https___en.wikipedia.org_wiki_Plateau_Penutian_languages_2.xml
1.1 2.1 3.1 3.2 3.3 4.1 5.1 5.2 6.1 6.2 7.1 8.1 8.2 9.1 10.1 10.2 11.1 11.2 11.3 12.1 13.1 13.2 13.3 13.4 14.1 15.1 16.1 16.2 16.3 17.1 17.2 17.3 17.4 17.5 17.6 18.1 18.2 18.3 18.4 19.1 19.2 19.3 19.4 20.1 20.2 20.3 21.1 21.2 21.3 21.4 21.5
Изолирани езици Изолираните езици (език-изолат) са онези, които според родословното дърво на езиците не принадлежат към никое от познатите езикови семейства. В този смисъл, на практика, всеки изолиран език представлява отделно семейство, състоящо се само от този език. Изолираните езици са онези, за които има достатъчно данни и отнасянето им към езиково семейство не е доказано, дори и след интензивни опити и усилия това да бъде сторено от лингвистите. В противен случай, онези езици за които просто няма достатъчно данни (примерно хазарски език), се наричат некласифицирани (въпреки че, понякога се групират на база хипотеза по косвени признаци). Изолираните езици (при всяка вероятност) са част от дълбоки езикови сдружения, макросемейства и хиперсемейства, но те като правило се явяват изолати, т.е. не е установена и/или доказана родствената им връзка с друг/други езици и езиково семейство. От друга страна, в съотватстващ контекст, терминът "изолиран език" може да се използва по отношение на отделен език в рамките на езиково семейство, който обаче формира отделна самостоятелна група, състояща се само от този език (например албански, фригийски, венетски в индо-европейското езиково семейство, като в такъв случай за обозначение също се използва терминът "моногрупа"). Без подходящ конкретен контекст, терминът "изолиран език" обичайно се изпълва по принцип с "абсолютен" смисъл (примерно за шумерския). В действителност, някои езици може да бъде изолирани в малки семейства, състоящи се от няколко езика, които предходно са били считани като/за диалекти. Такива са например японското езиково семейство, айнуто езиково семейство, тиренското езиково семейство и т.н. Изолираните езици са такива езици, на които сродните им езици са изчезнали в исторически времена, но те са се съхранили през по-продължителен период от време. Изолираните езици могат да се разглеждат и като специален случай на некласифицирани езици, дори и след активизиране на усилията да се докаже връзката им с други езици. В някои случаи, тези усилия в крайна сметка водят до успех, след което, съответния език престава да се разглежда като изолат. Няколко са причините за съществуването на езици-изолати: - Липсата на живи родствени езици. В този случай изолираният език не може да бъде свързван с друг език/други езици, тъй като неговите родствени са мъртви езици, без да са оставили следа в историята; - Продължителното пребиваване/съществуване в изолация. Ако един език по някакава причина се е отделил от праезика за дълго време, той може да придобие черти/характеристики много различни от другите му сродствени езици, от които са произлезли като общ произход. Това е особен частен случай на езици, свързани не на ниво езиково семейство, но класифицирани на макро или хипер езиково ниво. Източници[редактиране | редактиране на кода] - ↑ Trask L.R. The History of Basque. London; New York, 1997; Dalby D. Linguasphere Register. 2000 Вижте също[редактиране | редактиране на кода] Литература[редактиране | редактиране на кода] - Campbell, Lyle. American Indian languages: The historical linguistics of Native America. New York: Oxford University Press. - Goddard, Ives (Ed.). Languages. Handbook of North American Indians (W. Sturtevant, General Ed.) (Vol. 17). Washington, D. C.: Smithsonian Institution. - Goddard, Ives. Native languages and language families of North America (rev. and enlarged ed. with additions and corrections). Lincoln, NE: University of Nebraska Press (Smithsonian Institute). (Updated version of the map in Goddard 1996). - Grimes, Barbara F. Ethnologue: Languages of the world, (14th ed.). Dallas, TX: SIL International. (Online edition: http://www.ethnologue.com/). - Mithun, Marianne. The languages of Native North America. Cambridge: Cambridge University Press. - Sturtevant, William C. Handbook of North American Indians (Vol. 1-20). Washington, D. C.: Smithsonian Institution. (Vols. 1-3, 16, 18-20 not yet published).
