http___en.wikipedia.org_wiki_Light_Years__Kylie_Minogue_album__1.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 3.1 3.2 3.3 3.4 4.1 4.2 4.3 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 16.2 16.3 16.4 17.1 17.2 17.3 17.4 17.5 18.1 18.2 18.3 19.1 20.1 20.2 20.3 20.4 21.1 21.2 22.1 22.2 22.3 22.4 22.5 22.6 23.1 23.2 23.3 23.4 23.5 23.6 23.7 23.8 23.9 23.10 23.11 23.12 24.1 25.1 26.1 26.2 26.3 26.4 26.5 26.6 26.7 26.8 26.9 26.10 26.11 26.12 27.1 27.2 27.3 27.4 27.5 27.6 27.7 27.8 27.9 28.1 28.2 28.3 28.4 28.5 28.6 29.1 30.1 30.2 30.3 30.4 30.5 30.6 30.7 31.1 31.2 31.3 31.4 31.5 31.6 31.7 31.8 32.1 32.2 32.3 33.1 33.2 33.3 33.4 33.5 33.6 34.1 34.2 34.3 34.4 35.1 36.1 36.2 36.3 36.4 36.5 36.6 36.7 36.8 36.9 36.10 36.11 36.12 36.13 36.14 36.15 36.16 36.17 36.18 36.19 36.20 36.21 37.1 38.1 38.2 38.3 38.4 38.5 38.6 38.7 38.8 38.9 38.10 38.11 39.1 40.1 40.2 40.3 40.4 41.1 42.1 43.1 44.1 45.1 46.1 47.1 48.1 49.1 50.1 51.1 52.1 53.1 54.1 55.1 56.1 57.1 58.1 59.1 60.1 61.1 62.1 63.1 64.1 65.1 66.1 67.1 68.1 69.1 70.1 71.1 72.1 73.1 74.1 75.1 76.1 77.1 78.1 79.1 80.1 81.1 82.1 83.1 84.1 85.1 86.1 87.1 88.1 89.1 90.1 91.1 92.1 93.1 94.1 95.1 96.1 97.1 98.1 99.1 100.1 101.1 102.1 103.1 104.1 105.1 106.1 107.1 108.1 109.1 110.1 111.1 112.1 113.1 114.1 115.1 116.1 117.1 118.1 119.1 120.1 121.1 122.1 123.1 124.1 125.1 126.1 127.1 128.1 129.1 130.1 131.1 133.1 134.1 135.1 136.1 137.1 140.1 141.1 142.1 143.1 144.1 145.1 146.1 147.1 148.1 150.1 151.1 152.1 153.1 154.1 155.1 156.1 157.1 158.1 159.1 160.1 162.1 163.1 165.1 166.1 167.1 168.1 169.1 170.1 171.1 172.1 173.1 174.1 175.1 176.1 177.1 178.1 179.1 180.1 181.1 182.1 183.1
Кайли Миноуг Кайли Ан Миноуг (на английски: Kylie Ann Minogue) е австралийска певица, автор на текстове на песни, както и актриса в киното, театъра и телевизията. Първото участие на Миноуг, което ѝ носи популярност, е ролята ѝ в австралийската сапунена опера „Съседи“ в края на 80-те години на 20. век. След това Кайли продължава своята кариера като поп-изпълнителка. Тя подписва договор с британските композитори и продуценти Сток, Ейткън и Уотърман и представя редица световни хитове. Популярността на Кайли обаче започва да спада в началото на 90-те, което я кара да се отдели от Сток, Ейткън и Уотърман през 1992. Следващите няколко години тя се опитва да се наложи като независим изпълнител и композитор, дистанцирайки се от по-ранните си творби. Въпреки широката публичност на проектите ѝ, албумите на Миноуг не успяват да привлекат достатъчно почитатели и дават най-лошите продажби в кариерата ѝ. През 2000 г. тя възвръща славата си на поп-денс изпълнителка и става известна с провокативните си музикални клипове и скъпоструващите си концерти на живо. Кариерата на Кайли Миноуг е една от най-дългите и най-успешните в съвременната поп-музика, като в Европа и Австралия тя е се нарежда сред най-известните личности и секс-символи на своето поколение. След като ранната ѝ кариера е отричана от много критици в Австралия, сега Миноуг е хвалена за постиженията си; тя държи рекорда за най-високи продажби на билети за концерт на изпълнителка и има 9 песни станали номер едно в класацията за сингли ARIA. Съдържание - 1 Живот и кариера - 2 Участия в реклами - 3 Кайли Миноуг в България - 4 Дискография - 5 Турнета - 6 Концерти - 7 Продукти - 8 Външни препратки Живот и кариера[редактиране | редактиране на кода] Детство и начало на кариерата[редактиране | редактиране на кода] Кайли Ан Миноуг е родена на 28 май 1968 г. в Мелбърн, Австралия. Преди да стане голяма международна звезда, тя заедно със сестра ѝ Дани, след училище са водени от свръхамбициозните си майка Керъл Джоунс и вуйчо Алън Дейл - (като Брадфорд Мийд в Грозната Бети), балерина и актьор по всевъзможни кастинги. За разлика от майка ѝ, бащата на Кайли предпочитал да се занимава с професията на счетоводител и слабо се вълнувал от “пайетите”, както се изразяват в едно популярно издание. Малката Кайли бързо е забелязана от режисьорите и още на 11 години се снима в първия си тв сериал Skyways, последван от успешния The Sullivans, на чиято снимачна площадка среща небезизвестния Джейсън Донован. През 1984 година Кайли играе ролята на Шарлот в сериала The Henderson Kids, след който следва не особено успешният Zoo Family. На 15 години младата звезда печели първата си статуетка "Logies" (австралийският еквивалент на Еми). След 17 си рожден ден Кайли решава да напусне учлище, за да се посвети изцяло на актьорската професия. Печели ролята на Шарлийн в сериала “Съседи” (втората ѝ среща с Джейсън Донован). От тук кариерата ѝ тръгва стремглаво нагоре, като печели отново Silver Logies за най-популярна актриса в Австралия и за най-популярен персонаж. Актьорската професия обаче е само една малка частица от таланта на Миноуг. През 1987 година на благотворителен концерт Кайли и останалата част от екипа на “Съседи” са извикани на бис и тъй като нямат нищо предвидено, звездата предлага да изпълни любимата си класика “The Loco-Motion” на Малката Ева. Импровизацията предизвиква огромен фурор и веднага Кайли получава предложение да я запише, като сингълът се продава в рекорден тираж по света и остава в чартовете седем седмици на първо място. 