https___en.wikipedia.org_wiki_Hyaena.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 3.1 4.1 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 5.6 5.7 6.1 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 7.6 7.7 7.8 8.1 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 9.6 10.1 10.2 10.3 10.4 10.5 10.6 10.7 10.8 11.1 11.2 11.3 12.1 13.1 13.2 14.1 15.1 15.2 15.3 15.4 15.5 16.1 16.2 16.3 17.1 18.1 18.2 18.3 18.4 18.5 18.6 19.1 20.1 20.2 20.3 20.4 20.5 20.6 20.7 20.8
Ивичеста хиена Ивичестата хиена (Hyaena hyaena) е хищник, представител на семейство Хиени. Обитава северните части на Африка и значителна част от Азия от Средиземно море до Бенгалския залив. Характерен вид е за индийския субконтинент, но не се среща на остров Цейлон. В Субсахарска Африка видът се среща по-рядко и практически местообитанията му не се припокриват с тези на петнистата хиена. В историческото минало видът е бил обитател и на Южна Европа, а през Средновековието се е срещал често и в Мала Азия. Съдържание Разпространение[редактиране | редактиране на кода] Историческият ареал на местообитание на ивичестата хиена обхваща Западна Африка през Сахел до Танзания на изток. На север достига до Средиземно море преминава в Азия до Турция и Кавказките страни, а на юг целия Арабски полуостров. Преминава през Иран, някои страни от Централна Азия до Афганистан с изключение на най-високите части на страната в Хиндукуш. На юг обхваща голяма част от Индия. Днес разпространението на вида е изключително разпокъсано и е съставено от множество изолирани популации. Единствено в районите на Етиопия, Кения и Танзания популацията е по-плътна и сравнително добре запазена. Неизвестни са данните и за разпространението на вида в Иран, Пакистан и Афганистан. Местообитания[редактиране | редактиране на кода] Ивичестите хиени предпочитат сухи корита на реки, ручеи, дерета, скалисти клисури и пещери. Живеят в райони с ниски глинести хълмове с пустинна и степна растителност. Срещат се и в области, обрасли с гъсти храсти. Избягват обаче високите планини и обширни гористи местности. Ако обитават пустиня, то източникът на вода трябва да се намира в рамките до 10 километра. Предпочитат слабо населени райони, но понякога посещават градини, лозя и бостани. Хиените не обитават райони, където има стабилна снежна покривка и не понасят висока влажност на въздуха. Често могат да бъдат открити в близост до населените места. Описание[редактиране | редактиране на кода] Ивичестата хиена е сравнително едро животно. Височината при холката достига до 80 cm, теглото на мъжките достига до 55—60 kg. Мъжките са по-едри от женските. Височината на предната част на тялото на фона на сравнително късото тяло допълнително се подчертава и от гривата и грубата гъста козина достигаща на дължина до 30 cm. В останалите части на тялото дължината на козината не надвишава 7 cm. Космената покривка е груба и права. Краката са здрави и извити. Предните са по-дълги, отколкото задните като така линията на гърба силно се скосява в посока към крупата. При вървеж тялото изглежда още по-принизено в областта на задницата. Предните и задните крайници са снабдени с по четири пръста, които винаги са тясно свързани помежду си. Шията е къса и силна. Главата е масивна, с тежка долна челюст и големи, широки, заострени уши. Главата е въоръжена с масивни дъвкателни мускули. Зъбите са изключително мощни и дават възможност на хиената да се храни с масивни кости. Ивичестите хиени не са гласовити животни. Звуците, които издават представляват разновидност на грухтене, ръмжене и груб дрезгав вой. Той не наподобява по нищо на добре познатия „смях“ при петнистата хиена. Поведение[редактиране | редактиране на кода] Ивичестата хиена е предимно нощно животно, рядко е активна и денем. За разлика от петнистите хиени не образува стада. Хранене[редактиране | редактиране на кода] Основно се хранят с мърша като често силните челюсти им помагат да сдъвчат големите кости на глозганите от тях трупове. Практически обаче ивичестата хиена е всеядна. Тя се храни с всевъзможна храна, която открива. Храни се с насекоми, разрушава птичите гнезда и изяжда яйцата в тях, а напролет в Средна Азия и Задкавказието се възползва от снасянето на яйца на костенурките като често ги унищожава. Корубата на голените костенурки също не представлява проблем за зъбите на хиената. Растенията съставят немалък процент от менюто на хиената. Представителите се хранят с различни видове сочни растения като дини, пъпеши, при което нанасят често вреди по обработваните от човека площи. Хранят се и с орехи и семена. Размножаване[редактиране | редактиране на кода] В северните части на ареала ивичестите хиени се чифтосват в периода януари—февруари, а на юг то не е сезонно обусловено. По аналогичен начин е състоянието и сред хиените отглеждани в зоологическите градини. Бременността е с продължителност 90 — 91 дни. Раждат от 2 до 4 малки, които проглеждат седмица или малко по-късно. В отглеждането им вземат участие и двамата родители, но когато са в плен е възможно мъжките да изядат малките. Половата зрялост при младите настъпва на 3—4 годишна възраст. Източници[редактиране | редактиране на кода] - ↑ ((en)) Arumugam, R., Wagner, A. & Mills, G.. Hyaena hyaena. // IUCN Red List of Threatened Species. Version. International Union for Conservation of Nature, 2008. Посетен на 22 March 2009. Database entry includes a brief justification of why this species is of near threatened
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 2.6
Hyaena Hyaena is a genus comprising two of the living species of hyenas: the striped hyena (Hyaena hyaena) from western Asia and northern Africa and the brown hyena (Hyaena brunnea) from southern Africa. The brown hyena has sometimes been placed in a separate genus Parahyaena, or even included in the otherwise fossil genus Pachycrocuta, but recent sources have tended to place it in Hyaena. The brown hyena's skull is larger than that of the striped hyena. The male brown hyena is slightly larger than the female, while the sexes of the striped hyena are equally sized. Both species are smaller than the spotted hyena, but larger than the aardwolf. They are predominantly scavengers.