https___simple.wikipedia.org_wiki_Eastern_Catholic_churches.xml
1.1 2.1 3.1 3.2 3.3 4.1 4.2 4.3 5.1 6.1 7.1 7.2 7.3 8.1 8.2 8.3 9.1 9.2 9.3 10.1 10.2 10.3 10.4 10.5 10.6 10.7 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1
Източнокатолически църкви Източнокатолическите църкви са онези части на католическата църква, които признават върховенството на римския папа и католическите догми, но използват някои от източните обреди. За източните католици важат църковни закони, различни от законите за западните католици. Според католическите догми папата е едновременно и епископ на Рим, примас на Италия и патриарх на Запада. Източнокатолическите църкви не са подчинени на папата в качеството му на патриарх на Запада, а само в качеството му на римски папа, тоест ръководител на цялата църква. Около 2 % от католиците принадлежат към източно-католическите църкви. Повечето от тях се състоят от бивши православни и бивши миафизити. В миналото източнокатолическите църкви са наричани униатски, но този термин се възприема днес като оскърбителен, поради което повече не се използва. Съдържание История[редактиране | edit source] Древната християнска църква се организира въз основа на апостолската традиция, но и съобразявайки се с местната традиция. По този начин оригиналната йерусалимска традиция се развива в няколко местни традиции: латинска, византийска, арменска, антиохийска (западно-сирийска) и халдейска (източно-сирийска). (По-късно тези 5 традиции са създали и свои местни версии.) След няколкото нарушения на християнското единство, и особено след разкола през 1054 г. между православни и католици, римският папа неколкократно се опитва да възвърне християнското единство. Римският папа, разбира се, изхожда при това от презумпцията, че неговата църква е единствената Христова църква, а всички останали са еретици. Поради това, римският папа винаги е раглеждал християнското единство като обединение на всички християни под върховенството на Ватикана. Първата стъпка в тази посока е Фераро-Флорентинската уния през 1439 г. Руската църква, Цариградската патриаршия, Сиро-яковитската църква, част от Арменската църква и част от несторианците се съгласяват, че римският папа ще е главата на християнството. Всъщност унията остава на хартия, никога не е приложена на практика поради съпротива от страна на голямото мнозинство от клира и вярващите от църквите, подписали унията. След провала на Фераро-Флорентинската уния, римският папа се решава на различен подход. Изпратени са францискански и доминикански монаси по целия свят в териториите, където "еретиците" имат сериозно влияние. Първата такава мисия е францисканската мисия до Мосул (Ирак) по време на папа Юлий III (1549-1555). Мисионерите имат за задача спечелване на групи вътре в източните църкви с цел тяхното откъсване от църквите им и преминаването им към Ватикана. С цел по-ефективни резултати, латинският обред не е наложен, а тези групи са оставени да продължават да живеят според техните обреди. Единтвеното изискване е приемането на върховенството на римския папа. Понякога дори и приемането на католическите догми не е наложено веднага, а постепенно: в началото догматичните различия са просто обявени за "грешки в превода" или "недоразумения". Източнокатолическите църкви по обред и статус[редактиране | edit source] Вижте също[редактиране | edit source] Външни препратки[редактиране | edit source] - Етиопска католическа църква - Коптска католическа църква - Арменска католическа църква - Гръцка византийска католическа църква - Мелкитска византийска католическа църква - Румънска гръко-католическа църква - Словашка гръко-католическа църква - Украинска гръко-католическа църква - Унгарска гръко-католическа църква - Маронитска католическа църква - Сирийска католическа църква - Сиро-маланкарска католическа църква - Сиро-малабарска католическа църква - Халдейска католическа църква
1.1 2.1 2.2 2.3 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1
Eastern Catholic churches The Eastern Catholic Churches are autocephalous Christian churches. They recognize the Bishop of Rome as their spiritual leader, like Roman Catholics. They differ on ideas as how a mass should be organised, or which prayers are more important than others. In total there are 23 such churches, the probably best known are listed below: - Coptic Catholic Church - Maronite Church - Armenian Catholic Church - Chaldean Catholic Church - Syro-Malabar Catholic Church - Syro-Malankara Catholic Church Other websites[change | change source] General[change | change source] - Orientale Lumen - Apostolic Letter of Pope John Paul II on the Eastern Churches - Codex Canonum Ecclesiarum Orientalium - original text of the Code of Canons of the Eastern Churches, with concordance - Code of canons of the Oriental Churchs - defective English translation, with concordance - Instruction for Applying the Liturgical Prescriptions of the Code of Canons of the Eastern Churches - Instruction by Congregation for the Eastern Churches - What All Catholics Should Know About Eastern Catholic Churches - Eastern Catholics in the United States of America - adapted from a similar publication by the Australian Catholic Bishops' Conference Individual Churches[change | change source] - Melkite Greek Catholic Patriarchate—Official Website - Maronite Patriarchate—Official Website - Ukrainian Greek Catholic Church—Official Website - Syro Malankara Catholic Church International Homepage—Official Website - Syro-Malankara Catholic Church - Byzantine Catholic Church in America—Information and Messageboards - Byzantine Catholic Archeparchy of Pittsburgh—Official Website