http___en.wikipedia.org_wiki_Hell_Freezes_Over_1.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 2.6 2.7 2.8 2.9 3.1 4.1 5.1 5.2 5.3 5.4 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 6.6 6.7 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 7.6 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 8.6 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 9.6 9.7 10.1 10.2 10.3 10.4 10.5 10.6 10.7 11.1 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 12.6 12.7 13.1 13.2 13.3 13.4 13.5 14.1 14.2 14.3 14.4 14.5 14.6 15.1 16.1 16.2 16.3 16.4 16.5 16.6 16.7 16.8 17.1 17.2 17.3 18.1 19.1 19.2 20.1 20.2 20.3 21.1 21.2 21.3 21.4 21.5 21.6 21.7 21.8 21.9 22.1 22.2 22.3 22.4 22.5 22.6 23.1 24.1 24.2 24.3 24.4 24.5 24.6 24.7 25.1 25.2 25.3 26.1 26.2 26.3 27.1 28.1 28.2 28.3 28.4 29.1 29.2 29.3 30.1 31.1 32.1 33.1 34.1 35.1 36.1 37.1 38.1 39.1 40.1 41.1 42.1 43.1 44.1 45.1 46.1 47.1 48.1 49.1 50.1 51.1 52.1 53.1 54.1 55.1 56.1 57.1 58.1 59.1 60.1 61.1 62.1 63.1 64.1 65.1 66.1 67.1 68.1 69.1 70.1 71.1 72.1 73.1 74.1 75.1 76.1 77.1 78.1 79.1 80.1 81.1 82.1 83.1 84.1 85.1 86.1 87.1 88.1 89.1 90.1 91.1 92.1 93.1 94.1
Ийгълс „Ийгълс“ (на английски: Eagles, по правилата за транскрипции след 1995 г. правилният правопис е Ѝгълс) са американска рок група, която е сформирана в Лос Анджелис в началото на 70-те години на 20-ти век. С пет номер-едно сингъла и четири номер-едно албума Ийгълс са сред най-успешно записващите изпълнители на десетилетието. В края на 20-ти век два от техните албума, Eagles: Their Greatest Hits 1971–1975 и „Хотел Калифорния“ (Hotel California), се нареждат сред най-успешно продаваните албуми според Асоциацията на Американската Звукозаписна Индустрия (RIAA). Най-продаваният студио-албум „Хотел Калифорния“ се определя като 37-ят албум в „Ролинг Стоун“ (Rolling Stone) листата „The 500 Greatest Albums of All Time“ („500-те най-велики албума за всички времена“), a групата е категоризирана на 75-о място в листата на Rolling Stone „100 Greatest Artists of All Time“ („100-те най-велики изпълнители за всички времена“). Те са също най-добре продаваната някога американска група с Eagles: Their Greatest Hits 1971–1975, който е най-добре продаваният албум в САЩ до момента. „Ийгълс“ се разделят през 1980 и са извън сцената за 14 години, но се събират отново през 1994 за „Hell Freezes Over“ („Адът замръзва“) („За записа, ние никога не сме се разделяли. Ние просто си взехме ваканция от 14 години“). Оттогава те пътуват прекъсващо и през 1998 г. са въведени в Рок и Рокендрол Залата на Славата. На 2 февруари 2007 Дон Хенли, барабанист и певец на групата заявява в списание „Билборд“ (Billboard), че нов албум на „Ийгълс“ се очаква в следващите 60 до 90 дена. [редактиране] История [редактиране] Сформиране и успех Групата е сформирана през 1971, когато тогавашният мениджър на Линда Ронстат Джон Бойлан измъква Глен Фрей, Берни Лидън и Ранди Майснер от техните предишни групи. Последните двама са за кратко барабанисти, докато Фрей се обажда на Дон Хенли, когото е срещнал в един нощен клуб — „Трубадур“ в Лос Анджелис. Te акомпанират на Ронщадт на двумесечно турне, след което решават да създадат тяхна собствена група. Новата група избира името „Ийгълс“ като преклонение пред „Дъ Бърдс“ (The Byrds, Лидън е бил в „The Flying Burrito Brothers“ с бившия басист на „The Byrds“ — Крис Хилман) Техният първи албум „Eagles“ е пълен с естествен, понякога чист кънтри рок и извежда три сингъла в Топ 40. Дебютният сингъл „Take it easy“ е песен, писана от приятел на Глен Фрей, негов близък и колега кънтри рок-музикант — Джаксън Браун. Фрей го чува да изпълнява песента и го пита дали Eagles биха могли да я използват. Браун се съгласява и с няколко нови стиха, добавени от Фрей, песента е записана и става класика, като достига #12 в класацията Billboard Top 100 и избутва Eagles към звездния небосклон. Сингълът е последван от блуса „Witchy woman“ и приятната кънтри рок балада „Peaceful