http___en.wikipedia.org_wiki_Jesus_Christ_Superstar__film__1.xml
1.1 2.1 3.1 4.1 4.2 5.1 5.2 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 17.1 18.1 19.1 19.2 19.3 19.4 20.1 20.2 21.1 21.2 21.3 21.4 21.5 22.1 22.2 22.3 23.1 23.2 23.3 23.4 23.5 24.1 24.2 24.3 24.4 24.5 25.1 25.2 26.1 26.2 26.3 26.4 26.5 27.1 27.2 27.3 27.4 28.1 28.2 28.3 28.4 28.5 28.6 28.7 28.8 29.1 30.1 30.2 30.3 30.4 30.5 30.6 30.7 30.8 31.1 31.2 31.3 32.1 32.2 32.3 32.4 32.5 32.6 32.7 32.8 33.1 33.2 33.3 33.4 33.5 34.1 34.2 34.3 35.1 35.2 35.3 35.4 36.1 37.1 37.2 37.3 37.4 37.5 37.6 37.7 38.1 38.2 38.3 38.4 38.5 38.6 38.7 38.8 38.9 38.10 38.11 38.12 38.13 39.1 39.2 40.1 40.2 40.3 41.1 41.2 42.1 43.1 44.1 45.1 46.1 46.2 46.3 46.4 47.1 47.2 48.1 49.1 49.2 49.3 50.1 51.1 51.2 51.3 51.4 51.5 51.6 51.7 52.1 53.1 53.2 53.3 53.4 53.5 53.6 53.7 54.1 55.1 56.1 56.2 56.3 57.1 57.2 57.3 57.4 58.1 58.2 59.1 59.2 60.1 61.1 61.2 62.1 62.2 63.1 64.1 65.1 65.2 66.1 67.1 67.2 67.3 67.4 67.5 67.6 68.1 68.2 69.1 70.1 71.1 72.1 73.1 74.1 75.1 76.1 77.1 78.1 79.1 80.1 81.1 82.1 83.1 84.1 85.1 86.1 87.1 88.1 89.1 90.1 91.1 92.1 93.1 94.1
Исус Христос суперзвезда „Исус Христос суперзвезда“ e рок опера на Тим Райс и Андрю Лойд Уебър, представена за първи път на сцена през 1971 г., която разглежда политическите и междуличностни сблъсъци на Юда Искариотски и Исус. Действието приблизително следва каноничното евангелие за последната, страстната седмица от живота на Исус, като започва с пристигането на Исус и неговите последователи в Йерусалим, и завършва с разпването му на кръст. Поставянето на спектакъла на Бродуей, Ню Йорк (най-населения с евреи град в света) предизвиква множество обществени спорове и противоречиви оценки, като става причина за протести от страна на много религиозни групи. През 1973 година в Израел е заснет филмовият вариант на мюзикъла с режисьора Norman Jewison. Преди това рок операта е позната на публиката като музикален албум, в който партията на Исус е изпята от Иън Гилън, участват още и Murray Head и Gary Glitter. В сценичния вариант на мюзикъла не участва никой от тези изпълнители. Съдържание - 1 Сценарий и песни - 2 Музика - 3 Филми - 4 Награди - 5 Източници - 6 Вижте също - 7 Външни препратки Сценарий и песни[редактиране | редактиране на кода] Първо действие[редактиране | редактиране на кода] Действието в мюзикъла интерпретира художествено историята на Исус Христос преди Разпятието му по евангелията. След кратка увертюра пиесата започва с музикален монолог на апостол Юда, който изказва загрижеността относно нарастващата популярност на Исус като "INRI" и негативните последици, до които това може да доведе ("Heaven on Their Minds"). Въпреки че Юда все още обича Исус, той вярва, че Исус е просто човек и че движението става прекалено голямо и ще бъде сметнато за заплаха от властите. И така Юда мисли, че когато се стигне до този момент не само Христос, но и всичките му последователи ще понесат последиците. За разлика от Исус, Юда смята, че светската цел на движението е да се сложи край на мизерията и да се помогне на бедните. Въпреки предупрежденията на Юда, последователите на Исус мислят само за отиването в Йерусалим, заедно с него. Когато питат Исус, кога ще пристигнат в Йерусалим, той им казва да спрат да се тревожат за бъдещето, тъй като вече всичко е предопределено от съдбата ("What's the Buzz?"). Виждайки, че Исус се дразни от ропота на последователите си, Мария Магдалена му помага да се успокои като го масажира с мехлеми. Юда изказва загрижеността си относно свързването на Исус с Мария. Той смята, че обвързвайки се с нея Исус опровергава всичко което е казал и това ще бъде използвано срещу него и последователите му ("Strange Thing Mystifying"). Исус се ядоства и казва на Юда, че не е безгрешен и няма право да съди другите. Тогава Исус упреква апостолите, че са негова сянка и заявява, че нито един от тях не го е грижа за него. Мария Магдалена уверява Исус, че всичко ще е наред и се опитва да го успокои с още мехлем ("Everything's All Right"). В отговор Юда разярен настоява, че парите с които е закупен мехлемът е трябвало да бъдат използвани в помощ на бедните. Исус натъжен обяснява, че нито той, нито последователите му имат достатъчно пари, за да помогнат на всички бедни. В същото време Йосиф Кайафа, тъст му Анна Бен Сет и други висши еврейски духовници се събират, за да обсъдят Исус и неговото движение. Подръжниците му достигат хиляди и се е стигнало дотам, че властите се боят от бунт. С оглед на размерите на движението на Исус