http___en.wikipedia.org_wiki_Hermann_Geyer.xml
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 5.2 5.3 6.1 7.1 7.2 8.1 9.1 9.2 10.1 11.1 12.1 13.1 13.2 13.3 14.1 14.2 14.3 14.4 15.1 15.2 15.3 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1 32.1 33.1 34.1 35.1 36.1 37.1 38.1 39.1 40.1 41.1 42.1 43.1 43.2 44.1 45.1 46.1 46.2 46.3 47.1 47.2 47.3 47.4 47.5 48.1 49.1 50.1 51.1 52.1
Йоханес Бласковиц Йоханес Албрехт Бласковиц (на немски: Johannes Blaskowitz) (1883 – 1948) е германски офицер, служил през Първата и Втората световна война, генерал-полковник и кавалер на орден Рицарски кръст с дъбови листа и мечове. [редактиране] Биография [редактиране] Ранни години Йоханес Бласковиц е роден на 10 юли 1883 г. в Патерсвалд, Вехлау (днешна Калининградска област) в семейството на лутеранския пастор Херман Бласковиц. От 1894 г. се присъединява към Кошалинското кадетско училище, а малко след това е приет в училище в Лихтерфелд, Берлин. През 1901 г. стартира военната си кариера като офицерски кандидат, от 18-ти пехотен полк „Фон Гролман“, разположен в Острода, Източна Прусия. [редактиране] Първа световна война По време на войната служи на Източния и Западния фронт, както и в Генералния щаб на армията. Малко преди края ѝ е издигнат до пехотен командир и награден с Железен кръст II-ра и I-ва степен, Ордена на „Хоенцолерните“ - с мечове, и Значка за раняване. [редактиране] Между световните войни Службата му през Първата световна война, му осигурява значително място в следвоенния Райхсвер по време на Ваймарското управление. След като нацистите поемат властта по-късно, отношението му към насилието и властта им става безразлично, като смята, че въоръжените сили трябва да бъдат „политическо-неутрални“. От 1939 г. командва германските части във вече окупираните Австрия и Чехословакия, за което е повишен в чин генерал от пехотата и назначен за командир на 8-ма армия - точно преди избухването на Втората световна война. [редактиране] Втора световна война В стартовата фаза на Полската кампания, неговата армия воюва в Битката за Бзура, за което на 20 октомври 1939 г. е награден с Рицарски кръст (Ritterkreuz Des Eisernen Kreuzes), повишен до звание генерал-полковник и зачислен към главното командване на източния фронт. Като военен от старата школа, Бласковиц често следи контрола на хората под негово командване, отношенията им с цивилното население и остава възмутен от зверствата, извършвани от СС и айнзацгрупите срещу евреите. Между ноември 1939 и февруари 1940 г. дори пише няколко доклада до Върховното командване, в които описва подробно жестокостите на СС в Полша и тяхното нагло отношение, въздействащо върху войниците на Вермахта. Въпреки това, неговите протести не водят до осъждане на подобни поведения, а само му печелят вражда с лидерите на СС Ханс Франк, Райнхард Хайдрих, Хайнрих Химлер и дори от Адолф Хитлер, а началникът на щаба Алфред Йодл ги определя като наивни и „ненужни“. През май 1940 г. е командир на 9-та армия, с която взима участие в сраженията по френската граница. След това е зачислен към резерва на армията, а от октомври с.г. поема командването на 1-ва армия, разположена в Северна Франция. На 18 ноември главнокомандващият армията фон Браухич изпраща първия мемоариум, адресиран до Хитлер, с който започва и тирадата на Бласковиц, денонсирана за загриженоста на справедливия процес като "детински" и показващ презрението си към "Спасението на армията". В резултат на това се озовава в черния списък на Хитлер[1], за което е освободен от командния си пост, на 29 май 1940 г. 4 г. по-късно е привикан отново в армията, като поема командването на група армии „Г“, с която се сражава в Елзас, Франция. През октомври с.г. е награден с Дъбовите листа (№ 640) към Рицарския кръст. С идването на арпил 1945 г. е назначен за главнокомандващ на войските в Нидерландия, където си извоюва отличието Мечове (№ 146) към Рицарския кръст с дъбовите листа. На 5 май е взет в плен от съюзническите сили. [редактиране] Нюрнбергски процеси и смърт Обвинен е от Нюренбергския процес във военни престъпления, но се самоубива в затвора през 1948 г. [редактиране] Венни отличия - Железен кръст (1914) - II-ра степен (2 март 1914) - I-ва степен (2 март 1915) - „Орден Церигенски лъв“ III-ра степен с мечове (Баден, 1915) - Австро-унгарски „Орден за военни заслуги“ - III-та степен с военна декорация (10 февруари 1916) - Баварски „Орден за военни заслуги“ IV-ра степен с мечове (15 май 1916) - Кръст на „Фридрих-Аугуст“ на княжество Олденбург II-ра степен (26 май 1916) - Кръст на „Фридрих-Аугуст“ на княжество Олденбург I-ра степен (26 май 1916) - „Орден за военни заслуги“ на „Вилхелм фон Брауншвайг“ II-ра степен (4 юни 1916) - Турска Галиполска звезда на Османската империя (11 юни 1917) - „Орден на Хоенцолерните“ с Рицарски кръст и мечове (Прусия, 1 септември 1917) - Кръст на честта (10 ноември 1934) - Споменателен медал от 1 октомври 1938 - Закопчалка към Железния кръст - II-ра степен (11 септември 1939) - I-ва степен (11 септември 1939) - Рицарски кръст с дъбови листа, мечове и диаманти - Носител на Рицарски кръст (№ 1) на 30 септември 1939 г. - Носител на Дъбови листа (№ 640) на 29 октомври 1944 г. - Носител на Мечове (№ 146) на 25 април 1945 г. - Упоменат в ежедневния доклад на „Вермахтберихт“ (27 септември 1939) [редактиране] Източник на Вермахтберихт [редактиране] Източници - ↑ Martin Kitchen. The Cambridge Illustrated History of Germany:- Cambridge University Press 1996 ISBN 0-521-45341-0 - ↑ Die Wehrmachtberichte 1939–1945 Band 1, p. 40. [редактиране] Литература - Richard Giziowski. The Enigma of General Blaskowitz. — New York, NY: Hippocrene Books Inc., 1996. - Gerd F. Heuer. Die Generalobersten des Heeres, Inhaber Höchster Kommandostellen 1933—1945. — Rastatt: Pabel-Moewig Verlag GmbH, 1997. — (Dokumentationen zur Geschichte der Kriege). [редактиране] Външни препратки - В Общомедия има медийни файлове по темата Йоханес Бласковиц - Биографични данни на Блсковиц в руския сайт „Хронос“ - Досие на Блсковиц в немския сайт „Axis Biographical Research“ (англ.) - Биографични данни на Блсковиц в немския сайт www.ritterkreuztraeger-1939-45.de (нем.)