1988–92 година : Първите години в музиката[редактиране | редактиране на кода] Така паралелно с актьорската Кайли започва да развива и певческа кариера. През 1988 година тя е поканена в Лондон да направи първия си албум Kylie, от който излизат шест успешни хит сигъли като “I Should Be So Lucky”, “Got to Be Certain”, новата версия на “The-Locomotion”, “Je Ne Sais Pas Pourquoi” и други попадения. През 1989 година Кайли прави и първия си игрален филм The Delinquents. Но истинските и огромни успехи тепърва предстоят и то главно в музикалното поприще. Успехът на Kylie и продължаващият на “Съседи” кара феновете все по-упорито да искат от своите идоли — Кайли и Донован да направят дует. Мечтата им е изпълнена с мултиплатинения сингъл “Especially for You”, който е сред трите най-продавани сингли на Кайли по света, достигайки тираж от над 1.5млн копия по света включително и в Америка. След като “унищожава” класациите с хитовете от дебюта си Кайли не спира да работи, а още на следващата година т.е. 1989 вади втория си албум Enjoy Yourself с първи успешен сингъл от него “Hand on Your Heart”. Тавата триумфира и с още три хита включително и “Tears on My Pillow” - саундтрак към The Delinquents. Междувременно Джейсън Донован се отнася доста неочаквано към певческите успехи на приятелката си, като ѝ казва, че се е взела твърде насериозно и е забравила от къде е тръгнала. Завистта на Донован е трудно приета от чувствителната Кайли, която обаче тепърва прохожда в големия шоубизнес и е решена да го покори. За тази увереност ѝ помага и хващането “на калъп” между Донован и помощник-режисьорката на “Съседи”. Така Кайли се оказва окончателно в Лондон. С помощта на автори от ранга на Уотърман, Стък и Алткен, както и на собствените си композиторски умения Кайли прави завой в своя музикален облик. Песни като “Better the Devil You Know”, “Step Back in Time”, “What Do I Have to Do”, “Shocked” от третия ѝ албум Rhythm of Love я превръщат в модна икона и показват новата ѝ същност — на изкусителка и лошо момиче. Естесвено Кайли дължи до голяма степен преобразяването си на режисьора Дейвид Хоугън, направил оригиналните визия и замисъл в разбиващите клипове от албума. Песните отново са сред топ 10 в класациите и певицата продължава да трупа слава и да обира благопожеланията на критиката. Най-важна роля за метаморфозата у Кайли обаче има тогавашният ѝ приятел — вокалистът на INXS Майкъл Хътчинс. Техният роман започва с това, че той помага на крехката певица да се избави от един досаден ухажор след приключването на един от концертите ѝ от първото ѝ турне. За Кайли във времето на връзката им Майкъл е Бог. Той успява да промени визията и навиците ѝ посредством разгулен живот, алкохол и наркотици, но не и душата ѝ. За звездата Хътчинс изневерите били нормално нещо, но за чувствата на Кайли били абсурд. Аферата на Майкъл с тв водещата Пола Йейтс слага край на връзката им. Междувременно Кайли е записала и четвъртия си албум Let's Get to It. От него излизат също четири сингъла като най-високо в класациите попада кавърът “Give Me Just a Little More Time”, а феновете приемат страхотно и баладата “Finer Feelings”. След този албум обаче Кайли решава, че не може да продължи музикалното си развитие с компанията PWL и след издаването на достигналия до първо място неин първи бест и двата нови хит-сингъла от него “Celebration” и “What Kind of Fool (Heard All That Before)”, тя прекратява договорните си взаимоотношения с звукозаписната къща. 1994–98 година : Kylie Minogue и Impossible Princess[редактиране | редактиране на кода] През 1993 година подписва контракт с BMG и лейбъла Deconstruction Records. Първият им общ проект е албумът Kylie Minogue от 1994 година. Той е доста различен от досегашните проекти на Кайли, но това не му пречи да се нареди на 4 място във Великобритания и да извади три оригинални и новаторски сингли “Confide in Me”, “Put Yourself in My Place” (любимата балада на Кайли) и може би най-неконвертируемият ѝ сингъл “Where Is the Feeling”. В този период Кайли и Майкъл Хътчинс обявяват окончателната си раздяла. В телефонен разговор между тях Майкъл я моли да му прости за грешките, но Кайли е категорична. В момента, в който затваря слушалката обаче тя решава, че при следващото му позвъняване ще му прости и те отново ще бъдат щастливи. Следващо позвъняване обаче няма. Два дни по-късно Кайли научава от пресата за самоубийството на Майкъл. Тя трудно понася мисълта и новината и започва да се обвинява за смъртта му. Кошмарът продължава месеци наред, през които тя бяга от мислите си чрез нови проекти. Един от тях е дуетът с Ник Кейв “Where the Wild Roses Grow”, който се превръща в най-продавания сингъл на певеца, а клипът показва нови посоки в творческия път и на двамата. Междувременно Кайли прави роля и за филма с Жан-Клод Ван Дам Street Fighter. След двегодишна пауза Кайли обявява излизането на петият ѝ албум Impossible Princess за началото на септември 1997 година. Трагичната смърт на принцеса Даяна, както и доста технически незиправности забавя проекта с повече от половин година, като той се появява през март 1998, предшестван от синглите “Some Kind of