и факта, че то е съставено предимно от евреи, които не са склонни да приемат римляните с тяхната върховна власт, духовниците считат, че Исус се превръща в заплаха за Римската империя. А ако империума е заплашен, тогава много евреи ще страдат, вероятно дори и тези, които не са подръжници на Исус. Докато всички обсъждат как да решат проблема с Исус, Кайафа заявява че единственото решение е Исус да бъде убит ("This Jesus Must Die") /действието противоречи на историческата достоверност/. Когато Исус и последователите му пристигат в Йерусалим се изправят срещу Кайафа, който настоява Исус да ги разпусне. Исус отговаря, че да се сложи край на хистерията е невъзможно ("Hosanna"). След това до Исус се приближава Симон Зилота (виж и Юда Зилот). Осъзнавайки популярността, с която се е сдобил Исус, той му предлага, да поведе тълпата във война срещу Рим и да се сдобие с абсолютна власт ("Simon Zealotes"). Но Исус буйно отхвърля предложението и обяснява, че никой от последователите му не разбира какво е истинската власт, нито разбират истинското му послание ("Poor Jerusalem"). Междувременно Пилат Понтийски (управителя на римската провинция Юдея) разказва, че е сънувал за среща с Исус, в резултат от която видял смъртта на Исус, за която той (Пилат) е набеден. Въпреки всичко Пилат не разбира изцяло значението на съня си ("Pilate's Dream"). Исус влиза в храма в Йерусалим и разбира, че е превърнат в пазар, на който се продава всичко от оръжия до проститутки и дрога. Той е бесен и настоява продавачите да напуснат храма ("The Temple") - виж изгонване на търговците от храма. Гневен и уморен Исус се скита и се озовава пред тълпа прокажени, сакати и просяци, които искат да бъдат излекувани. Тълпата е огромна и Исус е залят от нея. Неспособен да реши проблемите на всички, Исус казва на хората сами да се лекуват. След като тълпата се разотива Мария Магдалена намира разтроения Исус. Тя му казва да си почине. ("Everything's Alright-Reprise") Докато той спи, Мария разсъждава върху факта, че е влюбена в Исус, а той не е като никой от мъжете, в които е била влюбена. За това тя не знае как да се справи с чувствата си ("I Don't Know How to Love Him"). Междувременно Юда се тревожи все повече за разрастващото се движение на Исус. Той обещава да помогне на свещенниците в заговора срещу Исус, като се подчератава, че мотивите му не са егоистични ("Damned for All Time"). Кайафа настоява Юда да разкрие местонахождението на Исус, за да могат властите да го арестуват. В замяна на информацията Юда ще получи пари - 30 сребърника. Първоначално той отхвърля предложението, поради етически съображения. Но в крайна сметка приема, когато Кайафа му казва, че може да използва парите за благотворителност. Юда решава, че е по-добре да предаде Исус преди движението му да се е разрастнало още повече, което ще доведе не само до неговата смърт, но и до смъртта на последователите му. Поради тази причина той разкрива, че във вторник вечерта Исус от Назарет ще бъде в Гетсиманската градина ("Blood Money"). Второ действие[редактиране | редактиране на кода] Във вторник Исус се среща с дванадестте апостоли на Тайната вечеря. Той знае, че това ще е последната му вечеря с тях. Докато Исус подава хляб и налива вино на сътрапезниците си, той им припомня, че те трябва да мислят за хляба като за тялото му, а за виното - като за кръвта му. След това ги критикува, че никой няма да го помни след смъртта му и че двама от най-близките му сподвижници ще го предадат и ще се отрекат от него. След това Исус разкрива, че този който ще се отрече от него е Петър. Преди Исус да е продумал, Юда заявява, че той ще е човека, който ще извърши предателството, но Исус го оставя да си отиде. Това ядоства Юда и той обвинява Исус за проблемите, до които са стигнали. Разстроен Юда напуска вечерята, за да намери римските войници и да ги доведе при Исус ("The Last Supper"). След като апостолите заспиват, Исус говори с Господ, като се обръща към него с "татко". Исус Го пита защо той трябва да умре и от какво значение ще бъде това в божия план. Но Исус осъзнава, че не може да се противопостави на божиите намерения (независимо дали разбира последствията от смъртта си или не) и приема съдбата си ("Gethsemane"). Юда пристига с римските войници. За да им посочи кой точно е Исус, той го целува по бузата посредством целувката на Юда. След това Исус е арестуван. Когато апостолите се събуждат, се опитват да се противопоставят на войниците и да освободят Месията, но Исус им казва да свалят оръжията и да оставят властите да го одведат при Кайафа. Когато войниците го водят при Кайафа, тълпа имитираща репортери, пита Исус какво смята да прави, но той отказва да коментира. Когато двамата се срещат, Кайафа пита Исус дали е Божи Син. Исус отговаря: "Това е което вие твърдите, а вие твърдите, "че съм", т.