easy feeling“, които са в чарта съответно на #9 и #22. „Eagles“ е голяма сила в популяризирането на кънтри рока, характерен за южна Калифорния, из цялата нация. Листата на списание Rolling Stone „500 Greatest Albums of All Time“ му отрежда #374. Вторият им албум „Desperado“ e свързан с темата за беззаконията в Дивия Запад и представя склонността на групата за концептуален текстопис. В албума историята за групата Дулин-Далтън e основна тема — в песните „Doolin-Dalton“, „Bittercreek“, „Desperado“(„Главорез“) and „Doolin-Dalton/Desperado“. Въпреки че той създава класика — Tequila Sunrise („Текила на изгрев слънце“) и Desperado, бившият успява да влезе в Billboard Hot 100, достигайки # 64, докато последният всъщност не постига голям успех в топ-листите. Единствено албума Desperado сингълът „Outlaw Man“ (Беззаконен мъж") достига до по-висока позиция в чартовете — #59. „Desperado“ и „Tequila Sunrise“ стават две от най-популярните песни на Ийгълс. Блусовите песни „Twenty-One“, „Doolin' Dalton (Инструментал)“ и баладата „Saturday Night“ са забележителни със способностите на (иначе китариста) Бърни Лидън на банджо, т.нар.fingerpicked китара и мандолина. Първите два албума са продуцирани от Глин Джонс, който преди това е работил с „Бийтълс“, „Лед Цепелин“, „Роулинг Стоунс“ и „Дъ Ху“. Групата търси рока, но Джонс държи да се наблегне върху „месестата“ страна на тяхната двойно-насочена музика. В техния трети албум On the Border („На границата“), Ийгълс започват да продуцират с Джонс, но само след две записани песни се ориентират към Бил Симзик, довел Дон Фелдър да добави т.нар. „слайд“ или „ботълнек“ техника в песен, кръстена „Good Day in Hell“(„Добър ден в рая“) и групата е толкова впечатлена, че два дена по-късно кани Фелдър да стане петият член на групата. Той се появява само още веднъж в албума — в песента „Already Gone“(„Вече изминало“), в която изпълнява паметното двойно китарно соло с Глен Фрей. On the Border ражда #1 Billboard сингъл с песента „Best of My Love“(„Най-доброто от моята любов“), която оглавява чартовете на 1 март 1975 и става първата от петте номер-едно сингъла на групата. Техният следващ албум One of These Nights(„Една от тези нощи“) съдържа тежък и агресивен рок. Албумът още показва растящата сила на текстописния тим Хенли/Фрей, особено в песента, която носи името на албума-One of These Nights и в спечелилата Грами награда „Lyin' Eyes“(„Лъжещи очи“). „One of These Nights“ оглавява „Билборд“ чарта на 2 август 1975. Самата песен често е цитирана от Фрей като негова любима. Албумът също съдържа изпреварил времето си като звучене инструментал — „Journey of the Sorcerer“(„Пътуването на магьосника“), която е позната на мнозина като саундтрак към Пътеводител на галактическия стопаджия („The Hitchhiker's Guide to the Galaxy“). One of These Nights е първият #1 албум на Eagles, оглавил поп чартовете. Te достигат своя връх в рока като успехи, но не всичко е толкова добре в групата отвътре. По това време членовете на групата започват да се карат един с друг. Записитеи пътуванията са брутални от времето след първия дебютен и едноименен албум — избухливостта ескалира, а характерите на музикантите започват да се оказват несъвместими. Между следващия албум и следващото турне, Бърни Лидън напуска групата, разочарован от насоката, която групата е избрала в своята музика. Те не остават за дълго концентрирани върху кънтри рока, който кара Лидън да си тръгне. Наемането на Дон Фелдър означава, че ролята на Лидън може да бъде намалена по изключително добър начин. Групата бързо замества Лидън Джо Уолш, ветеран от такива групи като James Gang („Групата на Джеймс“) и Barnstorm(„Странставащата група“) и соло изпълнител. Следователно те могат да продължат и с програмата за своите турнета. Междувременно в началото на 1976 е пуснат Their Greatest Hits (1971-1975), който става най-успешният албум в историята на САЩ, като до днешна дата е продал над 27 милиона копия. Следващият