http___en.wikipedia.org_wiki_Igor_Ivanov_1.xml
1.1 2.1 3.1 3.2 4.1 5.1 6.1 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1 31.2 31.3 31.4 32.1 33.1 33.2 34.1 34.2 35.1 36.1 36.2 37.1 38.1 39.1 40.1 41.1 42.1 43.1 44.1 45.1 46.1 47.1 48.1 49.1 50.1 51.1 52.1 53.1 53.2 53.3 53.4 54.1 55.1 56.1 57.1 57.2 58.1 62.1 63.1
Игор Иванов Игор Сергеевич Иванов (на руски И́горь Серге́евич Ивано́в) (роден на 23 септември 1945 г. в Москва) e съветски дипломат, руски политик и министър на външните работи от 1998 до 2004 г. През средата на 2007 г. се оттегля от политическата сцена и започва да се занимава с търговска, научна и изследователска дейност. Той е член и председател на Комитета по стратегии и инвестиции, ОАО „ЛУКОЙЛ“[1]. Той е също член на неправителствени организации и клубове, по-специално на Европейския съвет за толерантност и помирение, Надзорния съвет на Международния люксембургски форум за превенция от ядрени катастрофи. Съдържание Ранни години[редактиране | edit source] Игор Иванов е син на руснак и грузинка. През 1969 г. завършва Института за чужди езици „Морис Торез“ в Москва (Московски държавен лингвистичен университет). Присъединява се към съветското външно министерство през 1973 г. и прекарва десетилетие в Испания. Завръща се в Съветския съюз през 1983 г. През 1991 г. става посланик в Мадрид. Образование[редактиране | edit source] - Суворовско военно училище Москва (1963) - Московски държавен институт за чужди езици „Морис Торез“ (1969) - Доктор на историческите науки - Професор на Московския държавен институт по международни отношения Биография[редактиране | edit source] - 1969–1973 - изследовател в Института за световна икономика и международни отношения към Академията на науките на СССР - 1973 - постъпва на работа в системата на съветското Министерство на външните работи - 1973–1978 - втори секретар в 1-ва европейска дивизия на Министерството на външните работи, главен инженер на търговска мисия в Мадрид, първи секретар в Съветското посолство в Испания. - 1978–1980 - съветник в Съветското посолство в Испания - 1980–1983 - министър-съветник в Съветското посолство в Испания - 1983–1984 - експерт 1-ви клас в Европейската дивизия на Министерството на външните работи - 1984–1986 - съветник на групата в Министерството на външните работи, помощник на министъра на външните работи на СССР Едуард Шеварднадзе - 1986–1987 - заместник-началник на отдел, ръководител на Генералния секретариат на Министерството на външните работи - 1987–1989 - първи заместник-ръководител на Генералния секретариат на Министерството на външните работи на СССР - 1989–1991 - началник на Генералния секретариат на Министерството на външните работи на СССР, член на съветското външно министерство, участва в изготвянето на споразумение за предаване на САЩ на акватория в Берингово море по разделителната линия Шеварднадзе - Бейкър - 1991–1992 - извънреден и пълномощен посланик на СССР в Испания - 1992–1995 - извънреден и пълномощен посланик на Руската федерация в Испания - 1995–1998 - първи заместник-министър на външните работи на Руската федерация - 1998–2004 - министър на външните работи на Руската Федерация - 1998–2007 - постоянен член на Съвета за сигурност на Русия - 2004-2007 - секретар на Съвета за сигурност на Русия Министър на външните работи[редактиране | edit source] Назначен е за министър на външните работи на 11 септември 1998 г. Като руски външен министър Иванов е противник на военните действия на НАТО в Югославия. Той е против американската инвазия в Ирак. Играе ключова роля в постигането на споразумение между грузинския президент Едуард Шеварднадзе и опозиционните партии по време на „Революцията на розите“ в Грузия през 2003 г. Оставка[редактиране | edit source] През 2004 г. Иванов е наследен на поста външен министър от Сергей Лавров и е назначен от президента Владимир Путин за секретар на Съвета за сигурност. Подава оставката си на 9 юли 2007 г. На 18 юли президентът Путин приема оставката му и назначава ветерана от КГБ Валентин Соболев на негово място. Социална дейност[редактиране | edit source] През юни 2010 г. Игор Иванов е избран за член на борда на общественото движение „За модернизация.