http___ms.wikipedia.org_wiki_Kaligrafi.xml
1.1 2.1 2.2 3.1 3.2 4.1 4.2 4.3 5.1 5.2 6.1 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 7.6 7.7 7.8 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 12.6 13.1 13.2 13.3 13.4 14.1 14.2 14.3 14.4 15.1 15.2 15.3 16.1 17.1 17.2 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1 27.2 27.3 27.4 28.1 28.2 28.3 29.1 29.2 29.3 29.4 30.1 30.2 30.3 30.4 31.1 31.2 31.3 32.1 32.2 32.3 32.4 33.1 33.2 33.3 34.1 34.2 34.3 35.1 36.1 36.2 37.1 37.2 37.3 38.1 38.2 39.1 39.2 40.1 40.2 40.3 40.4 41.1 41.2 42.1 42.2 42.3 42.4 42.5 43.1 43.2 44.1 44.2 45.1 46.1 47.1 48.1 49.1 50.1 51.1 52.1 53.1 54.1 55.1 56.1 57.1 58.1 59.1 60.1 61.1 62.1 63.1 64.1 65.1 66.1 67.1 68.1 69.1 70.1 71.1 72.1 73.1 74.1 75.1 76.1 77.1 78.1 79.1
Калиграфия Калиграфия (от гр. kάλλoς - "красота" и Ypaφή - "писане") е изкуството на красивото писане. Съвременната дефиниция на калиграфската практика е „изкуството на даване на форма на знаците по експресивен, хармоничен и майсторски маниер“.[1] Историята на писането е белязана от естетическа еволюция и ограничена от техническите умения, скоростта на преписване и материалните ограничения спрямо работна ръка, време и място. Всеки стил на писане се нарича отделен краснопис или калиграфия. Съвременната калиграфия има широк спектър - от функционални ръкописни надписи и чертежи до творби на изящните изкуства, където абстрактното изразяване на ръкописните символи дори може да притъпи или направо заличи тяхната четливост. Класическата калиграфия се различава от типографията и не-класическите изписвания, макар че всеки калиграф може да използва всичките видове писмо. Външният вид на символите се образува с течение на времето и въпреки това е гъвкав, спонтанен, раждащ се при самото писане. Калиграфията продължава да процъфтява под формата на покани за сватби или други подобни важни събития, при изграждане на фонтове/типография, оригинални ръкописни логота, в религиозното изкуство, при надписване на камъни и паметни плочи. Използва се и за реклами, в киното и телевизията, актове за раждане/смърт, карти и други творби, където видът на надписите е от огромно значение. [редактиране] Западна калиграфия В европейската средновековна култура калиграфията играе незаменимата роля на единствена известна форма за предаване и разпространяване на литературата. За да се запази текста винаги четлив, изписването до известна степен калиграфски се променя, като често се използват абревиатури и лигатури (слято писане на букви). Единствената украса, която се използва в Европа, продължава да е представена от илюстрации и рисунки, защото в християнството не присъства забрана за картини, каквато има в исляма и юдаизма. В Германия центрове на калиграфията през Средновековието са Аугсбург и Нюрнберг. Известни калиграфи са например аугсбургецът Улрих Талер и Нюрнбергските семейства Глокендон и Нойдьорфер. Калиграфията остава единствената форма на изкуство, използвано при преписване. По време на Ренесанса и на Барока като отговор на печатарството, което е смятано за не особено красиво, се появява обобщена, концентрирана именно върху красотата на изписването европейска калиграфия, развиваща се най-вече в Италия, Франция и Англия. Специализирани книги за краснописци показват високо ново на развитие. И макар че европейската калиграфия губи престиж след Новото време, тя все още е жива под формата на хоби и изкуство и дори изживява нов подем с представянето на домашния компютър. В цяла Европа могат да се видят исторически твори на антични и средновековни калиграфи, изработени най-вече в манастири и изумяващи със своята прецизност и детайлност. В днешни дни известен калиграф е например Едуард