албум на групата, Hotel California, излиза в късната 1976. „New Kid in Town“ („Ново дете в града“) е #1 хит на 26 февруари 1977, а Hotel California на 7 май същата година. „Life in the Fast Lane“ („Екстремален Живот“) също е голям хит и в процеса става т. нар. catchphrase, като освен това установява желанието на Джо Уолш за повече хард-рок звучене. Въздействащата и меланхолична балада „Wasted Time“(„Пропиляно време“) затваря първата част на записите, но тяхната втора част продължава с инструментали. Албумът приключва с „The Last Resort («Последно средство»), която песен до днес Фрей смята за най-добрата работа на Дон Хенли. Като цяло «Хотел Калифорния» е назоваван като шедьовърът на групата и се появява във всички листи на най-добрите албуми от всички времена. Към днешна дата са продадени 16 милиона копия в САЩ. По време на финалния етап на следващото пътуване Ранди майснер решава, че е видял достатъчно хотели като член на Eagles за седем години и напуска групата за относителна почивка в Небраска, за да си почине и започне солова кариера. Игълс заменят Майснер с мъж, преуспял вече в Poco — Timothy B. Schmit (Тимъти.Б.Шмит). През 1977(която година е тогава) останалите в строя на Игълс изпълняват инструменталната работа и бекинг вокалите за албума на Randy Newman (Ранди Нюман) — «Little Criminals» («Малки престъпници»). В албума те са оценени повече като индивидуални изпълнители, отколкото като Игълс, вероятно, за да избегене противоречие по отношение на контракта на Игълс с тяхната звукозаписна фирма. През февруари 1979 Eagles влизат в студио, за да продуцират техния финален студио албум — The Long Run («Дългото бягане»). Албумът отнема две години, за да бъде създаден, но групата прави последното си — пето парче в Billboard — «Heartache Tonight» («Главоболие довечера») — 10 ноември 1979. Турнето, което трябва да представи албума усилва междуличностните различия между членовете на групата; и още по-лошо — през нощта на 21 ноември 1979 Хенли е арестуван за притежание на наркотици, след като 16-годишна проститутка е получила припадък вследствие на употреба на дрога в хотелска стая. Хенли след това е обвинен в блудство с малолетна. Като притурка Глен Фрей и Дон Фелдър са разделени с полиция и останалите от групата в гримьорната след агитационен концерт за калифорнийския сенатор Алън Крестън. Фрей твърди, че отвърнал на Фелдър след обида към сенатора. [редактиране] Разделяне Турнето завършва на 31 юли 1980 в Лонг Бийч Калифорния, когато се скучва това, което Бил Симзик паметно описва като «Дългата нощ на грешния плаж». Фрей и Фелдър прекарват последното шоу, описвайки един на друг боя, който всеки планира да раздаде зад кулисите. «Само още три песни и ще те смачкам, нещастник»-отговаря Фрей на Фелдър, който казва, че наближава края на групата. Фелдър отговаря със заплаха точно когато започват да пеят «The Best Of My Love». Веднага след края на шоуто настъпва хаос и хулиганство. Фрей се нахвърля върху Фекдър, който защитава себе си с китара. За секунди се включват и останалите от групата. Дванадесет полицаи разтървават настървените музиканти. Изглежда това е краят на Игълс, въпреки че те още дължат на Warners запис на живо от турнето. Eagles Live(появил се през ноември 1980) е микс на Фрей и Хенли. Двамата решават, че те не биха могли да издържат да са в един и същи щат, камо ли в същото студио. [редактиране] След Игълс След раздялата всеки от екс-членовете на групата пробва своя шанс в самостоятелна кариера. Джо Уолш вече се е установил като соло изпълнител още през 1970 преди и по време на неговото пребиваване в Игълс. Уолш опитва да продължи своята соло кариера, която включва хитовете на 1973 — «Rocky Mountain Way» («Каменист планински път») и 1978 — «Life's Been Good» («Животът е бил хубав»), но намира за трудно това след разпадането на групата. Албумът There Goes the Neighborhood («Там отива кварталът») от 1981 е смятан за успешен, но следващите албуми от 80-те се