Bliss” и “Did It Again”. Във Великобритания албумът излиза с обложка Kylie поради двузначността на предвиденото заглавие. Новата тава на Кайли е посрещната с огромен възторг от феновете, те оценяват положително по-рок звученето в някои от песните на любимата си певица, както и съчетанието с други експериментаторски музикални стилове като дръм енд бейз, хаус и твърда електроника. По ремикс версиите на синглите Кайли работи с най-изявените имена в тази област като Brothers in Rhythm, Джуниор Васкес и други. Критката обаче не спестява резервираността и нападките си срещу текстовете и музиката на песните, които до един са на певицата, както срещу цялостното звучене на Impossible Princess. Самата Кайли казва, че това е албумът, за който е получавала най-добрата критика в кариерата си. От проекта излиза трети сингъл, електронното парче “Breathe”, а Австралия е наградена и с четвърти - “Cowboy Style”. В крайна сметка този албум и до днес остава в съзнанието на хората като най-некомерсиалния, но най-личния за Кайли. Между 1998 и 2000 година Кайли позачезва от хоризонта. Единствено страхотното и пищно турне Intimate and Live Tour я показва на феновете. Но през този период тя не спира да работи. Подготвя своето ударно завръщане. Напуска BMG и се преориентира към EMI, Parlophone. Преди това обаче издават една страхотна компилация Hits+, включваща няколко от най-големите ѝ хитове плюс доста нови и неиздавани песни, и ремикси. 1999–2004 година : Light Years, Fever и Body Language[редактиране | редактиране на кода] През юни 2000 година Кайли се реабилитира с предизвикалия бурен възторг сингъл “Spinning Around”. Песента става номер едно едновременно в няколко държави и континенти. Следва поредният удар с “On a Night Like This”, както и самият албум Light Years от септември 2000 година. Кайли пак е там, където ѝ е мястото — принцесата на поп музиката, музикалната икона на не едно поколение. Light Years вади още няколко много успешни песни като “Kids” с Роби Уилямс, “Please Stay”, “Butterfly”. Промяна има не само в музикално, но и в имиджово отношение за Кайли — тя е по-секси от всякога с прословутите си панталонки от клипа на “Spinning Around”, както и с цялостна си визуална концепция. Този албум е представен чрез изключително успешното турне On a Night Like This Tour. Но успехът не е моментен, а Light Years е само началото на новата инвазия на Кайли Миноуг в музикалния живот. През септември 2001 година се появява нейната песен-емблема и до днес - “Can't Get You Out of My Head”. С нея Кайли става номер едно във всяка една държава в Европа, в няколко в Азия, както и в денс класациите в Америка, където също песента предизвиква огромно оживление. Сингълът се продава в двумилионен тираж — невероятно постижение. Освен това певицата се превръща и в единствената освен Мадона изпълнителка, която има номер едно сингъл в три различни десетилетия. Логичното продължение на успеха е албумът Fever, продал се в седем милиона ко[[пия по целия свят. Хит линията е продължена от уникалното парче “In Your Eyes”, както и от “Love at First Sight” и “Come into My World”, с което Кайли открива градиозното си турне KylieFever2002. За този албум Кайли получава и първото "Грами" в своята кариера. Междувременно е приключила злополучната ѝ връзка с британския модел Джеймс Гудинг. Той изнася цялата им история по страниците на жълтите вестници, като заявява, че Кайли била егоцентрична и вечно търсеща вини у себе си. Още повече че манекенът бил и ужасно ревнив и изявата на Кайли с Джъстин Тимбърлейк на Британските награди доста го изнервила. След кратка почивка Кайли отново дава заявка за силен албум с пилотния си съавторски хит “Slow” заедно с Емилиана Торини. Песента се настанява удобно под номер едно в хит листите във Великобритания и Австралия, като и до днес държи рекорда за най-дълго престоял на челна позиция сингъл. Атрактивният клип, заснет в Барселона, също си спечелва голям брой фенове, които разграбват сингъла от музикалните магазини. Песните за албума Body Language са много чувствени и изпети с много стил и елегантност. Кайли е намерила покой и с новия си любим — френският актьор Оливие Мартинес. Още два много успешни сингли вади Кайли от проекта си, това са “Red Blooded Woman”, включващ и дългоочаквания ремикс на “Slow” на Chemical brothers, както и невероятно грациозния хит “Chocolate” с безупречен в хореографско, а и във всяко едно друго отношение клип. След няколко месеца, през октомври 2004 година, Кайли прави нов пробив в класациите с композираното от нея и актуалните Siser sisters парче “I Believe in You”, което достига до номер две в чартовете. То е от уникалния по рода си бест на звездата Ultimate Kylie, включващ песни от началото на кариерата ѝ досега. Друг нов сингъл в този албум е отново съавторската песен “Giving You Up”. В края на 2004 година Кайли е номинирана за награда Грами. 