е. според евангелията това е репликата на Исус пред Пилат. Този отговор е достатъчна причина за свещениците да изпратят Исус при Пилат Понтийски ("The Arrest"). В същото време апостол Петър се сблъсква със старец, войник и девойка при някакво огнище. Те твърдят, че са виждали Петър с Исус, но и на тримата Петър отвръща, че не познава такъв човек. Свидетел на тази сцена става Мария, която след като остава сама с Петър го пита защо се е отрекъл от Исус. Той отговаря, че трябвало да го направи, за да се спаси от арест, в случай, че се разбере, че е близък приятел на Исус. Мария се пита как Исус е знаел предварително, че Петър ще се отрече от него ("Peter's Denial"). Когато Исус пристига при Пилат, Пилат му се присмива. Когато му задава същия въпрос като духовниците, Исус отговаря по същия начин. Пилат е недоволен от отговора и заявява, че тъй като Исус е от Галилея, той не е под негова юрисдикция и го праща при Ирод Антипа ("Pilate and Christ"). Ирод Антипа е чул за слуховете около Исус и е нетърпелив да се срещне с него. Той иска от него много неща: "Превърни водата ми във вино", "Разходи се върху водата в басейна ми", но Исус го пренебрегва. Ирод Антипа решава, че Исус е поредния фалшив месия и изобщо не иска да се занимава с него. Изпраща го обратно при Пилат ("King Herod's Song"). В сцена прибавена за продукцията на Бродуей, Мария Магдалена и апостолите с тъга си спомнят за началото на движението им и им се иска да могат да започнат всичко от начало ("Could We Start Again Please?"). Тогава Юда вижда Исус пребит и смачкан от властите. Чувствайки силна вина, той се среща отново със свещениците и се разкайва за постъпката си. Юда усеща, че впоследствие ще го обвинят за смъртта на Исус и ще бъде запомнен като предател. Кайафа му казва, че няма от какво да се срамува и стореното от него ще спаси всички. Независимо от всичко, това не помага на Юда да се отърве от вината си. Когато остава сам, той се чувства предаден от Господ, че във висшия си план, е избрал именно него да предаден Исус. След това Юда се обесва ("Judas' Death"). Исус е заведен отново при Пилат, за да бъде съден. Пилат иска от него да се защитава, но Исус едва говори. Тогава Пилат пита тълпата дали би разпнала своя INRI, на което те отвръщат: "Нямаме друг цар освен Цезар". (В бродуейската продукция е добавена допълнителна строфа, в която Пилат смъмря тълпата за внезапната почит към Цезар и заявява, че смята тяхното "търсене на Месия за глупаво". След това казва, че тъй като Исус е душевноболен и е арестуван, не заслужава да умре и иска от тълпата да му даде основателна причина, за да го осъди. Тълпата започва да крещи как Исус оскърбява Рим. Тогава Пилат нарича тълпата лицемери, т.е. фарисеи, тъй като тяхната ненавист към Рим е много по-голяма от тази на Исус). Пилат няма желание да осъжда на смърт Исус и в опит да задоволи кръвожданата тълпа нарежда да го бичуват. След 39 удара тълта все още е недоволна. Исус вече е толкова пребит, че Пилат не може да понесе вината. Надявайки се, че ще може да освободи Исус, Пилат го моли да се защитава, но той отново се въздържа от всякаква защита. Крещящата тълпа и отказа на Исус да се защитава не оставят никакъв избор на Пилат и той с неохота нарежда Исус да бъде разпнат на кръст. Пилат заявява, че тъй като Исус не иска да се защитава, той (Пилат) си "измива ръцете" от смъртта му ("Trial Before Pilate"). Докато Исус се приготвя да бъде разпнат, при него идва духът на Юда. Юда го пита, защо е решил да си отиде по такъв начин и дали това, което му се случва е част от божия план ("Superstar"). Исус бавно умира на кръста ("The Crucifixion"). Пиесата завършва с оркестрово изпълнение - "John 19:41". Препратката е към Библия, където Исус е положен в гробницата си: "На онова место, дето беше разпнат, имаше градина, и в градината - нов гроб, в който още никой не бе полаган". След тези събития художествено интепретирани в мюзикъла следва и историческия хепиенд - през месец септември 70 г. Тит превзема Йерусалим, сривайки Втория храм (от който остава стената на плача), след което по Виа Сакра е устроен най-грандиозния триумф, а след десетина години е построена и арката на Тит. Музика[редактиране | редактиране на кода] Оркестрация[редактиране | редактиране на кода] Музикалните инструменти използвани в пиесата са флейта, кларинет, обой, фагот, валдхорна, тромпет, тромбон, барабани, перкусия, електрическа китара, електрически бас, цигулка, виола и виолончело. Албум от Бродуей[редактиране | редактиране на кода] Операта е издадена първо като албум и след това е представена на сцена - първо на Бродуей, а после на West End, в Лондон (същия подход ще дъде използван от Уебър и Райс и при втория им хит "Евита"). В оригиналния албум, партиите на Исус са изпълнявани от вокала на Deep Purple Иън Гилън, а тези на Юда от Мъри Хед. Гари Глитър има една реплика като свещеник, а Майкъл Д'Або се появява в ролята на Ирод Антипа. "Superstar", изпята от Юда и "I Don't Know How to Love Him", изпята от Мария Магдалена (Ивон Елиман) стават големи хитове (кавър на втората, направен от Хелън Реди, също ще достигне топ 10 в САЩ, в началото на 1971 г.). Оригиналния албум има силен рок привкус и е много различен от по-късните творби на Уебър. Това от части е породено от емоционалното пеене на Хед и Гилън и изпълненията на известни рок сешън музиканти като китариста Нийл Хъбард и Крис Спединг, басиста Алан Спенър и барабаниста Брус Роланд. Ранни изпълнения[редактиране | редактиране на кода] През юни 1971 г. е изпълнена "първата" американска сценична версия от учениците в гимназията Southold, Ню Йорк. Освен нея се изнасят и други представления, без разрешението на авторите и това довежда до съдебен иск, в резултат на който са спрени стотици изпълнения изнасяни преди официалната премиера. Пиесата все пак остава любима на общинските и областните театри, като често жени изпълняват мъжките партии (най-вече тези на Юда). На Бродуей[редактиране | редактиране на кода] На 12 октомври 1971 г., режисирана от Том О'Хорган, "Исус Христос суперзвезда" е изнесено в Mark Hellinger Theatre на Бродуей. Пиесата получава смесени отзиви и оценки, а от Ню Йорк Таймс смятат, че това е една безсърдечна продукция. Андрю Лойд Уебър също я критикува остро. В представлението участват Джеф Фенхолд, Бен Верийн и Боб Бингам. Бари Денен и Ивон Елиман (оригиналните Кайафа, Пилат и Мария Магдалена) участват в представлението, а също така и Тед Нийли и Анита Морис. Карл Андерсън влиза в ролята на Юда, когато Верийн се разболява. Представлението е свалено след внушителните 18 месеца. Спорове[редактиране | редактиране на кода] Изпълненията на Бродуей и следващите продукции са порицани от някои религиозни общности. Тим Райс казва: "Идеята е да се погледне Исус през очите на Юда и Исус като човек, а не като бог". Някои християни считат това, както и пропускването на възкресението като светотатство. Те също така намират образа на Юда за прекалено съчувствен и предизвикващ симпатия, а някои от критиките на Исус за противни. В същото време, някои евреи твърдят, че пиесата подсилва антисемитските твърдения, че именно те са виновни за смъртта на Исус. Тези твърдения са породени от факта, че повечето евреи в пиесата са представени като злодеи (Кайафа и другите духовници, Ирод Антипа) и тълпата искаща смъртта на Исус. Много религиозни групи протестират пред театрите по време на първите изпълнения на Бродуей. В края на века фурора около пиесата отшумява до толкова, че често се изпълнява от църковни трупи, които я приемат като светска пиеса за Исус. Други продукции от 1970-те[редактиране | редактиране на кода] През 1971 г., "Исус Христос суперзвезда" е изнесена в Унгария. Изпълнението е базирано на оригиналната студийна версия, а музикалните части са трансформирани за петчленни рок групи. Групата Korong (от която Тибор Миклош превежда либретото), след няколко изключително успешни представления в университетски клубове в Будапеща е забранена. В Palace Theatre, Лондон, пиесата е изнесена през 1972 г. В ролята на Исус влиза Пол Николас, а в тази на Юда - Стивън Тейт. Тази продукция е много по-успешна и се играе осем години, с което става най-дълго изпълняваната пиеса за времето си във Великобритания (впоследствие е изместена и в момента е на пето място). По време на 20-тата си годишнина, в пиесата все още участва Пол Николас. През май 1972 г., оригинална австарлийска продукция е изнесена в Capitol Theatre, Сидни, а по-късно е преместена в Palais Theatre, Мелбърн. Режисирана от Джим Шарман, в пиесата участват Тревир Уайт (Исус), Джон Инглиш (Юда) и Марчия Инес (Мария Магдалена), която е първата черна актриса, която изпълнява тази роля. През 1976 г., "Исус Христос суперзвезда" тръгва на първото си американско