оказват посредствени. По същото време той участва като допълнителен музикант с Дан Фогелберг, Стив Уинууд и Емерсън, Лейк енд Палмър и продуцира албума на Ринго Стар — «Old Wave» («Стара вълна») Дон Хенли се оказва с най-добра соло кариера от петимата през този период. През 1982 той пуска добре-възприетия от публиката албум I Can't Stand Still («Аз не мога да стоя неподвижен»), начело с хита — «Dirty Laundry» («Мръсно пране»). Той след това прави сингъл, дует със Стиви Никс –“Leather and Lace"(„Кожа и дантела“). Първият албум бледнее в сравнение с неговия следващ — трясъка на 1984 — Building the Perfect Beast („Строене на перфектния звяр“). В този албум е създаден достигналият 5-та гореща позиция хит и класик-рок радио парче — „Boys of summer“(„Момчета на лятото“). Албумът извежда и #9 хита — „All She Wants To Do Is Dance“ („Всичко, което тя иска да прави е да танцува“), както и „Sunset Grill“ („Печене на залез слънце“). Следващият албум се появява едва през 1989 — The End of the Innocence („Краят на невинността“). Този албум има по-голям успех, като включва хитовете — The End of the Innocence и „The Heart of The Matter“ („Сърцето на проблема“). Това е неговият последен албум, докато през 1994 Игълс се събират отново. Глен Фрей също открива соло успеха през 80-те години. През 1982 той пуска своя първи албум — No Fun Aloud („Никакво забавление гласно“), който ражда #14 хита — „The One You Love“ („Единствения, когото ти обичаш“). Той последва този албум с The Allnighter, който се отличава с #20 хита „Sexy Girl“ („Секси момиче“). Фрей достига #2 с „The Heat Is On“ („Жегата е нататък“) от саундтрака на „Ченегето от Бевърли Хилс“. Той има и още една песен на тази позиция — „You Belong to the City“ („Ти принадлежиш на града“) от 1985 — саундтрак на Miami Vice („Маями порок“). Той също участва с песните — „Flip City“ („Нахален град“) към Ghostbusters II ( „Ловци на духове II) и «Part of Me, Part of You» («Част от мен, част от теб») към саундтрака за «Телма и Луис». [редактиране] Възобновяване 13 години след раздялата, е пуснат Игълс кънтри албума, наречен Common Thread: The Songs of The Eagles(1993) («Прост край: Песните на Игълс»). Травис Трит настоява да използва членовете, които са записали Long Run («Дълго бягане») в неговото видео за «Take It Easy» и те отстъпват. След видеото за «Take It Easy» изминава година и групата се събира отново след дълги години на медийна спекулация. Именно тези членове се връщат на сцената — Фрей, Хенли, Уолш, Фелдър и Шмит. «Ние никога не сме се разделяли. Ни само си взехме почивка от 14 години» споделя Фрей на тяхното първо лайв изпълнение през април 1994. Следващото турне ражда лайв албума Hell Freezes Over («Адът замръзва») (наименуван на прочутото изречение на Хенли, който е казал преди, че групата ще се събере отново, когато адът замръзва“, който дебютира на #1 в Billboard чарта и ражда два нови хита — „Get Over It“ („Преодолей го“) и „Love Will Keep Us Alive“ („Любовта ще ни пази живи“). Избухва спор на 2 септември 1996, когато групата посвещава „Peaceful Easy Feeling“ на Садам Хюсеин в американската демократична партия в Лос Анджелис. През 1998 групата е въведена в Рок и Рокендрол зала на славата. По време на церемонията Фрей, Хенли, Фелдър, Уолш и Шмит изпълняват заедно песните Няколко следващи турнета (без Майснер и Лидън) довеждат до нечуван рекорд по продажба на билети. През февруари 2001, Дон Фелдър е изгонен от групата. Започват дълги съдебни дела. През 2003 излиза нов техен сингъл за атаките от 11 септември — „Hole in the world“ („Дупка в света“). На 14 юни 2005, Игълс пускат нова DVD продукция, титулувана „Прощално турне 1 — на живо от Мелбърн“, с две нови песни — „No More Cloudy Days“ („Без повече облачни дни“) и „One Day at a Time“ („Един ден във времето“). Към 2006 Игълс се състоят от Фрей, Хенли, Уолш и Шмит. На „Прощално турне 1 — на живо от Мелбърн“ те са допълвани от още осем музиканта — барабанист/перкусинист (Скот