http___en.wikipedia.org_wiki_Ian_Fleming_Publications_1.xml
1.1 2.1 3.1 3.2 3.3 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 16.2 16.3 16.4 16.5 17.1 17.2 18.1 18.2 18.3 18.4 18.5 18.6 19.1 19.2 20.1 21.1 21.2 21.3 22.1 22.2 22.3 23.1 23.2 24.1 24.2 24.3 25.1 26.1 27.1 27.2 27.3 27.4 28.1 28.2 28.3 29.1 29.2 29.3 29.4 29.5 29.6 29.7 29.8 30.1 30.2 30.3 30.4 31.1 32.1 32.2 32.3 32.4 32.5 32.6 32.7 32.8 33.1 33.2 34.1 34.2 34.3 34.4 34.5 34.6 34.7 35.1 36.1 37.1 37.2 38.1 38.2 38.3 38.4 38.5 39.1 39.2 40.1 41.1 42.1 43.1 44.1 45.1 46.1 47.1 48.1 48.2 48.3 49.1 49.2 49.3 50.1 50.2 51.1 52.1 53.1 54.1 55.1 56.1 56.2 57.1 57.2 58.1 59.1 60.1 61.1 61.2 61.3 62.1 62.2 62.3 63.1 63.2 63.3 64.1 64.2 64.3 65.1 66.1 67.1 68.1 68.2 69.1 70.1 71.1 72.1 73.1 74.1 74.2 75.1 76.1 76.2 77.1 78.1 78.2 78.3 78.4 79.1 79.2 79.3 79.4 80.1 80.2 80.3 80.4 81.1 81.2 81.3 81.4 82.1 82.2 82.3 82.4 83.1 83.2 83.3 84.1 84.2 84.3 84.4 85.1 85.2 85.3 85.4 86.1 86.2 86.3 86.4 87.1 87.2 87.3 87.4 88.1 88.2 88.3 88.4 89.1 89.2 89.3 89.4 90.1 90.2 90.3 90.4 91.1 91.2 91.3 91.4 92.1 93.1 93.2 94.1 95.1 96.1 97.1 98.1 99.1 100.1 101.1 102.1 102.2 103.1 104.1 105.1 106.1 107.1 108.1
Иън Флеминг - Вижте пояснителната страница за други значения на Иън Флеминг. Ѝън Ланкастър Флеминг (на английски: Ian Lancaster Fleming, накратко Иън Флеминг, у нас известен като Ян Флеминг) е английски писател, автор на поредицата книги за Джеймс Бонд. Написва за него 12 новели и 9 разказа. Също така е написал разказа за деца „Чити Чити Банг Банг: Магическата кола“ и няколко публицистични книги. Съдържание - 1 Ранни години - 2 Втора световна война - 3 Писателска кариера - 4 Късни години и смърт - 5 Избрана библография - 6 Биографии - 7 Биографични филми - 8 Бележки - 9 Източници - 10 Външни препратки Ранни години[редактиране | edit source] Иън Флеминг е роден в Мейфеър, Лондон в семейството на народния представител Валънтайн Флеминг и жена му Евелин Сейнт Кроа Роуз. Иън е по-малък брат на автора на пътеписи Питър Флеминг и по-голям брат на Майкъл и Ричард Флеминг, както и полубрат на виолончелистката Амарилис Флеминг. Също така е и внук на шотландския финансист Робърт Флеминг, създател на Шотландско-американския инвестиционен тръст и на търговската банка Robert Fleming & Co. (от 2000 част от JP Morgan Chase). Братовчед е на актьора Кристофър Лий и девер на актрисата лейди Селия Джонсън (жена на брат му Питър), както и прачичо на композитора Алън Флеминг-Беърд.[1] Неговият племенник Матю Флеминг е английски играч на крикет.[2] Флеминг учи в начално училище на остров Пърбък, Дорсет, близо до имението на семейство Бонд, чието мото е Светът не е достатъчен.[3] Също така е учил в Бъркшир, Итънския колеж и Кралската военна академия Сандхърст. В Итън той две години подред печели званието най-добър спортист Victor Ludorum, което преди това се било случвало само веднъж. След като преждевременно напуска Сандхърст, който не му допада, майка му го изпраща да учи езици в Европа. Първо учи немски в Кицбюел, Австрия, после в Мюнхенския университет и накрая в Женевския университет, подобрявайки и своя френски. Кандидатства във Форин Офис, но се проваля на изпитите. Скоро започва работа като журналист в Ройтерс. През 1933 г. работи като пратеник на Ройтерс в Москва, а по-късно става брокер. От 1944 и до смъртта си през 1964 е член на Boodle's, джентълменски клуб от Сейнт Джеймс Стрийт в Лондон.[4] През 1952 се жени в Ямайка за аристократката Ан Картрис, бивша втора жена на втория виконт Ротмар и вдовица на третия барон О'Нийл. Кумува му драматургът Ноел Кауърд. Втора световна война[редактиране | edit source] През 1939 г., в навечерието на Втората световна война, шефът на морското военно разузнаване контраадмирал Джон Годфри привлича Флеминг за свой личен помощник. По-късно Иън прави кариера последователно като лейтенант, подпоручик и накрая поручик. Известно е, че кодовото му име е било 17F.