http___en.wikipedia.org_wiki_Kylie_Minogue__album__1.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 3.1 3.2 3.3 3.4 4.1 4.2 4.3 5.1 6.1 6.2 6.3 6.4 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 8.1 8.2 8.3 9.1 10.1 10.2 10.3 10.4 11.1 11.2 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 12.6 12.7 12.8 12.9 12.10 12.11 12.12 12.13 12.14 12.15 12.16 12.17 12.18 13.1 14.1 15.1 15.2 15.3 15.4 15.5 15.6 15.7 15.8 15.9 15.10 15.11 15.12 16.1 16.2 16.3 16.4 16.5 16.6 16.7 16.8 16.9 17.1 17.2 17.3 17.4 17.5 17.6 18.1 19.1 19.2 19.3 19.4 19.5 19.6 19.7 19.8 19.9 19.10 19.11 19.12 19.13 19.14 19.15 20.1 20.2 20.3 21.1 21.2 21.3 21.4 21.5 21.6 21.7 21.8 21.9 21.10 22.1 23.1 23.2 23.3 23.4 23.5 23.6 23.7 23.8 23.9 23.10 23.11 23.12 23.13 23.14 23.15 23.16 23.17 23.18 23.19 23.20 23.21 24.1 25.1 25.2 25.3 25.4 25.5 25.6 25.7 25.8 25.9 25.10 25.11 26.1 27.1 27.2 27.3 28.1 29.1 30.1 31.1 32.1 33.1 34.1 35.1 36.1 37.1 38.1 39.1 40.1 41.1 42.1 43.1 44.1 45.1 46.1 47.1 48.1 49.1 50.1 51.1 52.1 53.1 55.1 56.1 57.1 58.1 59.1 60.1 61.1 62.1 63.1 64.1 65.1 66.1 67.1 68.1 69.1 70.1 71.1 72.1 73.1 74.1 75.1 76.1 77.1 78.1 79.1 80.1 81.1 82.1 83.1 84.1 85.1 86.1 87.1 88.1 89.1 90.1 91.1 92.1 93.1 94.1 95.1 96.1 98.1 99.1 100.1 101.1 102.1 103.1 106.1 107.1 108.1 109.1 110.1 111.1 112.1 113.1 114.1 115.1 116.1 117.1 118.1 119.1 120.1
Кайли Миноуг Кайли Ан Миноуг (на английски: Kylie Ann Minogue) е австралийска певица, автор на текстове на песни, както и актриса в киното, театъра и телевизията. Първото участие на Миноуг, което ѝ носи популярност, е ролята ѝ в австралийската сапунена опера „Съседи“ в края на 80-те години на 20. век. След това Кайли продължава своята кариера като поп-изпълнителка. Тя подписва договор с британските композитори и продуценти Сток, Ейткън и Уотърман (Stock, Aitken & Waterman) и представя редица световни хитове. Популярността на Кайли обаче започва да спада в началото на 90-те, което я кара да се отдели от Сток, Ейткън и Уотърман през 1992. Следващите няколко години тя се опитва да се наложи като независим изпълнител и композитор, дистанцирайки се от по-ранните си творби. Въпреки широката публичност на проектите ѝ, албумите на Миноуг не успяват да привлекат достатъчно почитатели и дават най-лошите продажби в кариерата ѝ. През 2000 г. тя възвръща славата си на поп-денс изпълнителка и става известна с провокативните си музикални клипове и скъпоструващите си концерти на живо. Кариерата на Кайли Миноуг е една от най-дългите и най-успешните в съвременната поп-музика, като в Европа и Австралия тя е се нарежда сред най-известните личности и секс-символи на своето поколение. След като ранната ѝ кариера е отричана от много критици в Австралия, сега Миноуг е хвалена за постиженията си; тя държи рекорда за най-високи продажби на билети за концерт на изпълнителка и има 9 песни станали номер едно в класацията за сингли ARIA. [редактиране] Детство и начало на кариерата Кайли Ан Миноуг е родена на 28 май 1968 г. в Мелбърн, Австралия. Преди да стане голяма международна звезда, тя заедно със сестра ѝ Дани, след училище са водени от свръхамбициозните си майка Керъл Джоунс(Дейл) и вуйчо Алън Дейл - (като Брадфорд Мийд в Грозната Бети) , балерина и актьор по всевъзможни кастинги. За разлика от майка ѝ, бащата на Кайли предпочитал да се занимава с професията на счетоводител и слабо се вълнувал от “пайетите”, както се изразяват в едно популярно издание. Малката Кайли бързо е забелязана от режисьорите и още на 11 години се снима в първия си тв сериал “Skyways”, последван от успешния “The Sullivans”, на чиято снимачна площадка среща небезизвестния Джейсън Донавън. През 1984 година Кайли играе ролята на Шарлот в сериала “The Henderson Kids”, след който следва не особено успешният “Zoo Family”. На 15 години младата звезда печели първата си статуетка Logies (австралийският еквивалент на Emmy). След 17 си рожден ден Кайли решава да напусне учлище, за да се посвети изцяло на актьорската професия. Печели ролята на Шарлийн в сериала “Съседи” (втората ѝ среща с Джейсън Донавън). От тук кариерата ѝ тръгва стремглаво нагоре, като печели отново Silver Logies за най-популярна актриса в Австралия и за най-популярен персонаж. Актьорската професия обаче е само една малка частица от таланта на Миноуг. През 1987 година на благотворителен концерт Кайли и останалата част от екипа на “Съседи” са извикани на бис и тъй като нямат нищо предвидено, звездата предлага да изпълни любимата си класика “The Loco-motion” на Малката Ева. Импровизацията предизвиква огромен фурор и веднага Кайли получава предложение