http___en.wikipedia.org_wiki_CARICOM_passport_2.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 3.1 4.1 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 7.6 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 9.1 10.1 10.2 11.1 12.1 13.1 14.1 14.2 15.1 16.1 16.2 16.3 17.1 18.1 18.2 19.1 19.2 19.3 19.4 19.5 20.1 21.1 21.2 21.3 21.4 22.1 23.1 23.2 23.3 23.4 23.5 23.6 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1 32.1 32.2 33.1 34.1 35.1 36.1 37.1 38.1 39.1 40.1 41.1 42.1 42.2 42.3 42.4 42.5 42.6 43.1 44.1 44.2 44.3 45.1
Карибска общност Карибската общност (на английски: Caribbean Community, CARICOM) е международна организация, съставена от петнадесет карибски държави. Главните ѝ цели са да насърчава икономическата интеграция и кооперация между членовете ѝ и да координира външната им политика. Основните дейности, които развива, са координиране на икономическата политика за развитие на по-слабите държави в региона и развитие на търговията. Функционира и като регионален общ пазар за повечето от страните членки. Съдържание История[редактиране | edit source] Създаването на Карибската общност е резултат от 15-годишните усилия да се изпълни желанието за регионална интеграция, породено още със създаването на British West Indies Federation през 1958 година- федерално правителство създадено от 10 държави-острови. Въпреки, че има изготвен план за митнически съюз, се поставя акцент върху икономическите аспекти по време на четирите години на съществуването на федерацията. Всъщност икономическо развитие не се постига и дори няма свободна търговия между страните членки през този период. The British West Indies Federation спира да функционира през 1962, но дава началото на днешната Карибска общност. Започват по-сериозни усилия от страна на политическите лидери в Карибския регион за укрепване на връзките между островите и континенталната част, като се засилват областите на сътрудничество, които вече съществуват. Създава се Карибска метеорологична служба през 1963 година, а след това и Регионална служба по корабоплаване, която представлява центъра на карибското сътрудничество след разпада на Федерацията. Процесът на междудържавно сътрудничество се задълбочава след като същата година се постига независимост на Ямайка и Тринидад и Тобаго и свободата им да контролират външните и вътрешните им въпроси. Тринидад и Тобаго обявява намерението си да се оттегли от федерацията, но предлага да се създаде Карибска общност, състояща се не само от 10 члена на Федерацията, но също и с Гвиана и островите на Карибско море. През 1963 се провежда конференция в Тринидад и Тобаго, на която присъстват лидерите на Барбадос, Британска Гвиана, Ямайка и Тринидад и Тобаго. Говори се за необходимостта от тясно сътрудничество със страните от Европа, Африка и Латинска Америка. Следват серия от конференции, на които се взима решение за създаване на зона за свободна търговия - Caribbean Free Trade Association (CARIFTA). Стартът на тази асоциация обаче е нарочно забавен, за да може да се позволи страните и островите от на останалата част на региона, която е слабо развита, да станат членове на свободната зона за търговия. През 1965 година страните се договарят, че ще включат колкото се може повече страни и че CARIFTA, ще е начало на това, което в няколко етапа, ще се превърне в общ пазар. Споразумението влиза в сила на 1 май 1968 година с участието на Антигуа, Барбадос, Тринидад и Тобаго и Гвиана. Година по-късно влизат и Домика, Гренада, Сейнт Китс и Невис, Сейнт Лусия и Сейнт Винсент, Ямайка и Монсерат, а през 1971 член става Бели. През 1968 се създават и Регионален Секретарият в Джорджтаун, Гвиана и Карибска банка за развитие през 1969 в Бриджтаун, Барбадос. CARICOM официално се създава с договора от Чагуарамас, подписан от Барбадос, Ямайка, Гвиана и Тринидад и Тобаго, който влиза в сила на 1 август 1973 година. В последствие другите осем карибски територии се присъединяват. Бахамските острови страват 13-тия член през 1983 година. През 1991 Британските Вирджински острови и Кайкос стават асоциирани членове, а дванайсет други държави от Латинска Америка и Карибите имат статут на наблюдатели в различни институции на CARICOM. Суринам се присъединява през 1995 година.От самото си начало, Общността се е съсредоточила върху насърчаването на интеграцията на икономиките на държавите-членки и координиране на външната политика на независимите държави-членки. Членки на CARICOM[редактиране | edit source] В момента в CARICOM влизат: - 15 пълноправни членки- Антигуа и Барбуда, Бахамските острови, Барбадос, Белизе, Доминика, Гренада, Гвиана, Хаити, Ямайка, Монсерат, Сейнт Китс и Невис, Сейнт Лучия, Сейнт Винсент и Гренадини, Суринам и Тринидад и Тобаго. - 5 асоциирани членки- Антигуа, Бермуда, Британските Вирджински острови, Кайманските острови, Търкс и Кайкос. 7 наблюдатели- Аруба, Колумбия, Кюрасао, Доминиканската република, Мексико, Пуерто Рико, Сейнт Мартен и Венецуела. Площта на всички членки на Карибската общност се равнява на 432, 510 кв.