[5] Работата му в разузнаването е увлекателна. През 1940 Флеминг и Годфри поръчват на Кенет Мейсън, професор по география в Оксфорд, да напише доклади за географията на страните, участващи във военните действия. Тези доклади поставят началото на томовете на Naval Intelligence Division Geographical Handbook Series между 1941 и 1946.[6] Флеминг е автор на хитър план за симулиране на авария на немски самолет в Ламанша, при което английски войници ще се представят за търпящи бедствие пилоти от Луфтвафе с идеята да завладеят немската подводница, която евентуално ще им се притече на помощ и така да се доберат до кодовата книга на шифровъчната машина Енигма. Планираната акция обаче не се осъществява, за голямо съжаление на Алън Тюринг и сътрудниците му в Блечли парк. Той привлича и окултиста Алистър Кроули да участва в план, в който да свържат Рудолф Хес с фалшиви участници в уж нелегално движение против Уинстън Чърчил. Но и този план не се осъществява, защото Хес междувременно заминава за Шотландия в опит да уговори мир тайно от Хитлер. В книгата на Антъни Мастърс "The Man Who Was M: The Life of Charles Henry Maxwell Knight" се твърди, че именно Флеминг успял да убеди Хес да замине за Шотландия и да преговаря за сепаративен мир с Чърчил, което завършва със залавянето на Хес, но никакви други източници не подкрепят същата теза.[7] Флеминг е автор на операция „Златно око“ - план за поддържане на комуникацията с Гибралтар, в случай че Испания влезе във войната на страната на Оста и атакува средиземноморската колония на Великобритания. Щурмови отряд 30[редактиране | edit source] През 1944 година Флеминг участва в командването на специализиран отряд от командоси, известен като Щурмови отряд 30 (30 Assault Unit, 30AU или 30 Commando). Въпреки че не той основава звеното, нито пък е негов полеви командир, той е този, който планира действията му. Като офицер от морското разузнаване (Naval Intelligence Division, NID), Флеминг знаел приблизително с каква информация и въоръжение разполагал врагът и къде са разположени. Той уточнявал „скалповете“, които ще са му необходими, и изпращал за тях своите „индианци“, както наричал командосите. Щурмови отряд 30 обединявал екипи от тренирани командоси, специализирани в щурмуването на вражески щабквартири и набавянето на документи и образци от въоръжението на врага с потенциално значение за разузнаването, които обикновените войници от Съюзническите сили, а дори и командоси без специално обучение биха могли да пренебрегнат или дори да унищожат. Щурмоваците умеели да отварят с шперц на ключалки и сейфове, да водят бой с голи ръце и владеели и други по-общи техники и умения за събиране на разузнавателен материал. В отряда участвали някои от най-способните командоси. Организационно отрядът не функционирал отделно, а екипите му се присъединявали към някоя военна част, настъпваща към врага. Вече достигнали целта, щурмоваците били обучени и екипирани да си проправят сами пътя към щабовете и бързо да се снабдяват с необходимото, преди врагът сам да го разруши при отстъплението. Щурмоваците разчитали на изненадата, издръжливостта и безпощадността си. Преди Десанта в Нормандия, Флеминг имал само косвен контакт с щурмовия отряд, тъй като повечето военни действия били по Средиземноморието. Въпреки това, благодарение на успехите си в Сицилия и Италия, щурмоваците (чиято база била Marine Hotel Littlehampton в Западен Съсекс, днес обществена сграда и домакин на годишната сбирка на ветераните от Щурмови отряд 30) си спечелват особеното доверие на морското разузнаване. Осъзнали мащаба на постиженията и потенциала, от разузнаването предоставят нужната подкрепа и съставът му бива разширен. Поставят му се и преки задачи: конкретни предмети и документи, които трябвало да бъдат иззети от врага. Флеминг бил човекът, който издавал тези конкретни заповеди.