http___en.wikipedia.org_wiki_Caprivi_strip.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 3.1 4.1 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 5.6 5.7 5.8 6.1 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 7.6 7.7 7.8 7.9 8.1 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 9.6 9.7 9.8 9.9 9.10 10.1 11.1 11.2 11.3 11.4 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 12.6 12.7 13.1 14.1 14.2 14.3
Ивица Каприви Ивицата Каприви (на английски: Caprivi Strip, на немски: Caprivi Zipfel) е дълга и тясна ивица от територията на Намибия, която се вклинява между Ангола, Замбия и Ботсвана. Тя започва от североизточния край на основната част от територията на Намибия и достига до река Замбези. Дължината и от 21 меридиан на изток до Зимбабве е около 450 км. Ширината и е различна — от 32 до 105 км. Съдържание География[редактиране | edit source] Тази територия представлява равна долина, разположена в блатистите северни краища на Калахари. Намира се на надморска височина от 950 м. На изток и североизток ивицата е ограничена от река Замбези, която се явява гранична със Замбия. На юг е разположена Ботсвана, а на север е Ангола. В западната и половина ивицата се пресича от река Окаванго. В средата ѝ преминава и река Куандо. И двете реки завършват с обширни делти в пустинята Калахари на територията на Ботсвана. Административно територията ѝ е част от две провинции на Намибия — Каприви и Окаванго. Природа[редактиране | edit source] Ивицата Каприви е територия с тропически климат, характерен с високи температури и влажност. По време на дъждовния сезон, който е през месеците от декември до март падат дъждове в голямо количество, това е най-влажният регион в Намибия. Гъстата растителност покрай реките, гъстите леса, пясъчните дюни и блатата, срещани тук, силно затрудняват придвижването в района. Това е една дива, труднодостъпна и недокосната от цивилизацията местност. В района се срещат повече от 450 вида животни като най-характерно е голямото разнообразие от птици. За защита на това растително и животинско многообразие в много от териториите на региона са учредени резервати и национални паркове. Най-големи са националните паркове Мамили и Мудуму. Това са места, които силно привличат и туристическия поток в Каприви. Поради тази цел наскоро в района е изграден и първия постоянен път с асфалтова настилка наречен магистрала Транс Каприви. Население[редактиране | edit source] Числеността на населението в Ивицата Каприви не е висока. Населението в района живее в неголеми села. Най-голямото населено място и административен център на региона Каприви е град Катима Мулило. Града е разположен на река Замбези и се намира в източния край на ивицата. Този регион е населен предимно от народа лози, който спада към бантуезичните народи. Основната част от лози обаче живее в съседните Замбия и Ботсвана. Поминъка на представителите му е животновъдство, лов и риболов, а също и земеделие. Отглеждат основно царевица, дини и маниока. Населението в най-източните части на ивицата са принудени ежегодно да емигрират поради това, че река Замбези прелива и наводнява териториите в близост до нея. Западните части на ивицата са населени от значително по-малобройното племе сан, което е от групата на бушмените. История[редактиране | edit source] В средата на 19 век част от територията на днешната ивица Каприви е населявана от народа кололо. С вожда на кололо английския пътешественик и мисионер Дейвид Ливингстън е имал близки приятелски отношения. Благодарение на този факт Ливингстън е използвал земите на кололо като база на своите пътешествия в Централна Африка. В края на 19 век кололо били притиснати от народа лози нахлуващи от срещуположния бряг на река Замбези и практически го изтласкали от териториите му. Съгласно сключения през 1890 г. Занзибарски договор района влиза в състава на Германска Югозападна Африка. Територията известна днес като Ивицата Каприви е трябвало да осигури на Германия суверенен достъп до река Замбези. Съвременното си название получава от канцлера на Германия през това време граф Лео фон Каприви. След края на Първата световна война Ивицата Каприви както и цялата бивша Германска Югозападна Африка минава под управлението на Южноафриканския съюз, (а по късно — Южноафриканско република). През 1992 г. Намибия получава независимост от ЮАР. Движение за независимост на Каприви[редактиране | edit source] Населението на Ивицата Каприви доста се различава от населението в останалата част на Намибия. Във връзка с този факт нееднократно са възниквали конфликти между народа лози и народа овамбо, който пък се явява най-многочисления в северната част на Намибия. Конфликтите довели до провъзгласяването през 1994 г. на Фронта за освобождение на Каприви, който пледира за независимост на Каприви.