2005–09 година : Showgirl и X[редактиране | редактиране на кода] Кайли е щастлива. Тогава тече най-голямото ѝ досега турне по света, за което билетите се разпродават за няколко минути, за което се готвят танцьори, техници, режисьори, хореографи, сценографи, музиканти, вокалисти или поне около 500 човека екип, който придружава звездата в нейните изпълнения в Европа и Австралия. Но всяка приказка има и хубави, и лоши моменти. За Кайли един черен такъв е началото на месец май 2005 година, когато преди рождения ѝ ден, в разгара на турнето ѝ диагностицират рак на гърдата. Медиите по цял свят гърмят новината, а мениджмънтът на звездата дава официална пресконференция, на която тя обявява, че ѝ предстои операция и евентуално лечение. Оставащите концерти в Австралия и Южна Азия са отменени, като е обявено, че парите от билетите ще бъдат върнати. Феновете обаче обожават Кайли и като пожелание за скорошното ѝ възстановяване не връщат ценните хартийки. Отделно са направени хиляди сайтове, които събират пожелания за Кайли в този момент и които се предават до мениджърите ѝ. Самата тя не веднъж изпраща електронни съобщения до почитатели си, като им благодари за подкрепата. В крайна сметка се налага освен операция и лечение чрез химио и радиотерапия, което приключи едва в началото на 2007. През цялото време освен на милионите фенове Кайли имаше опората и на своето семейство и на приятеля си Оливие. Много слухове за тяхна сватба плъзваха често, но всичките бяха отричани. В последните дни най-популярната съвременна попзвезда направи своите първи медиини изяви. В новия си вид Кайли се показа най-напред на парти на Долче и Габана в Портофино, Италия. Само няколко дена по-късно тя замина за Ню Йорк, където проведе срещи със Сисър Систърс за новите песни, които подготвя сега. По време на лечението Кайли е написала голяма част от парчетата за новия си албум. Според слуховете той ще се казва "Уроци", а първият сингъл, който ще бъде ремиксиран от въздесъщия Джуниор Васкес. В края на годината Кайли изпълнява и оставащите концерти от спряното си турне като реверанс към хилядите си фенове. В края на 2007 година е издаден албумът с име X. Най-известните песни от него са „2 Hearts“ и "Wow". Певицата издава и документален филм, заедно с Уилям Бейкър, наречен White Diamond. Участия в реклами[редактиране | редактиране на кода] Кайли се гмурва много бясно и в рекламата тази година. Още в края на 2006 тя издаде детска книжка. Последва парфюмът ѝ Darling, който стана най-продаваният на Острова. Веригата H&M пък заложи на нея за лятната си колекция и не сбърка, защото облеклата се приеха доста добре. За промоцията Кайли направи и специален мини концерт в Шанхай, Китай. Кайли участва също и в традиционната благотворителната вечер на фестивла в Кан като заедно с Шарън Стоун спретнаха изпровизиран дует. Неслучайно Кайли е любимка на мнозина. От пухкавите сладострастни устни, през модерната музика и актуалните модни линии, панталонките от “Spinning Around”, съблазнителния поглед от “Slow”, убийствения звук на “Can't Get You Out of My Head”, перфекционизмът, до най-дребния детайл на съвършенството, Кайли дава на всеки онова, което иска да види. Тя е рядка смесица от всичките компоненти и дарби на природата. А ние само можем да ѝ се радваме, като споменем например изпълненията ѝ на Олимпийските игри в Сидни и ултра секси модната ѝ линия Love Kylie. Тя е безупречна в кариерата, но това не винаги е знак и за успешен личен живот. Кайли Миноуг в България[редактиране | редактиране на кода] Кайли Миноуг за първи път гостува в България за концерт през 2008 г. Единственият концерт се състои на 18 май на софийския стадион „Локомотив“. В един от клиповете на Кайли участва момиче от България. Казва се Фелициана от Чепеларе. Дискография[редактиране | редактиране на кода] Студийни албуми[редактиране | редактиране на кода] - "Kylie" - 1988 - PWL - "Enjoy Yourself" - 1989 - PWL - "Rhythm of Love" - 1990 - PWL - "Let's Get to It" - 1991 - PWL - "Kylie Minogue" - 1994 - Deconstruction - "Impossible Princess" - 1997 - Deconstruction - "Light Years" - 2000 - Parlophone - "Fever" - 2001 - Parlophone - "Body Language" - 2003 - Parlophone - "X" - 2007 - Parlophone - "Aphrodite" - 2010 - Parlophone - "Kiss Me Once" - 2014 Компилации[редактиране | редактиране на кода] - "Greatest Hits" - 1992 - PWL - "Hits+" - 2000 - BMG - "Confide in Me" - 2002 - BMG - "Greatest Hits 87–97" - 2003 - BMG - "Greatest Hits 1987–1999" - 2003 - Festival Records - "Kylie Minogue: Artist Collection" - 2004 - BMG - "Ultimate Kylie" - 2004 - EMI - "Confide in Me: The Irresistible Kylie" - 2007 - Music Club - "Hits" - 2011 - EMI Music Japan - "The Best of Kylie Minogue" - 2012 - EMI - "The Abbey Road Sessions" - 2012 - Parlophone Концертни албуми[редактиране | редактиране на кода] - "Intimate and Live" - 1998 - Mushroom - "Showgirl" - 2005 - Parlophone - "Showgirl Homecoming Live" - 2007 - Parlophone - "Kylie: Live in New York" - 2009 - Parlophone Албуми с ремикси[редактиране | редактиране на кода] - "The Kylie Collection" - 1988 - Mushroom - "Kylie's Remixes Volume 1" - 1989 - PWL - "Kylie's Remixes Volume 2" - 1992 - PWL - "Kylie's Non-Stop History 50+1" - 1993 - PWL - "Greatest Remix Hits 1" - 1993 - Mushroom - "Greatest Remix Hits 2" - 1993 - Mushroom - "Mixes" - 1998 - Deconstruction - "Impossible Remixes" - 1998 - Mushroom - "Greatest Remix Hits 3" - 1998 - Mushroom - "Greatest Remix Hits 4" - 1998 - Mushroom - "Boombox" - 2008 - Parlophone Бокс-сет албуми[редактиране | редактиране на кода] - "Kylie: The Albums 2000–2010" - 2011 - Parlophone EP[редактиране | редактиране на кода] - "Money Can't Buy" - 2004 - "Darling" - 2007 - "Pink Sparkle" - 2010 - "A Kylie Christmas" - 2010 Сингли[редактиране | редактиране на кода] 1980-те[редактиране | редактиране на кода] - "The Loco-Motion" - 1987 - "I Should Be So Lucky" - 1987 - "Got to Be Certain" - 1988 - "Je Ne Sais Pas Pourquoi" - 1988 - "It's No Secret" - 1988 - "Turn It into Love" - 1988 - "Hand on Your Heart" - 1989 - "Wouldn't Change a Thing" - 1989 - "Never Too Late" - 1989 1990-те[редактиране | редактиране на кода] - "Tears on My Pillow" - 1990 - "Better the Devil You Know" - 1990 - "Step Back in Time" - 1990 - "What Do I Have to Do?" - 1991 - "Shocked" - 1991 - "Word Is Out" - 1991 - "If You Were with Me Now" (с Кийт Уошингтън) - 1991 - "Give Me Just a Little More Time" - 1992 - "Finer Feelings" - 1992 - "What Kind of Fool (Heard All That Before)" - 1992 - "Celebration" - 1992 - "Confide in Me" - 1994 - "Put Yourself in My Place" - 1994 - "Where Is the Feeling" - 1995 - "Where the Wild Roses Grow" - 1995 (с Ник Кейв) - "Some Kind of Bliss" - 1997 - "Did It Again" - 1997 - "Breathe" - 1998 - "Cowboy Style" - 1998 2000-те[редактиране | редактиране на кода] - "Spinning Around" - 2000 - "On a Night Like This" - 2000 - "Kids" - 2000 (с Роби Уилямс) - "Please Stay" - 2000 - "Your Disco Needs You" - 2001 - "Can't Get You Out of My Head" - 2001 - "In Your Eyes" - 2002 - "Love at First Sight" - 2002 - "Come into My World" - 2002 - "Red Blooded Woman" - 2004 - "Chocolate" - 2004 - "I Believe in You" - 2004 - "Giving You Up" - 2005 - "Sometime Samurai" - 2005 - "In My Arms" - 2008 - "All I See" - 2008 - "The One" - 2008 2010-те[редактиране | редактиране на кода] - "All the Lovers" - 2010 - "Get Outta My Way" - 2010 - "Better Than Today" - 2010 - "Put Your Hands Up (If You Feel Love)" - 2011 - "Timebomb" - 2012 - "On a Night Like This" - 2012 - "Whistle" - 2013 - "Into the Blue" - 2014 - "I Was Gonna Cancel" - 2014 Турнета[редактиране | редактиране на кода] - Disco in Dream Tour (1989) - Enjoy Yourself Tour (1990) - Rhythm of Love Tour (1991) - Let's Get to It Tour (1991) - Intimate and Live Tour (1998) - On a Night Like This Tour (2001) - Showgirl: The Greatest Hits Tour (2005) - Showgirl: The Homecoming Tour (2006–07) - For You, For Me Tour (2009) - Aphrodite: Les Folies Tour (2011) - Anti Tour (2012) Концерти[редактиране | редактиране на кода] - Money Can't Buy (2003) Продукти[редактиране | редактиране на кода] Аромати[редактиране | редактиране на кода] - Darling (2006) - Sweet Darling (2007) - Sexy Darling (2008) - Couture (2009) - Pink Sparkle (2010) - Dazzling Darling (2011) - Music Box (2012) Външни препратки[редактиране | редактиране на кода] - Официален сайт на Кайли Миноуг (на английски) - Профил на Кайли Миноуг в MySpace - Кайли Миноуг в Last.fm - Кайли Миноуг в Internet Movie Database
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 2.6 3.1 4.1 5.1 5.2 5.3 5.4 6.1 6.2 6.3 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 8.1 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 9.6 9.7 10.1 10.2 10.3 10.4 10.5 11.1 11.2 11.3 11.4 12.1 12.2 12.3 12.4 13.1 14.1 14.2 14.3 14.4 14.5 14.6 14.7 14.8 15.1 15.2 15.3 15.4 15.5 15.6 16.1 16.2 16.3 16.4 16.5 16.6 16.7 16.8 17.1 18.1 19.1 19.2 19.3 19.4 20.1 20.2 20.3 20.4 20.5 21.1 22.1 22.2 22.3 22.4 22.5 23.1 24.1 24.2 24.3 24.4 24.5 24.6 25.1 25.2 25.3 25.4 25.5 25.6 26.1 26.2 26.3 26.4 26.5 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1 32.1 33.1 34.1 35.1 36.1 36.2 36.3 37.1 37.2 37.3 37.4 37.5 38.1 38.2 38.3 38.4 39.1 39.2 39.3 39.4 40.1 40.2 40.3 40.4 40.5 41.1 41.2 41.3 42.1 42.2 42.3 42.4 42.5 42.6 43.1 43.2 43.3 44.1 44.2 44.3 44.4 45.1 45.2 46.1 46.2 47.1 47.2 48.1 48.2 49.1 49.2 50.1 50.2 50.3 51.1 51.2 51.3 51.4 52.1 52.2 52.3 52.4 53.1 53.2 53.3 53.4 54.1 54.2 54.3 55.1 55.2 55.3 56.1 56.2 56.3 56.4 57.1 57.2 57.3 57.4 58.1 58.2 58.3 58.4 59.1 59.2 59.3 59.4 60.1 60.2 60.3 60.4 61.1 61.2 61.3 61.4 62.1 62.2 62.3 62.4 63.1 63.2 63.3 63.4 64.1 64.2 64.3 64.4 65.1 65.2 65.3 66.1 66.2 66.3 67.1 67.2 67.3 68.1 69.1 70.1 71.1 72.1 73.1 74.1 74.2 75.1 76.1 77.1 78.1 79.1 80.1 81.1 82.1 83.1 84.1 85.1 86.1 87.1 88.1 89.1 90.1 91.1
Light Years (Kylie Minogue album) Light Years is the seventh studio album by Australian recording artist Kylie Minogue. It was released on 25 September 2000 by Parlophone. The album's style was indicative of her return to "mainstream pop dance tunes". It received favourable reviews from music critics, with some appreciating her fresh new pop roots and dance music. Two weeks after debuting at number two on the Australian Albums Chart, the album reached the top position, making it Minogue's first number-one album in her native Australia. It was later certified four times platinum by the Australian Recording Industry Association (ARIA). Contents Background and release[edit] In 1998, Minogue's contract with Deconstruction had ended, due in part to the relatively unsuccessful commercial turnout of the album Impossible