турне. То продължава до 1980 г. Продукции от 1990-те[редактиране | редактиране на кода] През 90-те пиесата продължава да се изпълнява. През 1994 г., в Нова Зеландия са внесени промени в продукцията: добавено е китарно соло в началото, изпълнявано от китарист, поставен върху издигната платформа; всички изпълнители са без сандали; червен лазер е използван за камшика по време на бичуването; лазери са използвани и за раните при разпването; представлението приключва с резширяваш се зелен конусов лазер, центриран върху тялото на Исус, който в крайна сметка поглъща и публиката. През 1994 г. е изнесено представлението "Исус Христос суперзвезда: Възкресение" в Атланта, Остин и Сиатъл. Тази версия е изнесена от много актьори от алтернативната сцена на Атланта. През 1992 г. е изилъчена радио версия по BBC Radio 2. Други продукции[редактиране | редактиране на кода] "Исус Христос суперзвезда" става културен феномен и има редица продукции в различни държави между които Унгария, Индия, Нова Зеландия, Италия, Франция, Мексико, Чили, България, Южна Африка, Швеция, Русия, Полша, Гърция, Австралия, Филипините, Япония, Панама, Колумбия, Боливия (където е излъчвана и по телевизията) и още много други. В Германия (като най-засегната от националсоциализма) представленито е изпълнявано всяка година в редица общински театри. Филми[редактиране | редактиране на кода] Филмова адаптация на пиесата излиза през 1973 г. Филмът, режисиран от Норман Джуисън, е заснет в Израел и Близкия Изток. Тед Нийли и Карл Андерсън са номинирани за Златен Глобус за ролите съответно на Исус и Юда. Както и в оригиналаната бродуейска пиеса, Боб Бингам играе Кайафа. Бари Денен (Пилат Понтийски) и Ивон Елиман (Мария Магдалена) са единствените, които участват в оригиналния студиен запис и в постановката на Бродуей. Въпреки че е критикуван от някои религиозни общности, като цяло филмът е приет добре. През 2000 г., е направена втора адаптация с участието на Глен Картър (Исус), Джером Прадон (Юда) и Рик Майал (Ирод). Филмът е режисиран от Ник Морис и печели Еми през 2001 г. Награди[редактиране | редактиране на кода] Номинации за Тони, 1972[редактиране | редактиране на кода] - За най-добра партитура: музика - Андрю Лойд Уебър; либрето - Тим Райс - За най-добър актьор в мюзикъл: Бен Верийн - За най-добър сценичен дизайн: Робин Уегнър - За най-добри костюми: Ранди Барчело - За осветление: Джулс Фишър Театрални световни награди, 1972[редактиране | редактиране на кода] - Театрала светвна награда: Бен Верийн (победител) Драматични пюпитър награди, 1972[редактиране | редактиране на кода] - Драматична пюпитър награда за най-обещаващ композитор: музика - Андрю Лойд Уебър (победител) Номинации за Тони, 2000[редактиране | редактиране на кода] - Награда Тони за най-добро възстановяване на мюзикъл: продуцирана от The Really Useful Superstar Company, Inc., Nederlander Producing Company of America, Inc.; с помощта на Тери Алан Крамър Източници[редактиране | редактиране на кода] Преведена от английската Уикипедия. Вижте също[редактиране | редактиране на кода] - Проповед на планината - Стефан (светец) - Богохулство - Богоубийство - Богоборство - Исус на съд пред Синедриона - Обсада на Йерусалим (70) - Майстора и Маргарита - Големият Сатана - Кой е написал Библията?
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 3.1 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 4.6 4.7 4.8 4.9 4.10 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 5.6 5.7 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 6.6 6.7 6.8 6.9 6.10 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 7.6 7.7 7.8 7.9 7.10 7.11 7.12 7.13 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 8.6 8.7 8.8 8.9 8.10 8.11 8.12 8.13 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 23.2 23.3 23.4 23.5 23.6 23.7 23.8 23.9 24.1 24.2 24.3 24.4 24.5 24.6 24.7 24.8 24.9 25.1 25.2 25.3 25.4 26.1 27.1 27.2 27.3 27.4 28.1 28.2 29.1 30.1 31.1 31.2 31.3 31.4 32.1 33.1 34.1 34.2 35.1 36.1 37.1 37.2 37.3 37.4 38.1 39.1 39.2 39.3 40.1 40.2 40.3 41.1 41.2 41.3 41.4 42.1 43.1 44.1 45.1 46.1 47.1