да я запише, като сингълът се продава в рекорден тираж по света и остава в чартовете седем седмици на първо място. [редактиране] 1988 - 1992 година Така паралелно с актьорската Кайли започва да развива и певческа кариера. През 1988 година тя е поканена в Лондон да направи първия си албум “Kylie”, от който излизат шест успешни хит сигъли като “I should be so lucky”, “Got to be certain”, новата версия на “Locomotion”, “Je ne sais pas pourquoi” и други попадения. През 1989 година Кайли прави и първия си игрален филм “The delinquents”. Но истинските и огромни успехи тепърва предстоят и то главно в музикалното поприще. Успехът на “Kylie” и продължаващият на “Съседи” кара феновете все по-упорито да искат от своите идоли — Кайли и Донавън да направят дует. Мечтата им е изпълнена с мултиплатинения сингъл “Especially for you”, който е сред трите най-продавани сингли на Кайли по света, достигайки тираж от над 1.5млн копия по света включително и в Америка. След като “унищожава” класациите с хитовете от дебюта си Кайли не спира да работи, а още на следващата година т.е. 1989 вади втория си албум “Enjoy yourself” с първи успешен сингъл от него “Hand on your heart”. Тавата триумфира и с още три хита включително и “Tears on my pillow” - саундтрак към “The delinquents”. Междувременно Джейсън Донавън се отнася доста неочаквано към певческите успехи на приятелката си, като ѝ казва, че се е взела твърде насериозно и е забравила от къде е тръгнала. Завистта на Донавън е трудно приета от чувствителната Кайли, която обаче тепърва прохожда в големия шоубизнес и е решена да го покори. За тази увереност ѝ помага и хващането “на калъп” между Донавън и помощник-режисьорката на “Съседи”. Така Кайли се оказва окончателно в Лондон. С помощта на автори от ранга на Уотърман, Стък и Алткен, както и на собствените си композиторски умения Кайли прави завой в своя музикален облик. Песни като “Better the devil you know”, “Step back in time”, “What do I have to do”, “Shocked” от третия ѝ албум “Rhythm of love” я превръщат в модна икона и показват новата ѝ същност — на изкусителка и лошо момиче. Естесвено Кайли дължи до голяма степен преобразяването си на режисьора Дейвид Хоугън, направил оригиналните визия и замисъл в разбиващите клипове от албума. Песните отново са сред топ 10 в класациите и певицата продължава да трупа слава и да обира благопожеланията на критиката. Най-важна роля за метаморфозата у Кайли обаче има тогавашният ѝ приятел — вокалистът на INXS Майкъл Хътчинс. Техният роман започва с това, че той помага на крехката певица да се избави от един досаден ухажор след приключването на един от концертите ѝ от първото ѝ турне. За Кайли във времето на връзката им Майкъл е Бог. Той успява да промени визията и навиците ѝ посредством разгулен живот, алкохол и наркотици, но не и душата ѝ. За звездата Хътчинс изневерите били нормално нещо, но за чувствата на Кайли били абсурд. Аферата на Майкъл с тв водещата Пола Йейтс слага край на връзката им. Междувременно Кайли е записала и четвъртия си албум “Let’s get to it”. От него излизат също четири сингъла като най-високо в класациите попада кавърът “Give me just a little more time”, а феновете приемат страхотно и баладата “Finer feelings”. След този албум обаче Кайли решава, че не може да продължи музикалното си развитие с компанията PWL и след издаването на достигналия до първо място неин първи бест и двата нови хит-сингъла от него “Celebration” и “What kind of fool…”, тя прекратява договорните си взаимоотношения с звукозаписната къща. [редактиране] 1994 - 1998 година През 1993 година подписва контракт с BMG и лейбъла “Deconstructions”. Първият им общ проект е албумът “Kylie Minogue” от 1994 година. Той е доста различен от досегашните проекти на Кайли, но това не му пречи да се нареди на 4 място във Великобритания и да извади три оригинални и новаторски сингли “Confide in me”, “Put yourself in my place” (любимата балада на Кайли) и може би най-неконвертируемият ѝ сингъл “Where is the feeling”. В този период Кайли и Майкъл Хътчинс обявяват окончателната си раздяла. В телефонен разговор между тях Майкъл я моли да му прости за грешките, но Кайли е категорична. В момента, в който затваря слушалката обаче тя решава, че при следващото му позвъняване ще му прости и те отново ще бъдат щастливи. Следващо позвъняване обаче няма. Два дни по-късно Кайли научава от пресата за самоубийството на Майкъл. Тя трудно понася мисълта и новината и започва да се обвинява за смъртта му. Кошмарът продължава месеци наред, през които тя бяга от мислите си чрез нови проекти. Един от тях е дуетът с