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 15.2 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 28.2 28.3 29.1 29.2 29.3 30.1 31.1 32.1 33.1 34.1 35.1 36.1 37.1 38.1 39.1 40.1 41.1 42.1 43.1 44.1 45.1 46.1 47.1 48.1 49.1 50.1 51.1
Hermann Geyer Hermann Geyer (7 July 1882 – 10 April 1946) was a highly decorated General der Infanterie in the Wehrmacht during World War II who commanded the IX. Armeekorps. He was also a recipient of the Knight's Cross of the Iron Cross. The Knight's Cross of the Iron Cross was awarded to recognise extreme battlefield bravery or successful military leadership. Hermann Geyer retired in 1943 and committed suicide in 1946. Awards and decorations[edit] - This article incorporates information from the equivalent article on the German Wikipedia. - Iron Cross (1914) - 2nd Class - 1st Class - Hanseatic Cross of Hamburg - Gallipoli Star ("Iron Crescent") (Ottoman Empire) - Knight's Cross of the Royal House Order of Hohenzollern with Swords - Honour Cross of the World War 1914/1918 - Iron Cross (1939) - 2nd Class - 1st Class - Knight's Cross of the Iron Cross on 25 June 1940 as General der Infanterie and commander of IX. Armeekorps [1] - Military Merit Order (Bavaria), 4th class with Swords - Knight's Cross, First Class of the Albert Order with swords (Saxony) - Knights of the Military Merit Order (Württemberg) - Knight's Cross, First Class of the Friedrich Order with swords - Friedrich August Cross, 1st class - Military Merit Cross, 3rd class with war decoration (Austria-Hungary) - Silver Liakat Medal - Officer's Cross of the Order of Military Merit (Bulgaria) References[edit] - Citations - ^ Fellgiebel 2000, p. 163. - Bibliography - Fellgiebel, Walther-Peer (2000). Die Träger des Ritterkreuzes des Eisernen Kreuzes 1939–1945 – Die Inhaber der höchsten Auszeichnung des Zweiten Weltkrieges aller Wehrmachtsteile [The Bearers of the Knight's Cross of the Iron Cross 1939–1945 — The Owners of the Highest Award of the Second World War of all Wehrmacht Branches] (in German). Friedberg, Germany: Podzun-Pallas. - Scherzer, Veit (2007). Die Ritterkreuzträger 1939–1945 Die Inhaber des Ritterkreuzes des Eisernen Kreuzes 1939 von Heer, Luftwaffe, Kriegsmarine, Waffen-SS, Volkssturm sowie mit Deutschland verbündeter Streitkräfte nach den Unterlagen des Bundesarchives [The Knight's Cross Bearers 1939–1945 The Holders of the Knight's Cross of the Iron Cross 1939 by Army, Air Force, Navy, Waffen-SS, Volkssturm and Allied Forces with Germany According to the Documents of the Federal Archives] (in German). Jena, Germany: Scherzers Miltaer-Verlag. External links[edit] - 1882 births - 1946 deaths - People from Stuttgart - People from the Kingdom of Württemberg - Wehrmacht generals - German military personnel of World War I - Prussian Army personnel - Recipients of the Hanseatic Cross (Hamburg) - Recipients of The Honour Cross of the World War 1914/1918 - Knights of the House Order of Hohenzollern - Recipients of the Knight's Cross - Recipients of the Gallipoli Star (Ottoman Empire) - Recipients of the Military Merit Order (Bavaria), 4th class - Knights 1st class of the Albert Order - Knights of the Military Merit Order (Württemberg) - Recipients of the Military Merit Cross (Austria-Hungary), 3rd class - Recipients of the Silver Liakat Medal - Officers of the Order of Military Merit (Bulgaria) - Recipients of the Friedrich August Cross, 1st class - German military personnel who committed suicide - Recipients of the clasp to the Iron Cross, 1st class