Jesus Christ Superstar (film) Jesus Christ Superstar is a 1973 American musical film directed by Norman Jewison. A film adaptation of the Andrew Lloyd Webber/Tim Rice rock opera of the same name, the film stars Ted Neeley, Carl Anderson and Yvonne Elliman. The film centers on the conflict between Judas and Jesus[2] during the week before the crucifixion of Jesus. Neeley and Anderson were nominated for two Golden Globe Awards in 1974 for their portrayals of Jesus and Judas, respectively. Although it attracted criticism from some religious groups, reviews for the film were still positive.[3] [edit] Plot Judas is worried about Jesus' popularity — he is being hailed as a God, but Judas feels he is just a man, and fears the consequences of their growing movement ("Heaven on Their Minds"). The other disciples badger Jesus for information about his plans for the future, but Jesus will not give them any. Judas' arrival and subsequent declaration that Jesus should not associate with Mary dampens the mood. Angrily, Jesus tells Judas that he should leave Mary alone, because his slate is not clean. He then accuses all the apostles of not caring about him ("Strange Thing Mystifying"). Caiaphas is worried that the people will crown Jesus King, which will upset the Romans. Annas tries to calm him, but he finally sees Caiaphas' point, and suggests that he convene the council and explain his fears to them. Caiaphas agrees ("Then We Are Decided"). Judas later says that the money spent on ointment should have been given to the poor. Jesus rebukes him again, telling him that the poor will be there always, but Jesus will not ("Everything's Alright"). Meanwhile, the council of the Priests discuss their fears about Jesus. Caiaphas tells them that there is only one solution: like John the Baptist, Jesus must be executed for the sake of the nation ("This Jesus Must Die"). Jesus and his followers joyfully arrive in Jerusalem, but Caiaphas orders Jesus to disband the crowd for fear of a riot. Jesus refuses and speaks to the crowd ("Hosanna"). Later, the apostle Simon Zealotes, and a crowd of followers, voice their admiration for Jesus ("Simon Zealotes"). Jesus appreciates this, but becomes worried when Simon suggests directing the crowd towards an uprising against their Roman occupiers. Jesus sadly dismisses this suggestion, saying that they do not understand his true purpose ("Poor Jerusalem"). Pilate, the Roman governor of Judea, reveals that he has dreamed about a Galilean man (Jesus) and that he will be blamed for this man's death ("Pilate's Dream"). Jesus and his followers arrive at the temple, which has been taken over by money changers and prostitutes. To Judas' horror and as the priests watch in the background, a furious Jesus destroys the stalls and forces them to leave. Jesus wanders alone outside the city, but is confronted by a crowd of lepers, all wanting to be healed. Jesus tries to heal as many of them as possible, but is overwhelmed by the sheer numbers and eventually gives up, screaming at them to leave him alone ("The Temple"). Mary comforts Jesus and Jesus goes to sleep. Mary loves Jesus, but is worried because he is so unlike any other man she has met ("I Don't Know How to Love Him"). Judas goes to the Priests and expresses his concerns, but he is worried about the consequences of betraying Jesus ("Damned for All Time"). The Priests take advantage of his doubts, and offer him money if he will lead them to Jesus. Judas initially refuses, but Caiaphas wins him over by reminding him that he could use the money to help the poor ("Blood Money"). At the Last Supper, Jesus reveals that he knows Peter will deny him and Judas will betray him. A bitter argument between Jesus and Judas ensues, in which Judas asks what if he ruined Jesus' ambition and stayed there without helping him to reach the Glory. Judas leaves ("The Last Supper"). As the apostles fall asleep, Jesus goes to Gethsemane to pray about his imminent death ("Gethsemane (I Only Want to Say)"). Jesus waits for Judas, who arrives and betrays him with a kiss, accompanied by guards. The disciples offer to fight the guards, but Jesus will not allow it. Jesus is taken to the High Priest's House, found guilty of blasphemy, and sent to Pilate ("The Arrest"). Peter, meanwhile, fearfully denies Jesus three times after being accused of being one of Jesus' followers ("Peter's Denial"). Jesus is taken to Pilate's house, where the governor, unaware that Jesus is the man from his dream, mocks him. Since he does not deal with Jews, Pilate sends him to Herod ("Pilate and Christ"). The flamboyant King Herod (Josh Mostel) is excited to finally meet Jesus, for he has heard the hype. He tries to persuade Jesus to perform various miracles. When Jesus refuses to answer, Herod orders the guards to remove him ("Herod's Song (Try It and See)"). The apostles and Mary Magdalene remember how things began, and