http___en.wikipedia.org_wiki_Eastern_Orthodox_Church_organization_1.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 3.1 3.2 3.3 4.1 4.2 5.1 6.1 6.2 7.1 7.2 7.3 7.4 8.1 9.1 9.2 9.3 9.4 10.1 10.2 10.3 10.4 10.5 11.1 11.2 11.3 11.4 11.5 11.6 11.7 11.8 11.9 11.10 11.11 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 12.6 12.7 12.8 13.1 14.1 15.1 15.2 16.1 17.1 18.1 19.1 19.2 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1 32.1 33.1 34.1 35.1 36.1 37.1 38.1 39.1 40.1 41.1 42.1 43.1 44.1 45.1 46.1 47.1 48.1 49.1 50.1 51.1 52.1 53.1 54.1 55.1 56.1 57.1
Православна църква Православната църква е втората най-голяма християнска общност, наброяваща приблизително 225 милиона членове.[1] Нейните последователи я считат за Свята, Вселенска, Съборна и Апостолска църква, основана от Иисус Христос и Неговите апостоли. Църквата се състои от няколко автокефални единици, различни по географски и национален белег, но единни в богословско отношение. Всички те признават първите седем Вселенски събора и споделят пълно общение, както и специфични доктрини и традиции. Исторически Православната църква произлиза от четири от първите пет патриаршии на първоначално единната християнска църква — Александрийската, Йерусалимската, Антиохийската, Константинополската и Римската. През 1054 г. се стига до разделение на Църквата (Велика схизма) между папата в Рим и патриарха на Константинопол. Формалният повод е добавката „и сина“ (“филиокве”, filioque) към символа на вярата. През Средновековието отношенията между поместните църкви, които се стремят за независимост, и най-често я постигат, са сложни. Особено противоречива е тяхната църковна политика с Константинопол и Рим. Българската православна църква и признаването на Българската патриаршия На преговорите между Петър I и император Роман Лакапин през 927 г. се стига до признание на титлата на българския владетел, а главата на Българската църква получава званието патриарх. Впоследствие гърците отричат многократно направените от тях безпрецедентни отстъпки, но в архивите на Ватикана е запазено копие от решението на императорския синклит за признаване на Българската патриаршия. Първи български патриарх е Дамян Доростолски (Дръстърски), а седалището му е в столицата Велики Преслав. Впоследствие патриаршеския престол е преместен в Дръстър (Силистра ). (Има предположения, че българската патриаршия е съществувала още при цар Симеон I. Този въпрос е тясно свързан с признанието на царската титла на Симеон от страна на Константинополската патриаршия, което все още е нерарешен проблем в Медиевистиката.) Понижаване на ранга на Българската патриаршия в архиепископия Във втората половина на Х век част от територията на България е завладяна първо от киевският княз Светослав, а след това от император Йоан Цимисхи. Предполага се, че след падането на Дръстър, където се е намирал българския патрирах патриарх Дамян, във вражески ръце той търси убежище в Сердика (София), а по-късно установява седалището на Българската патрирашия в новата столица на България — Охрид.[1] След 1018 г. и загубата на държавна независимост на Първото българско царство (1018), рангът на Българската патриаршия е понижен от Василий II, с три указа (хрисовули) на архиепископия със седалище в Охрид. Според хрисовулите главата на Охридската архиепископия носи титлата "архиепископ на България", а диоцезът му обхваща всички български епископии от времената на царете Петър и Самуил. Подчинен е на цариградския патриарх. След падането на православните държави и Константинопол под турско владичество остава в действие византийското църковно, гражданско и обичайно право, но от тогава Вселенският патриарх става духовен глава на целия православен "милет", което води до ново обединение на Вселенската църква. Султански берат от 1454 г. закрепява неприкосновеността на Източната църква като гарантира на Вселенския патриарх в Константинопол неприкосновеност на личността, данъчна необлагаемост, свобода на разпространение и обезпечение на православното учение. Светият синод продължава да носи отговорност по всички отнасящи се до догмата въпроси. Патриаршеските съдилища получават правото да отсъждат по църковни и светски дела, засягащи християните. Източноправославните християни и патриаршии, доколкото още съществуват, запазват своята литургия, но се намират под юрисдикцията на Цариград, което не винаги е било във византийско време. Около 1416 г. Търновската патриаршия е била