Краго), китарист(Стюарт Смит), двама клавирни изпълнители (Майкъл Томпсън и Уил Холис) и четирима духови изпълнители (Ал Гарт, Бил Армстронг, Крис Мостърт и Грег Смит), които също свирят на цигулка и допълнителна перкусия. Групата прави турне из Европа през лятото на 2006. През май същата година те дават двучасово специално интервю за BBC. Техният пръв студио-албум след 1979 се очаква да бъде наречен The Long Road To Eden („Дългият път към Идън“), който е в процес от няколко години. През август 2006 Джо Уолш предсказа излизане през 2007. В края на частен концерт през януари 2007 Дон Хенли каза, че албумът се очаква в период от 60 до 90 дни. [редактиране] Членове на групата [редактиране] Награди - Игълс са спечелили четири Грами награди: - 1975 Най-добро Поп Вокално Изпълнение от дует, група или хор: „Lyin' Eyes“ („Лъжливи очи“) - 1977 Награда за запис на годината: „Hotel California“ (сингъл) - 1977 Най-добър аранжимент за гласовете: „New Kid in Town“ („Ново дете в града“) - 1979 Най-добро рок вокално изпълнение от дует или група: „Heartache Tonight“ („Главоболие довечера“) - Групата е въведена в Рок и Рокендрол зала на славата през 1998. - На 7 декември, 1999 Американската асоциация на звукозаписните компании почита групата с награда за най-успешно продаван албум на века — Their Greatest Hits (1971-1975) („Техните велики хитове (1971 — 1975)“) - Игълс са въведени в Залата на славата на вокалните групи през 2001. [редактиране] Дискография [редактиране] Студио албуми - Eagles (1 юни, 1972) - Desperado (17 април, 1973) - On the Border (22 март, 1974) - One of These Nights (10 юни, 1975) - Hotel California (8 декември, 1976) - The Long Run (24 септември, 1979) - Eagles Bonus CD from Live in Melbourne (3 декември, 2006) - The Long Road to Eden (30 октомври, 2007) [редактиране] Лайв албуми [редактиране] Компилативни албуми - 1976 Their Greatest Hits (1971-1975) #1 US (27x Platinum), #2 UK - 1982 The Eagles Greatest Hits, Vol. 2 #52 US (11x Platinum) - 1984 The Best of the Eagles (European) #8 UK - 1994 The Very Best of The Eagles (1994) (European) #4 UK - 2000 Selected Works: 1972-1999 (box set) #109 US (1x Platinum) - 2001 The Very Best of the Eagles (2001) (European) #3 UK - 2003 The Very Best of the Eagles (2003) #3 US (3x Platinum), #9 UK (called The Complete Greatest Hits in Europe) - 2005 Eagles Box Set [редактиране] Хит сингли - От Eagles - 1972 „Take It Easy“ #12 US - 1972 „Witchy Woman“ #9 US - 1972 „Peaceful Easy Feeling“ #22 US - От Desperado - 1973 „Tequila Sunrise“ #64 US - 1973 „Outlaw Man“ #59 US - От On the Border - 1974 „Already Gone“ #32 US - 1974 „James Dean“ #77 US - 1974 „Best of My Love“ #1 US - От One of These Nights - 1975 „One of These Nights“ #1 US, #23 UK - 1975 „Lyin' Eyes“ #2 US, #23 UK - 1975 „Take It to the Limit“ #4 US, #12 UK - От Hotel California - 1976 „New Kid in Town“ #1 US, #20 UK, #1 United World Chart - 1977 „Hotel California“ #1 US, #8 UK - 1977 „Life in the Fast Lane“ #11 US - Сингъл, невключен в албум - 1978 „Please Come Home for Christmas“ #18 US, #30 UK - От The Long Run - 1979 „Heartache Tonight“ #1 US, #40 UK - 1979 „The Long Run“ #8 US - 1980 „I Can't Tell You Why“ #8 US - От Eagles Live - 1980 „Seven Bridges Road“ #21 US - От Hell Freezes Over - 1994 „Get Over It“ #31 US - 1994 „Love Will Keep Us Alive“ #1 (Adult Contemporary) US - От The Very Best of the Eagles - 2003 „Hole in the World“ #69 US - Сингъл, невключен в албум - 2005 „No More Cloudy Days“ #3 (Adult Contemporary) US
