http___en.wikipedia.org_wiki_Camille_Claudel__film__1.xml
1.1 2.1 2.2 3.1 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 4.6 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 6.6 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 9.1 10.1 11.1 11.2 12.1 12.2 12.3 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1
Камий Клодел Камий Клодел (на френски: Camille Claudel) е френска скулпторка и художник-график. Тя е по-голяма сестра на френския поет и дипломат, Пол Клодел. [редактиране] Биография Камий Клодел е родена на 8 декември 1864 във Фер ан-Тарденоа, Ен, Франция. Баща ѝ, Луи-Проспер, се занимава с ипотеки и банкови преводи. Майка ѝ, Луиз Атанаиз Сесил Серво, произхожда от семейство на католически свещеници и фермери. Семейството се мести във Вилньов-сюр-Фер, където през 1866 г. се ражда сестрата на Камий — Луиза, а през 1868 г. и брат ѝ — Пол. От 1876 до 1879 г. семейство Клодел живее в Ножен-сюр-Сен. Тук Камий прави първите си творчески опити и се запознава със скулптора Алфред Буше. Интересът на Камий към изкуството среща подкрепата на баща ѝ и неодобрението на майка ѝ. През 1882 г. Камий убеждава семейството да се преместят в Париж; заради професионалните си ангажименти, баща ѝ не ги придружава. Камий учи скулптура в Академия Колароси (Académie Colarossi) при Алфред Буше (по това време Екол де-Боз Ар не допуска жени). През 1883 г. се запознава с Огюст Роден, който ѝ преподава скулптура. Около 1884 г. тя започва да работи в ателието на Роден и му помага при създаването на някои от известните му произведения, като същевременно създава и собствени творби. Клодел става модел, вдъхновителка и довереница на Роден. Двамата започват бурна интимна и творческа връзка. Той обаче отказва да се раздели със своята дългогодишна спътница в живота Роз Бьоре, което огорчава Клодел. Това, както и недооценяването на творчеството на Клодел от критиците, които я разглеждат само като ученичка на Роден, влошават връзката им. Клодел и Роден се срещат редовно до 1898 г., макар че интимните им отношения приключват няколко години по-рано. Клодел желае да се утвърди като самостоятелен творец и работите ѝ срещат и положителни отзиви. Критикът Октав Мирбо казва за нея: „Бунт срещу природата: жена-гений“. Ранните ѝ работи са близки по дух до тези на Роден, но представят собственото въображение и лиризъм на Клодел, особено известният „Бронзов валс“ (1893). „Зряла възраст“ (1900) е интерпретирана от брат ѝ като въздействаща алегория за раздялата ѝ с Роден. „Вълната“ (1897) - малка скулптура от оникс и бронз - представлява съзнателно скъсване със стила, характерен за периода ѝ с Роден След 1905 душевното състояние на Клодел се влошава. Тя унищожава много от своите творби, обвинява Роден в конспирации срещу нея, живее изолирано. Баща ѝ умира на 2 март 1913. На 10 март 1913, по инициатива на брат ѝ, Камий е приета в психиатрична клиника. Тя остава там през следващите тридесет години, до смъртта си на 19 октомври 1943. [редактиране] Наследство Въпреки че Клодел унищожава много от работите си, около 90 статуи, скици и рисунки са запазени. През 1951 г. брат ѝ организира изложба в музея „Роден“, където и до днес са излагани нейни скулптури. През 2008 г. музеят организира ретроспективна изложба с над 80 творби на Клодел. През 80-те години на 20 в. са публикувани няколко нейни биографии. През 1988 г. е направен филм за живота ѝ - „Камий Клодел“ с участието на Изабел Аджани и Жерар Депардийо в ролите на Клодел и Роден. Филмът печели две номинации за Оскар. [редактиране] Външни препратки - Биография на Камий Клодел от www.camilleclaudel.asso.fr - Рецензия за изложбата с творби на Клодел от 2008 г. в музея „Роден“, Париж - Биография от www.rodin-web.org - Камий Клодел в artcyclopedia.com
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 3.1 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 23.2
Camille Claudel (film) Camille Claudel is a 1988 French film about the life of the 19th century female sculptor Camille Claudel. The movie was based on the book by Reine-Marie Paris, granddaughter of Camille's brother, the poet and diplomat Paul Claudel. It was directed by Bruno Nuytten, co-produced by Isabelle Adjani, and starred her and Gérard Depardieu. The film had a total of 2,717,136 admissions in France. Synopsis[edit] The film recounts the troubled life of French sculptor Camille Claudel and her long relationship with legendary sculptor Auguste Rodin. Beginning in the 1880s with a young Claudel's first meeting with Rodin, the film traces the development of their intense romantic bond. The growth of this relationship coincides with the rise of Claudel's career, helping her overcome prejudices against female artists. However, their romance soon sours, due to the increasing pressures of Rodin's fame and his love for another woman. These difficulties combine with her increasing doubts about the value of her work drive Claudel into an emotional tumult that threatens to become insanity. Cast[edit] - Isabelle Adjani - Camille Claudel - Gérard Depardieu - Auguste Rodin - Laurent Grévill - Paul Claudel - Alain Cuny - Louis-Prosper Claudel - Madeleine Robinson - Louise-Athanaïse Claudel - Philippe Clévenot -Eugène Blot - Katrine Boorman - Jessie Lipscomb - Maxime Leroux - Claude Debussy - Danièle Lebrun - Rose Beuret Awards[edit] - 1989 - nominated for two Academy Awards - 1989 - received five César Awards, including the César Awards for Best Film and Best Actress - 1989 - Isabelle Adjani received the Silver Bear for Best Actress at the 39th Berlin International Film Festival[3] See also[edit] References[edit] - ^ http://boxofficemojo.com/movies/?id=camilleclaudel.htm - ^ http://www.jpbox-office.com/fichfilm.php?id=5711 - ^ "Berlinale: 1989 Prize Winners". berlinale.de.