Джонсън. [редактиране] Историческо развитие Основен белег на западната калиграфия е употребата на латинската азбука, която се развива от финикийската през гръцката и етруската азбуки. Първата латинска (или още римска) азбука се появява около 600 г. пр. Хр. в Рим и до първи век се развива римското имперско изписване на главни букви върху камък, стенописът и римското ръкописно писмо за ежедневна употреба. През II и III век се появява и развива стилът на писане, наречен Унциал. Когато преписвачите и въобще културният живот се преместват към манастирите, Унциалът бива избран като по-удобен за преписване на Библията и други религиозни текстове. Именно манастирите успяват да запазят калиграфската традиция по време на IV и V век, когато Римската империя се разпада и Европа потъва в Тъмните векове. В своя апогей Римската империя се разпростира над почти целия познат тогава свят, достигайки на север до остров Великобритания. След нейния погром литературното ѝ влияние се запазва. Полу-унциалът произвежда ирландския полу-унциал, малкия англо-саксонски скрипт. Всеки регион развива свой собствени стандарти, следвайки главния манастир наоколо, като в повечето случаи стилът става съвсем ръкописен и слабо четлив. Набиращата сила Франкска империя лансира нов стандартизиран стил на писане, развит от няколко известни манастира през VIII в. Писмото на Св. Мартин от Тур в крайна сметка се налага като общ имперски стандарт, назован Каролингско писмо. От могъщата Франкска империя стандартът се разпростира и в съседните кралства. В XI в. Каролингското писмо се развива в Готичеко, което е по-компактно и позволява повече текст да се събере на страница. Готическите калиграфски стилове стават доминантни в Европа и в 1454 г., когато Йохан Гутенберг създава първата печатна преса в Майнц, Германия, той избира Готическата калиграфия, правейки я първата печатна такава. [редактиране] Влияние Няколко други западни стилове използват същите инструменти и техники, но се различават в подбора на символи и в предпочитанията към стилистични детайли. При славянската писменост, започнала своето развитие още от IX век, писмената система и нейния външен вид силно се различава от тази при латинския език. [редактиране] Арабска калиграфия [редактиране] Еврейска калиграфия [редактиране] Китайска и японска калиграфия - Основна: Китайска калиграфия [редактиране] Вижте също - Инструменти - Други [редактиране] Източници - Библиография - Brown, M.P. (2004) Painted Labyrinth: The World of the Lindisfarne Gospel. Revised Ed. British Library. - Child, H. ed. (1985) The Calligrapher's Handbook. Taplinger Publishing Co. - Diringer, D. (1968) The Alphabet: A Key to the History of Mankind 3rd Ed. Volume 1 Hutchinson & Co. London - Fraser, M., & Kwiatowski, W. (2006) Ink and Gold: Islamic Calligraphy. Sam Fogg Ltd. London - Geddes, A., & Dion, C. (2004) Miracle: a celebration of new life. Photogenique Publishers Auckland. - Henning, W.E. (2002) An elegant hand : the golden age of American penmanship and calligraphy ed. Melzer, P. Oak Knoll Press New Castle, Delaware - Johnston, E. (1909) Manuscript & Inscription Letters: For schools and classes and for the use of craftsmen, plate 6. San Vito Press & Double Elephant Press 10th Impression - Lamb, C.M. ed. (1956) Calligrapher's Handbook. Pentalic 1976 ed. - Letter Arts Review - Mediavilla, Claude (2006) Histoire de la Calligraphie Française. Albin Michel, France. - Mediavilla, C. (1996) Calligraphy. Scirpus Publications - Pott, G. (2006) Kalligrafie: Intensiv Training Verlag Hermann Schmidt Mainz - Pott, G. (2005) Kalligrafie:Erste Hilfe und Schrift-Training mit Muster-Alphabeten Verlag Hermann Schmidt Mainz - Propfe, J. (2005) SchreibKunstRaume: Kalligraphie im Raum Verlag George D.W. Callwey GmbH & Co.K.G. Munich - Reaves, M., & Schulte, E. (2006) Brush Lettering: An instructional manual in Western brush calligraphy, Revised Edition, Design Books New York. - Schimmel, Annemarie. (1984) Calligraphy and Islamic Culture. New York Univ. Press. New York. - Zapf, H. (2007) Alphabet Stories: A Chronicle of technical developments, Cary Graphic Arts Press, Rochester, New York - Zapf, H. (2006) The world of Alphabets: A kaleidoscope of drawings and letterforms, CD-ROM - Marns, F.A (2002) Various, copperplate and form, London - Бележки - ↑ Mediavilla (1996) - стр. 18 [редактиране] Външни препратки [редактиране] Източно-азиатска калиграфия - Китайска - Галерия за калиграфия с четка - Китайска калиграфия и галерии в Китайския Онлайн Музей - Списък на китайски калиграфии и галерии в Китайския Онлайн Музей - Японска [редактиране] Западна калиграфия - Размяна на писма - организация, промотираща писмата във всички медии - Cynscribe - Калиграфска директория в World Wide Web - Обществото на краснописците, Ню Йорк Сити, САЩ - Обществото на краснописците и просветителите, Лондон, Англия - Интернационална асоциация на краснописците и учителите по краснопис, Уебстър, Ню Йорк, САЩ - Калиграфос - калиграфско общество в Далас - Новозеландски калиграфи - Фундация Едуард Джонсън - център за изследване на калиграфията - Алкуино - Асоциация за възстановяване на древната калиграфия, Испания - Encre et lumière (мастило и светлина)- първият френски портал за калиграфия [редактиране] Ислямска калиграфия - Плакатни и пастелни творби - Ислямска калиграфия - Галерия от примери за ислямска калиграфия - Голяма колекция от ислямски калиграфски надписи - Примери за ислямска калиграфия - Ислямска калиграфия в библиотеката на Конгреса, Вашингтон, САЩ - Тапети за компютърния десктоп с ислямска калиграфия [редактиране] Съвременна иранска калиграфия [редактиране] Други калиграфии - Монголска: Калиграфия Инкуей - Непалска: Непалска калиграфия - Тибетска: История и репродукция на тибетска калиграфия - Панджабска: [1]
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 3.1 3.2 4.1 4.2 5.1 6.1 7.1 7.2 8.1 8.2 8.3 9.1 9.2 9.3 9.4 10.1 10.2 10.3 11.1 11.2 12.1 12.2 13.1 14.1 15.1 15.2 15.3 16.1 16.2 16.3 17.1 17.2 17.3 18.1 19.1 20.1 21.1 21.2 21.3 21.4 21.5 21.6 21.7 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1 32.1 33.1 34.1 35.1 36.1 37.1 38.1 39.1 40.1 41.1 41.2 41.3 42.1 42.2 43.1 43.2 44.1 45.1 46.1 47.1 47.2 47.3 48.1 48.2 48.3 49.1 49.2 50.1 50.2 50.3 51.1 51.2 52.1 52.2 53.1 53.2 54.1 54.2 54.3 55.1 56.1 56.2 57.1 57.2 58.1 59.1 60.1 60.2 61.1 62.1 63.1 64.1 64.2 65.1 66.1 67.1 68.1 69.1 70.1 71.1 72.1 73.1 74.1 75.1 76.1 77.1 78.1 79.1 80.1 81.1 82.1 83.1 84.1 85.1 86.1 87.1 88.1 89.1 90.1 91.1 92.1 93.1 94.1 95.1 96.1 97.1 98.1 99.1 100.1 101.1 102.1 103.1 104.1 105.1 106.1 107.1 108.1 109.1 110.1 111.1 112.1 113.1 114.1 115.1 116.1 117.1 118.1 119.1
Seni khat Khat atau kaligrafi (dari bahasa Greek kάλλoς kallos "cantik" + Ypaφή graphẽ "tulisan") ialah sejenis seni visual. Ia sering digelar seni dalam penulisan (Mediavilla 1996: 17). Takrifan semasa bagi amalan khat adalah "seni bagi memberi bentuk bagi tanda dalam bentuk gambaran, harmoni dan kemahiran" (Mediavilla 1996: 18). Kisah penulisan merupakan satu evolusi kecantikan estetik dibingkai dengan kemahiran teknikal, kepantasan penyampaian dan kekangan material seseorang, masa dan tempat (Diringer 1968: 441). Gaya penulisan digelar skrip, atau huruf (Fraser and Kwiatkowski 2006; Johnston 1909: Plate 6). Khat moden berbeza antara gambaran huruf tangan dan reka bentuk berfungsi kepada hasil seni halus di mana gambaran abstrak tanda