http___en.m.wikipedia.org_wiki_Pedro_Flores__yo-yo_manufacture_.xml
1.1 2.1 3.1 3.2 4.1 4.2 5.1 6.1 6.2 7.1 7.2 8.1 8.2 9.1 10.1 10.2 11.1 11.2 11.3 12.1 13.1 14.1
Йо-йо Йо-йо е играчка за деца и възрастни, направена от два еднакви малки диска от пластмаса (метал, дървесина и др.), свързани с ос, около която е навита еластична нишка, завършваща с примка за пръста — така получената макаричка се хвърля надолу и сама се връща в ръката на играещия. Смята се, че играчката произхожда от Филипините, където е била ползвана като ловно оръжие, а в превод от филипински йо-йо означава "да се върне". Първият ѝ сериен производител е филипино-американецът Педро Флорес, който през 1928 г. отваря цех за йо-йо в Санта Барбара, Калифорния: започва с една дузина ръчно изработени йо-йо, а към края на 1929 г. вече се радва на такъв успех, че произвежда по 300 000 парчета дневно. Модата на йо-йо се завръща периодично с различна сила от 30-те години на 20 век насам. Понастоящем по света има колекционери, посветени на тази играчка музеи, международни състезания (на които се демонстрират различни техники) и други. Алтернативни имена, с които е било познато йо-йото в по-ранните си фази са „бандалор“ (в Англия) или „нормандско жужу̀“ и емигрет (във Франция). В днешни дни Йо-Йото е много разпространено не само като начин за убиване на времето, а и като спорт. Всяка година се провеждат световни първенства в няколко стила: - 1А - Това е най-разпространеният стил. Играе се с едно йо-йо, което има дълъг „слийп-тайм“ (по-дълго се върти), и с него се правят различни трикове; - 2А - Тук се играе с две йо-йо — по едно във всяка ръка. Те се наричат луупъри, защото постоянно се връщат в ръката; - 3А - Това е като 1А, но с две йо-йо; - 4А - При този стил йо-йото не е вързано за конеца и може свободно да лети. Този стил е познат и като Offstring; - 5А - Тук конецът не е вързан за ръката. В единия край е йо-йото, а в другия — тежест наричана counterweight (противотежест). Стилът се нарича още CW (от counterweight) или Freehand; Има и други по-неизвестни стилове като: - 0А - Като 2А но с едно йо-йо; - 9А - Смесица между 5А и 4А;
1.1 2.1 3.1 3.2 3.3 4.1 4.2 4.3 5.1 6.1 7.1 7.2 8.1 8.2 8.3 8.4 9.1 10.1 10.2 11.1 11.2 11.3 11.4 12.1 13.1 13.2 13.3 14.1 15.1 15.2 15.3 16.1 16.2 16.3
Pedro Flores is widely considered as the first yo-yo maker in the US and with his Flores yo-yo created the start of an international craze. Early historyEdit Pedro Flores was born in Vintar, Ilocos Norte, Philippines and came to the United States in 1915. He attended the High School of Commerce in San Francisco 1919-1920 and subsequently studied law at University of California, Berkeley and the Hastings College of Law in San Francisco. Flores dropped out of school and moved to Santa Barbara, California where he worked at odd-jobs to make a living. While working as a bellboy, Flores read an article about a self-made millionaire who made his money by selling a ball attached to a rubber band. At this point he remembered the yo-yo (previously known as the bandalore), a game which has been played for hundreds of years in the Philippines. Bringing it all together, Flores saw a good market opportunity in the US, and the ability to go into business for himself. Flores Yo-yosEdit Between 1928 and 1932, Flores started and ran the Yo-yo Manufacturing Company in Santa Barbara before selling the company and trademark to Duncan who continued to market and sell Flores yo-yos alongside the Duncan line. Pedro Flores is most-often described as the inventor of the yo-yo, but he never personally claimed to have invented the yo-yo, always mentioning its past history as a centuries old Philippine game. In addition he is also referred to as the original patent holder of the yo-yo, however yo-yos (Bandalores) had already been patented prior to the company's existence. Flores stayed involved with yo-yos most of his life. He founded a yo-yo manufacturing company in Santa Barbara, California in 1928, founded the Flores Corporation in Hollywood and cofounded Flores and Stone in Los Angeles c. 1929. In the 1930s, he promoted yo-yo contests along with Duncan. He cofounded the Chico yo-yo company in 1950 and founded the Flores Corporation of America in 1954.[1] DuncanEdit Between 1930 and 1932, Flores sold his interest in his yo-yo manufacturing companies for greater than $250,000, to Donald F. Duncan, Sr., which during the depression of the 1930s was a fortune. On this transaction Flores was quoted saying "I am more interested in teaching children to use the yo-yos than I am in manufacturing of yo-yos."[citation needed]]] Taking his own words to heart, he became one of the key promoters in Duncan's early yo-yo campaigns. During 1931-1932, Flores was instrumental in setting up a large number of the promotions in the cities where the early Duncan contests were being held. In relation to his contests run just 2 years earlier with his Yo-yo Manufacturing Company, the new Duncan contests were vastly different. These contests now required a series of tricks similar to modern day contests with ties being broken by the number of loop the loops completed. ReferencesEdit - ^ Hirahara, Naomi (2003). Distinguished Asian American Business Leaders. Greenwood Publishing Group. SourcesEdit - Meisenheimer, Lucky J. (1999). Lucky's Collectors Guide to 20th Century Yo-Yos: History and Values. Orlando, Fl.: Lucky J's Swim & Surf, Inc. - Hirahara, Naomi. Distinguished Asian American Business Leaders. Greenwood Publishing.