вече подчинена на Цариградската патриаршия. През 1766 г. е била ликвидирана и самостоятелността на Печката патриаршия, а през 1767 г. и на Охридската архиепископия. През 19 век поробените народи водят борби за автокефалност. Например едва през 1870 г. с ферман на султан Абдул Азис е основана Българската църковна екзархия като полузависима от Вселенската патриаршия в Цариград. През 1945 г. Вселенската патриаршия признава “Св. Православна Автокефална Българска Църква”. Възстановената през 1953 г. Българска патриаршия е била веднага призната от Антиохийската, Грузинската, Руската, Румънската, Чехословашката и Полската православни църкви, а от Вселенската патриаршия едва през 1961 г. Македонската православна църква, провъзгласила се за автокефална през 1957 г. не е призната от никоя автокефална цъква и досега. В Православната църква, която се гради на каноните и традициите, днес има 14 автокефални поместни църкви с право на пълна административна независимост. Те се признават официално взаимно, като между тях съществува йерархия на почит. От тях патриаршии са Константинополската, Александрийската, Антиохийската, Иерусалимската, Грузинската, Българската, Сръбската, Руската и Румънската. Автокефални архиепископии са Кипърската, Гръцката, Албанската и Чехословашката. Автокефална митрополия е Полската. Автономни църкви са Финландската и Японската. Предстоятел на поместната църква може да бъде в зависимост от местната употреба патриарх, митрополит или архиепископ. Израз на единството на Вселенската Църква е Вселенският патриарх в Константинопол, чийто диоцез е малък на брой, но който се почита като пръв между равни, защото Константинопол е бил столица на Византийската империя и център на Християнския Изток. [редактиране] Автокефални църкви - основна статия:Автокефална църква Първите автокефални църкви възникват в процеса на обособяването на отделните поместни църкви начело с патриарси и митрополити във Византия. В днешно време съществуват петнадесет автокефални църкви, които според датата на признаването им от Цариградската патриаршия се подреждат така: Забелележка: автокефалността на Американската православна църква не е призната от Цариградската патриаршия. [редактиране] Автономни църкви Съществуват също и автономни православни църкви, намиращи се в подчинение на някои от автокефалните църкви: Забелележка: автономността на Японската православна църква и на Китайската православна църква не е призната от Константинополската патриаршия, и автономността на Латвийската праовславна църква и на Естонската православна църква не е призната от Руската православна църква. Охридската православна църква е призната само от Сръбската. Целият каноничен православен свят е организиран в тези горепосочените автокефални и автономни църкви, което е едно от особеностите на православието. [редактиране] Непризнати православни църкви Също така съществуват няколко наричащи себе си православни църкви, които се придържат към православния канон, но не са признати от каноничните православни църкви главно по политически причини: [редактиране] Вижте също [редактиране] Външни препратки - Цариградска патриаршия - Александрийска патриаршия - Антиохийска патриаршия - Йерусалимска патриаршия - Българска православна църква - Руска православна църква - Грузинска православна църква - Сръбска православна църква - Румънска православна църква - Кипърска архиепископия - Гръцка архиепископия - Албанска православна църква - Полска православна църква - Чехословашка православна църква - Американска православна църква - Финландска православна църква - Задгранична Руска православна църква - Украинска православна църква (УПЦ МП) - Западноевропейска православна църква - Синайска православна църква - Японска православна църква - Китайска православна църква - Естонска православна църква - Латвийска православна църква - Македонска православна църква - Черногорска православна църква - Италианска православна църква - Истинска руска православна църква - Украинска православна църква (УПЦ КП) - Украинска православна църква (УАПЦ) - Бесарабска православна църква - Православна охридска архиепископия [редактиране] Забележки
1.1 2.1 2.2 3.1 3.2 4.1 4.2 5.1 6.1 6.2 7.1 7.2 7.3 7.4 8.1 8.2 8.3 9.1 9.2 9.3 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1 31.2 31.3 31.4 31.5 32.1 33.1 34.1 35.1 36.1 37.1 38.1 39.1 40.1 41.1 42.1 43.1 44.1 45.1 46.1 47.1 48.1 49.1 50.1 51.1 52.1 53.1 54.1 55.1 56.1 57.1 57.2 58.1 58.2 59.1 60.1 61.1 62.1 63.1 63.2 63.3 64.1 65.1 66.1 67.1 68.1 69.1 70.1 71.1 72.1 73.1 74.1 75.1 76.1 77.1 78.1 79.1 80.1 81.1 82.1 83.1 84.1 84.2 85.1 86.1 87.1
