http___sco.wikipedia.org_wiki_Caipitalism.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 3.1 4.1 5.1 6.1 6.2 7.1 7.2 8.1 9.1 9.2 10.1 11.1 11.2 11.3 12.1 12.2 12.3 13.1 14.1 14.2 15.1 16.1 16.2 16.3 17.1 17.2 17.3 18.1 18.2 18.3 18.4 19.1 19.2 19.3 19.4 20.1 20.2 21.1 21.2 21.3 21.4 22.1 22.2 22.3 23.1 23.2 23.3 23.4 24.1 24.2 24.3 25.1 26.1 26.2 26.3 26.4 27.1 27.2 27.3 28.1 29.1 29.2 29.3 29.4 30.1 30.2 30.3 31.1 31.2 31.3 32.1 32.2 33.1 33.2 33.3 34.1 34.2 34.3 34.4 35.1
Капитализъм Капитализмът е икономическата система, доминираща в повечето страни по света от Индустриалната революция насам. Макар да няма общоприета точна дефиниция за капиталзма,[1] винаги се приема, че в неговата основа стои натрупването на капитал като основен мотив в икономическата дейност. Този начин на икономическа организация предполага и ясно разграничаване на доходите от инвестиране на капитал (печалба) и от труд (заплата), което не е характерно за по-ранните аграрни икономики. В класическата си форма капитализмът се основава на частна собственост върху средствата за производство, които се използват за извличане на печалба в условията на конкуренция и относително свободен пазар.[2] Някои изследователи използват и по-широки дефиниции на понятието капитализъм, като включват в него смесени икономики, като социалното пазарно стопанство, и дори икономическата система на комунистическите режими, разглеждана като държавен капитализъм. Някои елементи на капитализма съществуват още в Античността, а през европейското Късно Средновековие процъфтява т.нар. търговски капитализъм.[3][4][5] Класическият капитализъм се формира в Западна Европа от 16 век,[6] и се превръща в преобладаващата система в региона в края на 18 век.[5] Той постепенно се разпространява и във вътрешността на континента, а през 19-20 век се превръща в основния двигател на индустриализацията в по-голямата част от света.[7] [редактиране] Наименование Наименованието „капитализъм“ произлиза от понятието „капитал“. То започва да се използва през 12-13 век със значение на фондове, запаси от стоки, суми пари или пари, носещи лихва,[3][14] като по това време за същата цел се използват и други синоними, като богатство, пари, фондове, стоки, активи, собственост и други.[3] По-късно, в средата на 17 век се появява и понятието „капиталист“, което означава собственик на капитал.[3] То се използва често в трудовете на Дейвид Рикардо в началото на 19 век.[15] Понятието „капитализъм“ е използвано за пръв път от френските социалисти Луи Блан (1850) и Пиер-Жозеф Прудон (1861).[16] Малко по-късно Карл Маркс също го използва в своя труд „Капиталът“, макар че той говори далеч по-често за капиталистически начин на производство. През 70-те години понятието започва да се използва не само в социалистическата литература, но и в популярния печат.[14] В началото на 20 век то навлиза и в академичната литература, например в трудовете на Вернер Зомбарт[17] и Макс Вебер, който през 1904 година издава книгата „Протестантската етика и духът на капитализма“ („Die protestantische Ethik und der Geist des Kapitalismus“). [редактиране] Критики Самото понятие „капитализъм“ възниква в социалистическите среди, подлагащи на критика икономическата система в Западна Европа в средата на 19 век. Капитализмът е критикуван по различни от представители на разнородни течения - социалисти, анархисти, комунисти, националсоциалисти, социалдемократи, фашисти, християндемократи, антиглобалисти. Критиците на капитализма го свързват с различни негативни социални явления, като несправедливо разпределение на богатството и властта, тенденция към образуване на монополи и олигополи, олигархично държавно управление, империализъм, различни форми на стопанска и културна експлоатация, подтискане на работниците и профсъюзите, алиенация, икономическо неравенство, безработица, стопанска нестабилност, нерационално използване на природните ресурси. Много социалисти смятат капитализма за ирационален, тъй като производството и управлението на икономиката не са предварително планирани, което създава вътрешни дисбаланси в стопанската система.