Ник Кейв “Where the wild roses grow”, който се превръща в най-продавания сингъл на певеца, а клипът показва нови посоки в творческия път и на двамата. Междувременно Кайли прави роля и за филма с Жан-Клод Ван Дам “Streetfighter”. След двегодишна пауза Кайли обявява излизането на петият ѝ албум “Impossible princess” за началото на септември 1997 година. Трагичната смърт на принцеса Даяна, както и доста технически незиправности забавя проекта с повече от половин година, като той се появява през март 1998, предшестван от синглите “Some kind of bliss” и “Did it again”. Във Великобритания албумът излиза с обложка “Kylie” поради двузначността на предвиденото заглавие. Новата тава на Кайли е посрещната с огромен възторг от феновете, те оценяват положително по-рок звученето в някои от песните на любимата си певица, както и съчетанието с други експериментаторски музикални стилове като дръм енд бейз, хаус и твърда електроника. По ремикс версиите на синглите Кайли работи с най-изявените имена в тази област като Brothers in rhythm, Junior Vasques и други. Критката обаче не спестява резервираността и нападките си срещу текстовете и музиката на песните, които до един са на певицата, както срещу цялостното звучене на “Impossible princess”. Самата Кайли казва, че това е албумът, за който е получавала най-добрата критика в кариерата си. От проекта излиза трети сингъл, електронното парче “Breathe”, а Австралия е наградена и с четвърти - “Cowboy style”. В крайна сметка този албум и до днес остава в съзнанието на хората като най-некомерсиалния, но най-личния за Кайли. Между 1998 и 2000 година Кайли позачезва от хоризонта. Единствено страхотното и пищно турне “Intimate and live” я показва на феновете. Но през този период тя не спира да работи. Подготвя своето ударно завръщане. Напуска BMG и се преориентира към EMI, Parlophone. Преди това обаче издават една страхотна компилация “Hits+”, включваща няколко от най-големите ѝ хитове плюс доста нови и неиздавани песни, и ремикси. [редактиране] 2000 - 2004 година През юни 2000 година Кайли се реабилитира с предизвикалия бурен възторг сингъл “Spinning around”. Песента става номер едно едновременно в няколко държави и континенти. Следва поредният удар с “On a night like this”, както и самият албум “Light years” от септември 2000 година. Кайли пак е там, където ѝ е мястото — принцесата на поп музиката, музикалната икона на не едно поколение. “Light years” вади още няколко много успешни песни като “Kids” с Роби Уилямс, “Please stay”, “Butterfly”. Промяна има не само в музикално, но и в имиджово отношение за Кайли — тя е по-секси от всякога с прословутите си панталонки от клипа на “Spinning around”, както и с цялостна си визуална концепция. Този албум е представен чрез изключително успешното турне "On a night like this". Но успехът не е моментен, а “Light years” е само началото на новата инвазия на Кайли Миноуг в музикалния живот. През септември 2001 година се появява нейната песен-емблема и до днес - “Can’t get you out of my head”. С нея Кайли става номер едно във всяка една държава в Европа, в няколко в Азия, както и в денс класациите в Америка, където също песента предизвиква огромно оживление. Сингълът се продава в двумилионен тираж — невероятно постижение. Освен това певицата се превръща и в единствената освен Мадона изпълнителка, която има номер едно сингъл в три различни десетилетия. Логичното продължение на успеха е албумът “Fever”, продал се в седем милиона копия по целия свят. Хит линията е продължена от уникалното парче “In your eyes”, както и от “Love at a first sight” и “Come into my world”, с което Кайли открива градиозното си турне “Fever tour 2002”. За този албум Кайли получава и първото "Грами" в своята кариера. Междувременно е приключила злополучната ѝ връзка с британския модел Джеймс Гудинг. Той изнася цялата им история по страниците на жълтите вестници, като заявява, че Кайли била егоцентрична и вечно търсеща вини у себе си. Още повече че манекенът бил и ужасно ревнив и изявата на Кайли с Джъстин Тимбърлейк на Британските награди доста го изнервила. След кратка почивка Кайли отново дава заявка за силен албум с пилотния си съавторски хит “Slow” заедно с Емилиана Торини. Песента се настанява удобно под номер едно в хит листите във Великобритания и Австралия, като и до днес държи рекорда за най-дълго престоял на челна позиция сингъл. Атрактивният клип, заснет в Барселона, също си спечелва голям брой фенове, които разграбват сингъла от музикалните магазини. Песните за албума “Body language” са много чувствени и изпети с много стил и елегантност. Кайли