крие в майсторското смесване на отлежалите дестилати. Майсторите в избите създават калвадоса по точно определен начин, като смесват ябълкови и крушови брендита от различни години и реколти. "Операцията" по смесването на готовия калвадос се държи в пълна тайна, която се предава от поколение на поколение във всяка компания. В зависимост от рецептата калвадоса има алкохолно съдържание от 30 до 50 градуса, най често около 40. Полученият краен продукт се отличава със силен ванилов аромат вкус на прясно разрязана ябълка, както и с нотки на червени плодове, на ядки или мед в зависимост от вида и възрастта. Видове калвадос[редактиране | edit source] Потребителите могат да разберат за възраста и качеството на калвадоса по специалните обозначения на етикетите на бутилките. Указаният на етикета срок на отлежаване означава, че всеки от включените в състава на калвадоса спиртове има срок на отлежаване не по малък от посочения. За калвадос са възприети следните обозначения : - Fine, Trois etoiles ("Три звезди"), Trois pommes ("три ябълки", фр.) - отлежал в бъчва минимум 2 години; - Vieux или Reserve - минимум 3 години; - V.O.(Very Old), VO, Vieille Reserve, V.S.O.P. (Very Superior Old Pale), VSOP - минимум 4 години; - Extra, X.O.(Extra Old), XO, Napoleon, Hors d’Age, Age Inconnu - минимум 6 години; - Age 12 ans, 15 ans d’age - минимум посочения брой години; - винтажни калвадоси от определена годишна реколта. Консумация[редактиране | edit source] Калвадос се пие чист, без вода или натурални сокове. Обикновено се сервира след хранене. Няма нужда да се охлажда допълнително. Ценителите го определят като напитка, която на вкус е между бренди и ракия. Калвадос се използва и като съставка за много коктейли. Сред най-успешните смесени напитки с негово участие са "Калвапириня" (калвадос, ябълков сок и лайм), "Нормандия" (калвадос, малинов и лимонов сок) и "Бокаж" (калвадос, кайсиев ликьор, портокалов сок и сироп от нар). За тях барманите ползват 3-годишни калвадоси. Водещи производители[редактиране | edit source] - Anee (AOC calvados) - Boulard S.A.C.B. (Calvados Pays d’Auge) - Busnel (Calvados Pays d’Auge) - Adrien Camut (Calvados Pays d’Auge) - Chateau du Breuil (Calvados Pays d’Auge) - Christian Drouin — 'Coeur de Lion' (Calvados Pays d’Auge) - Le Clos d’Orval (AOC calvados) - Comte Louis de Lauriston (Calvados Domfrontais) - Coquerel (AOC calvados) - Daron (Calvados Pays d’Auge) - David - Philippe Daufresne (Calvados Pays d’Auge) - Serge Desfrieches (Calvados Pays d’Auge) - Des Deux-Sapins, Earl Jaouen - Des Grimaux, Earl - Desvoye - Domaine de la Merite (AOC calvados) - Domaine Dupont (Calvados Pays d’Auge) - Fermicalva (AOC calvados) - Ferme de l’Hermitiere (AOC calvados) - Giard, S.C.E.A. (Calvados Pays d’Auge) - Victor Gontier (Calvados Domfrontais) - Roger GROULT (Calvados Pays d’Auge) - Houley - Michel HUARD (AOC calvados) - Michel Hubert (Calvados Pays d’Auge) - Pierre Huet (Calvados Pays d’Auge) - Lebrec - Lecompte (Calvados Pays d’Auge) - Lelouvier - Lemorton (Calvados Domfrontais) - Le Pere Jules (Calvados Pays d’Auge) - Leroyer - Les Remparts - Les Vergers de Champ-Hubert - Macrel - Manoir de Querville (Calvados Pays d’Auge) - Francois et Stephane Grandval (Calvados Pays d’Auge) - Manoir d’Apreval (Calvados Pays d’Auge) - Martayrol - Morin (AOC calvados) - PARC du MOULIN - Pere Magloire (Calvados Pays d’Auge) - Philippe Piednoir - Pomypom - Preaux - Sapiniere - Toutain Pere Magloire е най-известната марка калвадос в света, която се произвежда от 1821 г. и заема 27 % дял от целия световен пазар на тази напитка. Литература[редактиране | edit source] - Младенова, Ани, "Вкусът на Нормандия", сп.Бакхус, март 2002 г., бр.35, с.64 - 66; Външни препратки[редактиране | edit source]
1.1 2.1 2.2 3.1 4.1 5.1 5.2 5.3 6.1 6.2 7.1 8.1 9.1 10.1 10.2 10.3 10.4 11.1 12.1 13.1 13.2 14.1 15.1 15.2 16.1 17.1 17.2 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 25.2 25.3 25.4 25.5 26.1 26.2 27.1 28.1 28.2 29.1 29.2 30.1 30.2 30.3 30.4 31.1 32.1 33.1 34.1 35.1 36.1 37.1 37.2 38.1 39.1 40.1 44.1 47.1 48.1 49.1 49.2 50.1 51.1 52.1 53.1 54.1 55.1 55.2 55.3 56.1 56.2 56.3 57.1 58.1 59.1 60.1 61.1 62.1 63.1
Calvados Calvados (French pronunciation: [kal.va.dos]; English /ˈkælvədoʊs/) is a department in the Lower Normandy region in northwestern France. It takes its name from a cluster of rocks off the English Channel coast. Contents History[edit] Calvados is one of the original 83 departments created during the French Revolution on 4 March 1790. It was created from a part of the former province of Normandy. The name "Orne inférieure" was originally proposed for the department, but it was ultimately decided to call the area Calvados. Its etymology is most likely derived from the Salvador, a ship from the Spanish Armada that sank by the rocks near Arromanches-les-bains in 1588. However, others insist that the name Calvados was derived from calva dorsa, meaning bare backs, in reference to two sparsely vegetated rocks off its shore.