http___simple.wikipedia.org_wiki_Caracal_1.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 3.1 4.1 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 5.6 5.7 5.8 5.9 5.10 5.11 6.1 7.1 8.1 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 10.1 11.1 11.2 11.3 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 23.2 23.3 24.1 25.1 26.1 28.1 32.1 33.1 33.2 33.3 33.4 33.5 33.6 33.7 34.1
Каракал Каракалът (Caracal caracal) е хищник от семейство Котки подобен на риса, но малко по-дребен от него. Въпреки че традиционното име на каракала е персийски рис, египетски рис и африкански рис, той вече не се счита за рис, а по-скоро като близък до африканската златна котка и сервала. Каракалът е класифициран като малка котка, но е една от най-тежките и най-бързите в групата си. Съдържание Физическа характеристика[редактиране | edit source] Каракалът има стройно, високопоставено тяло с дълги крака и къса опашка. Дължината на тялото е от 60 до 105 сантиметра, а опашката е почти една трета от тялото — от 23 до 35 см. Височината при холката е от 43 до 51 см. Теглото на мъжките е 13-20 килограма, а на женските около 11 килограма. Женските са значително по-дребни на ръст. И двата пола изглеждат едни и същи. В сравнение с рисовете, каракалите имат по-дълги крака и са по-слаби. Във връзка с полупустинния начин на живот лапите му са широки и окосмени отдолу, за да го предпазват от горещината на пясъка и от потъване в него. Козината е къса, оцветена от сиво-жълтеникаво до червеникаво-кафяво, като надолу изсветлява. В природата могат да се намерят и черни каракали. Има много характерен облик с изумрудено зелени очи и черни уши с дълги пискюлчета на края (каракал на турски, karakulak, означава черноух). Разпространение[редактиране | edit source] Разпространен е в Северна и Източна Африка и Югозападна Азия (от Средиземно море до Източна Индия и от Узбекистан до Арабския полуостров). Начин на живот и хранене[редактиране | edit source] Каракалът, наричан още пустинен рис, обитава степни и пустинни местности (савани, обрасли с храсти, пясъчни пустини, предпланински степи). Активен е през нощта и рядко ловува денем. Основната му плячка са птици, гризачи, зайци, рядко малки антилопи и други. Каракалът е специалист в издебването и сграбчването с един скок – с лекота улавя излитащи птици, скачайки до 3 метра на височина. Освен това е и отличен катерач. Размножаване[редактиране | edit source] Размножителният период на каракала е в началото на пролетта. След около 2 месеца бременност женската ражда в изоставени дупки или пещери 2-4 малки. Те са тъмни, червеникаво-кафяви на цвят, който постепенно изсветлява и добива цвета на пустинята. Подвидове[редактиране | edit source] - Caracal caracal caracal - източна, централна и южна Африка. - Caracal caracal algira - Северна Африка - Caracal caracal damarensis - Намибия - Caracal caracal limpopoensis - Ботсвана - Caracal caracal lucani - Габон - Caracal caracal michaelis - Узбекистан, Туркменистан (подвидът е застрашен) - Caracal caracal nubica - Етиопия, Судан - Caracal caracal poecilotis - Западна Африка - Caracal caracal schmitzi - Израел, Западна Африка, Иран, Арабски полуостров, Пакистан, Индия Допълнителни сведения[редактиране | edit source] Каракалът се поддава на опитомяване. В древността е бил използван от перси и индуси, а по-късно и от араби за лов на птици, газели, зайци, лисици. В някои области на Иран до ден днешен се ловува с опитомени каракали. Природозащитен статус[редактиране | edit source] Каракалът е вписан в Червения списък на световнозатрашените видове на IUCN като незастрашен вид.[2] Галерия[редактиране | edit source] Каракал в Вашингтонският зоопарк Бележки[редактиране | edit source] - ↑ ((en)) Breitenmoser, C., Henschel, P. & Sogbohossou, E.. Caracal caracal. // IUCN Red List of Threatened Species. Version. International Union for Conservation of Nature, 2008. Database entry includes justification for why this species is of least concern - ↑ Caracal caracal (IUCN Red List of Threatened Species, 2007)
1.1 2.1 2.2 2.3 3.1 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 4.6 5.1 6.1 6.2 6.3 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 8.1 8.2 9.1 10.1 10.2 10.3 11.1 11.2 12.1 13.1 13.2 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1
Caracal The Caracal, also called Persian lynx or African lynx, is a wild cat. Caracals are similar to lynxes, but are more related to the Serval. Caracals are the fastest of the small cats. Look[change | change source] The Caracal is 65 cm in length (about 2 feet), plus 30 cm tail (about 1 foot). It has longer legs and a look very similar to a lynx. The colour of its fur may be wine-red, grey, black, or sand-coloured (a type of yellow). Young caracals have red spots on the fur, but the only markings adults have are black spots above the eyes. A special part of the caracal body are its long black ears - the word "caracal" come from the Turkish word karakulak ("black ear"). Their ears are controlled by 20 different muscles, to help them find the animals they hunt. Life[change | change source] Caracals live in Africa and West Asia. Their habitat is dry steppes (areas without trees, covered with grass or shrubs) and semi-deserts, but also can live in places similar to woodlands, savannas, and scrub forests. They live alone or with a mate in a territory. A caracal may live without drinking for a long time - they get the water from the body of the animals they eat. It hunts at night (but in winter they also hunt in the daytime) for rodents, birds, and hares. It is not usual, but sometimes they hunt small antelopes or young ostriches. They prefer to eat only the external meat of the mammals they hunt, and do not eat the internal organs, and they also do not like eating fur. But they eat the feathers of small birds and rotten meat. They can hunt birds very well; a caracal is able to snatch a bird in flight, sometimes more than one at a time. Caracals can jump and climb every well, which enables them to catch hyraxes better than any other carnivore. Caracals and humans[change | change source] Because they can learn tricks and get accustomed to live with humans, caracals are sometimes kept as pets (especially in the United States and some European countries). Farmers in Africa do not like them, because sometimes they enter in farms and eat chickens and other animals. So they make their dog chase the caracal. It is not easy to see caracals in nature because they hide very well. Drivers in countries where caracals live, for example, Kenya and Botswana, see many animals next to roads, but it is very rare a sighting of a caracal. Kinds of caracals[change | change source] There are many species of caracals. See them and where they live: - Caracal caracal caracal, East, Central and South Africa - Caracal caracal algira, North Africa - Caracal caracal damarensis, Namibia - Caracal caracal limpopoensis, Botswana - Caracal caracal lucani, Gabon - Caracal caracal michaelis, Turkmenistan (endangered) - Caracal caracal nubicus, Ethiopia, Sudan - Caracal caracal poecilictis, West Africa - Caracal caracal schmitzi, West Asia, Iran, Arabia, Pakistan and India