е намерила покой и с новия си любим — френският актьор Оливие Мартинес. Още два много успешни сингли вади Кайли от проекта си, това са “Red blooded women”, включващ и дългоочаквания ремикс на “Slow” на Chemical brothers, както и невероятно грациозния хит “Chocolate” с безупречен в хореографско, а и във всяко едно друго отношение клип. След няколко месеца, през октомври 2004 година, Кайли прави нов пробив в класациите с композираното от нея и актуалните Siser sisters парче “I believe in you”, което достига до номер две в чартовете. То е от уникалния по рода си бест на звездата “Ultimate Kylie”, включващ песни от началото на кариерата ѝ досега. Друг нов сингъл в този албум е отново съавторската песен “Giving you up”. В края на 2004 година Кайли е номинирана за награда Грами. [редактиране] 2005-2007 година — Рак на гърдата Кайли е щастлива. Тогава тече най-голямото ѝ досега турне по света, за което билетите се разпродават за няколко минути, за което се готвят танцьори, техници, режисьори, хореографи, сценографи, музиканти, вокалисти или поне около 500 човека екип, който придружава звездата в нейните изпълнения в Европа и Австралия. Но всяка приказка има и хубави, и лоши моменти. За Кайли един черен такъв е началото на месец май 2005 година, когато преди рождения ѝ ден, в разгара на турнето ѝ диагностицират рак на гърдата. Медиите по цял свят гърмят новината, а мениджмънтът на звездата дава официална пресконференция, на която тя обявява, че ѝ предстои операция и евентуално лечение. Оставащите концерти в Австралия и Южна Азия са отменени, като е обявено, че парите от билетите ще бъдат върнати. Феновете обаче обожават Кайли и като пожелание за скорошното ѝ възстановяване не връщат ценните хартийки. Отделно са направени хиляди сайтове, които събират пожелания за Кайли в този момент и които се предават до мениджърите ѝ. Самата тя не веднъж изпраща електронни съобщения до почитатели си, като им благодари за подкрепата. В крайна сметка се налага освен операция и лечение чрез химио и радиотерапия, което приключи едва в началото на 2007. През цялото време освен на милионите фенове Кайли имаше опората и на своето семейство и на приятеля си Оливие. Много слухове за тяхна сватба плъзваха често, но всичките бяха отричани. В последните дни най-популярната съвременна попзвезда направи своите първи медиини изяви. В новия си вид Кайли се показа най-напред на парти на Долче и Габана в Портофино, Италия. Само няколко дена по-късно тя замина за Ню Йорк, където проведе срещи със Scissor Sisters за новите песни, които подготвя сега. По време на лечението Кайли е написала голяма част от парчетата за новия си албум. Според слуховете той ще се казва "Уроци", а първият сингъл, който ще бъде ремиксиран от въздесъщия Junior Vasque. В края на годината Кайли изпълнява и оставащите концерти от спряното си турне като реверанс към хилядите си фенове. В края на 2007 година е издаден албумът с име "X". Най-известните песни от него са "2 Hearts" и "Wow". Певицата издава и документален филм, заедно с Уилям Бейкър, наречен "White Diamond". [редактиране] Участия в реклами Кайли се гмурва много бясно и в рекламата тази година. Още в края на 2006 тя издаде детска книжка. Последва парфюмът ѝ "Darling", който стана най-продаваният на Острова. Веригата "H&M" пък заложи на нея за лятната си колекция и не сбърка, защото облеклата се приеха доста добре. За промоцията Кайли направи и специален мини концерт в Шанхай, Китай. Кайли участва също и в традиционната благотворителната вечер на фестивла в Кан като заедно с Шарън Стоун спретнаха изпровизиран дует. Неслучайно Кайли е любимка на мнозина. От пухкавите сладострастни устни, през модерната музика и актуалните модни линии, панталонките от “Spinning Around”, съблазнителния поглед от “Slow”, убийствения звук на “Can’t get you Out Of My Head”, перфекционизмът, до най-дребния детайл на съвършенството, Кайли дава на всеки онова, което иска да види. Тя е рядка смесица от всичките компоненти и дарби на природата. А ние само можем да ѝ се радваме, като споменем например изпълненията ѝ на Олимпийските игри в Сидни и ултра секси модната ѝ линия “LoveKylie”. Тя е безупречна в кариерата, но това не винаги е знак и за успешен личен живот. [редактиране] Кайли Миноуг в България Кайли Миноуг за първи път гостува в България за концерт през 2008 г. Единственият концерт се състои на 18 май на софийския стадион „Локомотив“. В един от клиповете на Кайли участва момиче от България.