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 2.6 2.7 2.8 2.9 2.10 3.1 4.1 5.1 5.2 5.3 6.1 7.1 7.2 7.3 7.4 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 28.2 29.1 30.1 31.1 32.1 33.1 34.1 35.1 36.1 37.1 38.1 39.1 40.1 41.1 42.1 43.1 44.1 45.1 46.1 47.1 48.1 49.1 50.1 51.1 52.1 53.1 54.1 55.1 56.1 57.1 58.1 59.1 60.1 61.1 62.1 63.1 64.1 65.1 66.1 67.1 68.1 69.1 70.1 71.1 72.1 73.1 73.2 73.3 73.4 74.1 74.2 74.3 74.4 75.1 75.2 75.3 75.4 76.1 76.2 76.3 76.4 77.1 77.2 77.3 78.1 78.2 78.3 78.4 79.1 79.2 79.3 80.1 80.2 80.3 80.4 81.1 81.2 81.3 81.4 82.1 82.2 82.3 82.4 83.1 83.2 83.3 83.4 84.1 84.2 84.3 84.4 85.1 85.2 85.3 85.4 86.1 86.2 86.3 86.4 87.1 87.2 87.3 88.1 88.2 88.3 88.4 89.1 89.2 89.3 89.4 90.1 90.2 90.3 91.1 91.2 91.3 91.4 92.1 92.2 92.3 93.1 93.2 93.3 94.1 94.2 94.3 95.1 95.2 95.3 96.1 96.2 97.1 97.2 97.3 98.1 98.2 99.1 99.2 100.1 100.2 101.1 101.2 101.3 101.4 101.5 101.6 102.1 102.2 102.3 103.1 103.2 104.1 104.2 105.1 105.2 106.1 106.2 107.1 107.2 107.3 107.4 107.5 107.6 108.1 108.2 108.3 109.1 110.1 111.1 112.1 113.1 114.1 115.1 116.1 117.1 118.1 119.1 120.1 121.1 122.1 123.1 124.1 125.1 126.1 127.1 128.1 129.1 130.1 131.1 132.1 133.1 134.1 135.1 136.1 137.1 138.1 139.1 140.1 141.1 142.1 143.1 144.1 145.1 146.1 147.1 148.1 149.1 150.1 151.1 152.1 153.1 154.1 155.1 156.1 157.1
Hell Freezes Over Hell Freezes Over is a live album by the Eagles, released in 1994. It contains four new studio tracks and eleven tracks recorded live for an MTV special. The album went to No. 1 on the Billboard album chart upon its release where it stayed for two weeks. It is the band's second live album behind their live album in 1980. The Eagles had reformed after a fourteen-year-long break up. The album proved to be as successful as the tour, selling over six million copies and releasing two Top 40 singles in "Get Over It" and "Love Will Keep Us Alive". The band's lineup consisted of the Long Run era: Don Henley, Glenn Frey, Joe Walsh, Don Felder, and Timothy B. Schmit. The tour would last from 1994–96 and became one of the most successful tours in music history. The album also features an acoustic version of "Hotel California". Hell Freezes Over was also released in video form on VHS, LaserDisc and DVD. Contents Background[edit] The album name is in reference to a quote by Don Henley after the band's breakup in 1980; he commented that the band would play together again "when Hell freezes over." One of the most notable tracks is a new arrangement of "Hotel California" that features an extended acoustic guitar and percussion opening. At the beginning of the concert, Glenn Frey joked to the audience: "For the record, we never broke up; we just took a 14-year vacation." The new song "Get Over It" became a modest hit, and another new song, "Love Will Keep Us Alive", reached No. 1 on the Billboard Adult Contemporary chart. The DVD is one of the first music releases to feature a DTS format soundtrack in addition to a PCM stereo soundtrack. The DVD also featured the song "Seven Bridges Road" in DTS audio only. The DVD has since been re-released with an additional Dolby Digital soundtrack. The album has also been released as DTS CD in 1997. Track listing[edit] - "Get Over It" (Don Henley, Glenn Frey) – 3:31 - "Love Will Keep Us Alive" (Pete Vale, Jim Capaldi, Paul Carrack) – 4:03 - "The Girl from Yesterday" (Frey, Jack Tempchin) – 3:23 - "Learn to Be Still" (Henley, Stan Lynch) – 4:28 - "Tequila Sunrise" (Henley, Frey) – 3:28 - "Hotel California" (Don Felder, Henley, Frey) – 7:12 - "Wasted Time" (Henley, Frey) – 5:19 - "Pretty Maids All in a Row" (Joe Walsh, Joe Vitale) – 4:26 - "I Can't Tell You Why" (Henley, Frey, Timothy B. Schmit) – 5:11 - "New York Minute" (Henley, Danny "Kootch" Kortchmar, Jai Winding) – 6:37 - "The Last Resort" (Henley, Frey) – 7:24 - "Take It Easy" (Jackson Browne, Frey) – 4:36 - "In the City" (Walsh, Barry De Vorzon) – 4:07 - "Life in the Fast Lane" (Henley, Frey, Walsh) – 6:01 - "Desperado" (Henley, Frey) – 4:17 All new songs were released as studio recordings on the album, but can be seen live on the VHS and DVD versions. DVD-only tracks[edit] - "Help Me Through the Night" (Walsh) - "The Heart of the Matter" (Henley, Mike Campbell, J.D. Souther) - "Seven Bridges Road" (Steve Young) – DTS – A remastered version of the recording featured on Eagles Live, with a clearer separation of the