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 3.1 4.1 5.1 5.2 5.3 5.4 6.1 7.1 7.2 7.3 8.1 8.2 8.3 8.4 9.1 10.1 10.2 11.1 11.2 11.3 11.4 11.5 12.1 13.1 13.2 14.1 15.1 16.1 16.2 16.3 17.1 18.1 18.2 18.3 19.1 19.2 19.3 20.1 21.1 21.2 21.3 22.1 22.2 22.3 23.1 23.2 23.3 24.1 25.1 26.1 26.2 27.1 27.2 27.3 28.1 28.2 28.3 29.1 30.1 30.2 30.3 30.4 31.1 32.1 32.2
Caprivi Strip Caprivi, sometimes called the Caprivi Strip (in German: Caprivizipfel), Caprivi Panhandle, Okavango Strip, or Okavango Panhandle[1][2] and formerly known as Itenge, is a narrow protrusion of Namibia eastwards from the Okavango Region about 450 km (280 mi), between Botswana to the south, and Angola and Zambia to the north. Caprivi is bordered by the Okavango, Kwando, Chobe and Zambezi rivers. Its largest settlement is the town of Katima Mulilo. It went through a civil war from 1994–1999. The strip is administratively divided between the eastern Zambezi Region and the western Kavango East Region. Contents Languages[edit] Inhabitants of the Caprivi Strip speak a number of African languages: most of them members of the Bantu language family, although there is also at least one language in the northwest of the strip (on the Namibia/Angola border) which is a Khoisan language: Hukwe. The Bantu languages include Yeyi (or 'Yei' or 'Yeeyi'),[3] Mbukushu, Gciriku (or 'Dciriku'), Fwe, Totela, and Subiya. Perhaps a majority in the Caprivi Strip, especially in the capital town of Katima Mulilo, speak Lozi[4] as a lingua franca. Many also speak some English and Afrikaans. Natural features[edit] The area is rich in wildlife and has mineral resources. Of particular interest to the government of Namibia is that it gives access to the Zambezi River and thereby a potential trading route to Africa's East Coast. However, the vagaries of the river level, various rapids, the presence of Victoria Falls downstream and continued political uncertainty in the region make this use of the Caprivi Strip unlikely, although it may be used for ecotourism in the future. Within Namibia the Caprivi Strip provides significant habitat for the critically endangered Wild African Dog, Lycaon pictus.[5] It is a corridor for African elephant moving from Botswana and Namibia into Angola, Zambia and Zimbabwe. National Parks found in the Caprivi Strip are Bwabwata National Park, Mudumu National Park and Nkasa Rupara National Park. Local communities have organised themselves into communal area conservancies and community forests. People work closely with the Namibian Government to jointly manage natural resources through several programmes set up between the Namibian Government and various donors.[6] History[edit] Caprivi was named after German Chancellor Leo von Caprivi (in office 1890–1894), who negotiated the acquisition of the land in an 1890 exchange with the United Kingdom. Von Caprivi arranged for Caprivi to be annexed to German South-West Africa in order to give Germany access to the Zambezi River and a route to Africa's east coast, where the German colony Tanganyika was situated (the river later proved unnavigable).[7] The annexation was a part of the Heligoland-Zanzibar Treaty, in which Germany gave up its interest in Zanzibar in return for the Caprivi Strip and the island of Heligoland in the North Sea.[8] In the late 20th century, the Caprivi Strip attracted attention as Namibia and Botswana took a long-standing dispute over its southern boundary to the International Court of Justice. The core of the territorial dispute concerned which channel of the Chobe River was the thalweg, the bona fide international boundary. This was important, as, depending on the decision, a large island, (known as Kasikili or Seddudu by Namibia and Botswana, respectively) would fall into national territory. The Botswana government considered the island as an integral part of the Chobe National Park, whereas the Namibian government, and many inhabitants of the eastern Caprivi Strip, held that not only was the island part of the original German–British agreement, but that generations of inhabitants had used it for seasonal grazing, for reed-gathering, and as a burial site. In December 1999, the International Court of Justice ruled that the main channel, and hence the international boundary, lay to the north of the island, thus making the island part of Botswana.[9] Politics[edit] The Caprivi Strip is of politico-strategic military importance. During the Rhodesian Bush War (1970–1979), African National Congress operations against the South African government (1965–1994) and the Angolan Civil War (1975–2002), the Strip saw continual military action and multiple incursions by various armed forces using the Strip as a corridor to access other territories. South African administration of South-West Africa recommended self-governance for the Caprivi, a plan that was partly realised in 1976 when the "Caprivi government" was formed and received its own flag, national anthem, and coat of arms.[10] Caprivi conflict[edit] The Caprivi conflict involved an armed conflict in Namibia between the Caprivi Liberation Army (CLA), a rebel group aiming for the secession of the Caprivi Strip led by Mishake Muyongo, and the Namibian government. Its main eruption occurred on 2 August 1999 when the CLA launched an attack in Katima Mulilo, occupying the state-run radio station and attacking a police station, the Wanella border post, and an army base. Namibian armed forces quashed the attempt at secession within a few days.[11] References[edit] - Derek F. Gowlett. The parentage and development of Lozi. Journal of African Languages and Literature, 11, 127–149. - C. Michael Hogan. Painted Hunting Dog: Lycaon pictus, GlobalTwitcher.com, ed. Stromberg Notes[edit] - ^ Scudder, T. et al. 1993. The IUCN Review of the Southern Okavango Integrated Water Development Project. Gland, Switzerland: IUCN, p. 371. - ^ Firestone , Matthew & Adam Karlin. Botswana & Namibia. Footscray, Victoria: Lonely Planet, p. 137. - ^ Simon S. Donnelly. Phonology and morphology of the noun in Yeeyi. University of Cape Town: BA Hons mini-dissertation. - ^ Derek F. Gowlett. - ^ C. Michael Hogan. - ^ State of Protected Areas in Namibia. Windhoek, Namibia: Ministry of Environment and Tourism. - ^ Frank Jacobs (5 December 2011). "A Few Salient Points". The New York Times. - ^ Perras, Arne (2004). Carl Peters and German Imperialism 1856-1918 : A Political Biography: A Political Biography. Clarendon Press. - ^ The Court finds that Kasikili/Sedudu Island forms part of the territory of Botswana (archive link) - ^ Inambao, Chrispin (Katima Mulilo 75th anniversary supplement to New Era, December 2010). "Rapid growth to urban centre". New Era. Check date values in: |date=(help) - ^ "Civil supremacy of the military in Namibia: A retrospective case study". NamibWeb.