Казва се Фелициана от Чепеларе. [редактиране] Дискография [редактиране] Албуми - "Kylie" - 1988 - PWL - "Enjoy Yourself" - 1989 - PWL - "Rhythm of Love" - 1990 - PWL - "Let's get to it" - 1991 - PWL - "Kylie Minogue" - 1994 - Deconstruction - "Impossible princess" - 1997 - Deconstruction - "Light years" - 2000 - Parlophone - "Fever" - 2001 - Parlophone - "Body Language" - 2003 - Parlophone - "X" - 2007 - Parlophone - "Aphrodite" - 2010 - Parlophone [редактиране] Компилации - "Greatest hits" - 1992 - PWL - "Intimate and live" - 1998 - Mushroom - "Hits +" - 2000 - BMG - "Confide in me" - 2002 - BMG - "Artist collection: Kylie Minogue" - 2004 - BMG - "Ultimate Kylie" - 2004 - EMI - "Ultimate Kylie" - 2006 - EMI (издание от турнето) - "Showgirl: Homecoming" - 2007 - EMI - "Irresistible Kylie" - 2007 - BMG [редактиране] Албуми с ремикси - "Kylie's remixes" vol.1 - "Kylie's remixes" vol. 2 - "Greatest remix hits" 1, 2, 3, 4 - "Impossible remixes" - "Mixes" - "Boombox" [редактиране] Сингли - "The Loco-Motion" - 1987 - "I Should Be So Lucky" - 1987 - "Got to Be Certain" - 1988 - "Je Ne Sais Pas Pourquoi" - 1988 - "It's No Secret" - 1988 - "Turn It into Love" - 1988 - "Hand on Your Heart" - 1989 - "Wouldn't Change a Thing" - 1989 - "Never Too Late" - 1989 - "Tears on My Pillow" - 1990 - "Better the Devil You Know" - 1990 - "Step Back in Time" - 1990 - "What Do I Have to Do?" - 1991 - "Shocked" - 1991 - "Word Is Out" - 1991 - "If You Were with Me Now" (с Keith Washington) - 1991 - "I Guess I Like It Like That" (промо сингъл) - 1991 - "Give Me Just a Little More Time" - 1992 - "Finer Feelings" - 1992 - "What Kind of Fool (Heard All That Before)" - 1992 - "Celebration" - 1992 - "Confide in Me" - 1994 - "Put Yourself in My Place" - 1994 - "Where Is the Feeling?" - 1994 - "Some Kind of Bliss" - 1997 - "Did It Again" - 1997 - "Breathe" - 1998 - "Cowboy Style" - 1998 - "Spinning Around" - 2000 - "On a Night like This" - 2000 - "Please Stay" - 2000 - "Your Disco Needs You" - 2001 - "Butterfly" (промо сингъл) - 2001 - "Can't Get You Out of My Head" - 2001 - "In Your Eyes" - 2002 - "Love at First Sight" - 2002 - "Come Into My World" - 2002 - "Secret (Take You Home)" (промо сингъл в Тайван) - 2003 - "Red Blooded Woman" - 2004 - "Chocolate" - 2004 - "I Believe in You" - 2004 - "Giving You Up" - 2005 - "Sometime Samurai" - 2005 - "In My Arms" - 2008 - "All I See" - 2008 - "The One" - 2008 - "All the Lovers" - 2010 - "Get Outta My Way" - 2010 - "Better Than Today" - 2010 - "Put Your Hands Up (If You Feel Love)" - 2011 [редактиране] EP - "A Kylie Christmas" - 2010 - "North American Tour" - 2011 [редактиране] Външни препратки - Официален сайт - Профил на Кайли Миноуг в MySpace - Кайли Миноуг в Last.fm - Профил на Кайли Моноуг в IMDB
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 3.6 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 4.6 4.7 4.8 5.1 5.2 6.1 7.1 8.1 8.2 8.3 8.4 9.1 9.2 9.3 9.4 10.1 10.2 11.1 11.2 11.3 11.4 12.1 13.1 13.2 13.3 13.4 14.1 14.2 14.3 14.4 14.5 14.6 14.7 15.1 15.2 15.3 15.4 15.5 15.6 15.7 15.8 15.9 16.1 16.2 16.3 16.4 16.5 16.6 16.7 16.8 16.9 17.1 18.1 19.1 19.2 19.3 19.4 19.5 19.6 19.7 19.8 19.9 20.1 21.1 21.2 21.3 22.1 23.1 23.2 23.3 23.4 23.5 24.1 24.2 24.3 24.4 24.5 24.6 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1 32.1 33.1 34.1 35.1 35.2 36.1 37.1 37.2 38.1 38.2 39.1 39.2 40.1 40.2 41.1 41.2 42.1 42.2 42.3 43.1 43.2 44.1 44.2 44.3 45.1 46.1 46.2 46.3 47.1 47.2 47.3 48.1 48.2 49.1 49.2 49.3 50.1 50.2 50.3 51.1 51.2 52.1 52.2 52.3 53.1 53.2 54.1 54.2 55.1 55.2 55.3 56.1 56.2 56.3 57.1 57.2 58.1 58.2 58.3 59.1 59.2 59.3 60.1 60.2 61.1 61.2 62.1 62.2 63.1 63.2 63.3 63.4 63.5 63.6 64.1 65.1 66.1 67.1 68.1 69.1 70.1 71.1 71.2 72.1 73.1 74.1 75.1 76.1 77.1 78.1 79.1 80.1 81.1 82.1 83.1 84.1 85.1 86.1 87.1 88.1
Kylie Minogue (album) Kylie Minogue is the self-titled fifth studio album by Australian pop singer Kylie Minogue, which was first released on 19 September 1994. The album was first released by Deconstruction Records/BMG throughout much of the world while in Australia and New Zealand the album was released by Mushroom. Plans for an American release by Imago Records (who issued lead single there) fell through, and the release never took place. With the new deal with her record label, Minogue worked with new producers including Dave Ball, Ingo Vauk, Brothers in Rhythm, Manic Street Preachers and Rob Dougan, which eventually produced her then-future album Impossible Princess (1997). Musically, the album varies with many musical genres but stays in the pop music field. The album represented a new change in Minogue's music, working with more new jack swing, jazz, house and techno