Princess. The last single from that album "Cowboy Style" was released only in Australia by Mushroom Records to coincide with the Intimate and Live Tour. By 1999, Kylie Minogue had signed herself to the label Parlophone. She began recording songs for her seventh album Light Years, most notably the lead single "Spinning Around", which became a number one hit and was considered her 'comeback' single. The album was released on 22 September 2000 in Australia and New Zealand and on 25 September 2000 in the UK and Europe after the single "Spinning Around". It includes a hidden track, "Password", which is included in the pregap portion of the CD at the beginning of track one. Subsequent German, Spanish and Japanese versions of the album contain the original French bridge of "Your Disco Needs You" translated into their respective languages along with "Password" as an orthodox hidden track. Minogue promoted the album with the hugely successful "On a Night Like This Tour" which visited Europe and Australia. Due to the success of the album and the tour, a special tour edition package was released. It contained the original album along with a second disc featuring various remixes. The special edition album was released on 5 March 2001. For the Australian tour edition, additional remixes were included as well as Minogue's remake of Olivia Newton-John's "Physical", following popular performances of the song on the tour. Composition[edit] The album combined a fresh dance-pop sound with elements of nu-disco and techno. The opening track and lead single "Spinning Around" was composed around a disco foundation. It was co-written by American singer Paula Abdul, who planned on it being her own comeback single. However, Abdul's album never came to fruition so Parlophone attained the song and gave it to Minogue. The lyrics bore a resemblance to Minogue's own career, quite coincidentally considering she had not written the song, nor was it written specifically for her. "On a Night Like This" was noted for its house and Europop sound. Released as the second single, Minogue also performed the song at the closing ceremony of the 2000 Olympic Games in Sydney, Australia. "So Now Goodbye" was written by Minogue and Steve Anderson. It contained a mixture of disco and house music styles. "Disco Down" showcased a modern disco sound, while also embodying synthpop and electronic styles, as did the title track "Light Years". Both songs were considered highlights of the album and were praised as being futuristic. "Koocachoo" marked a change in the album with its psychedelic pop layout, similar to the tracks "I'm So High" and b-side song, "Cover Me With Kisses". "Loveboat" and "Your Disco Needs You" were written by Minogue in collaboration with Robbie Williams and Guy Chambers. Both songs were composed as a homage to disco music, with the latter single being regarded as a gay anthem. Williams and Chambers also wrote the pop/rock track "Kids" initially as a solo single for Minogue, however Robbie Williams became quite fond of the song that he instead altered it to be a duet. "Kids" was released in October, 2000 as the second single from Williams' album Sing When You're Winning and as the third single from Minogue's Light Years. While the majority of the album's songs were original recordings, Minogue did cover the Barry White disco song "Under the Influence of Love". Other tracks ranged in sound from the fourth single release "Please Stay", which differed from the rest of the album as it contained a Latin music style, to "Bittersweet Goodbye" which was notable for being the only ballad on the album. "Butterfly" was also acknowledged as a standout of the album, due to its strong house and techno influences. In the US, the song was remixed and issued to clubs around the country, thus allowing it to peak on the Hot Dance Club Songs chart at number fourteen. Title and artwork[edit] The title of the album derives from the song "Light Years". Vincent Peters, out of other designers and photographers, was selected to photograph Minogue for the album cover. The shoot took place outside a villa at the far north of Ibiza Island. It was reported that Peters was selected because he wore tight T-shirts and jeans halfway down his Calvin's and his most extraordinary photographs. His images were told as a "instant iconic piece of art". The cover features a glamorous backdrop of the sky and the sea, with the glimpse of a golden sunset filtering through like a supernatural halo. Kylie then gazed towards some 'heaven'. While in an interview, Peters had stated; The great thing about Kylie is that she differs from other celebrities. There is a separation between how celebrities perceive themselves and what the public wants to see. Most are concerned with reproducing a certain logo or caricature of themselves. They want to cling on to an image developed years ago which makes things difficult because there is no room to take a picture, you aren't really forced to improvise which is when the best things happen. Every photographer has their own very personal vision of her, and she lets them have it. That is the big difference with Kylie, that she walks in and says 'This is me, what are you going to do with it.'