http___en.wikipedia.org_wiki_Yolanda_of_Flanders_1.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 2.6 3.1 3.2 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1
Йоланда Фландърска Йоаланда е дъщеря на Балдуин V (VIII) (Дом Фландрия), граф на Ено, и графиня Маргарита I Елзаска (Маргарита I Фландърска) от Дом Шатеноа. Йоаланда е сестра на латинските императори Балдуин I и Хенрих Фландърски. След смъртта на Хенрих Фландърски през 1216 г. в Латинската империя настъпва малък период на безвластие, завършил с избора на Пиер дьо Куртене за император на Константинопол. Пиер праща в Константинопол съпругата си Йоланда, тъй като той бил зает с война срещу Епирското деспотство. Войната завършва злополучно за императора, който е пленен и вероятно убит от епирците. Тъй като в Константинопол бароните не знаели нищо за съдбата на императора, от негово име като регент започва да управлява Йоаланда. Императрицата се съюзява с българите, заедно с които води борба срещу няколкото ромейски държавици, изникнали след унищжаването на Византия през 1204 г. Освен това Йоаланда продължава примирието с Никейската империя, омъжвайки през 1219 г. една от дъщерите си за император Теодор I Ласкарис. Императрицата умира през 1219 г. и е наследена от втория си син Робер дьо Куртене, тъй като най-големият ѝ син отказал да заеме престола. Йоланда и Пиер дьо Куртене имат общо десет деца: - Филип Фландърски - император Робер дьо Куртене - Анри - император Балдуин II - Маргарита дьо Куртене-Намур - Елизабет - Йоланда дьо Куртене, омъжена за унгарския крал Андрей II - Елеонора - Мария дьо Куртене, омъжена за никейския император Теодор I Ласкарис - Агнес, омъжена за Жифроа II дьо Вилардуен
1.1 2.1 3.1 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 4.6 4.7 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1
Yolanda of Flanders Yolanda of Flanders (in French, Yolande de Hainaut; 1175–1219) ruled the Latin Empire in Constantinople for her son Philip of Namur from 1217 to 1219.[1] Biography[edit] Yolanda was the daughter of Baldwin V, Count of Hainault, and Countess Margaret I of Flanders. Two of her brothers, Baldwin I and then Henry, were emperors in Constantinople. After the death of the latter in 1216 there was a brief period without an emperor, before Peter was elected. Peter sent Yolanda to Constantinople while he fought the Despotate of Epirus, during which he was captured. Because his fate was unknown (although he was probably killed), Yolanda ruled as regent. She allied with the Bulgarians against the various Byzantine successor states, and was able to make peace with Theodore I Lascaris of the Empire of Nicaea, who married her daughter. However, she soon died, in 1219. Family and legacy[edit] Following Yolanda's death, her second son, Robert of Courtenay, became emperor because her oldest son, Philip, did not want the throne.[1] As Robert was still in France at the time, there was technically no emperor until he arrived in 1221. Yolanda was, in her own right, Marchioness of Namur, which she inherited from her brother, Marquis Philip I, in 1212 and left to her eldest son, Marquis Philip II, when she went to Constantinople in 1216. By Peter of Courtenay she had 10 children: - Philip (d. 1226), Marquis of Namur, who declined the offer of the crown of the Latin Empire - Robert of Courtenay (d. 1228), Latin Emperor - Henry (d. 1229), Marquis of Namur - Baldwin II of Constantinople (d. 1273) - Margaret, Marchioness of Namur, who married first Raoul d'Issoudun and then Henry count of Vianden - Elizabeth, who married Walter count of Bar and then Eudes sire of Montagu - Yolanda de Courtenay, who married Andrew II of Hungary - Eleanor, who married Philip of Montfort, Lord of Tyre - Marie de Courtenay, who married Theodore I Lascaris of the Empire of Nicaea - Agnes, who married Geoffrey II Villehardouin, Prince of Achaea