http___en.wikipedia.org_wiki_Category_Treaties_extended_to_the_Gilbert_and_Ellice_Islands.xml
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 5.6 5.7 5.8 5.9 5.10 6.1 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 8.1 8.2 8.3 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 9.6 10.1 10.2 10.3 10.4 10.5 10.6 10.7 10.8 10.9 10.10 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 17.2 17.3 18.1 18.2 18.3 19.1 19.2 19.3 20.1 20.2 21.1 21.2 21.3 21.4 22.1 22.2 22.3 22.4 23.1 24.1 25.1 25.2 25.3 26.1
История на Кирибати Съдържание Доколониална епоха[редактиране | edit source] Заселване на островите Кирибати[редактиране | edit source] За заселването на островите Кирибати и ранната им история е известно много малко. Има предположения, че предците на съвременните кирибатийци са дошли на Гилбъртовите острови от източна Меланезия в началото на 1 хилядолетие от н. е.[1]. Това е свързано с факта, че именно по това време вече са били заселени близките Маршалови острови[2]. Да се посочи точното време на заселването на островите Кирибати е много трудно, тъй като именно през първото хилядолетие от н. е. се образуват и самите атоли. [3] Някои учени оспорват тази гледна точка, считайки, че формирането на островите в този регион на Тихия океан е започнало 3 500 години по-рано[4]. Все пак по време на откриването на островите на архипелага Джилбърт от европейците и американците те вече са били заселени, за разлика от островните групи Феникс и Лайн, които са били необитаеми. На атолите от тези островни групи обаче са намерени следи от човешко присъствие от далечното минало. [5] Това принуждава учените да търсят обяснение за причините за изчезването на местното население от архипелазите Лайн и Феникс. Едно от по-разпространените мнения е, че в условията на неголямата площ, отдалечеността от другите архипелази, засушаващия се климат и дефицита на питейна вода животът на тези острови е бил крайно проблематичен. Ето защо заселилите се на островите хора са били принудени да ги напуснат.[6]. Колониална епоха[редактиране | edit source] Първият открит от европейците остров на Кирибати е Бутаритари, открит от испанския мореплавател Педро Фернандес де Кирос на 21 декември 1605 г. и наречен от него Буено-Виеха. На 2 юли 1765 г. Джон Байрон открива атола Никанау, а през 1788 г. Томас Джилбърт и Д. Маршал откриват атола Тарава. Към края на XVIII век британските мореплаватели Джилбърт и Маршал откриват северните острови на архипелага. С всяка година на тях се заселват все повече европейци и към 1826 г. всички острови, влизащи в състава на Република Кирибати, са нанесени на европейските карти. Островите получават името си през 1820-те години, като са наречени така от руския пътешественик Иван Крузенщерн. Чeсти посетители на островите са американски и английски китоловни кораби. В резултат на това започва търговски обмен между островитяните и екипажите на корабите. Някои моряци дезертират и се установяват на островите. По-късно палмовото масло и копрата стават основната стока, която е купувана от европейците и американците. В допълнение процъфтява поробването на местните жители от робовладелци от Перу, Австралия, САЩ и други страни. По-голямата част от робите са принудени да работят в Централна Америка, Самоа, Фиджи, Хавайските острови и Таити. Американците и англичаните проявяват интерес в региона. През 1850-те години мисионерите откриват свои институции и започват да „спасяват“ душите на жителите на Гилбъртовите острови, забранявайки им „дивашките“ танци и опитвайки се да ги убедят да не встъпват в извънбрачни връзки. Първият мисионер на островите е американецът Хирам Бингам. През 1890 г. Британия взима под свой контрол островите Елис, състоящи се от 9 острова. Две години по-късно британците провъзгласяват протекторат на Британската империя над островите Гилбърт и откриват комендатура в Тарава четири години по-късно. На 26 септември 1901 г. Британската империя анексира остров Банаба заради откритите находища на фосфат, които веднага започва да експлоатира. В края на краищата остров Банаба е разрушен (почвата е пренесена в Австралия и Нова Зеландия), а в края на Втората световна война жителите са преселени на остров Рамби във Фиджи, където и досега се намира основното селище. На 12 януари 1916 г. островите Елис са обединени с островите Гилбърт, като е образувана колонията Острови Гилбърт и Елис, която до 2 януари 1976 г. е част от Британските Западнотихоокеански територии. Втора световна война[редактиране | edit source] По време на Втората световна война, Япония бомбардира остров Банаба, а след атаката над Пърл Харбър, японските войски извършват десант на Тарава и Бутаритари. Следвоенен период[редактиране | edit source] Независимост[редактиране | edit source] Бележки[редактиране | edit source] - ↑ Irwin, G. The prehistoric exploration and colonization of the Pacijic. Cambridge University Press, Cambridge, 1992 - ↑ Weisler, M. Atolls as settlement landscapes: Ujae, Marshall Islands. Atoll Research Bulletin 460: 1-5 1, 1999 - ↑ Schoefield, J. Late Holocene sea level, Gilbert and Ellice Islands, west central Pacific. New Zealand Journal of Geology and Geophysics 20:503-529, 1977 - ↑ Maclean, J. The clam gardens of Manus. - ↑ Cleghorn, P. The settlement and abandonment of two Hawaiian outposts: Nihoa and Necker Islands. Bishop Museum Occasional Papers No. 28:35-49. Honolulu, 1988 - ↑ Di Piazza, A., and E. Pearthree. An island for gardens, and island for birds and voyaging: a settlement patterns for Kiritimati and Tabuaeran, two 'mystery islands' in the Northern Lines, Republic of Kiribati. Journal of the Polynesian Society 1 10: 149—170, 2001 Литература[редактиране | edit source] - Cinderellas of the Empire, Barrie Macdonald, IPS, University of the South Pacific, 2001. - Les Insulaires du Pacifique, I.C. Campbell & J.-P. Latouche, PUF, Paris, 2001 - Kiribati: aspects of history, Sister Alaima Talu et al., IPS, USP, 1979, reprinted 1998
1.1 2.1 2.2 2.3 3.1 4.1 4.2
Category:Treaties extended to the Gilbert and Ellice Islands Treaties extended by the United Kingdom to the Gilbert and Ellice Islands (1892–1976). From 1916–71, the Gilbert and Ellice Islands were part of the British Western Pacific Territories. A treaty extended to the Gilbert and Ellice Islands remains in force for the independent successor countries only if the country has declared its succession to the treaty. Pages in category "Treaties extended to the Gilbert and Ellice Islands" The following 56 pages are in this category, out of 56 total. This list may not reflect recent changes (learn more).