[1] In her Kylie / Fashion book, illustrating her fashion from 1987 as a 25-year recognition, said that the photoshoot was about sending the message across. She stated "The shoot was incredible. It was my first album with Parlophone and we were very sure of the message we wanted to get across: sunshine, beach, fun, glamour. I've always loved Ibiza and it's true that the island has a magical quality. The lightness of the chiffon matched my mood and desire."[2] Baker, who helped through the album process, said that the images have a "mystical quality to them." He then said "With 'Light Years', we wanted a cover that was a visual statement about Kylie reclaiming the throne of the Princess of Pop. Ibiza was perfect [...] And so, surrounded by the infinity of blue sky and ocean, Kylie returned to her rightful place!"[2] Reception[edit] Critical response[edit] Light Years received positive reviews from music critics. Chris True of Allmusic commented the album is "not just another Minogue dance-pop record, but a great collection of disco stylings and Europop kitsch." He concluded, "Arguably one of the best disco records since the '70s, Light Years is Minogue comfortable with who she is and what she's good at."[3] In a 2011 retrospective review for Digital Spy, Nick Levine described its sound as "camptastic", while praising the album itself as "a shiny, sparkly early noughties disco record complete with a Village People pastiche ('Your Disco Needs You'), a Donna Summer homage ('Light Years') and even a Barry White cover ('Under The Influence Of Love'). Along the way there's plenty of catchy dance-pop ('Spinning Around', 'On A Night Like This', 'Butterfly'), a couple of groovy '60s tunes ('Koocachoo', 'I'm So High') and just the one ballad, but it's a lovely one ('Bittersweet Goodbye')."[4] The NME noted that the album sees Minogue "dropping her considerable concern for cool and bouncing back to her disco-pop roots", adding that "Light Years is all you need to know about Kylie in less than an hour: fun, perfectly-formed, not too taxing and occasionally annoying."[6] Yahoo! Music's Gary Crossing referred to the album as "a polished, well-produced yet largely undemanding collection of disco, Hi-NRG, Ibizan trance, funk, Sixties film and TV themes and Latin-flavoured tunes which like the Minogue minx's attire leaves very little to the imagination." He also opined that "[y]ou just get the feeling that if those concerned put as much effort into the songwriting as they did into the glossy album sleeve photo shoot things might have been a whole lot better."[8] Andrew Lynch of entertainment.ie viewed the album as "inconsequential stuff and as with all Kylie's albums the quality is disappointingly uneven. But the best tracks have an engagingly bouncy quality and taken as a whole this is a much better record than most critics would like to admit."[5] Select praised the album, stating that "apart from the foul LLoyd-Webber-esque ballad 'Bittersweet Goodbye', it's an unrelenting hoot" and that "it's all contrived to within an inch of its life, heaving with potential singles and brazenly derivative. That is her job and she does it well."[7] Commercial performance[edit] In Australia, Light Years debuted at number two on the ARIA Albums Chart on 2 August 2000. Three weeks later, the album rose to number one, becoming Minogue's first number-one album in her home country. It spent forty-one weeks in the top fifty, and subsequently received a quadruple platinum accreditation from the Australian Recording Industry Association (ARIA) for sales in excess of 280,000 copies.[9] In New Zealand, the album debuted and peaked at number eight on the RIANZ Albums Chart, where it stayed for five weeks altogether. It debuted and peaked at number two on the UK Albums Chart for the issue dated 1 October 2000, remaining in the top seventy-five for thirty-one non-consecutive weeks. On 9 February 2001, it was certified platinum by the British Phonographic Industry (BPI), denoting shipments in excess of 300,000 units.[10] The album charted moderately elsewhere, reaching number sixteen in Hungary, number twenty-four in Finland, number twenty-six in Sweden, number twenty-eight in Switzerland and number thirty-five in Germany. Singles[edit] "Spinning Around" was released in June 2000 as the album's lead single. It marked Minogue's return to mainstream pop music, debuting at number one in Australia and the UK. The video saw Minogue dancing in a packed nightclub and started the tabloids' obsession with her. "On a Night Like This" was then released in September 2000 as the second single and debuted at number one on the Australian and at number two in the UK. The single's release coincided with Minogue's performance at the 2000 Summer Olympics where she performed the song. The following week, having already dropped from the top spot, the song returned to number one in Australia. In October 2000, "Kids", the duet with Robbie Williams, was released as the third single and the second from