http___en.wikipedia.org_wiki_Demographics_of_Karachi_1.xml
1.1 2.1 3.1 4.1 4.2 5.1 6.1 6.2 6.3 6.4 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 7.6 7.7 8.1 8.2 8.3 9.1 9.2 9.3 9.4 10.1 11.1 11.2 11.3 11.4 11.5 11.6 11.7 11.8 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 13.1 13.2 13.3 13.4 13.5 13.6 13.7 13.8 14.1 15.1 15.2 15.3 15.4 16.1 17.1 17.2 17.3 18.1 19.1 19.2 19.3 20.1 21.1 21.2 22.1 23.1 23.2 23.3 23.4 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1 32.1 33.1 34.1 35.1 36.1 37.1 38.1 39.1 40.1 41.1 42.1 43.1 44.1 44.2 45.1
Карачи - За италианския художник вижте Анибале Карачи. Карачи (на урду كراچى) е град в Южен Пакистан, център на провинция Синд. Разположен е на брега на Арабско море, северозападно от устието на река Инд. С население на града около 9 269 000 жители (1998), а на градската агломерация - около 14 000 000 души (2005), Карачи е най-големият град в Пакистан и 12-ти по население в света. [редактиране] История Карачи е бил известен под името Крокола на древните гърци. Тук е бил разположен лагерът на Александър Македонски, докато е изчаквал да се построи флотата за завръщането му във Вавилон след кампанията му по долината на Инд. По-късно белуджийски племена основават рибарско селище в района с името Колачи. През 18 век градът се занимава основно с търговия през Арабско море с Маскат и района на Персийския залив. През 1839 г. след няколко изследователски експедиции Източноиндийската компания превзема града. 4 год. по-късно Карачи влиза в състава на Британската империя след превземането на Синд. Британската колонизация оказва благотворно влияние върху развитието на града. Строят се много обществени сгради, улиците се павират, отварят се много училища и колежи. През 1864 г. се праща първото телеграфно съобщение между Англия и Британска Индия. През 1878 г. Карачи се свързва с останалата част от Индия чрез железопътна линия. В края на 19 век населението на града е космополитно с 110 000 жители от всякакви националности. След формирането на държавата Пакистан през 1947 г. по-голямата част от индийското население на града е принудено да се изсели в Индия. В обратна посока в града от Индия пристигат десетки хиляди мюсюлмани. Градът е избран за първа столица на Пакистан, каквато остава до 1958 г. Периодът от края на 1980-те и началото на 1990-те год. е сред най-кървавите в историята на града. В Карачи пристигат много бежанци от войните в Афганистан. Отделно в града нараства напрежението между мухаджирите (пришълците от Британска Индия, пристигнали след разделянето ѝ) и "местните". Между 1992 и 1994 г. в града се провежда голяма операция за прочистване на града и успокояване на социалното напрежение, в която загиват и безследно изчезват хиляди граждани. [редактиране] География и климат Карачи е разположен в южната част на Пакистан, на брега на Арабско море. Релефът му в по-голямата си част е равен или леко хълмист, като в западната част, на остров Манора и при скалите Ойстер, е по-хълмист. Арабско море се намира южно от града. Мангрови гори и части от делтата на река Инд има в югоизточната част на града. На север-северозапад е нос Монзе (Рас Муари) - област, в която се намират високи крайбрежни скали и пясъчни формации. Там се намират няколко хубави плажа. На северозапад, на границата между кварталите Северен Назимабад и Оранги, се намират хълмовете Кхаса. В тази посока, между река Хуб и квартал Мангопир, се намира планинската верига Мангопир. Намирайки се по крайбрежието, Карачи притежава сравнително мек субтропичен / ариден климат с малко валежи (около 250 мм годишно), по-голямата част от които са в сезона на мусоните. Зимата е мека и суха, а лятото е влажно и горещо. Близостта до морето поддържа влажността и хладните морски бризове разхлаждат през лятото. Поради високите летни температури (30-44°C) зимата е смятана за най-подходящия сезон за посещения в града. През декември и януари има приятно облачно време. През летата на 2003, 2006, 2007, 2009 и 2010 г. в града има необичайно много валежи. На 23 юни 2007 г. циклонът „Емин“ залива града с 110 мм валежи и силен вятър със скорост 111 км/ч. На 18 юли 2009 г. Карачи е наводнен от 205 мм дъжд, при което загиват 20 души и са ранени 150. На 6 юни 2010 г. циклонът „Пхет“ излива 152 мм валежи и донася ветрове със скорост 56 км/ч. Най-високият месечен сбор на валежите е 429,3 мм през юни 1967 г. Най-високият дневен валеж е 278,1 мм на 7 август 1953 г. Най-високата температура, измерена в Карачи, е 47°C на 18 юни 1979 г., а най-ниската - 0°C, е регистрирана на 21 януари 1934 г. [редактиране] Икономика Карачи е финансовата столица и най-важният икономически център на Пакистан. Градът генерира важна част от брутния вътрешен продукт и близо 2/3 от националния доход на страната. Той е седалище на повечето пакистански банки, както и на местните клонове на много чуждестранни компании. Карачи е и единственото голямо пристанище на Пакистан, през което се осъществява основната част от външната търговия. [редактиране] Религия По-голямата