[18] Крайните социалисти, като марксистите, се застъпват за насилствено премахване на капитализма чрез революция и установяване на алтернативна система - комунизъм. Практическите опити за осъществяване на тази идея довеждат до икономическа система с много сходства с капитализма, определяна понякога като държавен капитализъм. По-умерените критици на капитализма, като социалдемократи или християндемократи, се стремят към реформирането му чрез различни политически мерки, като регулиране на пазарите или частична национализация, които довеждат до възникването на т.нар. смесени икономики. Капитализмът е критикуван и въз основа на религиозни съображения. Традиционните авраамически религии - юдаизъм, християнство и ислям - изрично забраняват заемането на пари срещу лихва, което е един от основните елементи на капитализма. Някои християнски автори критикуват капитализма за неговите материалистични аспекти.[19] [редактиране] Друго След Първата световна война, с последвалите я революции, в отличие от либералния капитализъм на запада и болшевишкия комунизъм на изтока се оформя технократския и корпоративен т.нар. Трети път, който "примирява" хищническата природа на необуздания капитализъм със зверските страсти на ленинизма (според Уинстън Чърчил) по одържавяването и национализацията на цялата гражданска собственост в бившата Руска империя. [редактиране] Източник - ↑ ((en)) Madden, Thomas F. Critical Issues in History. Lanham, Rowman and Littlefield, 1999. с. 1. - ↑ ((en)) Tormey, Simon. Anti-Capitalism. One World Publications, 2004. с. 10. - ↑ а б в г ((en)) Braudel, Fernand. Production, or Capitalism away from home. // The Wheels of Commerce, Vol. 2, Civilization & Capitalism 15th–18th Century. Los Angeles, University of California Press, 1982. - ↑ ((en)) Banaji, Jairus. Islam, the Mediterranean and the rise of capitalism. // Journal Historical Materialism 15. Brill Publishers, 2007. - ↑ а б в ((en)) Capitalism. Encyclopedia Britannica, 2006. - ↑ ((en)) capitalism. // Encyclopædia Britannica Online. Encyclopædia Britannica, 2011. Посетен на 14 септември 2011. - ↑ ((en)) Scott, John. Industrialism: A Dictionary of Sociology. Oxford University Press, 2005. - ↑ ((en)) Werhane, P.H. Adam Smith and His Legacy for Modern Capitalism. // The Review of Metaphysics 47 (3). Philosophy Education Society, Inc., 1994. - ↑ а б в ((en)) free enterprise. // Roget's 21st Century Thesaurus, Third Edition. Philip Lief Group, 2008. - ↑ ((en)) Barrons Dictionary of Finance and Investment Terms. 1995. с. 74. - ↑ ((en)) market economy. // merriam-webster.com. Merriam-Webster, 2011. Посетен на 14 септември 2011. - ↑ ((en)) About Cato. // Cato.org. Посетен на 6 ноември 2008. - ↑ ((en)) The Achievements of Nineteenth-Century Classical Liberalism. - ↑ а б ((en)) Murray, James Augustus Henry. Capital. // A New English Dictionary on Historical Principles. Oxford English Press. с. 93. - ↑ ((en)) Ricardo, David. Principles of Political Economy and Taxation. John Murray Publisher, 1821. - ↑ ((en)) Braudel, Fernand. The Wheels of Commerce: Civilization and Capitalism 15–18 Century. Harper and Row, 1979. с. 237. - ↑ ((bg)) Атали, Жак. Евреите, светът и парите. - ↑ ((en)) Brander, James A. Government policy toward business. 4th ed. Mississauga, Ontario, John Wiley & Sons Canada, 2006. - ↑ ((en)) III. The Social Doctrine of the Church. // The Vatican. Посетен на 26 февруари 2008. [редактиране] Виж още
1.1 2.1 3.1 4.1 4.2 4.3 4.4 5.1 5.2 5.3 5.4
Caipitalism Capitalism is an economic seestem in which trade, industry an the means o production are controlled bi private ainers wi the goal o makin profits in a mercat economy.[1][2] References[eedit | eedit soorce] - ↑ "Capitalism" Oxford Dictionaries. "capitalism. an economic and political system in which a country’s trade and industry are controlled by private owners for profit, rather than by the state." Retrieved 4 January 2013. - ↑ Chris Jenks. Core Sociological Dichotomies. "Capitalism, as a mode of production, is an economic system of manufacture and exchange which is geared toward the production and sale of commodities within a market for profit, where the manufacture of commodities consists of the use of the formally free labor of workers in exchange for a wage to create commodities in which the manufacturer extracts surplus value from the labor of the workers in terms of the difference between the wages paid to the worker and the value of the commodity produced by him/her to generate that profit." London, England, UK; Thousand Oaks, California, USA; New Delhi, India: SAGE.