Orthodox Church organization This article covers the organization of the Eastern Orthodox Churches rather than the doctrines, traditions, practices, or other aspects of Eastern Orthodoxy. Like the Roman Catholic Church, the Orthodox Church claims to be the One Holy, Catholic and Apostolic Church. The term Western Orthodoxy is sometimes used to denominate what is technically a Vicariate within the Antiochian Orthodox Church and thus a part of the Eastern Orthodox Church as that term is defined here. The term "Western Orthodox Church" is disfavored by members of that Vicariate. In the 5th century, Oriental Orthodoxy separated from Chalcedonian Christianity (and is therefore separate from both the Eastern Orthodox and Roman Catholic churches), well before the 11th century Great Schism. It should not be confused with Eastern Orthodoxy. [edit] Eastern Orthodoxy The Orthodox Church is a communion comprising the fifteen separate autocephalous hierarchical churches that recognize each other as "canonical" Orthodox Christian churches. There is an essentially political disagreement over the autocephaly of one of the churches—the Orthodox Church in America. There is no single earthly head of all the Orthodox Churches comparable to the Pope of Rome. The highest-ranking bishop of the communion is the Patriarch of Constantinople, who is also primate of one of the autocephalous churches. These organizations are in full communion with each other, so any priest of any of those churches may lawfully minister to any member of any of them, and no member of any is excluded from any form of worship in any of the others, including reception of the Eucharist. Each local or national Orthodox Church is a portion of the Orthodox Church as a whole. In the early Middle Ages, the One Holy Catholic and Apostolic Church was ruled by five patriarchs: the bishops of Rome, Constantinople, Alexandria, Antioch, and Jerusalem; these were collectively referred to as the Pentarchy. Each patriarch had jurisdiction over bishops in a specified geographic region. This continued until 927, when the autonomous Bulgarian Archbishopric became the first newly-promoted patriarchate to join the original five. The patriarch of Rome was "first in place of honor" among the five patriarchs. Disagreement about the limits of his authority was one of the causes of the Great Schism, conventionally dated to the year 1054, which split the church into the Catholic Church in the West, headed by the Bishop of Rome, and the Orthodox Church, led by the four eastern patriarchs. After the schism this honorary primacy shifted to the Patriarch of Constantinople, who had previously been accorded the second-place rank at the First Council of Constantinople. [edit] Jurisdictions [edit] Autocephalous Orthodox churches Ranked in order of seniority, with the year of independence (autocephaly) given in the parenthesis.[1][2] [edit] Four Ancient Patriarchates - Ecumenical Patriarchate of Constantinople - Greek Orthodox Church of Alexandria - Greek Orthodox Church of Antioch - Greek Orthodox Church of Jerusalem [edit] Junior Patriarchates - Bulgarian Orthodox Church (870) - Russian Orthodox Church (1448, recognized in 1589) - Romanian Orthodox Church (1872, recognized in 1885) - Georgian Orthodox and Apostolic Church (486) - Serbian Orthodox Church (1219) [edit] Autocephalous Archbishoprics - Church of Cyprus (431, recognized in 478) - Church of Greece (1833, recognized in 1850) - Albanian Orthodox Church (1922, recognized in 1937) - Polish Orthodox Church (1924) - Czech and Slovak Orthodox Church (1951) - Orthodox Church in America (1970, autocephaly not universally recognised[3]) The four ancient patriarchates are most senior, followed by the five junior patriarchates. Autocephalous archbishoprics follow the patriarchates in seniority, with the Church of Cyprus being the only ancient one (AD 431). It should be noted that in the diptychs of the Russian Orthodox Church and some of its daughter churches (e.g., the Orthodox Church in America), the ranking of four of the patriarchal churches is different. Following the Russian Church in rank is Georgian, followed by Serbian, Romanian, and then Bulgarian Church. The ranking of the archbishoprics is the