част от жителите на Карачи са мюсюлмани, но там съществува и значителна християнска общност. По времето на британското управление в Карачи живеят лидери на много религиозни движения, например Мария Монтесори. В града се е намирал Световният духовен универститет „Брахма Кумарис“. [редактиране] Образование В града се намират немалко училища. Карачийският университет, основан през 1951 г., е на 16-то място в света по броя на учащите се в него (345 000 души) и на 1-во място в Пакистан по броя на редовно учащите се (24 000 души). Най-старото държавно училище в града е „Нараян Джаганат“, основано през 1855 г. [редактиране] Спорт Основните представители на спорта в града са 47-те футболни отбора от висшата лига на Пакистан. Освен футболни, в Карачи се провеждат също така мащабни боксови, билярдни и др. турнири. [редактиране] Престъпност В Карачи са извършени много терористични актове. Сред тях са свалянето на самолет през 1986 г., отвличането и убийството на америкнския журналист Даниел Пърл през 2002 г., терористичният акт през 2007 г. Още много престъпления са извършени от групировката „Лашкар Тайба“. Карачи е важен град в международната търговия на хашиш и хероин, от която забогатяват наркобарони като Гулбедин Хекматяр. [редактиране] Личности - Родени в Карачи - Мохамед Али Джина (1876-1948), мюсюлмански политик - Беназир Бхуто (1953-2007), първата жена, ръководила мюсюлманска държава - Починали в Карачи - Мохамед Али Джина (1876-1948), мюсюлмански политик - Даниел Пърл (1963-2002), американски журналист [редактиране] Побратимени градове - Шанхай (Китай) - Хонконг (Китай) - Джида (Саудитска Арабия) - Ташкент (Узбекистан) - Истанбул (Турция) - Бейрут (Ливан) - Дака (Бангладеш) - Ню Йорк (САЩ) - Хюстън (САЩ) - Чикаго (САЩ) - Куала Лумпур (Малайзия) [редактиране] Източници - ↑ Climate data - Karachi. // Pakistan Meteorological Department, Government of Pakistan. - ↑ World weather - average conditions - Karachi.
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 3.1 4.1 5.1 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 6.6 6.7 6.8 6.9 7.1 8.1 8.2 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 10.1 10.2 11.1 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 13.1 14.1 14.2 14.3 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 25.2 26.1 26.2 26.3 27.1 27.2 28.1 28.2 28.3 29.1 29.2 29.3 30.1 30.2 31.1 31.2 32.1 33.1 33.2 34.1 35.1 35.2 35.3 36.1 36.2 36.3 36.4 37.1 37.2 37.3 38.1 38.2 38.3 39.1 39.2 39.3 39.4 40.1 40.2 41.1 41.2
Demographics of Karachi Karachi is the largest and most populous city in Pakistan. The population and demographic distribution in the megacity has undergone numerous changes over the past 150 years. On 15 August 1947, when it became the capital city of Pakistan, its population was about 450,000 inhabitants. However, the population rapidly grew with large influx of Muslim refugees after independence in 1947. By 1951, the city population had crossed one million mark.[1] in the following decade, the rate of growth of Karachi was over 80 percent.[2] Today, the city has grown 60 times its size in 1947 when it became the country's first capital.[3] Although, Islamabad remains the nation's capital since the 1960s, the city's population continues to grow at about 5% per annum, largely thanks to its strong economic base.[4] A person from Karachi is known as a Karachiite. Contents Migration[edit] Whereas most megacities in the developing world have grown out of rural-urban migration from the countryside not too distant from them, Karachi's demographics are the largely contributed by long-distance immigration.[3] Before the independence of Pakistan, Karachi already had a diverse mix of religions and ethnic groups. After independence, most of the Muslim refugees from South Asia settled in Karachi. Likewise, a large number of Hindus left the city for India. Predominantly Urdu speaking, the refugees known as Muhajirs formed the dominant ethnic group in Karachi. Muhajirs originated from different parts of India and brought with them their local cultures and cuisines, thus further adding to the already diverse mix of people that earlier inhabited Karachi. Currently, these older groups of people and continuing migration from different parts of Pakistan have contributed to a rich and diverse mix of people that live in Karachi. This has further been diversified with migration from other non-traditional countries such as by Arabs from different Middle Eastern countries, Persians from Iran, Afghans and more recently from the Central Asian Republics. The city is also home to Pakistan's largest Jewish, Nestorian and Armenian communities. This has given the city a very metropolitan character, and has earned it the title as the Melting Pot of Pakistan. Demographic history of Karachi[edit] The Pashtuns, originally from Khyber Pakhtunkhwa, Afghanistan, the Federally Administered Tribal Areas and northern Balochistan, are now the city's second largest ethnic group after Muhajirs, these Pashtuns are settled in Karachi from decades. [5][6] With as high as 7 million by some estimates the city of Karachi in Pakistan has the largest concentration of urban Pakhtun population in the world, including 50,000 registered Afghan refugees in the city, [7][8] meaning there are more Pashtuns in Karachi than in any other city in the world.