http___en.wikipedia.org_wiki_Canal_300.xml
1.1 2.1 2.2 3.1 3.2 4.1 4.2 4.3 4.4 5.1 5.2 5.3 6.1 7.1 8.1 9.1 9.2 9.3 10.1 10.2 10.3 10.4 10.5 11.1 11.2 12.1 13.1 13.2 13.3 13.4 14.1 14.2 14.3 14.4 14.5 14.6 15.1 15.2 15.3 15.4 16.1 16.2 16.3 16.4 16.5 16.6 17.1 18.1 18.2 19.1 19.2 19.3 19.4 20.1 21.1 21.2 22.1 22.2 23.1 24.1 26.1 27.1 28.1 29.1 29.2 30.1 30.2 31.1 32.1 33.1 33.2 34.1
Канал - Тази статия е за изкуствените водни пътища. За други значения вижте Канал (пояснение). Каналите са изкуствени водни пътища, обикновено свързващи съществуващи езера, реки или морета. Напоителните и отводнителните канали са предназначени за транспортиране на вода и исторически предшестват плавателните канали, използвани от кораби и други плавателни съдове. Най-старите известни канали са строени в Месопотамия около 4000 пр.н.е. Големият китайски канал е най-големият канал в античността. След 14 век с мрежа от канали се отводняват големи райони в Нидерландия. В началото на Индустриалната революция каналите са важно средство за транспорт на стоки и суровини преди развитието на железниците. През 19 век конкуренцията на железопътната мрежа, а през 20 век и на пътищата правят каналите неудачни за масов транспорт и много от тях западат. Съвременна тенденция в някои области на Западна Европа е живописни канали от зората на индустриализацията да се обновяват и да се използват за разходки с лодки. Друго приложение на каналите в наши дни е за полагане на оптични телекомуникационни кабели. Съдържание Исторически сведения[редактиране | edit source] В древността и античността[редактиране | edit source] Най-старите известни напоителни канали са изградени в Месопотамия около 4000 г.пр.н.е. По времето на Индската цивилизация в днешните Пакистан и Северна Индия в периода около 2600 г.пр.н.е. са изградени забележителни напоителни канали и водохранилища.[1] Сведенията за първите канали са от около 2300 г.пр.н.е. при управлението на Мерира Пиопи I. Тогава е изграден страничен канал на Нил, който да заобиколи един от бързеите на реката близо до Асуан.[2] В древен Китай плаването по междуречни канали започва в периода 481–221 г.пр.н.е., като най-дългият известен канал от онова време е Хонг Гоу (известен като Канала на дивата гъска). Той е описан от древнокитайския историк Сима Циен и според него е свързвал древните китайски държави Сонг, Джан, Чен, Кай, Цао и Вей.[3] Далеч по-дълъг е каналът, наречен Велик китайски канал, който и днес продължава да е най-дългият канал в света. Той е дълъг 1794 km и е изграден от император Ян като транспортна връзка между Пекин и Ханджоу. Строежът му започва през 605 година и завършва през 609 г., като за прокарването му са използвани и стари напоителни канали, съществували още преди стотици години, като най-старият от тях датира от 486 г. пр.н.е. В най-тесните си участъци, преминаващи през населени места, каналът е широк не по-малко от 30 метра. Древногръцките инженери първи използват шлюзове при строежа на канали, които да регулират водното течение. Първите опити за прилагането им са от древния египетски канал между Нил и Червено море.[4][5][6] В Средновековието[редактиране | edit source] През средните векове водният транспорт се превръща в евтин и бърз начин за извършване на търговия. Причината за това е, че след краха на Римската империя пътищата са неподдържани и в твърде лошо състояние, а посредством водния транспорт превозваните товари могат да бъдат и в по-големи количества. Първият изкуствен канал в християнска Европа е Fossa Carolina, построен в края на 8 век под личното ръководство на Карл Велики. По-трайно и икономически по-ефективно се оказало изграждането на италианския канал Naviglio Grande, построен между 1127 - 1257 г.[7] По-късно канали са изградени и в Нидерландия и Фландрия с цел отводняване на полдерите и подобряване на търговията. Строежът на канали преживява нов подем през 12 век поради бурното развитие на търговията. Речното корабоплаване се подобрява рязко с въвеждането на една от най-простите системи за регулиране на нивото на водата, наречена „flash lock“ (шлюз с единична преграда). Поради факта, че така се затруднявала работата на мелничарската промишленост, се наложило да се коригират механизмите на пропускане на водата и била въведена нова система с двойна преграда и междинен водоем, наречена („pound lock“). Първата известна е от 10 век в Китай, а в Европа е въведена през 1373 във Vreeswijk, Нидерландия.