tulisan tangan mungkin atau tidak dikaburkan tulisannya (Mediavilla 1996). Khat klasik berbeza dari tipograf dan tulisan tangan klasik-baru, melalui khat mungkin mencipta semua ini; huruf berdisplin segi sejarah akan tetapi mengalir dan spontan, diperkemas ketika menulia (Pott 2006 and 2005; Zapf 2007 and 2006). Seni khat terus berkembang dalam bentuk jemputan perkahwinan dan majlis, reka bentuk fon/tipografi, reka bentuk tulisan tangan asal logo, seni keagamaan, pengumuman/reka bentuk grafik/khat ditempah, ukiran tulisan batu dan dokumen peringatan. Ia juga digunakan sebagai prop dan iemj bergerak bagi filem dan televisyen, persaksian, sijil kelahiran dan kematian/peta, dan hasil kerja lain yang membabitkan penulisan (sebagai contoh lihat Letter Arts Review; Propfe 2005; Geddes and Dion 2004). [sunting] Seni khat Barat [sunting] Sejarah perkembangan Kaligrafi Barat dapat dikenali dengan penggunaan abjad Rumi, yang terbit daripada abjad Phoenicia, abjad Yunani, dan abjad Etruska. Abjad Rumi mula-mula muncul lebih kurang pada tahun 600 SM di Rom, dan pada kurun pertama Masihi berkembang menjadi huruf besar Romawi yang dipahat pada batu, huruf besar kasar yang dicat pada dinding, dan tulisan sambung Romawi yang digunakan bagi penulisan seharian. In the second and third centuries the Uncial lettering style developed. As writing withdrew to monasteries, uncial was found more suitable for copying the Bible and other religious texts. It was the monasteries which preserved the calligraphic traditions during the fourth and fifth centuries, when the Roman Empire fell and Europe entered the Dark Ages.[1] At the height of the Roman Empire its power reached as far as Great Britain; when the empire fell, its literary influence remained. The Semi-uncial generated the Irish Semi-uncial, the small Anglo-Saxon. Each region seems to have developed its own standards following the main monastery of the region (i.e. Merovingian script, Laon script, Luxeuil script, Visigothic script, Beneventan script), which are mostly cursive and hardly readable. The rising Carolingian Empire encouraged setting a new standardized script, which was developed by several famous monasteries (including Corbie Abbey and Beauvais) around the eighth century. The script from Saint Martin of Tours was ultimately set as the Imperial standard, named the Carolingian script (or "the Caroline"). From the powerful Carolingian Empire, this standard also became used in neighboring kingdoms. In the eleventh century, the Caroline evolved into the Gothic script, which was more compact and made it possible to fit more text on a page[2]. The Gothic calligraphy styles became dominant in northern Europe; and in 1454 AD, when Johannes Gutenberg developed the first printing press in Mainz, Germany, he adopted the Gothic style, making it the first typeface[3]. In the sixteenth century, the rediscovery of old Carolingian texts encouraged the creation of the Antiqua script (about 1470). The seventeenth century saw the Batarde script from France, and the eighteenth century saw the English script spread across Europe and world by their books. The contemporary typefaces found on every computer, from simple word processing programs like Microsoft Word or Apple Pages to professional designer's software packages like Adobe InDesign, owe a considerable debt to the past and to a small number of professional typeface designers today (Zapf 2007; Mediavilla 2006; Henning 2002). [sunting] Features of Western calligraphy Sacred Western calligraphy has some special features, such as the illumination of the first letter of each book or chapter in medieval times. A decorative "carpet page" may precede the