http___en.wikipedia.org_wiki_Johann_Grueber.xml
1.1 2.1 3.1 3.2 4.1 4.2 4.3 4.4 5.1 5.2 5.3 6.1 7.1 7.2 8.1 9.1 9.2 9.3 9.4
Йохан Грубер Йохан Фридрих Грубер (на немски Johann Friedich Grueber) (28 октомври 1623, Линц, Австрия - 30 септември 1680, Шароспатак, Унгария) австрийски йезуит, пътешественик. През 1641 постъпва в йезуитския орден и през 1656 е изпратен на мисия в Китай. До 1661 пребивава в мисията в Пекин, като едновременно с мисионерските си задължения е преподавател по математика в християнското училище в града. През 1661, заедно с белгийския йезуит Алберт д`Орвил е изпратен на пътуване до Рим, за да занесе новонаписаната книга за китайския календар от ръководителя на мисията Адам Шал фон Бел за публикуване в Италия. Поради холандската блокада на китайските брегове е решено пътуването да се извърши през Тибет и Непал до индийското пристанище Гоа. През 1661 групата отпътува от Пекин, преминава през град Синин и покрай езерото Кукунор и на 8 октомври достига до Лхаса. След месец и половина пребиваване в тибетската столица след големи трудности и лишения през планинските проходи пресичат Хималаите достигат до Катманду, спускат се в долината на Ганг и след 214 дни преход от Пекин през март 1662 достигат до Агра, където д`Орвил умира. След като пристига в Агра се установява, че и пристанището на Гоа също е блокирано от холандците, което налага пътуването да продължи по суша. За спътник на Грубер, след смъртта на д`Орвил е назначен отец Хайнрих Рот, който оглавява йезуитска мисия в Индия. Двамата пресичат Афганистан, Персия и Турция и на 2 февруари 1664 достигат до Рим. Въпреки, Грубер не е първия европеец, който посещава тези високопланински райони той дава първите достоверни сведения за Тибет, неговите жители и столицата Лхаса и извършва първите астрономически наблюдения по маршрута си, които позволяват да се състави първата сравнително точна карата на Тибет. Император Леополд І настоява завръщането на Грубер в Китай да се извърши по друг път, през Русия, но пътуването му е прекъснато в Константинопол поради тежко заболяване, поради което се завръща в Европа. Въпреки, че е в лошо здравословно състояние продължава да изпълнява проповедническата си дейност в Словакия и Унгария до смъртта си през 1680. Източници[редактиране | edit source] - Магидович, И. П. и В. Магидович, Очерки по истории географических открытий, 3-то изд. в 5 тома, М., 1982-86 г. Т. 3 Географические открытия и исследования нового времени (середина XVII – XVIII в.), М., 1984 г., стр. 152-153. http://www.bookshunt.ru/b8101_ocherki_po_istorii_geograficheskih_otkritij_t.3
1.1 2.1 3.1 4.1 4.2 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 6.1 6.2 6.3 7.1 7.2 7.3 8.1 8.2 8.3 9.1 10.1 10.2 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 17.2 17.3 18.1 19.1 20.1 20.2 20.3 20.4 20.5 20.6
Johann Grueber Johann Grueber (28 October 1623, Linz - 30 September 1680, Sárospatak, Hungary) was an Austrian Jesuit missionary and astronomer in China, and noted explorer. Life[edit] He joined the Society of Jesus in 1641, and went to China in 1656, where he was active at the court of Peking as professor of mathematics and assistant to Father Adam Schall von Bell. In 1661 his superiors sent him, together with the Belgian Father Albert Dorville (D'Orville), to Rome in order to defend Schall's work on the Chinese calendar (He was accused of encouraging 'superstitious practices'). As it was impossible to journey by sea on account of the blockade of Macau by the Dutch, they conceived the daring idea of going overland from Peking to Goa (India) by way of Tibet and Nepal. This led to Grueber's memorable journey (Dorville died on the way), which won him fame as one of the most successful explorers of the seventeenth century (Tonnier). They first travelled to Sinning-fu, on the borders of Kan-su; thence, through the Kukunor territory and Kalmyk Tartary, (Desertum Kalnac), to Lhasa. They crossed, amid difficulties and hardships, the mountain passes of the Himalayas; arrived at Kathmandu, Nepal, and thence descended into the basin of the Ganges: Patna and Agra, the former capital of the Mughal empire. This journey lasted 214 days. Dorville died at Agra, a victim of the hardships he had undergone. Jesuit Father Heinrich Roth, a Sanskrit scholar, substituted for Dorville and with Grueber carried on the overland journey through Persia and Turkey, reaching Rome on the 2 February 1664. Their journey showed the possibility of a direct overland connection between China and India, and the value and significance of the Himalayan passes. Tonnier says: "It is due to Grueber's energy that Europe received the first correct information concerning Thibet and its inhabitants". Although Oderico of Pordenone had traversed Tibet, in 1327, and visited Lhasa, he had not written any account of this journey. Antonio de Andrada and Manuel Marquez had pushed their explorations as far as Tsaparang on the northern Setledj. Emperor Leopold I requested that Grueber return to China via Russia in order to explore the possibility of another land route through central Asia, but the journey ended at Constantinople as Grueber fell seriously sick. He was obliged to return. Though in poor health Grueber lived another 14 years as preacher and spiritual guide in the Jesuit schools of Trnava (Slovakia) and Sárospatak (Hungary) where he died in 1680. Literature on his journey[edit] An account of this first journey through Tibet in modern times by a European was published by Athanasius Kircher to whom Grueber had left his journals and charts, which he had supplemented by numerous verbal and written additions ("China illustrata", Amsterdam, 1667, 64-67). In the French edition of "China" (Amsterdam, 1670) is also incorporated a letter of Grueber written to the Duke of Tuscany. For letters of Grueber see "Neue Welt-Bott" (Augsburg and Gratz, 1726), no. 34; Thévenot (whose acquaintance Grueber had made in Constantinople), "Divers voyages curieux" (Paris, 1666, 1672, 1692), II; extracts in Ritter, "Asien" (Berlin, 1833), II, 173; III, 453; IV, 88, 183; Anzi, "II genio vagante" (Parma, 1692), III, 331-399. References[edit] - Carlieri, Notizie varie dell' Imperio della China (Florence, 1697) - Ashley, Collection of voyages (London, 1745–47), IV, 651sq - Markham, Narrative of the Mission of Boyle and Manning, (London, 1876), 295 sq. - Von Richthofen, China (Berlin, 1877), 761, etc., with routes and plate, the best monograph - Tronnier, Die Durchquerung Tibets seitens der Jesuiten Joh. Grueber und Albert de Dorville im Jahre 1661 in Zeitschr, d. Ges.fur Erdkunde zu Berlin, 1904, pp. 328–361 - Wessels, C., Early Jesuit Travellers in Central Asia, The Hague, 1924, pp. 164–203. External links[edit] - "Johann Grueber". Catholic Encyclopedia. New York: Robert Appleton Company. This article incorporates text from a publication now in the public domain: Herbermann, Charles, ed. Catholic Encyclopedia. Robert Appleton Company.