[8] По време на Операция Овърлорд, и по-специално след Битката за Шербур, Флеминг посетил Щурмови отряд 30 на бойното поле. Той установил, че вместо да действат като специални разузнавачи, командосите били некоректно използвани като редници в бойните действия. Това водело до излишни жертви и излагало на риск изпълнението на основната им задача. След намесата му командването ревизирало отношението си.[9] Писателска кариера[редактиране | edit source] Работата му през войната дава съвсем естествено идеите за неговите шпионски новели. Първата си творба Казино Роял публикува през 1953. Тя разказва за тайния агент Джеймс Бонд, по-известен с кодовото си име 007. В тази книга негов противник е руски шпионин, чието кодово име е Ле Шифр. Двамата играят бакара в „Казино Роял“ и на Бонд му се удава да победи противника си. Но Ле Шифр спира да играе по правилата и примамва Бонд в капан с красива девойка. А от този капан няма изход. Книгата е филмирана на два пъти - един път през 1968[n 1] с Дейвид Нивън в ролята на Бонд и един път през 2006 с Даниъл Крейг в ролята на Бонд. След това Иън Флеминг пише още 13 книги със същия главен герой: Живей, а другите да умрат, Муунрейкър, Диамантите са вечни, От Русия с любов, Доктор Но, Голдфингър, Само за твоите очи, Тъндърбол, Шпионинът, който ме обичаше, В тайна служба на Нейно величество, Човек живее само два пъти, Мъжът със златния пистолет и Октопъси и живите светлини. Продажбите рязко скачат, щом Джон Кенеди поставя От Русия с любов в списъка на най-добрите книги, които е чел. В края на 50-те, след финансовия успех на книгите за Джеймс Бонд, той се премества да живее в имението Златно око в Сейнт Мери, Ямайка. Има много версии, обясняващи името на имота. Една от най-известните е, че името е взето от операция Златно око от Втората световна война, в която самият Флеминг е взел участие. Други възможности са Отражения в златисто око - книга от 1941 на Карсън Маккалърс, която Флеминг много харесвал. Местността наоколо се наричала Оракабеса, което в превод от испански значи "златна глава", а пък разположен в имението испански гроб прилича на око. А друга версия е, че всичко това заедно е накарало писателя да нарече имението си по този начин. Днес имението е в центъра на едноименен скъп курорт. Освен книгите за Бонд Флеминг е написал и детската книга Чити Чити Банг Банг: Магическата кола, като и нехудожествените книги Трептящи градове и Контрабанда на диаманти. Късни години и смърт[редактиране | edit source] Флеминг бил библиофил и притежавал огромна библиотека с книги, които според него "са дали начало на нещо" и затова са важни за цивилизацията. Той особено се интересувал от наука и харесвал научни книги като Произход на видовете, но четял книги и на друга тематика като Моята борба и Скаутство за момчета. 6 000 от книгите си той дарява на Библиотеката на лилията на университета Блумингтън, Индиана, САЩ. Флеминг е страстен пушач и пие много и през 1961 получава инфаркт. Следва втори инфаркт на 12 август 1964 и писателят умира. Погребан е в църквата в Севънхамптън, малко селце в Англия близо до Суиндъм. След смъртта на вдовицата му — Ан Джералдин Мери Флеминг (1913-1981) и сина му, Каспар Робърт Флеминг (1952-1975) и те са погребани там. Каспар се самоубива със свръхдоза наркотици. По случай стогодишнината от рождението на писателя през май 2008 Ian Fleming Publications публикува книгата Дяволът може да е загрижен на Себастиан Фолкс. На корицата пише "Себастиан Фолкс, пишещ като Иън Флеминг".