music, similar to the musical tones of her previous album. It became the second album by Minogue to consist songs written by her. Originally, the album consisted all songs written by Minogue but A&R Pete Hadfield decided they were heading into the wrong direction, so another seventeen new songs were recorded. The main themes of the album involves with love, with many of the sub-themes heading towards infidelity, putting someone in their own place, sexual intercourse and lust. Examples of the themes come from singles "Confide in Me" and "Put Yourself In My Place, both surrounding the theme of love. Upon release, Kylie Minogue received favorable reviews from most music critics. Many critics praised the simplicity of the album, who thought the midtempo songs were pleasable and praised Minogues vocals and production. Kylie Minogue was a chart success, peaing at number three on the Australian Albums Chart in October 1995 and was certified Gold for shipments of 70,000 copies. It was equally successful in the UK, peaking at number four and was certified Gold for shipments of 100,000 copies. Three singles were released; "Confide in Me", the lead single from the album, became one of Minogue's most successful single releases, reaching number one for five weeks in Australia, number two in the United Kingdom and reaching number one in Israel. The second single "Put Yourself in My Place" reached number eleven in both Australia and the UK. The song featured a popular music video directed by Kier McFarlane. "Where Is the Feeling?" became the third release and reached number 16 in the UK and number 31 in Australia. Minogue did not do an initial world tour or headlining tour to support the album and only based promotion on gigs and TV appearances. To date, the album has sold 2,000,000 copies worldwide.[1] Contents Background and development[edit] When Minogue was at the brink of signing with Deconstruction Records, she released her two singles "What Kind of Fool (Heard All That Before) and "Celebration". According to tabloids back then, they noticed that Minogue or her label PWL progressed no musical direction or development over the years.[2] Although signed for three albums, she recorded four in total, with Let's Get To It being her first album to feature songwriting credits by Minogue.[2] The album became her lowest charting studio album in both Australia and the UK, just peaking inside the top twenty and did not manage to achieve a certification from either industries. She left PWL and signed with Deconstruction to create the eponymous album. Her first album not being yielded by production team Stock Aitken Waterman, it included a variety of new producers and songwriters including Steve Anderson, Dave Seaman and Brothers in Rhythm, all who helped out with the album.[3] Both Anderson and Brothers in Rhythm worked with Minogue previously, both working on her 1992 single "Finer Feelings".[4] Kylie Minogue was Minogue's first release outside of the production team of Stock Aitken Waterman. In an attempt to broaden her fan base and extend herself as an artist, she took an active role in planning the album and sought out a diverse group of artists for her to collaborate with. The first recording sessions took place in 1993 and resulted in two songs recorded with Saint Etienne ("Nothing Can Stop Us" and "When Are You Coming Home?") and eight Minogue co-written songs with The Rapino Brothers ("Aston Martin", "For All I’m Worth", "Gotta Move On", "Difficult By Design", "Love Is on the Line", "Light That I Was Looking For", "Living For Your Loving" and "Automatic Love").[3][5] But Deconstruction's A&R office decided they were heading into the wrong direction, so another seventeen new songs were recorded. These included eight with Brothers in Rhythm ("Confide in Me", "Where Is The Feeling?", "Dangerous Game", "If You Don’t Love Me", "Love Is Waiting", "At The End of the Day" with reproduction on "Automatic Love" and "Love Is on the Line"), four with Jimmy Harry ("If I Was Your Lover", "Put Yourself in My Place", "Intuition", "The World Needs Love"), two with singer-songwriter Gerry DeVeaux ("Surrender" and "No Turning Back"), two with Pete Heller and Terry Farley ("Where Has The Love Gone?" and "Falling") and one with M People ("Time Will Pass You By").