wish they hadn't gotten so out of hand ("Could We Start Again Please?"). Jesus is flung into a cell, where he is seen by Judas, who runs to tell the priests that he regrets his part in the arrest. He hurls his money to the ground and curses at the priests before running into the desert. Filled with regret for betraying Jesus, he blames God for his woes for giving him the role of the traitor and hangs himself ("Judas' Death"). Jesus is taken back to Pilate, who questions him. Pilate realizes that, although he thinks Jesus is mad, he has committed no crime. Pilate's bemused indifference turns to a frenzy of confusion and anger, both at the crowd's irrational bloodthirstiness and Jesus' inexplicable resignation. Pilate realizes he has no option but to kill Jesus, or the masses will grow violent ("Trial Before Pilate (Including the Thirty-Nine Lashes)"). After Pilate washes his hands of Jesus' fate, Jesus' appearance transforms, the heavens open, and a white-jumpsuit clad Judas descends on a silver cross. Judas laments that if Jesus had returned as the Messiah today, he would have been more popular and his message easier to spread. Judas also wonders what Jesus thinks of other religions' prophets. He ultimately wants to know if Jesus thinks he is who they say he is ("Superstar"). Judas' questions go unanswered, and Jesus is sent to die ("The Crucifixion"), with ominous, atonal music, with Jesus saying some of his final words before dying. [edit] Cast - Ted Neeley as Jesus - Carl Anderson as Judas Iscariot - Yvonne Elliman as Mary Magdalene - Barry Dennen as Pontius Pilate - Bob Bingham as Caiaphas - Kurt Yaghjian as Annas - Josh Mostel as King Herod - Philip Toubus as Peter - Larry Marshall as Simon Zealotes - Richard Orbach as John - Robert LuPone as James [edit] Musical numbers [edit] Production During the filming of Fiddler on the Roof, Barry Dennen, who played Pilate on the concept album, suggested to Norman Jewison that he should direct Jesus Christ Superstar as a film. After hearing the album, Jewison agreed to do it. The film was shot in Israel (primarily at the ruins of Avdat) and other Middle Eastern locations in 1972. The cast consisted mostly of actors from the Broadway show, with Ted Neeley and Carl Anderson starring as Jesus and Judas respectively. Neeley had played a reporter and a leper in the Broadway version, and understudied the role of Jesus. Likewise, Anderson understudied Judas, but took over the role on Broadway and Los Angeles when Ben Vereen fell ill. Along with Dennen, Yvonne Elliman (Mary Magdalene), and Bob Bingham (Caiaphas) reprised their Broadway roles in the film (Elliman, like Dennen, had also appeared on the original concept album). Originally, Jewison wanted Ian Gillan, who played Jesus on the concept album, to reprise the role for the film, but Gillan turned down the offer, deciding that he would please fans more by touring with Deep Purple. The producers also considered Micky Dolenz (from The Monkees) and David Cassidy to play Jesus before deciding to go with Neeley.[4] Like the stage show, the film gave rise to controversy even with changes made to the script. Some of the lyrics were changed for the film, partly enriching its content ("Hosanna", "The Temple") and partly making it more acceptable for a Christian audience. The reprise of "Everything's Alright", sung before the song "I Don't Know How To Love Him" by Mary to Jesus, was abridged, leaving only the closing lyric "Close your eyes, close your eyes and relax, think of nothing tonight" intact, while the previous lyrics were omitted, including Jesus' line. ("I know that I'll sleep well tonight."). In a scene where a group of beggars overpowers Jesus, "Heal yourselves!" was changed to "Leave me alone!", and in "Judas' Death", Caiaphas' line "What you have done will be the saving of Israel" was changed to "What you have done will be the saving of everyone." The lyrics of "Trial Before Pilate" contain some notable alterations and additions: Jesus' line "There may be a kingdom for me somewhere else, if I only knew" is changed to "There may be a kingdom for me somewhere else, if you only knew." The film version of the song also gives Pilate more lines (first used in the original Broadway production) in which he addresses the mob with contempt when they invoke the name of Caesar: "Well, this is new!/Respect for Caesar?/'Till now this has been noticeably lacking!/Who is this Jesus? Why is he different?