[9] As per current demographic ratio Pashtuns are about 25% of Karachi's population.[10] The earliest inhabitants of the area that became Karachi were Sindhi tribes such as the Jokhio, Mallaah and Jat in the east and Baloch in the west and. Before the end of British colonial rule and the subsequent independence of Pakistan in 1947, the population of the city was majority Sindhi and Baloch Muslims, Hindus and Sikhs, but the community is still present numbering around 250,000 residents.[11] The city was, and still is home to a large community of Gujarati Muslims who were one of the earliest settlers in the city, and still form the majority in Saddar Town. Important Gujarati Muslim communities in the city include the Memon, Chhipa, Ghanchi, Khoja, Bohra and Tai. Other early settlers included the Marwari Muslims, Parsis originally from Iran, Marathi Muslims and Konkani Muslims from Maharashtra (settled in Kokan Town), Goan Catholics and Anglo-Indians. Most non-Muslims left the city to India in the 1950s, after independence, but there are still small communities of Parsis, Goan Catholics and Anglo-Indians in the city. After independence of Pakistan large numbers of northern, central and east Indian Muslims migrated to Karachi mainly urdu speaking population, a considerable number of Punjabi Muslims from Pakistani Punjab settle in Karachi. There is also a sizeable community of Kashmiri Muslims from the Kashmir Valley Marathi Hindus and Malayali Muslims in Karachi (the Mappila), originally from Kerala in South India.[12] Ethnic groups[edit] The Ethnic groups in Karachi includes all the Ethnic groups in Pakistan. Karachi's inhabitants, locally known as Karachiites, are composed of ethno-linguistic groups from all parts of Pakistan, as well as migrants from South Asia, making the city's population a diverse melting pot. At the end of the 19th century, the population of the city was about 105,000, with a gradual increase over the next few decades, reaching more than 400,000 on the eve of independence. Estimates of the population range from 15 to 18 million,[13][14] of which an estimated 90% are migrants from different backgrounds. The city's population is estimated to be growing at about 5% per year (mainly as a result of internal rural-urban migration), including an estimated 45,000 migrant workers coming to the city every month from different parts of Pakistan.[15] Religion[edit] According to a 1998 census of Pakistan, the religious breakdown of the city is as follows:[16] Muslim (96.45%), Christian (2.42%), Hindu (0.86%), Ahmadis (0.17%) and other (0.10%). Other religious groups include Parsis, Sikhs, Bahai, Jews and Buddhists. Of the Muslims, approximately 85% are Sunnis and 15% are Shi'ites. Trivia[edit] Stunned by Karachi's diverse demographics, the American political scientist and South Asia expert Stephen P. Cohen once stated that if Karachi's ethnic groups "got along well, it would be an amazingly complex city, a lot like New York."[17] See also[edit] - Demographic history of Karachi - Ethnic groups in Karachi - Religion in Karachi - Demographics of Sindh - Demographics of Pakistan - List of metropolitan areas by population References[edit] - ^ 1960, Monographs in the Economics of Development. Institute of Development Economics, Pakistan. - ^ G Myrdal (1968), Asian Drama: An Inquiry Into The Poverty Of Nations. Pantheon Books. (3 volumes) - ^ a b S J Burki (2004), Karachi: a unique mega city, [DAWN Newspaper|DAWN], 5 October. Retrieved on 7 January 2008 - ^ P Blood (ed.) (1994), Pakistan: A Country Study. Washington: GPO for the Library of Congress. - ^ Sharmeen Obaid-Chinoy (2009-07-17). "Karachi's Invisible Enemy". PBS. - ^ "In a city of ethnic friction, more tinder". The National. - ^ "Columnists | The Pakhtun in Karachi". Time. - ^ [1], thefridaytimes - ^ "UN body, police baffled by minister’s threat against Afghan refugees". Dawn Media Group. - ^ [2], thefridaytimes - ^ "Population of Hindus in the World". http://pakistanhinducouncil.org. Retrieved 21 April 2013. - ^ M R Narayan Swamy (5 October 2005). "Where Malayalees once held sway | Latest News & Updates at". Dnaindia.com. Retrieved 10 February 2014. - ^ "The Urban Frontier—Karachi". NPR. Retrieved 17 January 2010. - ^ "Karachi population to hit 27.5 million in 2020". Dawn. Retrieved 24 August 2010. - ^ "Karachi turning into a ghetto". Dawn. 16 January 2006. Retrieved 24 August 2010.[dead link] - ^ Arif Hasan, Masooma Mohiburl (2009-02-01). "Urban Slums Reports: The case of Karachi, Pakistan" (PDF). - ^ "If Karachi’s ethnic groups got along it could be a city like New York: Stephen P. Cohen". The Express Tribune.