four vocal parts to exploit the full potential of a 5.1 speaker set-up: Timothy B. Schmit is on the front-left, Glenn Frey on the front-right, Don Henley on the rear-left and Joe Walsh on the rear-right. Frey, as the singer of the song's main melody, is also featured on the front-center channel. Personnel[edit] - Don Felder – lead guitars, steel guitar, slide guitar, vocals, mandolin - Glenn Frey – guitars, piano, keyboards, vocals - Don Henley – drums, guitars, percussion, vocals - Timothy B. Schmit – bass guitar, vocals - Joe Walsh – lead guitars, slide guitar, organ, vocals - Additional personnel - John Corey – piano - Scott Crago – percussion, drums - Timothy Drury – keyboards, vocals - Stan Lynch – percussion - Jay Oliver – organ, keyboards, piano - Paulinho Da Costa – percussion - Gary Grimm – percussion - Brian Matthews – electro-theremin - Al Garth – trumpet on "New York Minute" - Burbank Philharmonic Orchestra – backup on "New York Minute" - Production - The Eagles, Elliot Scheiner, Carol Donovan, Rob Jacobs, Audrey Johns, Stan Lynch – producers - Joel Stillerman – executive producer - Rob Jacobs, Elliot Scheiner – engineers - Charlie Bouis, Carl Glanville, Barry Goldberg, Andy Grassi, Tom Trafalski, Tom Winslow – second engineers - Todd Bowie and Chris Buttleman – guitar technician - Ted Jensen – mastering - Rob Jacobs, Dave Kob, Dave Reynolds, Elliot Scheiner – mixing - Adam Armstrong – vocal technician - Ted Jensen – editing - Don Davis, The Eagles, Jay Oliver – horn and string arrangements - David Hewitt – live recording coordinator - John Halpern, David Skernick – photography - Keith Raywood – production design - Robin Sloane, Janet Wolsborn – art direction - Dwaine "The Peachin' Trucker" Wise – road manager - Andrew Lopez – head driver Chart positions[edit] Singles[edit] Certifications[edit] Album[edit] *sales figures based on certification alone ^shipments figures based on certification alone Video/DVD[edit] ^shipments figures based on certification alone xunspecified figures based on certification alone References[edit] - ^ Ruhlmann, William. "Hell Freezes Over". Allmusic. Retrieved September 10, 2013. - ^ Christgau, Robert. "The Eagles". Robert Christgau.com. Retrieved September 10, 2012. - ^ Brackett, Nathan; Hoard, Christian David (2004). Eagles. Simon and Schuster. Retrieved September 10, 2013. - ^ "Eagles – Hell Freezes Over (Album)" (ASP). Australian Charts. Hung Medien. Retrieved August 7, 2011. - ^ "Les "Charts Runs" de chaque Album Classé" (PHP). InfoDisc (in French). Find "The EAGLES" on the drop-down menu to see results. - ^ "Chartverfolgung / EAGLES / Longplay". Music Line (in German). Media Control Charts. Retrieved August 7, 2011. - ^ "Artist Ranking CD Album". Oricon Style (in Japanese). Retrieved August 7, 2011. - ^ "Eagles – Hell Freezes Over (Album)" (ASP). Dutch Charts (in Dutch). Hung Medien. Retrieved August 7, 2011. - ^ "Eagles – Hell Freezes Over (Album)" (ASP). Swedish Charts. Hung Medien. Retrieved August 7, 2011. - ^ "Eagles – Hell Freezes Over" (ASP). Swiss Charts. Hung Medien. Retrieved August 7, 2011. - ^ a b "Hell Freezes Over – Eagles". Billboard. Prometheus Global Media. Retrieved August 7, 2011. - ^ "Eagles – Hell Freezes Over (Album)" (ASP). Austrian Charts (in German). Hung Medien. Retrieved August 7, 2011. - ^ "Eagles – Hell Freezes Over (Album)" (ASP). New Zealand Charts. Hung Medien. Retrieved August 7, 2011. - ^ "Eagles – Hell Freezes Over (Album)" (ASP). Norwegian Charts. Hung Medien. Retrieved August 7, 2011. - ^ "Chart Archive: Top 40 Official UK Albums Archive – August 17th, 1996". The Official Charts Company. Retrieved August 7, 2011. - ^ "Eagles – Hell Freezes Over (Album)" (ASP). Finnish Charts. Hung Medien. Retrieved August 7, 2011. - ^ Geoff Mayfield (December 25, 1999). 