[10] Избрана библография[редактиране | edit source] Книги за Джеймс Бонд[редактиране | edit source] Детска литература[редактиране | edit source] - Чити Чити Банг Банг: Магическата кола (1964) Нехудожествени книги[редактиране | edit source] - Контрабанда на диаманти (1957) - Трептящи градове (1963, в американските издания понякога съдържа късия разказ "007 в Ню Йорк") Незавършени или непубликувани книги[редактиране | edit source] - Флеминг има бележник, където са описани неговите идеи за нови книги на тема Джеймс Бонд. Там са открити части от къси разкази и новели за Бонд, които никога не са публикувани. Някои от тях могат да се открият в книгата на Джон Пиърсън Животът на Иън Флеминг.[25] - Писателят Джефри Дженкинс работи заедно с Флеминг по идеята за Бонд между 1957 и 1964. По-късно, през 1967 той написва по тази тема още една книга За чиста унция, но тя никога не е публикувана. Идеята за нея е била на Флеминг. - През 1960 Кувейтската петролна компания възлага на Флеминг да напише книга за страната и нейната петролна индустрия. Книгата била озаглавена Място на вълнението: Впечатления от Кувейт, но никога не е публикувана поради неодобрението на кувейтското правителство.[26] Биографии[редактиране | edit source] - Хенри Зелгър, Иън Флеминг: Шпионинът, който влезе със златото (Ню Йорк, 1965) - Елинор и Денис Пълрин, Иън Флеминг: Мъжът със златния химикал (Торонто, 1966) - Джон Пиърсън, Животът на Иън Флеминг (Лондон, 1966) - Ричард Гант, Иън Флеминг: Мъжът със златния химикал (Лондон, 1966) - Айвър Брайс. Човек живее само един път: Спомени от Иън Флеминг (Лондон, 1975) - Брус А. Розънбърг и Ан Харлман Стюарт, Иън Флеминг (Бостън, 1989) - Доналд Маккормик, 17F: Животът на Иън Флеминг (Лондон, 1993) - Андрю Лайсет, Иън Флеминг (Лондон, 1995) Биографични филми[редактиране | edit source] - Златно око: Тайният живот на Иън Флеминг, 1989. ТВ филм с участието на Чарлз Денс като Флеминг. Фокусира се върху живота му през Втората световна война, любовта му и написването на книгите за Джеймс Бонд. - Създател на шпиони: Тайният живот на Иън Флеминг, 1990. ТВ филм с участието на Джейсън Конъри (син на Шон Конъри) в ролята на писателя. Фокусира се върху военната кариера на Флеминг. - Иън Флеминг: Създателят на Джеймс Бонд, 2005. ТВ филм на компанията Wall to Wall, за първи път показан по BBC през август 2005. Носителя на наградата Лорънс Оливие Бен Дейниълс играе Иън Флеминг.[27] - Иън Флеминг: Където започна Бонд, 2008. Документален филм за живота на писателя, за първи път излъчен по BBC на 20 октомври 2008. Създател е Джоана Лъмни. Бележки[редактиране | edit source] - ↑ Филмът от 1968 е комедийна пародия и не се причислява официално към филмите за Джеймс Бонд Източници[редактиране | edit source] - ↑ Henry A. Zelger, Ian Fleming: The Spy Who Came in with the Gold (New York: Duell, Sloan and Pearce, 1965) - ↑ Fleming fears he's a one-day wonder by ALASDAIR ROSS (Jan 18, 1998)Sunday Mirror - ↑ BBC News item 31 October 2008 - ↑ Eleanor and Dennis Pelrine, Ian Fleming: Man with the Golden Pen (Toronto: Swan Publishing, 1966) - ↑ Richard Gant, Ian Fleming: Man with the Golden Pen (London: Mayflower-Dell, 1966) - ↑ The Naval Intelligence Handbooks: a monument in geographical writing Clout and Gosme Prog Hum Geogr.2003; 27: 153-173 - Progress in Human Geography - платен достъп - ↑ Ivar Bryce. You Only Live Once (London: Weldenfeld and Nicolson, 1975) - ↑ John Pearson, The Life of Ian Fleming (London: Jonathan Cape, 1966) - ↑ Bruce A. Rosenberg and Ann Harleman Stewart, Ian Fleming (Boston: Twayne, 1989) - ↑ Gregory Kirschling, "James Bond's New Book", Entertainment Weekly/EW.com, Feb. 29, 2008, accessed March 4, 2008. - ↑ Fleming, Ian. Ian Fleming Publications Inc. Casino Royale. Jonathan Cape, 13 April 1953. с. 213. - ↑ Fleming, Ian. Ian Fleming Publications Inc. Live and Let Die. Jonathan Cape, 5 April 1954. с. 234. - ↑ Fleming, Ian. Ian Fleming Publications Inc. Moonraker. Jonathan Cape, 7 April 1955. - ↑ Fleming, Ian. Ian Fleming Publications Inc. Diamonds Are Forever. Jonathan Cape, 26 March 1956. - ↑ Fleming, Ian. Ian Fleming Publications Inc. From Russia with Love. Jonathan Cape, 8 April 1957. - ↑ Fleming, Ian. Ian Fleming Publications Inc. Jonathan Cape, 31 March 1958. - ↑ Fleming, Ian. Ian Fleming Publications Inc. Goldfinger. Jonathan Cape, 23 March 1959. - ↑ Fleming, Ian. Ian Fleming Publications Inc. For Your Eyes Only. Jonathan Cape, 11 April 1960. - ↑ Fleming, Ian. Ian Fleming Publications Inc. Thunderball. Jonathan Cape, 27 March 1961. - ↑ Fleming, Ian. Ian Fleming Publications Inc. The Spy Who Loved Me. Jonathan Cape, 16 April 1962. - ↑ Fleming, Ian. Ian Fleming Publications Inc. On Her Majesty's Secret Service. Jonathan Cape, 1 April 1963. - ↑ Fleming, Ian. Ian Fleming Publications Inc. You Only Live Twice. Jonathan Cape, 16 March 1964. - ↑ Fleming, Ian. Ian Fleming Publications Inc. The Man with the Golden Gun. Jonathan Cape, 1 April 1965. - ↑ Fleming, Ian. Ian Fleming Publications Inc. Octopussy and The Living Daylights. Jonathan Cape, 1966. - ↑ Ian Fleming’s Unpublished Legacy - ajb007.co.uk - ↑ Annotation by Fleming in the original typescript. Fleming mss., Lilly Library, Indiana. http://www.indiana.edu/~liblilly/etexts/fleming/ - ↑ Ian Fleming: Bondmaker (2005) (TV) - Full cast and crew Външни препратки[редактиране | edit source] - Център Ян Флеминг - официален уебсайт на Ian Fleming Publications Limited - Годишнината на Иън Флеминг, празнуването на 100 години от раждането на писателя - Списание 007, печатано между 1979 и 2005, посветено на творбите на Флеминг - Библиография на Иън Флеминг - Биография на писателя - 30 Щурмови отдел - „Индианците“ на Иън Флеминг - "James Bond's TLS": колекция от статии, интервюта и коментари от и за Иън Флеминг в сайта на в. Таймс, Times Literary Supplement - Интервю с Иън Флеминг, 1958 - CBC дигитални архиви, Мъжът със златния химикал - интервю с Флеминг - Иън Флеминг в Internet Movie Database - Иън Флеминг в Кемп Хикс - факт или измислица? - Колекцията на писателя с материали от 19 и 20 век за културата на Дивия запад и влиянието върху книгите за Бонд, Библиотека на лилията, Блумингтън, Индиана, 1971 - Колекция от книги на Иън Флеминг в Библиотеката на Лилията, Индиански университет, Блумингтън, Индиана
1.1 2.1 2.2 3.1 3.2 3.3 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 13.2 13.3 13.4 13.5 14.1 14.2 14.3 14.4 14.5 15.1 15.2 16.1 16.2 17.1 17.2 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1 32.1 33.1 34.1 35.1 36.1 37.1 38.1 39.1 40.1 41.1 42.1 43.1 44.1 45.1 46.1 47.1 48.1 49.1 50.1 51.1 52.1 53.1 54.1 55.1 56.1 57.1 58.1 59.1 59.2 60.1 61.1 62.1 63.1 64.1 65.1 65.2 66.1 67.1 68.1 69.1 70.1 71.1 72.1 73.1 74.1 75.1 76.1 77.1 77.2 78.1 79.1 80.1 81.1 82.1 83.1 84.1 85.1 86.1 87.1 88.1 89.1 90.1 91.1 92.1 93.1 93.2 94.1 95.1 96.1 97.1 98.1 99.1 100.1 101.1 102.1 103.1 104.1 105.1 106.1 107.1 108.1 109.1 110.1 111.1 112.1 112.2 112.3 113.1 113.2 113.3 114.1 114.2 114.3 114.4 115.1 115.2 115.3 115.4 116.1 116.2 116.3 116.4 117.1 117.2
Ian Fleming Publications Ian Fleming Publications is the production company formerly known as both Glidrose Productions Limited and Glidrose Publications Limited, named after its founders John Gliddon and Norman Rose. In 1952, author Ian Fleming bought it after completing his first James Bond novel, Casino Royale; he assigned most of his rights in Casino Royale, and the works which followed it to Glidrose. In 1956 Ian Fleming hired literary agent Peter Janson-Smith to handle the foreign translation rights in the James Bond novels. He was the literary consultant and chairman of Ian Fleming Publications until 2001. Today, Ian Fleming Publications administers all of Ian Fleming's literary oeuvre and is owned by Fleming's family. Contents - 1 Publication history - 2 James Bond books - 3 James Bond spinoffs - 4 Other published works - 5 Unpublished works - 6 External links - 7 References Publication history[edit] After Fleming's death in 1964, the estate either commissioned or permitted