[6][7] On the album cover, Minogue attempted to present herself as a serious artist, rather than the vamp-like, sex kitten she had begun to personify. This can be seen not only in the album title, with the inclusion of her surname, but in her choice of outfit. Although the singles’ accompanying videos were amongst her most provocative and overt, the album cover featured black-and-white photography of Minogue wearing horn-rimmed glasses and a conservative trouser and jacket suit with simplistic hair and make-up. Such a combination from someone who had so strenuously promoted herself as a fashion icon was seen by many critics to be an odd, yet suitable choice in representing a more mature image of herself. Composition[edit] The album was, stylistically, a significant departure from Minogue’s previous work. On the album, Minogue experimented with many different music styles including dance, pop, house, acid jazz, adult contemporary and R&B.[8] According to Nick Levine from Digital Spy, "The Singing Budgie stretching her wings and finding she could soar. Kylie Minogue is a sophisticated, stylish dance record that tips its cap – oh-so-elegantly, of course - to everything from midtempo R&B to classic balladry to ambient chill-out to Middle Eastern pop to... erm... M People-produced piano house."[9] The album’s opening track is "Confide in Me". The dance-ballad features breathy vocals and haunting melodies over layers of sweeping strings and nineties drumbeats. In the song, Minogue pleads for her lover to trust and confide in her. The second track, "Surrender" takes on a more R&B sound with Minogue seductively singing over a thick drumbeat. Lyrically, Minogue tells of ‘surrendering’ to her lover. "If I Was Your Lover" continues this R&B vibe, with urban drumbeats and distorted guitar. The song tells of how Minogue would please her man if she was his lover. "Where is the Feeling?" takes on a more acid jazz style with piano and a prominent brass section. Lyrically, the song tells of Minogue feeling vulnerable without her lover and appreciating their company. The fifth song, "Put Yourself in My Place" takes on an adult contemporary ballad style with Minogue singing over a soft guitar and a thick drumbeat. In the song, Minogue talks of relationship issues and urges her lover to see things from her perspective and put themselves in her place. The adult contemporary style continues on the next song, "Dangerous Game". The song features a simplistic production with light drumbeats, piano and a string arrangement. Lyrically, the song tells of feeling alone and yearning for love. The next song, "Automatic Love" is a piano driven mid-tempo with soft guitar over a nineties drumbeat. In the song, Minogue tells of her uncontrollable desires for her lover. Taking on a more house music vibe, "Where Has the Love Gone?" features an effected keyboard over a nineties club beat. Lyrically, the song tells of Minogue seeking an answer for why her relationship failed. The next song, "Falling", features a dance-pop production with a synthesized and bass-heavy backing while Minogue’s vocals are breathy with large amounts of echo. The song tells of how you can overcome your past and fall in love again. The closing track on the album is "Time Will Pass You By". This track revisits the acid jazz style with a prominent brass section over a rhythmic disco drumbeat. Lyrically, the song is about not taking life for granted and enjoying it to its fullest. For the album's Canadian release, Minogue recorded a franglais version of "Confide in Me", known as "Fie-toi à moi". It was released exclusively on the Canadian edition of the album which features different cover artwork.[10] Reception[edit] Critical response[edit] Kylie Minogue had received generally positive reviews from music critics, many praising the slow dance music. Chris True from Allmusic gave it a positive review. He said " Kylie Minogue's fifth album no longer featured the Stock-Aitken-Waterman production gloss and found the diminutive singer working with hip dance producers like David Seaman. From the first notes of the opener "Confide in Me", you know this is not the teen pop queen of old. Kylie Minogue (also note the use of her last name on the cover) wanted to sound grown up, and she pulls it off with ease. While it is still dance-pop, there's atmosphere and style in the songs that wasn't there on Let's Get to It. Definitely the start of the second phase of her career." He had highlighted "Confide in Me", "If I Was Your Lover" and "Automatic Love" as the album picks.[8] Nick Levine from Digital Spy awarded the album four stars out of five. He wrote in his retrospective review;[9] Chart performance[edit] "Kylie Minogue" had debuted at number three in her native Australia and in the United Kingdom at number four; resulting in the album being certified Gold. The Remastered version, also get a Gold certification by BPI. The album debuted at number thirty-nine on the Swedish Albums Chart.