http___articles.chicagotribune.com_1989-01-14_entertainment_8902250861_1_highest-beauty-and-joy-boundless-world-mere-insect.xml
1.1 2.1 2.2 3.1 4.1 4.2 4.3 5.1 5.2 6.1 6.2 6.3 7.1 7.2 7.3 7.4 8.1 8.2 9.1 9.2 10.1 11.1 11.2 12.1 13.1 13.2 13.3 13.4 13.5 13.6 14.1 14.2 14.3 14.4 14.5 14.6 14.7 15.1 15.2 15.3 15.4 15.5 15.6 15.7 15.8 16.1 16.2 16.3 16.4 17.1 17.2 17.3 18.1 19.1 19.2 19.3 19.4 20.1 20.2 21.1 22.1 23.1 23.2 23.3 23.4 23.5 24.1 25.1 25.2 25.3 25.4 26.1 26.2 26.3 26.4 27.1 28.1 28.2 29.1 29.2 30.1 31.1 32.1
Има ли дядо Коледа? „Има ли дядо Коледа?“ (на английски: Is There a Santa Claus?) е заглавието на уводна статия, появила се на 21 септември 1897 г. в издание на вестник „The Sun“ (New York Sun). Статията, която получава отговор „Да, Вирджиния, има дядо Коледа“ (Yes, Virginia, there is a Santa Claus), става неделима част от коледните традиции в САЩ и Канада, изразявайки истинското коледно настроение. История[редактиране | редактиране на кода] През 1897 г. Вирджиния (1889-1971) - 8-годишната дъщеря на Филип О'Ханлън, пита баща си дали наистина има дядо Коледа. Тя започва да се съмнява в съществуването на брадатия старец, когато нейните приятели ѝ казват, че той не съществува. Филип предлага на дъщеря си да пише на известния по онова време в Ню Йорк вестник „The Sun“, като ѝ казва, че „ако видиш нещо в „Сън“, значи е истина.“. Той вероятно се е опитвал да избегне пряк отговор, но Филип несъзнателно дава възможност на редактора на вестника Франсис Чърч да повдигне простичкия въпрос и да отговори, разгръщайки сложните му философски страни. Чърч е кореспондент по време на Американската гражданската война. Тогава той наблюдава голямото страдание, липсата на надежда и вяра в по-голямата част от обществото. Макар статията, която Чърч написва, да е напечатана на 7-мо място в страницата от вестника (дори под новина за ново изобретение - безверижно колело), посланието на текста стига до сърцата на всички, които го прочитат. 1 век по-късно статията остава най-печатаната статия в който и да е вестник на английски език[1]. През 1972 г. 4 приятели, след като виждат некролога на Вирджиния О'Ханлън в Ню Йорк Таймс, основават компания, наречена Елизабет Прес и публикуват детска книга със заглавието „Да, Вирджиния“, в която се съдържат самата статия, илюстрации и кратка история. Книгата е използвана за направата на телевизионно шоу, спечелило награда Еми. В международния Исторически канал на 21 февруари 2001 се съобщава, че Вирджиния дава оригиналното писмо на своята внучка, която го копира в тетрадка. След пожар се смята, че писмото е унищожено, но тридесет години след това го откриват в безупречен вид. Някои хора поставят под въпрос истинността на авторството на писмото, смятайки че младо момиче като Вирджиния едва ли би нарекло децата на своята възраст „моите малки приятели“. Въпреки това писмото се смята за антика и е оценено на приблизително 50 хиляди долара[2]. Вирджиния О'Ханлън често получава поща за писмото си до „The Sun“. В нейно интервю, когато е по-възрастна, казва, че Франсис Чърч е дал правилна посока на живота ѝ. Превод на статията[редактиране | редактиране на кода] Следният текст е превод на оригиналната статия, написана от Франсис Чърч през 1897 г. Преводът не е повлиян или копиран от който и да е било друг източник със запазени права в пресата или интернет. Ние изпитваме голямо удоволствие да отговорим веднага на писмото отдолу, изразявайки в същото време нашето голямо удовлетворение, че неговата вярна авторка е сред приятелите на „Сън“: Вирджиния, твоите малки приятели не са прави. Те са повлияни от скептицизма на една скептична епоха. Те вярват единствено на това, което виждат. Мислят, че нищо, което малките им умове не разбират, не съществува. Всички умове, Вирджиния, независимо дали принадлежат на възрастни или на деца, са малки. Във великата наша вселена човекът е просто едно насекомо, мравка, по своя интелект в сравнение с безграничния свят около него и съзнанието, способно