literature, filled with ornate, geometrical depictions of bold-hued animals. The Lindisfarne Gospels (715-720 AD) are an early example (Brown 2004). As with Chinese or Arabian calligraphies, Western calligraphic script had strict rules and shapes. Quality writing had a rhythm and regularity to the letters, with a "geometrical" order of the lines on the page. Each character had, and often still has, a precise stroke order. Unlike a typeface, irregularity in the characters' size, style and colors adds meaning to the Greek translation "beautiful letters". The content may be completely illegible, but no less meaningful to a viewer with some empathy for the work on view. Many of the themes and variations of today's contemporary Western calligraphy are found in the pages of the Saint John's Bible. [sunting] Slavonic lettering The history of the slavonic and consequently Russian writing systems differs fundamentally from the one of the Latin language. [sunting] Alatan The principal tools for a calligrapher are the pen, which may be flat- or round-nibbed, and the brush (Reaves and Schulte 2006; Child 1985; Lamb 1956). For some decorative purposes, multi-nibbed pens—steel brushes—can be used. However, works have also been made with felt-tip and ballpoint pens, although these works do not employ angled lines. Ink for writing is usually water-based and much less viscous than the oil based inks used in printing. High quality paper, which has good consistency of porosity, will enable cleaner lines,[kutipan diperlukan] although parchment or vellum is often used, as a knife can be used to erase work on them and a light box is not needed to allow lines to pass through it. In addition, light boxes and templates are used to achieve straight lines without pencil markings detracting from the work. Ruled paper, either for a light box or direct use, is most often ruled every quarter or half inch, although inch spaces are occasionally used, such as with litterea unciales (hence the name), and college ruled paper acts as a guideline often as well.[4] [sunting] See also - Seni khat Islam - Asemic writing - Chirography - Ellesmere manuscript - Ink - International Association of Master Penman, Engrossers, and Teachers of Handwriting - List of prominent calligraphers - List of typographic features - Marc Drogin - Author of books Medieval Calligraphy: Its History and Technique, and Calligraphy of the Middle Ages and How to Do It - Paper - Pen - Penmanship - Punchcutting - Stylus - Typographic units - Typography - Typographic Emphasis [sunting] Nota - ↑ V. Sabard, V. Geneslay, L. Rébéna, Calligraphie latine, initiation, ed. Fleurus, Paris. 7th edition, 2004, pages 8 to 11 - ↑ Patricia lovett. Calligraphy and Illumination Abrams 2000, p.72 - ↑ Patricia lovett. Calligraphy and Illumination Abrams 2000, p.141 - ↑ Calligraphy Islamic website [sunting] Rujukan - Anderson, D. M. (2008), Indic calligraphy, Encyclopedia Britannica 2008. - Brown, M.P. (2004) Painted Labyrinth: The World of the Lindisfarne Gospel. Revised Ed. British Library. - Child, H. ed. (1985) The Calligrapher's Handbook. Taplinger Publishing Co. - Diringer, D. (1968) The Alphabet: A Key to the History of Mankind 3rd Ed. Volume 1 Hutchinson & Co. London - Fraser, M., & Kwiatowski, W. (2006) Ink and Gold: Islamic Calligraphy. Sam Fogg Ltd. London - Geddes, A., & Dion, C. (2004) Miracle: a celebration of new life. Photogenique Publishers Auckland. - Henning, W.E. (2002) An elegant hand : the golden age of American penmanship and calligraphy ed. Melzer, P. Oak Knoll Press New Castle, Delaware - Johnston, E. (1909) Manuscript & Inscription Letters: For schools and classes and for the use of