new Bond works to be published. In 1968, Kingsley Amis published Colonel Sun, by Kingsley Amis. The company changed its name from Glidrose Productions to Glidrose Publications. Soon thereafter, in 1973, Glidrose sanctioned James Bond: The Authorized Biography of 007 by John Pearson. In 1977 and again in 1979, Eon Productions authorized Christopher Wood to write novelisations of his scripts for the Bond films The Spy Who Loved Me and Moonraker. In 1981 the James Bond book series was revived, with new novels written by John Gardner. In 1996 John Gardner retired from writing Bond books, and Raymond Benson quickly replaced him. Benson is the first American to write James Bond novels, a fact that was initially controversial. It was during Benson's tenure that the company changed names from Glidrose Publications Ltd to Ian Fleming Publications; the publisher's new name appeared first in the 1999 book High Time to Kill. In turn, Benson retired from writing Bond books in 2002. Since then Ian Fleming Publications has published a series of Bond books based on a young teenage James Bond in the 1930s. The Young Bond series, written by Charlie Higson, consists of five novels, published between 2005 to 2008. In 2005 Ian Fleming Publications launched another series of Bond-related books entitled The Moneypenny Diaries by Samantha Weinberg under the pseudonym "Kate Westbrook". Ian Fleming Publications initially denied any connection with the books, but this was later revealed to be part of a publicity stunt for the release of the first book, Guardian Angel.[citation needed] On what would have been Fleming's 100th birthday—28 May 2008—the novel Devil May Care, written by Sebastian Faulks, was published. Faulks was true to Bond's original character and background too, and provided "a Flemingesque hero"[1] who drove a battleship grey 1967 T-series Bentley.[2] After Faulks, American writer Jeffery Deaver was then commissioned by Ian Fleming Publications to produce Carte Blanche, which was published on 26 May 2011.[3] On 11 April 2012, Ian Fleming Publications announced that William Boyd will write the next Bond novel, Solo, due for release in the autumn of 2013; the publishers will be Jonathan Cape in the UK and HarperCollins for Canada and the US.[4] James Bond books[edit] by Ian Fleming[edit] - Casino Royale (1953) — first American paperback title: You Asked For It - Live and Let Die (1954) - Moonraker (1955) — first American paperback title: Too Hot to Handle - Diamonds Are Forever (1956) - From Russia, with Love (1957) - Goldfinger (1959) - Thunderball (1961) — "based on a screen treatment by Kevin McClory, Jack Whittingham and Ian Fleming" - The Spy Who Loved Me (1962) - On Her Majesty's Secret Service (1963) - You Only Live Twice (1964) - The Man with the Golden Gun (1965) - Short stories by Kingsley Amis[edit] - Colonel Sun (1968) — last book copyrighted under the Glidrose Productions name by John Gardner[edit] - Licence Renewed (1981) — American title: License Renewed - For Special Services (1982) - Icebreaker (1983) - Role of Honour (1984) — American title: Role of Honor - Nobody Lives for Ever (1986) — American title: Nobody Lives Forever - No Deals, Mr. Bond (1987) - Scorpius (1988) - Win, Lose or Die (1989) - Brokenclaw (1990) - The Man from Barbarossa (1991) - Death is Forever (1992) - Never Send Flowers (1993) - SeaFire (1994) - COLD (1996) — American title: Cold Fall by Raymond Benson[edit] - Zero Minus Ten (1997) - The Facts of Death (1998) - last Bond novel copyrighted under the Glidrose Publications name - High Time to Kill (1999) - first Bond novel copyrighted by Ian Fleming Publications - DoubleShot (2000) - Never Dream of Dying (2001) - The Man with the Red Tattoo (2002) - Short stories by Sebastian Faulks[edit] The novel by Sebastian Faulks is a one-off adult Bond