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 6.1 6.2 6.3 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 7.6 8.1 9.1 9.2 9.3 10.1 10.2 10.3 11.1 11.2 11.3 12.1 12.2 12.3 12.4 13.1 13.2 13.3 13.4 14.1 14.2 14.3 15.1 15.2 15.3 16.1 16.2 16.3 16.4 17.1 17.2 17.3 17.4
Plateau Penutian languages Plateau Penutian (also Shahapwailutan, Lepitan) is a family of languages spoken in northern California, reaching through central-western Oregon to northern Washington and central-northern Idaho. Family division[edit] Plateau Penutian consists of four languages: History[edit] Plateau Penutian as originally proposed was one branch of the hypothetical Penutian phylum as proposed by Edward Sapir. The original proposal also included Cayuse (which was grouped with Molala into a Waiilatpuan branch); however, this language has little documentation and that which is documented is inadequately recorded. Thus, the status of Cayuse within Penutian (or any other genealogical relation for that matter) may very well forever remain unclassified. The Sahaptian grouping of Sahaptin and Nez Percé has long been uncontroversial. Several linguists have published mounting evidence in support of a connection between Klamath (aka Klamath-Modoc) and Sahaptian. Recently, Berman (1996) provides rather convincing evidence to include Molala within Plateau Penutian. Recent appraisals of the Penutian hypothesis find Plateau Penutian to be "well supported" by specialists (DeLancey & Golla (1997: 181; Campbell 1997), with DeLancey & Golla (1997: 180) cautiously stating "while all subgroupings at this stage of Penutian research must be considered provisional, several linkages show considerable promise" (Campbell 1997 likewise mentions similar caveats). Other researchers have pointed out promising similarities between Plateau Penutian and the Maiduan family, although this proposal is still not completely demonstrated. A connection with Uto-Aztecan has also been suggested (Rude 2000). Bibliography[edit] - Campbell, Lyle. American Indian languages: The historical linguistics of Native America. New York: Oxford University Press. - Campbell, Lyle; & Mithun, Marianne (Eds.). The languages of native America: Historical and comparative assessment. Austin: University of Texas Press. - DeLancey, Scott; & Golla, Victor. The Penutian hypothesis: Retrospect and prospect. International Journal of American Linguistics, 63, 171-202. - Goddard, Ives (Ed.). Languages. Handbook of North American Indians (W. C. Sturtevant, General Ed.) Washington, D. C.: Smithsonian Institution. - Goddard, Ives. Native languages and language families of North America (rev. and enlarged ed. with additions and corrections). Lincoln, NE: University of Nebraska Press (Smithsonian Institution). (Updated version of the map in Goddard 1996). - Mithun, Marianne. The languages of Native North America. Cambridge: Cambridge University Press. - Rude, Noel. Some Sahaptian-Klamath grammatical correspondences. Kansas Working Papers in Linguistics, 12:67-83. - Rude, Noel. Some Uto-Aztecan-Plateau Grammatical Comparisons. In Uto-Aztecan: Structural, Temporal, and Geographic Perspectives: Papers in Memory of Wick R. Miller by the Friends of Uto-Aztecan, edited by Eugene H. Casad and Thomas L. Willet, pp. 309–318. Hermosillo, Sonora, México: Editorial UniSon. - Sapir, Edward. Central and North American languages. In The encyclopædia britannica: A new survey of universal knowledge (14 ed.) London: The Encyclopædia Britannica Company, Ltd.