[8] Друго важно развитие настъпва с откриването на съединяващи се под ъгъл шлюзове, преграждащи течението. За първи път такива са изградени в Италия в Бертола да Новате през 16 век. Следващото нововъведение били шлюзовете тип гилотина. Първият известен канал, който съединява речни долини, разделени с хълмове, е Великият китайски канал. В Европа първият подобен тип канал е изграден в Германия през 1398 г. Първият канал, който използва системата „pound lock“ съединява Лоара със Сена и е изграден през 1683 г., последван от Канал дьо Миди, свързващ Атлантически океан със Средиземно море. За да функционира правилно, са изградени 8 шлюза, 157 метров тунел и три големи акведукта. Строежът на канали напредва с постоянен темп в Германия през 17-ти и 18-ти век, като се свързват трите големи реки Елба, Одер и Везер. Във Великобритания вероятно първият построен канал е в Ексетър, открит през 1563 година. Най-старият канал, построен за промишлени цели в Северна Америка е „Mother Brook“ в Дедам, Масачузетс. Той е изграден през 1639 г. с цел осигуряването на вода за задвижването на мелници. В Русия, Волго-Балтийския канал е част от националната система от канали в страната. Пуснат е в експлоатация през 1718 г. и свързва Балтийско море с Каспийско, посредством връзката между реките Нева и Волга. Индустриална революция[редактиране | edit source] Каналите стават още по-важни с развитието на промишлеността. Най-големият стимул за изграждане на каналната система идва с Индустриалната революция и необходимостта от осигуряването на евтин транспорт на големи количества суровини и произведени стоки. По време на ранната фаза на Индустриалната революция в Европа, особено във Великобритания и Ирландия, а по-късно и в нововъзникналите колонии в Северна Америка, изграждането на канали предшества развитието на железниците. След откриването на каналите „Санки“ (1757) и „Бриджуотър“ (1761) цената на въглищата в Ливърпул и Манчестър пада наполовина. Това от своя страна е причината за истинска мания да бъдат изграждани канали във Великобритания. В периода между 1760 и 1820 година в страната са открити над сто канала. Освен за нуждите на промишлеността, Кралският военен канал в Ромни Марш е изграден, за да служи като бариера против нашественици и да осигури сигурна защита на британската армия по време на Наполеоновите войни.[9] Каналът „Блакстоун“ в Масачузетс и Роуд Айлънд изпълнява подобна роля в началото на Индустриалната революция в периода между 1828 –1848 г. Долината Блекстоун се превръща в голям износител на стоки по време на Американската индустриална революция. Като допълнение на транспортната им функция в някои части от САЩ, предимно на североизток, където има голям брой бързотечащи реки, водната енергия се превръща в основно средство за захранване с енергия на заводите (най-вече текстилни фабрики), особено в периода след Гражданската война в Америка. Като пример за това в Лоуъл, който се смята за „люлката на американската индустриална революция“ са изградени 9,7 km канали, построени от 1790 до 1850 година.[10] Вижте още[редактиране | edit source] Източници[редактиране | edit source] - ↑ Hadfield 1986, с. 16. - ↑ Needham 1971, с. 269. - ↑ Moore, Frank Gardner (1950): "Three Canal Projects, Roman and Byzantine", American Journal of Archaeology, Vol. 54, No. 2, pp. 97–111 (99–101) - ↑ Froriep, Siegfried (1986): "Ein Wasserweg in Bithynien. Bemühungen der Römer, Byzantiner und Osmanen", Antike Welt, 2nd Special Edition, pp. 39–50 (46) - ↑ Schörner, Hadwiga (2000): "Künstliche Schiffahrtskanäle in der Antike. Der sogenannte antike Suez-Kanal", Skyllis, Vol. 3, No. 1, pp. 28–43 (33–35) - ↑ Calvert 1963, с. - ↑ (PDF) „The International Canal Monuments List“, http://www.icomos.org/studies/canals.pdf, посетен 2008-10-08 - ↑ History. // The Royal Military Canal, 1909-12-15. - ↑ „Lowell National Historical Park — Lowell History Prologue“, http://www.nps.gov/archive/lowe/loweweb/Lowell%20History/prologue.htm, посетен 2008-10-08
1.1 2.1 3.1 3.2 3.3 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1
Canal 300 Canal 300 (Catalan pronunciation: [kəˈnaɫ ˌtɾɛˈsens]) was a public television channel operated by Televisió de Catalunya, launched on November 28, 2005 only in DTT as part of TVC's five channel DVB-T multiplex. 300 broadcasts only series and movies previously seen on TV3 and 33/K3, both of their own production or foreign. Included on its current schedule are Dallas, Bewitched, Bonanza, Star Trek, The Brittas Empire, Married... with Children, Diagnosis: Murder, The Twilight Zone and Strong Medicine, as well as TVC's produced series like Secrets de Família, Oh! Europa, Jet Lag, Majoria Absoluta, L'un per l'altre, Plats Bruts and Quico. From December 2006, 300 timeshares with K3 from 21:30 to 7:00. In 2010, it ended its transmissions, and it was replaced with the channel 3XL. See also[edit] External links[edit] - Official Site (Catalan)