да разбере цялата истина и цялото знание. Да, Вирджиния, има дядо Коледа. Че той съществува, е толкова сигурно, колкото е сигурно, че съществуват любовта, щедростта и предаността, а ти знаеш, че тези неща изобилстват и дават на живота ти най-голямата красота и радост. Уви, колко ужасен би бил светът, ако нямаше дядо Коледа. Би бил толкова ужасен, колкото ако нямаше Вирджинии. Тогава нямаше да има детска вяра, поезия, романтика, които да направят съществуването ни поносимо. Нямаше да имаме друга радост освен тази, изпитвана чрез зрението и сетивата. Вечната светлина, с която детството изпълва света, би угаснала. Да не вярваш в дядо Коледа! Това е като да не вярваш във феите! Може да накараш баща си да наеме хора, които да пазят всеки комин на Бъдни вечер, за да хванат дядо Коледа, но дори и да не го видят да слиза, какво биха доказали? Никой не вижда дядо Коледа, но това не озвачава, че той не съществува. Най-истинските неща на света са тези, които нито децата, нито възрастните могат да видят. Виждала ли си феи да танцуват на поляната? Разбира се, че не си, но това не означава, че не съществуват. Никой не може да осъзнае или да си представи всички чудеса, които са невиждани и невидими на този свят. Ти можеш да счупиш бебешката дрънкалка и да видиш какво издава звука вътре, но има було, което покрива невидимия свят и което дори и най-силният човек, нито дори обединената сила на всички най-силни хора, живели някога, не могат да разкъсат. Само вярата, фантазията, поезията, любовта, романтиката могат да повдигнат завесата и да ни покажат божествената красота и величие, които са там. Истинско ли е всичко това? О, Вирджиния, в целия свят няма нищо по-истинско и трайно. Нямало дядо Коледа! Слава Богу, той е жив и ще живее завинаги! След 1000 години, Вирджиния, не, след 10 пъти по 10 000 години той ще продължава да носи радост на детското сърце. Коя е Вирджиния?[редактиране | редактиране на кода] Пълното име на Вирджиния е Лаура Вирджиния О'Ханлън Дъглас. Тя е от Манхатън, Ню Йорк. Омъжва се за Едуард Дъглас, но се развежда през 1930 г. Бракът ѝ с Дъглас е кратък и той я изоставя малко преди да се роди детето им Лаура.[1] Вирджиния получава степен бакалавър през 1910 г. и магистър през 1912 г. Става учителка в Ню Йорк през 1912 и се пенсионира през 1959 г. Вирджиния умира на 13 май 1971 г. в болница във Валентин, Ню Йорк и е погребана в гробището Чатъм Руръл в Ню Йорк. Източници[редактиране | редактиране на кода] - ↑ а б Campbell, W. Joseph. The grudging emergence of American journalism's classic editorial: New details about "Is There A Santa Claus?". // American Journalism Review 22 (2). University of Maryland, College Park, Philip Merrill College of Journalism, Spring 2005. - ↑ Antiques Roadshow Broadcast Highlights, Phoenix Arizona 1998, Public Broadcasting Service, посетен на 26 септември 2007 - ↑ Virginia, Now 70, Quits As Teacher; School Principal Who at 8 Asked 'Is There a Santa?' Is a Guest at Dinner. // The New York Times, 1959-06-12. Mrs. Laura Virginia Douglas, retiring after forty-three years as a public school teacher and principal, was given a farewell dinner by her colleagues last night at the Towers Hotel in Brooklyn. - ↑ Virginia O'Hanlon, Santa's Friend, Dies; Virginia O'Hanlon Dead at 81. // The New York Times, 1971-05-14. Valatie, N. Y., May 13 - Virginia O'Hanlon Douglas, who as a child was reassured that "Yes, Virginia, there is a Santa Claus", died today at the age of 81. Външни препратки[редактиране | редактиране на кода] - ((bg)) Има ли дядо Коледа? - статията на Франсис Чърч - ((bg)) Има ли дядо Коледа? - статията на Франсис Чърч - ((en)) Оригиналното издание на вестника и текста на статията - ((en)) Анимационен филм в IMDb и драма със заглавието „Да, Вирджиния, има дядо Коледа“ - ((en)) Текст и аудио на статията в проект Гутенберг
1.1 2.1 2.2 2.3 3.1 4.1 4.2 4.3 5.1 6.1 6.2 7.1 8.1 8.2 9.1 9.2 9.3 9.4 10.1 10.2 10.3 10.4 10.5 11.1 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 13.1 13.2 13.3 14.1 14.2 15.1 15.2 16.1 16.2 16.3 16.4 17.1 18.1 18.2 18.3 19.1 19.2 19.3
