http___en.wikipedia.org_wiki_Suchandra.xml
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 5.2 5.3 6.1 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 8.1 8.2 8.3 9.1 9.2 9.3 9.4 10.1 11.1 12.1 13.1 13.2 14.1 15.1 15.2 15.3 16.1 17.1 17.2 17.3 17.4 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 23.2 24.1 24.2 24.3 24.4 24.5 25.1 25.2 25.3 25.4 25.5 26.1 27.1 28.1 28.2 28.3 28.4 28.5 29.1 30.1 31.1 31.2 32.1 33.1 34.1 34.2 34.3 34.4 35.1
Калачакра Калачакра (санскрит: कालचक्र; телугу: కాలచక్ర, тибетски: དུས་ཀྱི་འཁོར་ལོ།, монголски: Цогт Цагийн Хүрдэн; китайски: 時輪) е санскритски термин използван в тантрическия будизъм, който буквално значи "колело на времето" или "цикли на времето". Съдържание Традицията Калачакра[редактиране | edit source] Калачакра се отнася както към тантрическото божество (тиб. идам) на Ваджраяна будизма така и към философските и медитационни практики, съдържащи се в рамките на Калачакра тантра и много й коментари. Калачакра Тантра е по-правилно да се нарича Калачакра Лагхутантра и се твърди, че е съкратена форма на оригиналния текст на Калачакра Мулатантра, който вече не съществува. Някои будистки майстори твърдят, че Калачакра е най-модерната форма на Ваджраяна практика, тя със сигурност е един от най-сложните системи в рамките на тантрическия будизъм. Калачакра традицията се върти около концепцията за времето (кала) и цикъла (чакра): от циклите на планетите до циклите на човешкото дишане, тя учи на практиката на работа на най-фините енергии в едно тяло по пътя към просветлението. Калачакра божеството представлява Буда и по този начин всезнанието. Откакто Калачакра е време и всичко е под влиянието на времето, Калачакра знае всичко. Където е неговата духовна съпруга и допълнение Калачакри или Каличакра, тя е наясно с всичко, което е извън времето, необвързано с времето или извън сферата на времето. В яб-юм, те са темпоралността и атемпоралността съеднени в едно. По същия начин, колелото е без начало или край.[1] Калачакра системата е свързана точно с древната ведическата традиция в Индия, която е съществувала много преди да се появи будизма. Калачакра се отнася до много различни традиции, например хиндуистките; Саивите, Самкя, Ваишнава, Ведите, Упанишади и Пураните и джайнизма. Например Калачакра мандала включва, божествата, които са еднакво приети от индусите, джайните и будистите [1]. Калачакра божеството се намира в центъра на Калачакра мандалата в двореца си, състоящ се от четири мандали една в друга: мандалите на Тялото, Речта и Ума, а в самия център са на Мъдростта и на Великото блаженство [2]. Псясъчната Калачакра мандала е посветена едновременно на индивидуалния и на световния мир и физически баланс. Далай Лама обяснява: "Това е начин на засаждане на семена, и семената ще имат кармичен ефект. Човек не е необходимо да присъства на церемонията Калачакра, за да получи нейните предимства. Текста на Калачакра тантра[редактиране | edit source] Калачакра е разделена на пет глави.[2] Земна Калачакра[редактиране | edit source] Първите две глави са за "Земната Калачакра". Първата глава се занимава с това, което се нарича "Външна Калачакра" или физическия свят и по-специално със системата на изчисляване за Калачакра календара, раждането и смъртта на вселените, нашата слънчева система и работата на елементите. Вътрешна Калачакра[редактиране | edit source] Втората глава се занимава с "вътрешната Калачакра" и се отнася до процесите на човешката бременност и раждане, класифицирането на функциите в рамките на човешкото тяло и опит и ваджра кая; израз на физическото съществуване на човека по отношение на каналите, ветровете, капките и така нататък. Човешкият опит е писан от някои в четири сътояния на ума: будност, сън, дълбок сън и четвърти етап, който е достъпен само чрез енергиите на сексуалния оргазъм. Потенциалните (капки), които пораждат тези сътояния са описани заедно с процесите, които произтичат от тях. Път и плод[редактиране | edit source] Последните три глави описват "другата" или "алтернативна Калачакра" и се занимават с пътя и плода. Третата глава се занимава с подготовката за медитационните практики на системата: посвещенията в Калачакра. В четвърта глава се обяснява самите медитативни практики, както медитацията върху мандалата и нейните божества в пораждащите се фазина практиките, и усъвършенстването или завършването етапа на Шестте Йоги. Петата и последна глава описва състоянието на просветлението (Релиджин), като резултат от практиката. Астрология[редактиране | edit source] Фразата "тъй като е извън, така е и в рамките на тялото" често се среща в Калачакра тантра, за да се наблегне на приликите и съответствие между човешките същества и космоса, тази концепция е в основата на Калачакра астрологията, но също така за по-дълбоки връзки и взаимозависимост се преподава в Калачакра литературата. В Тибет, Калачакра астрологическа система е една от основните градивни елементи в състава на астрологически календари.