his fourth studio album, Sing When You're Winning. The song, written by Williams and Guy Chambers, reached number two in the UK and number five in Australia. A different version of the song with a spoken fadeout rap by Williams appeared on his album. "Please Stay" was released as the fourth single from Light Years in December 2000 reaching number ten in the UK and number fifteen in Australia. The single's B-side "Santa Baby" was released to UK radio as a promo single during the Christmas period. Minogue performed "Please Stay" on the British music show Top of the Pops. "Your Disco Needs You", written by Williams and Chambers was released by EMI Germany as a single in January 2001, charting at number thirty-one. The song was also released in Australia as a limited edition single release with only 10,000 copies pressed. This enabled it to chart at number twenty, before dropping to number forty-five and eventually falling out of the chart completely. "Butterfly" was issued as a club-only track in the US where it was a hit on the Billboard Hot Dance Club Play chart. The song also appeared as a bonus track on the US edition of Minogue's subsequent studio album Fever. Track listing[edit] Credits adapted from the liner notes of Light Years. Personnel[edit] Credits for Light Years adapted from liner notes.[16] Charts[edit] Certifications[edit] See also[edit] References[edit] - ^ Inner lines: Pg 151 – la la la – Written by William Baker and Kylie Minogue "ISBN 0-340-73440-X - ^ a b Kylie Fashion. Thames and Hudson pg. 61. By Kylie Minogue and William Baker. - ^ a b True, Chris. "Light Years – Kylie Minogue". Allmusic. Rovi Corporation. Retrieved 4 June 2011. - ^ a b Levine, Nick (21 June 2010). "Kylie: Revisited #7: 'Light Years'". Digital Spy. Retrieved 4 June 2011. - ^ a b Lynch, Andrew (19 October 2000). "Kylie Minogue – Light Years". entertainment.ie. Retrieved 19 November 2011. - ^ a b "Light Years". NME. IPC Media. 25 September 2000. Retrieved 4 June 2011. - ^ a b Lynskey, Dorian (October 2000). "Album reviews". Select (EMAP Metro): 108. - ^ a b Crossing, Gary (25 September 2000). "Kylie Minogue – 'Light Years'". Yahoo! Music. Archived from the original on 5 September 2008. Retrieved 4 June 2011. - ^ a b "ARIA Charts – Accreditations – 2001 Albums". Australian Recording Industry Association. Retrieved 8 April 2011. - ^ a b "Certified Awards". British Phonographic Industry. 9 February 2001. Retrieved 8 April 2011. - ^ "Kylie* - Light Years (CD, Album) at Discogs". Discogs. - ^ "Kylie* - Light Years (CD, Album) at Discogs". Discogs. - ^ "Kylie* - Light Years (CD, Album) at Discogs". Discogs.com. - ^ "Kylie* - Light Years (CD, Album) at Discogs". Discogs.com. - ^ a b "Kylie Minogue - Light Years (Special Edition) (CD, Album) at Discogs". Discogs. - ^ Light Years (CD liner notes). Kylie Minogue. Parlophone. - ^ "Kylie Minogue – Light Years". Australiancharts.com. Hung Medien. Retrieved 6 March 2001. - ^ "Kylie Minogue – Light Years" (in Dutch). Ultratop.be. Hung Medien. Retrieved 8 April 2011. - ^ "Kylie Minogue – Light Years" (in Dutch). Dutchcharts.nl. Hung Medien. Retrieved 8 April 2011. - ^ "Hits of the World". 21 October 2000. Retrieved 3 March 2013. - ^ "Kylie Minogue: Light Years" (in Finnish). Musiikkituottajat – IFPI Finland. Retrieved 8 April 2011. - ^ "Kylie Minogue – Light Years". Lescharts.com. Hung Medien. Retrieved 8 April 2011. - ^ "Kylie Minogue – Light Years". Officialcharts.de. GfK Entertainment. Retrieved 3 March 2013. - ^ "Archívum – Slágerlisták – MAHASZ – Magyar Hangfelvétel-kiadók Szövetsége". Mahasz.hu. LightMedia. Retrieved 3 December 2009. - ^ "GFK Chart-Track Albums: Week 39, 2000". Chart-Track.co.uk. IRMA. Retrieved 8 April 2011. - ^ "Kylie Minogue – Light Years". Charts.org.nz. Hung Medien. Retrieved 19 April 2009. - ^ "Oficjalna lista sprzedaży :: OLIS - Official Retail Sales Chart". OLiS. Polish Society of the Phonographic Industry. Retrieved 8 April 2011. - ^ "Kylie Minogue – Light Years". Swedishcharts.com. Hung Medien. Retrieved 8 April 2011. - ^ "Kylie Minogue – Light Years". Swisscharts.com. Hung Medien. Retrieved 28 October 2009. - ^ "Kylie Minogue | Artist | Official Charts". UK Albums Chart. The Official Charts Company. Retrieved 19 April 2009. - ^ "ARIA Charts – End Of Year Charts – Top 100 Albums 2000". ARIA Charts. Retrieved 11 January 2011. - ^ "ARIA Charts – End Of Year Charts – Top 100 Albums 2001". ARIA Charts. Retrieved 11 January 2011. - ^ "ARIA Chart Sales – ARIA End of Decade Albums/Top 100". ARIA Charts. Retrieved 15 February 2011. External links[edit] - The Videos - Kylie: The Videos - The Kylie Collection - The Videos 2 - Kylie On the Go – Live In Japan - Let's Get To.. The Videos - Kylie - Live in Dublin - Greatest Hits - The Kylie Tapes 94–98 - Live in Sydney - Intimate and Live - KylieFever2002: Live in Manchester - Greatest Hits 1987–1992 - Greatest Hits 87–97 - Greatest Hits 1987–1999 - Body Language Live - Kylie Minogue: Artist Collection - Ultimate Kylie - Kylie: Showgirl - White Diamond / Showgirl Homecoming - KylieX2008 - Aphrodite Les Folies: Live In London - The Best of Kylie Minogue