January 14, 1989|By Abigail Van Buren. Dear Abby: The school counselor told our son`s 3d-grade class that there is no Santa Claus. Abby, we wanted to let our son enjoy one more year believing in Santa. Now he is confused and upset. I spoke to the counselor about it, and she said one of the children asked if there was a Santa Claus, and she wasn`t going to lie to the whole class. Abby, I had no idea the schools were doing this. The damage has already been done, but I have two questions: Is this a common practice all over the country, or is it just in the state of Oklahoma? And don`t you think it should be up to the parents to decide when and how to tell their children the truth about Santa? Upset in Stratford, Okla. Dear Upset: I agree, it should be up to the parents to decide when and how to tell their children about Santa, but I applaud the counselor for refusing to lie. I don`t know whether this is a common practice all over the country or just in Oklahoma-the ``Sooner State,`` where your child learned the truth about Santa sooner than you wanted him to. The Santa Claus issue has been around for a very long time, as has this well-loved piece titled ``Yes, Virginia, There Is a Santa Claus.`` It was written in 1897 by Francis P. Church, who was, at the time, the editor of the now-defunct New York Sun. He wrote it in response to this letter: ``Dear Editor: I am 8 years old. Some of my little friends say there is no Santa Claus. Papa says, `If you see it in the Sun, it`s so.` Please tell me the truth. Is there a Santa Claus?``-Virginia O`Hanlon ``Dear Virginia: Your little friends are wrong. They have been affected by the skepticism of a skeptical age. They do not believe except what they see. They think that nothing can be which is not comprehensible by their little minds. All minds, Virginia, whether they be men`s or children`s, are little. ``In this great universe of ours, man is a mere insect, an ant, in his intellect, as compared with the boundless world around him, as measured by the intelligence capable of grasping the whole of truth and knowledge. ``Yes, Virginia, there is a Santa Claus. He exists as certainly as love and generosity and devotion exist, and you know that they abound and give to your life its highest beauty and joy. Alas! How dreary would be the world if there were no Santa Claus. It would be as dreary as if there were no Virginias. ``There would be no childlike faith then, no poetry, no romance to make tolerable this existence. We should have no enjoyment, except in sense and sight. The eternal light with which childhood fills the world would be extinguished. ``Not believe in Santa Claus! You might as well not believe in fairies! You might get your papa to hire men to watch in all the chimneys on Christmas Eve to catch Santa Claus coming down, but what would that prove? Nobody sees Santa Claus, but that is no sign that there is no Santa Claus. ``The most real things in the world are those that neither children nor men can see. Did you ever see fairies dancing on the lawn? Of course not, but that`s no proof that they are not there. Nobody can conceive or imagine all the wonders that are unseen and unseeable in this world. ``You tear apart the baby`s rattle and see what makes the noise inside, but there is a veil covering the unseen world which not the strongest man nor even the unified strength of all the strongest men that ever lived, could tear apart. ``Only faith, fancy, poetry, love, romance, can push aside that curtain and view and picture the supernatural beauty and glory beyond. Is it all real? Ah, Virginia, in all this world there is nothing else real and abiding. ``No Santa Claus! Thank God he lives, and he lives forever. A thousand years from now, Virginia, nay 10 times 10,000 years from now, he will continue to make glad the heart of childhood.``