[3] Астрологията в Калачакра не е за различна от западната система, по това, че употребява сложни (и изненадващо точни) астрономически изчисления, за да определи, например, точното местоположение на планетите. История и произход[редактиране | edit source] Най-ранно учение в Индия и по-късни учения от кралството Шамбала Според Калачакра тантра, крал Сучандра (тиб. Дава Сангпо) от кралството Шамбала моли за учение от Буда, което ще му позволи да практикува Дарма без да се отказва от своите земни радости и отговорности. В отговор на молбата му, Буда преподава корена на първата Калачакра тантра в Дханякатака (Палден Дрепунг на тибетски близо до днешен Амаравати), малък град в Андра Прадеш в Югоизточна Индия по общо мнение се намира едновременно на две места по същото време, когато той е също така произнася Праджняпарамита сутрите на връха на Планина на Лешояда в Бихар. Заедно с крал Сучандра, деветдесет и шест второстепенни царе и емисари от Шамбала се разказва, че също получават ученията. Калачакра по този начин преминава директно към Шамбала, където се провежда изключително в продължение на стотици години. По-късните шамбалски царе, Мандужрикирти и Пундарика съкращават и опростяват ученията във Шри Калачакра" или "Лагутантра" и основният му коментар на "Вималапраба", които остават съществуващи и до днес като сърцето на Калачакра литературата. Фрагменти от оригиналната тантра са оцелели, а най-значимият фрагмент "Секодеша" е коментиран от махасидха Наропа. Мандушри Кирти (тиб. Ригден Джампел Дагпа) е роден през 159г. пр.н.е. и управлявал Шамбала, който има 300 510 последователи на религията-живот Млеча (Явана или "западна"), някои от които почитали слънцето. Разказва се, че той изгонва всички еретици от владанията си, но след като по-късни ги изслушва им позволява да се върнат. В тяхна полза и в полза на всички живи същества той обяснява Калачакра ученията. През 59 г. пр.н.е. той абдикира трона на сина си, Пундарика и умира скоро след това влизайки в Самбогакая на Буда.[4] Връзки[редактиране | edit source] Литература[редактиране | edit source] Рерих. Към изучаването на Калачакра; Паралокасиддхи. — Научно издание. — Превод от англ. на руски и комент. от Н. Шабанова. Вижте още[редактиране | edit source] Препратки[редактиране | edit source] - ↑ The term "wheel" evoked herewith is a principal polyvalent sign, teaching tool, organising metaphor and iconographic device within Indian religions. Some Dharmic "wheel" cognates: Dharmachakra, Sudarshana Chakra and Samsara. - ↑ Kilty,G Ornament of Stainless Light, Wisdom 2004, ISBN 0-86171-452-0 - ↑ Tibetan Astrology by Philippe Cornu, Shambala 1997, ISBN 1-57062-217-5 - ↑ Das, Sarat Chandra (1882). Contributions on the Religion and History of Tibet. First published in: Journal of the Asiatic Society of Bengal, Vol. Reprint: Manjushri Publishing House, Delhi. 1970, pp. 81-82. - ↑ Издателство «Основа» при Харковския национален университет
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 3.6 3.7
Suchandra According to Indian and Tibetan legend, King Suchandra (Tib. Dawa Sangpo) of the northeastern Indian Kingdom of Shambhala was the one who requested teaching from the Buddha that would allow him to practice the dharma without renouncing his worldly enjoyments and responsibilities. In response to his request, the Buddha gave the first Kalachakra tantra initiation and teachings at Amaravati, a small town in Andhra Pradesh in southeastern India, supposedly emanating at the same time he was also delivering the Prajna Paramita sutras at Vulture Peak Mountain at Rajgir in North India. Along with King Suchandra, 96 minor kings and emissaries from Shambhala are also said to have received the teachings. Suchandra is considered to be an emanation of Vajrapani, and a bodhisattva on the 10th ground. By practicing the Kalachakra, the whole of Shambhala became an enlightened society, with Suchandra as the ruler. King Suchandra wrote down the Kalachakra teachings he received, composing the 12,000-verse "Mula" or root text, which has not survived. He also built a huge three-dimensional Kalachakra mandala in the center of the kingdom. Suchandra is said to have died only two years after receiving the teachings. The six kings who followed him were known as "dharmarajas" or "truth kings," and each is said to have reigned for over 100 years. The twenty-five rulers that follow them are known as Kalki kings.