http___en.wikipedia.org_wiki_Comecrudan_languages.xml
1.1 2.1 3.1 3.2 3.3 4.1 5.1 5.2 6.1 6.2 7.1 8.1 8.2 9.1 10.1 10.2 11.1 11.2 11.3 12.1 13.1 13.2 13.3 13.4 14.1 15.1 16.1 16.2 16.3 17.1 17.2 17.3 17.4 17.5 17.6 18.1 18.2 18.3 18.4 19.1 19.2 19.3 19.4 20.1 20.2 20.3 21.1 21.2 21.3 21.4 21.5
Изолирани езици Изолираните езици (език-изолат) са онези, които според родословното дърво на езиците не принадлежат към никое от познатите езикови семейства. В този смисъл, на практика, всеки изолиран език представлява отделно семейство, състоящо се само от този език. Изолираните езици са онези, за които има достатъчно данни и отнасянето им към езиково семейство не е доказано, дори и след интензивни опити и усилия това да бъде сторено от лингвистите. В противен случай, онези езици за които просто няма достатъчно данни (примерно хазарски език), се наричат некласифицирани (въпреки че, понякога се групират на база хипотеза по косвени признаци). Изолираните езици (при всяка вероятност) са част от дълбоки езикови сдружения, макросемейства и хиперсемейства, но те като правило се явяват изолати, т.е. не е установена и/или доказана родствената им връзка с друг/други езици и езиково семейство. От друга страна, в съотватстващ контекст, терминът "изолиран език" може да се използва по отношение на отделен език в рамките на езиково семейство, който обаче формира отделна самостоятелна група, състояща се само от този език (например албански, фригийски, венетски в индо-европейското езиково семейство, като в такъв случай за обозначение също се използва терминът "моногрупа"). Без подходящ конкретен контекст, терминът "изолиран език" обичайно се изпълва по принцип с "абсолютен" смисъл (примерно за шумерския). В действителност, някои езици може да бъде изолирани в малки семейства, състоящи се от няколко езика, които предходно са били считани като/за диалекти. Такива са например японското езиково семейство, айнуто езиково семейство, тиренското езиково семейство и т.н. Изолираните езици са такива езици, на които сродните им езици са изчезнали в исторически времена, но те са се съхранили през по-продължителен период от време. Изолираните езици могат да се разглеждат и като специален случай на некласифицирани езици, дори и след активизиране на усилията да се докаже връзката им с други езици. В някои случаи, тези усилия в крайна сметка водят до успех, след което, съответния език престава да се разглежда като изолат. Няколко са причините за съществуването на езици-изолати: - Липсата на живи родствени езици. В този случай изолираният език не може да бъде свързван с друг език/други езици, тъй като неговите родствени са мъртви езици, без да са оставили следа в историята; - Продължителното пребиваване/съществуване в изолация. Ако един език по някакава причина се е отделил от праезика за дълго време, той може да придобие черти/характеристики много различни от другите му сродствени езици, от които са произлезли като общ произход. Това е особен частен случай на езици, свързани не на ниво езиково семейство, но класифицирани на макро или хипер езиково ниво. Източници[редактиране | edit source] - ↑ Trask L.R. The History of Basque. London; New York, 1997; Dalby D. Linguasphere Register. 2000 Вижте също[редактиране | edit source] Литература[редактиране | edit source] - Campbell, Lyle. American Indian languages: The historical linguistics of Native America. New York: Oxford University Press. - Goddard, Ives (Ed.). Languages. Handbook of North American Indians (W. Sturtevant, General Ed.) (Vol. 17). Washington, D. C.: Smithsonian Institution. - Goddard, Ives. Native languages and language families of North America (rev. and enlarged ed. with additions and corrections). Lincoln, NE: University of Nebraska Press (Smithsonian Institute). (Updated version of the map in Goddard 1996). - Grimes, Barbara F. Ethnologue: Languages of the world, (14th ed.). Dallas, TX: SIL International. (Online edition: http://www.ethnologue.com/). - Mithun, Marianne. The languages of Native North America. Cambridge: Cambridge University Press. - Sturtevant, William C. Handbook of North American Indians (Vol. 1-20). Washington, D. C.: Smithsonian Institution. (Vols. 1-3, 16, 18-20 not yet published).
1.1 2.1 2.2 3.1 3.2 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 14.2 14.3 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 22.2 22.3 23.1 23.2 23.3 24.1 24.2 24.3 24.4 24.5 25.1 25.2 25.3 25.4 26.1 26.2 26.3 26.4 27.1 27.2 27.3 28.1 28.2 28.3 29.1 29.2 29.3 30.1 30.2 30.3 30.4 31.1 31.2 31.3
Comecrudan languages Comecrudan refers to a group of possibly related languages spoken in the southernmost part of Texas and in northern Mexico along the Rio Grande. Comecrudo is the most well-known. Very little is known about these languages or the people who spoke them. Knowledge of them primarily consists of word lists collected by European missionaries and explorers. All Comecrudan languages are extinct. Family division[edit] The three languages were: - Comecrudo (also known as Mulato or Carrizo) (†) - Garza (†) - Mamulique (also known as Carrizo de Mamulique) (†) Genetic relationships[edit] In John Wesley Powell's 1891 classification of North American languages, Comecrudo was grouped together with the Cotoname and Coahuilteco languages into a family called Coahuiltecan. John R. Swanton (1915) grouped together the Comecrudo, Cotoname, Coahuilteco, Karankawa, Tonkawa, Atakapa, and Maratino languages into a Coahuiltecan grouping. Edward Sapir (1920) accepted Swanton's proposal and grouped this hypothetical Coahuiltecan into his Hokan stock. After these proposals, documentation of the Garza and Mamulique languages was brought to light. It is now thought that the Comecrudan languages are not part of any of the proposed larger groupings mentioned above. Goddard (1979) believes that there is sufficient similarity between Comecrudan, Garza, and Mamulique for them to be considered genetically related. See also[edit] - Native American languages - Classification schemes for Native American languages - Atanaguaypacam Indians from the Handbook of Texas Online - Coahuiltecan - Coahuiltecan people Bibliography[edit] - Campbell, Lyle. American Indian languages: The historical linguistics of Native America. New York: Oxford University Press. - Campbell, Lyle; & Mithun, Marianne (Eds.). The languages of native America: Historical and comparative assessment. Austin: University of Texas Press. - Goddard, Ives. The languages of south Texas and the lower Rio Grande. In L. Campbell & M. Mithun (Eds.) The languages of native America (pp. 355–389). Austin: University of Texas Press. - Goddard, Ives (Ed.). Languages. Handbook of North American Indians (W. C. Sturtevant, General Ed.) Washington, D. C.: Smithsonian Institution. - Goddard, Ives. Native languages and language families of North America (rev. and enlarged ed. with additions and corrections). Lincoln, NE: University of Nebraska Press (Smithsonian Institution). (Updated version of the map in Goddard 1996). - Mithun, Marianne. The languages of Native North America. Cambridge: Cambridge University Press. - Saldivar, Gabriel. Los Indios de Tamaulipas. Mexico City: Pan American Institute of Geography and History. - Sapir, Edward. The Hokan and Coahuiltecan languages. International Journal of American Linguistics, 1 (4), 280-290. - Sturtevant, William C. (Ed.). Handbook of North American Indians (Vol. Washington, D. C.: Smithsonian Institution. (Vols. 1–3, 16, 18–20 not yet published). - Swanton, John R. (1915). Linguistic position of the tribes of southern Texas and northeastern Mexico. American Anthropologist, 17, 17–40.