ру“[2] Награди[редактиране | edit source] - Герой на Руската федерация (1999) [3] - Орден за заслуги II степен (1999) - Орден за заслуги IV степен (1996) [4] - Почетен орден (1988) - Медал „850-та годишнина на Москва“ - Почетен служител в дипломатическата служба на Руската федерация (2003) - Орден на Сан Карлос („Големият кръст“, 2001, Колумбия) [5] - Орден на приятелството (2001, Виетнам) - Орденът на Св. княз Владимир II степен (2003, ROC) [6] - Паметен медал „Горчаков“ (2005 г., МВнР на Русия) [7] Публикации[редактиране | edit source] През 2002 г. публикува книгата „Десет години външна политика на нова Русия“. Бележки[редактиране | edit source] - ↑ www.lukoil.ru - ↑ Модернизацию отдали на интернет-экспертизу // „Коммерсантъ“. - ↑ Большая Российская Энциклопедия. Главный редактор Ю. Осипов М.:Научное издательство „Большая Российская энциклопедия“, 2008. Том 10, „Железное дерево“ - „Излучение“ - стр. 642 - ↑ Указ Президента Российской Федерации N 1026 от 12 июля 1996 года - ↑ Игоря Иванова наградили орденом „Сан Карлоса“ - ↑ Глава РПЦ посетил МИД России - ↑ Лавров вручил памятную медаль А. Горчакова Игорю Иванову Външни препратки[редактиране | edit source] - ((ru)) Игор Иванов в Лентапедия - ((ru)) Биография на сайта на Съвета за безопасност на Русия
1.1 2.1 3.1 4.1 4.2 4.3 4.4 5.1 6.1 6.2 6.3 6.4 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1 29.2 29.3 29.4 30.1 30.2 30.3 30.4 31.1 32.1 33.1 34.1 35.1 36.1 37.1 38.1 39.1 40.1 41.1 42.1 43.1 44.1 45.1 46.1
Igor Ivanov Igor Sergeyevich Ivanov[1] (born September 23, 1945) is a Russian politician who was Foreign Minister of Russia from 1998 to 2004. Early life[edit] Ivanov was born in 1945 in Moscow to a Russian father and a Georgian mother (Elena Sagirashvili).[2] In 1969 he graduated at the Maurice Thorez Moscow Institute of Foreign Languages (Moscow State Linguistic University). He joined the Soviet Foreign Ministry in 1973 and spent a decade in Spain. He returned to the Soviet Union in 1983. In 1991 he became the ambassador in Madrid. Minister of Foreign Affairs[edit] He was appointed Minister of Foreign Affairs on September 11, 1998. As Russian foreign minister, Ivanov was an opponent of NATO's action in Yugoslavia. He was also an opponent of the U.S. invasion of Iraq. Ivanov played a key role in mediating a deal between Georgian President Eduard Shevardnadze and opposition parties during Georgia's "Rose Revolution" in 2003. Resignation[edit] Ivanov was succeeded to the post of foreign minister by Sergey Lavrov in 2004, and appointed by President Vladimir Putin to the post of Secretary of the Security Council. On July 9, 2007 he submitted his resignation.[3] On July 18, President Putin accepted Ivanov's resignation and appointed Valentin Sobolev as acting secretary, followed shortly by the appointment of Sergey Lavrov as foreign minister. Ivanov is professor of Moscow State Institute of International Relations (MGIMO-University), member of the Supervisory Council of the International Luxembourg Forum on Preventing Nuclear Catastrophe and member of the European Council on Tolerance and Reconciliation. In 2011 Ivanov became a member of the advisory council of The Hague Institute for Global Justice and as of 2000 works for The Moscow Times.[4] Honours and awards[edit] - This article incorporates information from the equivalent article on the Russian Wikipedia. - Hero of the Russian Federation (27 October 1999) - Order of Merit for the Fatherland, 2nd (1999) and 4th (1996) classes - Order of the Badge of Honour (1988) - Medal "In Commemoration of the 850th Anniversary of Moscow" - Honoured Worker of the Diplomatic Service of the Russian Federation (2003) - Gratitude of the President of the Russian Federation (1995, 1996, 1997, 1998, 1999) - Grand Cross of the Order of San Carlos (2001, Colombia) - Order of Friendship (Vietnam) (2001) - Order of Saint Blessed Prince Vladimir, 2nd class (2003, Russian Orthodox Church) - Commemorative Medal Gorchakov (2005, Russian MFA) - "Silver Cross" of the Russian Biographical Institute (1999) - Laureate of the "Man of the Year" (1999) References[edit] - ^ Russian: И́ropb CepréeBич ИBaHóB. - ^ Foreign Policy Bulletin (2000), 11 : pp 41-94, Copyright © Cambridge University Press 2000 - ^ Andrew E. Kramer (July 10, 2007). "Russia: Security Council Official Resigns". The New York Times. Archived from the original on July 26, 2014. - ^ "Igor Ivanov". The Moscow Times. Archived from the original on July 27, 2014. Retrieved July 26, 2014. - Personal data sheet: Igor Ivanov - "Igor Ivanov", TIME magazine, September 13, 1999; - Bridget Kendall interview with Ivanov, BBC, March 5, 2003 - comments - Igor Ivanov - Foreign ministers of Russia - Soviet diplomats - Russian politicians - People of the Chechen wars - 1945 births - Living people - Recipients of the Order of Merit for the Fatherland, 2nd class - Heroes of the Russian Federation - Recipients of the Order of the Badge of Honour - Recipients of the Order of Friendship (Vietnam) - 2003 Tuzla island conflict