same. [edit] Autonomous Orthodox churches - under the Ecumenical Patriarchate of Constantinople - Finnish Orthodox Church - Estonian Apostolic Orthodox Church* (autonomy recognized by the Ecumenical Patriarchate but not by the Russian Orthodox Church) - Archdiocese of Russian Orthodox Churches in Western Europe* - under the Greek Orthodox Church of Antioch - under the Greek Orthodox Church of Jerusalem - under the Russian Orthodox Church - Latvian Orthodox Church - Ukrainian Orthodox Church* (autonomy recognized by the Russian Orthodox Church but not by the Ecumenical Patriarchate) - Moldovan Orthodox Church - Japanese Orthodox Church* (autonomy recognized by the Russian Orthodox Church but not by the Ecumenical Patriarchate) - Chinese Orthodox Church* (virtually non-existent, autonomy recognized by the Russian Orthodox Church but not by the Ecumenical Patriarchate) - Russian Orthodox Church Outside Russia* - under the Serbian Orthodox Church - under the Romanian Orthodox Church *Autonomy not universally recognised. [edit] The Orthodox churches without autonomy - under the Ecumenical Patriarchate of Constantinople - Greek Orthodox Archdiocese of Italy - Exarchate of the Philippines - American Carpatho-Russian Orthodox Diocese - Ukrainian Orthodox Church of Canada - Ukrainian Orthodox Church of the USA [edit] Churches in resistance Due to what these churches perceive as the errors of modernism and ecumenism in mainstream Orthodoxy, they refrain from concelebration of the Divine Liturgy with them while maintaining that they remain fully within the canonical boundaries of the Church: i.e., professing Orthodox belief, retaining legitimate episcopal succession, and existing in communities with historical continuity. With the exception of the Orthodox Church of Greece (Holy Synod in Resistance), they will commune the faithful from all the canonical jurisdictions and are recognized by and in communion with the Russian Orthodox Church Outside Russia. Due in part to the re-establishment of official ties between the Russian Orthodox Church Outside Russia and the Moscow Patriarchate, the Orthodox Church of Greece (Holy Synod in Resistance) has broken ecclesial communion with ROCOR, but the converse has not happened. Where the Old Calendar Romanian and Bulgarian churches stand on the matter is as yet unclear. - Old Calendar Bulgarian Orthodox Church - Orthodox Church of Greece (Holy Synod in Resistance) - Old Calendar Romanian Orthodox Church [edit] Churches that have voluntarily "walled themselves off" These Churches do not practice Communion with any other Orthodox jurisdictions nor do they tend to recognize each other. Yet, like the "Churches in Resistance" above they remain fully within the canonical boundaries of the Church: i.e., professing Orthodox belief, retaining what they believe to be legitimate episcopal succession, and existing in communities with historical continuity. Nevertheless, their relationship with all other Orthodox Churches remains unclear, as 'Orthodox' Churches normally recognize and are recognized by others. - Old Believers - Church of the Genuine Orthodox Christians of Greece - Russian True Orthodox Church - Russian Orthodox Church in America - Ukrainian Autocephalous Orthodox Church - Autonomous Ukrainian Orthodox Church in America - Belarusian Autocephalous Orthodox Church [edit] Churches that are unrecognized The following Churches recognize all other mainstream Orthodox Churches, but are not recognized by any of them due to various disputes: [edit] Churches self-styled as Orthodox, unrecognized as such - Bulgarian Orthodox Church – Alternative synod - Croatian Orthodox Church (1942–1945) - Orthodox Church in Italy - Montenegrin Orthodox Church - Turkish Orthodox Church [edit] Notes - ^ Serbian Orthodox Church official site: ПoMecHe ПpaBocлaBHe ЦpkBe (Autocephalous Orthodox churches) - ^ Orthodox Church in America official site: World Churches - ^ See Orthodox Church in America. [edit] Sources and external links - Territorial Jurisdiction According to Orthodox Canon Law. The Phenomenon of Ethnophyletism in Recent Years, a paper read at the International Congress of Canon Law, 2001, (Ecumenical Patriarchate website) - List of Autocephalous and Autonomous Orthodox Churches, an OrthodoxWiki article - World Orthodox Churches, at Orthodox Church in America website - Religious Organisations - Orthodox Churches, at WorldStatesmen.org