craftsmen, plate 6. San Vito Press & Double Elephant Press 10th Impression - Lamb, C.M. ed. (1956) Calligrapher's Handbook. Pentalic 1976 ed. - Letter Arts Review - Mediavilla, Claude (2006) Histoire de la Calligraphie Française. Albin Michel, France. - Mediavilla, C. (1996) Calligraphy. Scirpus Publications - Pott, G. (2006) Kalligrafie: Intensiv Training Verlag Hermann Schmidt Mainz - Pott, G. (2005) Kalligrafie:Erste Hilfe und Schrift-Training mit Muster-Alphabeten Verlag Hermann Schmidt Mainz - Propfe, J. (2005) SchreibKunstRaume: Kalligraphie im Raum Verlag George D.W. Callwey GmbH & Co. K.G. Munich - Reaves, M., & Schulte, E. (2006) Brush Lettering: An instructional manual in Western brush calligraphy, Revised Edition, Design Books New York. - Zapf, H. (2007) Alphabet Stories: A Chronicle of technical develoments, Cary Graphic Arts Press, Rochester, New York - Zapf, H. (2006) The world of Alphabets: A kaleidoscope of drawings and letterforms, CD-ROM - Marns, F. A (2002) Various, copperplate and form, London [sunting] External links [sunting] Modern Iranian calligraphy - Iranian calligraphy and galleries at Naghashikhat.ir by Fahime Mohammadi - Iranian calligraphers and galleries at ModernCalligraphy.com [sunting] Chinese (brush) calligraphy - Chinese calligraphy and galleries at China Online Museum - List of Chinese calligraphers and galleries at China Online Museum - Brush Calligraphy Galleries Art of Chinese calligraphy [sunting] Western Calligraphy - Letter Exchange An organization promoting lettering in all media - Cynscribe World Wide Web Calligraphy Directory - Society of Scribes, New York City, NY, US - Society of Scribes and Illuminators, London, England - International Association of Master Penmen, Engrossers and Teachers of Handwriting, Webster, NY, US - Kaligrafos - The Dallas Calligraphy Society Promoting the calligraphic arts - New Zealand Calligraphers A national network of affiliated calligraphy guilds - The Edward Johnston Foundation - Research centre for calligraphy - Alcuino - Association for the Recovery of Ancient Calligraphy Association ALCUINO, España [sunting] Islamic calligraphy - My Name in Arabic - Free Arabic calligraphy - Calligraphy Islamic - Islamic calligraphy - Gallery of Arabic calligraphy - National Institute for Technology and Liberal Education - Samples of Islamic calligraphy - Islamic calligraphy in the Library of Congress, Washington D.C. [sunting] Calligraphy of other scripts - Mongolian: Inkway Calligraphy - Nepali: Nepali Calligraphy - Calligraphy - Tibetan: History and reproductions of Tibetan Calligraphy - Tibetan: Tibetan Calligraphy - How to write the script. - Punjabi: [1] [sunting] Japanese calligraphy [sunting] Muzium khat - Museum of calligraphy and miniature graphics in Pettenbach (Austria) - Contemporary Museum of Calligraphy, Moscow - Manuscript museum at the Library of Alexandria - Naritasan Calligraphy museum - The Modern Calligraphy Collection of the National Art Library at the Victoria and Albert Museum - Ditchling Museum - Klingspor Museum - Sakip Sabanci Museum [sunting] Persatuan khat sedunia - Association for the Calligraphic Arts - National Union of Calligraphers, Russia - North West Calligraphers’ Association - The Chinese Calligraphy Association - The Washington Calligraphers Guild - Calligraphy Society of Florida - The International Association of Master Penmen, Engrossers and Teachers of Handwriting IAMPETH - L’esperluette – fr. - Centro Internazionale Arti Calligrafiche – it. - Peannairi (Irish Scribes) - Associazione Calligrafica Italiana (ACI) - it. - Meitokai - Calligraphy & Lettering Arts Society - C.A.U.S. – Centro Arti Umoristiche e Satiriche