http___en.wikipedia.org_wiki_John_III__Duke_of_Bavaria.xml
1.1 2.1 2.2 3.1 3.2 3.3 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 4.6 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 5.6 6.1 6.2 7.1 7.2 8.1 8.2 9.1 10.1 10.2 10.3 10.4 10.5 11.1 11.2 11.3 12.1
Йохан III (Бавария) Йохан III Безпощадния (на немски: Johann III. Ohnegnade, * 1374 в Льо-Кенуа, † 6 януари 1425 в Хага) от династията Вителсбахи е княз-епископ на Лиеж от 1390 до 1418 г. и херцог на Щраубинг-Холандия от 1404 г. до смъртта си. Той е третият син на херцог Албрехт I (1347–1404) и на Маргарета от Линитц-Бриг, внучка на бохемския крал Венцел II. Той е внук по бащина линия на император Лудвиг IV Баварски и втората му съпруга Маргарета I Холандска. По-малък брат е на Албрехт II и Вилхелм II. На 14 ноември 1389 г., петнадесетгодишният Йохан, с помощта на папа Бонифаций IX, е избран за епископ на Лиеж, след това е князелект. Той се надява на светско владение. Той се ангажира във френската политика. От 1397 г. той е последник на рано починалия му брат Албрехт II като щатхалтер на Щраубинг. През повечето време Йохан е в Лиеж, но се интересува от развитието на херцогството. Той прави голям мраморен висок гроб за брат си Албрехт II в Щраубинг. Брат му Вилхелм умира неочаквано на 31 май 1417 г. и Йохан III става регент на шестнадесетгодишната му единствена дъщеря – наследничка Якоба. Йохан III напуска през 1418 г. Лиежката си епископия и Щраубинг, през 1420 г. сваля от власт Якоба и поема управлението на Нидерландия. След това той взема и нидерландските графства. През 1422 г. Йохан взема художника Ян ван Ейк да изрисува резиденцията му в Хага. Йохан III умира на 6 януари 1425 г. от отравяне. Неговият хофмаршал Ян ван Влит намазал с отрова страниците на херцогската книга с молитви и затова е екзекутиран още през 1424 г. След неговата смърт херцогството Щраубинг-Холандия се разпада. Нидерландските територии попадат според наследствен договор от 1424 г. на Филип Бургундски, Щраубинг се разделя през 1429 г. между частичните вителсбахски херцогства Бавария-Мюнхен, Бавария-Инголщат и Бавария-Ландсхут. През 1418 г. херцог Йохан III се жени за Елизабет от Гьорлиц (1390-1451), херцогиня на Гьорлиц и Люксембург, вдовица на Антон от Бургундия, херцог на Брабант (1384-1415). Те нямат деца. Източници[редактиране | edit source] - Friedrich Schneider: Herzog Johann von Baiern. Erwählter Bischof von Lüttich und Graf von Holland (1373–1425). Ein Kirchenfürst und Staatsmann am Anfang des XV. Jahrhunderts. Kraus, Vaduz 1965 (Nachdruck der Ausgabe Berlin 1913). - Karl Theodor Wenzelburger: Johann von Baiern, Bischof von Lüttich. Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Band 14, Duncker & Humblot, Leipzig 1881, S. 231–233. - Alfred H.Burne, "The Hundred Years War" (1st ed., 1955; Folio Society 2005), 371-2.
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 5.2 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 6.6 7.1 7.2 7.3 8.1 8.2 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 10.1 10.2 11.1 12.1 12.2 13.1 14.1 15.1 16.1 16.2
John III, Duke of Bavaria John III the Pitiless, Duke of Bavaria-Straubing (1374–1425), of the House of Wittelsbach, was first bishop of Liège 1389–1418 and then duke of Bavaria-Straubing and count of Holland and Hainaut 1418–1425. Contents Biography[edit] John was the youngest son of Duke Albert I and Margaret of Brieg. His elder brother was William II of Bavaria, who succeeded their father as Count of Holland, Zeeland and Hainault in 1404. As the youngest son of three, John was destined for a career in the church. At the age of 15, he became Prince-Bishop of Liège, with the support of Pope Boniface IX. John's rule was a disaster. His authoritarian style clashed with the nobles and burghers of the Prince-Bishopric. He was expelled several times and saw even a counter-bishop being elected. John turned for help to his brother and brother-in-law. In 1408 a Burgundian army led by his brother-in-law John the Fearless of Burgundy went to the aid of John III against the citizens of Liège, who were in open revolt. On the field of Othée, on 12 September 1408, the men of Liège were decisively defeated, and Burgundian influence was extended over the city and over the bishopric of Liège. The ensuing executions of leading insurgents led to John's nickname "the Pitiless". When his brother died in 1417 and was succeeded by his daughter Jacqueline as Countess of Holland and Hainaut and Duchess of Bavaria-Straubing, John the Pitiless rejected holy orders and surrendered his bishopric. With the aid of Sigismund, Holy Roman Emperor, who was his wife's uncle, John III immediately started a civil war against his niece Jacqueline and her husband Duke John IV of Brabant. John the Pitiless supported the city of Dordrecht and Duke Philip the Good of Burgundy. A siege of Dordrecht in 1419 was unsuccessful, so John IV of Brabant agreed to start a joint administration with John III. Jacqueline herself as a woman, did not get a share in the political responsibility. John IV of Brabant finally gave up Holland and Hainaut and left the rule to John the Pitiless. John the Pitiless was poisoned in 1425. His niece Jacqueline went to England in 1421 and married the king's brother, Humphrey, Duke of Gloucester.[1] She was unable to retain control over Holland and Hainaut much longer after John's death. Bavaria-Straubing was divided between the dukes of Bavaria, the major portion of which went to Bavaria-Munich. John the Pitiless was known for the rich culture of his court; Jan van Eyck was among the artists he engaged, from at least 1422 until 1424. In 1418, John III married Elisabeth, Duchess of Luxembourg, who was then the widow of Antoine, Duke of Brabant. No children came from this marriage. Ancestors[edit] See also[edit] References[edit] - ^ Alfred H. Burne, "The Hundred Years War" (1st ed., 1955; Folio Society 2005), 371-2