/You Jews produce messiahs by the sackful!" and "Behold the man/Behold your shattered king/You hypocrites!/You hate us more than him!" These lines for Pilate have since been in every production of the show. The soundtrack contains two songs that are not on the original concept album. "Then We Are Decided," in which the troubles and fears of Annas and Caiaphas regarding Jesus are better developed, is original to the film. The soundtrack also retains the song "Could We Start Again Please?" which had been added to the Broadway show. Most of these changes have not been espoused by later productions and recordings, although most productions tend to retain the expanded version of "Trial Before Pilate." [edit] Remakes Another film version was made for video in 2000, starring Glenn Carter as Jesus, Jérôme Pradon as Judas, and Renee Castle as Mary Magdalene. It was shot entirely on indoor sets. Sir Andrew Lloyd Webber has stated in the making-of documentary that this was the version closest to what he had originally envisioned for the project. He chose Gale Edwards to direct after seeing her interpretation of the musical in Dublin, which featured a more modernistic and sinister approach than the original stage productions. In a 2008 interview with Variety magazine, film producer Marc Platt stated that he was in discussions with several filmmakers for a remake of Jesus Christ Superstar. It has been announced that Marc Webb will direct the remake and it will be released in 2014.[citation needed] [edit] Reception The film as well as the musical were criticized by some religious groups.[3] A New York Times review said, "When the stage production opened in October, 1971, it was criticized not only by some Jews as anti-Semitic, but also by some Catholics and Protestants as blasphemous in its portrayal of Jesus as a young man who might even be interested in sex."[5] Tim Rice said Jesus was seen through Judas' eyes as a mere human being. Some Christians[who?] found this remark, as well as the fact that the musical did not show the resurrection, to be blasphemous. Some found Judas too sympathetic; in the film, it states that he wants to give the thirty pieces of silver to the poor, which, although Biblical, leaves out his ulterior motives (see also "Everything's Alright"). Biblical purists pointed out a small number of deviations from biblical text as additional concerns; for example, Pilate himself having the dream instead of his wife, and Catholics argue the line "for all you care, this bread could be my body" is too Protestant in theology, although Jesus does say in the next lines, "This is my blood you drink/This is my body you eat". In the 1980 book The Golden Turkey Awards by Michael Medved and Harry Medved, Ted Neeley was given an award for "The Worst Performance by an Actor as Jesus Christ".[6], yet Neeley and Anderson received Golden Globe nominations for their portrayals of Jesus and Judas in the film version and had subsequently gone on to recreate the roles in numerous national stage tours from 1993-2010 (2004 for Anderson, as he died of leukemia). [edit] Soundtrack The soundtrack for the film was released on vinyl by MCA Records in 1973. It was re-released on CD in 1993 and 1998. The soundtrack for the film was released in the USA on vinyl by MCA Records (MCA 2-11000) in 1973, as: JESUS CHRIST SUPERSTAR / The Original Motion Picture Sound Track Album. [edit] References - ^ "Jesus Christ Superstar, Box Office Information". The Numbers. http://www.the-numbers.com/movies/1973/0JCSP.php. Retrieved May 27, 2012. - ^ In Jewison's original conception, "... the conflict between Jesus and Judas would drive the film." - ^ a b Forster, Arnold; Epstein, Benjamin (1974). The New Anti-Semitism. New York: McGraw-Hill Book Company. - ^ Richard H. Campbell and M. R. Pitts. "The Bible On Film: A Checklist, 1897-1980." Scarecrow Press, 1981 - ^ Greenhouse, Linda (8 August 1973). "SUPERSTAR' FILM RENEWS DISPUTES:Jewish Groups Say Opening Could Stir Anti-Semitism Reasons Given Company Issues Statement". The New York Times. http://movies.nytimes.com/movie/review?res=9904E3DD103DE63ABC4053DFBE668388669EDE. - ^ Harry Medved and Michael Medved, The golden turkey awards: nominees and winners, the worst achievements in Hollywood history, Putnam, 1980, p. 95. [edit] External links - Jesus Christ Superstar at the Internet Movie Database - Jesus Christ Superstar at the TCM Movie Database - Jesus Christ Superstar at AllRovi - Jesus Christ Superstar at Rotten Tomatoes