[12] Singles[edit] "Confide in Me", the lead single from the album, became one of Minogue's most successful single releases, reaching number one for five weeks in Australia, number two in the United Kingdom and reaching number one in Israel.[13] The song was accompanied by an infomercial-like video. The slow tempo dance track, written and produced by Brothers in Rhythm, featured Minogue's vocals over layers of strings and drumbeats. The second single "Put Yourself in My Place" reached number eleven in both Australia and the UK. The song featured a popular music video directed by Kier McFarlane. Minogue recreated the opening sequence of the classic Jane Fonda film, "Barbarella" (1968) in the video, performing a slow strip tease inside a spacecraft. The follow-up single to "Put Yourself in My Place" was initially planned to be "If I Was Your Lover". Originally mixed by Jimmy Harry, the track was remixed to give it a more urban appeal. The single was supposed to be released in the US first and then in the UK if the US release was successful. After the record contract for the US fell through, the UK single release was scrapped. Instead, "Where Is the Feeling?" became the third release and reached number 16 in the UK and number 31 in Australia. "Time Will Pass You By" was planned to be the final single from the album and remixes were commissioned; the Paul Masterson Mix being one of them.[14][15] Instead, the collaboration with Nick Cave, "Where the Wild Roses Grow", was released in late 1995.[16] Track listing[edit] Credits adapted from the liner notes of Kylie Minogue. Personnel[edit] Charts[edit] Certifications[edit] 1994 Version ^shipments figures based on certification alone Special Edition ^shipments figures based on certification alone References[edit] - ^ Confide in Me: The Irresistible Kylie liner notes. Provided by Deconstruction Records. - ^ a b Kylie: La La La. - ^ a b "track information | discography". mixKylie.co.uk. - ^ Kylie Minogue - Finer Feelings (CD, Album). Discogs.com. - ^ "track information | discography". mixKylie.co.uk. - ^ "track information | discography". mixKylie.co.uk. - ^ "track information | discography". mixKylie.co.uk. - ^ a b True, Chris (19 September 1994). "Kylie Minogue - Kylie Minogue". AllMusic. - ^ a b c "Digital Spy review". Digitalspy.com. - ^ "Discography 1994–1998". MixKylie.co.uk. Retrieved 27 July 2007. - ^ Allmusic review - ^ Steffen Hung. "Kylie Minogue - Kylie Minogue". swedishcharts.com. - ^ "Confide in Me" — chart performance. SloKylie.com. Retrieved 27 July 2007. - ^ "track information | discography". mixKylie.co.uk. - ^ P. Heyer. "Kylie Minogue - Impossible Princess". Kya.pytalhost.net. - ^ "Album Information". MixKylie.co.uk. Retrieved 1 August 2007. - ^ "Kylie Minogue - Kylie Minogue (CD, Album) at Discogs". Discogs.com. - ^ "Kylie Minogue - Kylie Minogue (CD, Album) at Discogs". Discogs.com. 19 September 1994. - ^ "Kylie Minogue - Kylie Minogue (CD) at Discogs". Discogs.com. - ^ "Kylie Minogue - Kylie Minogue (CD) at Discogs". Discogs.com. - ^ Steffen Hung. "Kylie Minogue". Australian-charts.com. - ^ "German Chart Information". Archived from the original on 2 July 2007. Retrieved 9 August 2007. - ^ "Kylie Minogue ORICON". Oricon.co.jp. - ^ Steffen Hung. "Kylie Minogue". Swedishcharts.com. - ^ Steffen Hung. "Kylie Minogue". Hitparade.ch. - ^ "UK Charts > Kylie Minogue". Official Charts Company. - ^ "Australian Albums Chart". Fortunecity.com. - ^ "ARIA Charts – Accreditations – 1994 Albums". Australian Recording Industry Association. - ^ a b "British album certifications – Kylie Minogue – Kylie Minogue". British Phonographic Industry. Enter Kylie Minogue in the field Search. Select Title in the field Search by. Select album in the field By Format. Click Go External links[edit] - Kylie.com — official website. - The Videos - Kylie: The Videos - The Kylie Collection - The Videos 2 - Kylie On the Go – Live In Japan - Let's Get To.. The Videos - Kylie - Live in Dublin - Greatest Hits - The Kylie Tapes 94–98 - Live in Sydney - Intimate and Live - KylieFever2002: Live in Manchester - Greatest Hits 1987–1992 - Greatest Hits 87–97 - Greatest Hits 1987–1999 - Body Language Live - Kylie Minogue: Artist Collection - Ultimate Kylie - Kylie: Showgirl - White Diamond / Showgirl Homecoming - KylieX2008 - Aphrodite Les Folies: Live In London - The Best of Kylie Minogue