1999 The Year in Music Totally '90s: Diary of a Decade – The listing of Top Pop Albums of the '90s & Hot 100 Singles of the '90s. Billboard. Retrieved October 15, 2010. - ^ "Artist Ranking DVD". Oricon Style (in Japanese). Retrieved August 7, 2011. - ^ "GfK Dutch DVD Music Top 30" (ASP). Dutch Charts (in Dutch). Hung Medien. Retrieved August 7, 2011. - ^ "Sverigetopplistan". Sverigetopplistan (in Swedish). Search for Eagles and click Sök. - ^ "Top 10 Music DVDs" (ASP). Recording Industry Association of New Zealand. Retrieved August 7, 2011. - ^ "Topp 10 DVD Audio: 2004 – Uke 14". VG-lista (in Norwegian). Retrieved August 7, 2011. - ^ "Top 30 DVD's Musicais – Semana 14 De 2004" (PHP). Associação Fonográfica Portuguesa (in Portuguese). Retrieved August 7, 2011. - ^ "Canadian album certifications – Eagles – Hell Freezes Over". Music Canada. - ^ "RIAJ > The Record > January 1995 > Certified Awards (November 1994)". Recording Industry Association of Japan (in Japanese). Retrieved February 2, 2014. - ^ Oricon Album Chart Book: Complete Edition 1970–2005. Roppongi, Tokyo: Oricon Entertainment. - ^ "Norwegian album certifications – Eagles – Hell Freezes Over" (in Norwegian). IFPI Norway. - ^ "Guld- och Platinacertifikat − År 1987−1998" (PDF) (in Swedish). IFPI Sweden. - ^ "British album certifications – Eagles – Hell Freezes Over". British Phonographic Industry. Enter Hell Freezes Over in the field Search. Select Title in the field Search by. Select album in the field By Format. Click Go - ^ "American album certifications – Eagles – Hell Freezes Over". Recording Industry Association of America. If necessary, click Advanced, then click Format, then select Album, then click SEARCH - ^ "Argentinian video certifications – Eagles – Hell Freezes Over". Argentine Chamber of Phonograms and Videograms Producers. - ^ "ARIA Charts – Accreditations – 2005 DVDs". Australian Recording Industry Association. - ^ "Canadian video certifications – Eagles – Hell Freezes Over". Music Canada. - ^ "New Zealand video certifications – Eagles – Hell Freezes Over". Recording Industry Association of New Zealand. - ^ "British video certifications – Eagles – Hell Freezes Over". British Phonographic Industry. Enter Hell Freezes Over in the field Search. Select Title in the field Search by. Select DVD in the field By Format. Click Go - ^ "American video certifications – Eagles – Hell Freezes Over". Recording Industry Association of America. If necessary, click Advanced, then click Format, then select Video Longform, then click SEARCH MTV Unplugged in New York by Nirvana November 26 – December 9, 1994 Miracles: The Holiday Album by Kenny G - Eagles Live - Hell Freezes Over - Farewell 1 Tour-Live from Melbourne - "Take It Easy" - "Witchy Woman" - "Peaceful Easy Feeling" - "Tequila Sunrise" - "Outlaw Man" - "Already Gone" - "James Dean" - "Best of My Love" - "One of These Nights" - "Lyin' Eyes" - "Take It to the Limit" - "New Kid in Town" - "Hotel California" - "Life in the Fast Lane" - "Please Come Home for Christmas" - "Heartache Tonight" - "The Long Run" - "I Can't Tell You Why" - "Seven Bridges Road" - "Get Over It" - "Love Will Keep Us Alive" - "Hole in the World" - "No More Cloudy Days" - "How Long" - "Busy Being Fabulous" - "What Do I Do with My Heart" - "I Don't Want to Hear Any More" - Albums certified septuple platinum by the Canadian Recording Industry Association - Albums certified gold by the Recording Industry Association of Japan - Albums certified platinum by the International Federation of the Phonographic Industry of Norway - Albums certified gold by the International Federation of the Phonographic Industry of Sweden - Albums certified gold by the British Phonographic Industry - Albums certified multi-platinum by the Recording Industry Association of America - Eagles (band) albums - Live video albums - 1994 live albums - 1994 video albums - Geffen Records live albums - Geffen Records video albums - English-language video albums - English-language live albums - Eagles (band) live albums - Eagles (band) video albums