novel that follows The Man with the Golden Gun in the 1960s. The book was written to celebrate Ian Fleming's centenary and was released on Fleming's birthday, 28 May 2008. - Devil May Care - May 2008 by Jeffery Deaver[edit] The novel by Jeffery Deaver, Carte Blanche, previously known as "Project X", is set in the present era and was published on 28 May 2011. - Carte Blanche - May 2011 by William Boyd[edit] On 11 April 2012 it was announced that William Boyd would write the next James Bond novel, entitled Solo. The novel was released in the United Kingdom on 26 September 2013, and in the United States and Canada on 8 October 2013. - Solo - September 2013 Novelizations[edit] - James Bond, The Spy Who Loved Me (1977) by Christopher Wood - James Bond and Moonraker (1979) by Christopher Wood - Licence to Kill (1989) by John Gardner - GoldenEye (1995) by John Gardner - Tomorrow Never Dies (1997) by Raymond Benson - The World Is Not Enough (1999) by Raymond Benson - Die Another Day (2002) by Raymond Benson James Bond spinoffs[edit] James Bond, Jr.[edit] Written by the pseudonymous R. D. Mascott, it was the first James Bond related book not written by Ian Fleming to be published after Fleming's death. To this day, Ian Fleming Publications has never disclosed or confirmed the author's identity. The Authorized Biography[edit] Written by Fleming's friend and colleague, John Pearson, the book differs from all other Bond novels in that it is a biography told in the first-person by Pearson upon meeting James Bond. - James Bond: The Authorized Biography of 007 (1973) — first book copyrighted under the Glidrose Publications name. Young Bond[edit] Charlie Higson[edit] Charlie Higson's novels, part of a series called Young Bond, are prequels to Fleming's series. - SilverFin - March 2005 - Blood Fever - January 2006 - Double or Die - January 2007 - Hurricane Gold - September 2007 - By Royal Command - September 2008 - Short story Steve Cole[edit] In October 2013 Ian Fleming Publications announced that Steve Cole would continue the series, with the first edition scheduled to be released in Autumn 2014.[5] The Moneypenny Diaries[edit] The Moneypenny Diaries is a trilogy chronicling the life of Miss Moneypenny. The books are written by Samantha Weinberg under the pseudonym Kate Westbrook. - The Moneypenny Diaries: Guardian Angel - October 2005 - Secret Servant: The Moneypenny Diaries - November 2006 - The Moneypenny Diaries: Final Fling - May 2008 Other published works[edit] - The Diamond Smugglers (1957) — Ian Fleming - Thrilling Cities (1963) — Ian Fleming - Chitty-Chitty-Bang-Bang (1964) — Ian Fleming Chitty Chitty Bang Bang sequel novels[edit] Three novels were given approval by the Ian Fleming Estate - Chitty Chitty Bang Bang Flies Again (October 2011) by Frank Cottrell Boyce - Chitty Chitty Bang Bang and the Race Against Time (September 2012) by Frank Cottrell Boyce - Chitty Chitty Bang Bang Over the Moon (September 2013) by Frank Cottrell Boyce[6] Unpublished works[edit] The following are stories known to have been written for Glidrose / Ian Fleming Publications, however, were not published. - Per Fine Ounce — novel by Geoffrey Jenkins circa 1966. - "The Heart of Erzulie" — short story by Raymond Benson circa 2001-2002. External links[edit] References[edit] - ^ Dugdale, John (29 May 2011). "Spy another day". The Sunday Times. - ^ Davis, Kylie (23 November 2007). "A Bond with the devil". The Sydney Morning Herald. - ^ "James Bond book called Carte Blanche". BBC News. 17 January 2011. Retrieved 25 December 2011. - ^ "William Boyd takes James Bond back to 1960s in new 007 novel". BBC News (London). BBC. Retrieved 13 April 2012. - ^ "New Young Bond Series in 2014". Ian Fleming Publications. 9 October 2013. Retrieved 11 October 2013. - ^ "Chitty Chitty Bang Bang 3: Over the Moon". Pan Macmillan.