[1] After the allied victory at Waterloo the department was occupied by Prussian troops between June 1815 and November 1818. On 6 June 1944, the Allied forces landed on the beaches of the Bay of the Seine in what became known as the Battle of Normandy. Geography[edit] Calvados belongs to the region of Basse-Normandie and is surrounded by the departments of Seine-Maritime, Eure, Orne and Manche. To the north is the Baie de la Seine, part of the English Channel. On the east, the Seine River forms the boundary with Seine-Maritime. Calvados includes the Bessin area, the Pays d'Auge and the area known as the "Suisse normande" ("Norman Switzerland"). The most notable places in Calvados include Deauville and the formerly elegant 19th-century casino resorts of the coast. Economy[edit] Agriculture dominates the economy of Calvados. The area is known for producing butter, cheese, cider and Calvados, the apple-based spirit that takes its name from the area. Politics[edit] The President of the General Council is the centrist Jean-Léonce Dupont, the former dominant figure of the right and centre in the department. The Conseil General of Calvados and Devon County Council signed a Twinning Charter in 1971 to develop links with the English county of Devon.[2] Demography[edit] The inhabitants of Calvados are called "Calvadosiens" (male) and "Calvadosiennes" (female). In 1999, Calvados had 648,299 inhabitants, making it the 30th most populated French department. Age distribution in Calvados: - 75 years and older: 7.2% - 60 – 74 years old: 13.16% - 40 – 59 years old: 25.52% - 20 – 39 years old: 28.53% - 0 – 19 years old: 25.6% Culture[edit] The Bayeux Tapestry is on display in Bayeux and makes the city one of the most-visited tourist destinations in Normandy. Juno Beach Centre at Courseulles-sur-Mer, Calvados, commemorates the D-Day landing of the Canadian liberation forces at Juno Beach during World War II in 1944. The cult of Saint Thérèse de Lisieux brings large numbers of people on pilgrimage to Lisieux, where she lived in a Carmelite convent. Every September, Deauville hosts the Festival of the American Movie and the beach resort of Cabourg hosts the Festival of the Romantic Movie. Annually, the city of Caen celebrates the festival of the electronical cultures called "Nordik Impakt" & The festival of Beauregard, just around Caen. The local dialect of the Norman language is known as Augeron. It is spoken by a minority of the population. Tourism[edit] Calvados is one of the most visited areas in France because of its seaside resorts which are among the most prestigious in France with their luxurious hotels, casinos, green countryside, manors, castles, the quiet, the chalk cliffs, the typical Norman houses, the history of William the Conqueror, Caen, Bayeux, Lisieux, the famous D-day beaches and numerous museums about the Second World War. The culinary specialties from the verdant countryside of Calvados are abundant: cider, calvados, camembert and Pont-l'Évêque cheeses. One of the advantage of Calvados is to be fairly near large urban centers (Paris, Ile de France). Calvados is therefore often preferred for holidays and for weekends and sometimes considered as the countryside of Paris . Calvados, via the port of Ouistreham, is an entrance to the continent from Britain. There are two airports: Caen-Carpiquet and Deauville-Saint Gatien. The department of Calvados has several popular tourist areas: the Bessin, the Plain of Caen, the Bocage Virois, the Côte de Nacre, the Côte Fleurie and the Pays d'Auge. Several beaches of Calvados are popular for water sports, including Cabourg and Merville-Franceville-Plage. Tourist capacity (2001): - 7,818 hotel rooms - 13,734 camping sites - 1,176 beds (holiday villages) - 619 rural gites Municipalities with more than 10% of second homes[edit] This ranking takes into account all the municipalities having over 10% of second homes in the departement of Calvados. 80% of owners are from the Paris area, 10% are English and 10% are local. According to the general census of the population of 1 January 2006, 18.9% of housing available in the department were second homes. Table[edit] - Source INSEE, chiffres au 1 January 2006. A fragment of the Bayeux Tapestry Half-timber houses in Beuvron-en-Auge, one of The Most Beautiful Villages of France Sport[edit] Aquatic sports are often played on the coasts and beaches, for example, kite surfing and beach volleyball. Stade Malherbe Caen is a professional football team from Caen, who currently play in Ligue 2. See also[edit] - Cantons of the Calvados department - Communes of the Calvados department - Arrondissements of the Calvados department Notes[edit] - ^ Lepelley, René (1990). Calvados, qui es-tu, d'où viens-tu ou le nom énigmatique d'un département Français : Critique d'une tradition, hypothèses diverses, proposition d'interprétation. Corlet. - ^ "Twinning". Devon County Council. Retrieved 8 December 2009. External links[edit] - (English) Calvados Stratégie – Calvados Development Agency - (French) Economic news from Calvados - (French) General Council website - (French) Prefecture website - (English) Calvados on the Open Directory Project - (English) Encyclopædia Britannica's guide to D-Day