км, населението е 15,961,203, а БВП- 89,797 билиона долара. Структура[редактиране | edit source] Председателство[редактиране | edit source] Постът на председател се заема на ротационен принцип от президента или министър-председателя на някоя от 15-те държави-членки. В момента това е Desi Bouterse от Суринам. Секретариат[редактиране | edit source] Това е основния административен орган на Общността и се ръководи от главен секретар, който е и главен изпълнителен директор на CARICOM. Целта му е да бъде динамичен лидер, който подпомага партньорството между институциите и се грижи за конкурентоспособността и устойчивостта на организацията. От август 2011 това е Irwin LaRoque oт Доминика. Конференция на представителите на правителствата[редактиране | edit source] Конференцията е върховен орган на Общността. Тя се състои от ръководителите на правителствата на държавите-членки и е последна инстанция на Общността. Основната отговорност на конференцията е да определя посоката на политиката за Общността. Тя е последната инстанция за сключването на договорите от името на Общността и за отношенията между Общността и международни организации и държави. Конференцията е също така отговорна за извършване на финансови споразумения, за разходите на Общността, но е делегирала тази функция и на Съвета на Общността. Решенията на конференцията по принцип се взимат единодушно. Конференцията заседава два пъти годишно. Бюро на Конференцията[редактиране | edit source] Решението за създаването на Бюрото на конференцията е взето на специална среща на правителствените ръководители през октомври 1992 г.. Отговорностите на Бюрото са: иницииране на предложения, постигане на консенсус, мобилизация и осигуряване изпълнението на решенията на CARICOM. Бюрото влиза в експлоатация през декември 1992. Състои от председателя на конференцията, като председател, както и входящи и изходящи председатели на Конференцията и Генералния секретар в качеството си на главен изпълнителен директор. Съвет[редактиране | edit source] Съветът е вторият по височина орган в йерархията. Той се състои от министрите, отговарящи за въпросите на CARICOM и всеки друг министър посочен от държавите-членки по тяхна преценка. Той е отговорен за развитието на стратегическото планиране и координиране на Общността в областта на икономическата интеграция, функционалното сътрудничество и външни отношения. Съветът е отговорен за формулиране на политики и за изпълнение на функции във връзка със сътрудничеството в сферата на услугите като: образование, здравеопазване, труд и външната политика. Всяка държава-членка е представена на всеки съвет от министъра на съответното правителство. Съветите са: Съвет за търговско и икономическо развитие (COTED)- насърчава търговията и икономическото развитие на Общността. Съвет за външните работи на Общността (COFCOR)- определя отношенията с международни организации и трети държави. Съвет за човешко и социално развитие (COHSOD)- насърчава човешкото и социалното развитие. Съвет по финанси и планиране (COFAP)- координира икономическата политика и финансова и парична интеграция на държавите-членки. Институции[редактиране | edit source] Има няколко институции, които отговарят за формулиране на политиките и надзора в сферата на образованието, здравеопазването, труда и външната и вътрешна политика. Проекти[редактиране | edit source] Общ пазар и икономика[редактиране | edit source] Влиза в сила на 1 януари 2006 за Барбадос, Белизе, Ямайка, Гаяна, Суринам и Тринидад и Тобаго. На 3 юли 2006 се присъединяват и останалите, с изключение на Монсерат, която трябва да има разрешение от Великобритания, за да се включи, Хаити - заради усложнената вътрешнополитическа ситуация и Бахамските острови, където местната опозиция е против разпоредба, която позволява на квалифицирани работници да се движат по-лесно между народите. Главните елементи, които включва общият пазар и икономика, са: - Свободно движение на стоки и услуги - чрез мерки като премахването на всички бариери в рамките на регионалното движение и хармонизирането на стандартите, за да се осигури приемливост на търгуваните стоки и услуги; - Право на установяване - да се позволи създаването на CARICOM фирми във всяка държава-членка, без ограничения; - Обща външна митническа тарифа - размер на мито, което се прилага от всички членове на пазара за продукт, внесен от държава, която не е член на CARICOM; - Свободно движение - свободно движение на стоки, внасяни от допълнителните регионални източници, което би изисквало събирането на данъците в първата точка на влизане в региона; - Свободно движение на капитали - чрез мерки като премахване на чуждестранния валутен контрол, конвертируемост на валутите (или обща валута) и интегриран капиталов пазар, като регионална фондова борса; - Обща търговска политика - споразумение между членовете по въпроси, свързани с вътрешната и международната търговия, както и координирана външна политика, търговия, договорени на съвместна основа; - Свободно движение на работна ръка - чрез мерки като премахване на всички пречки в рамките на регионалното движение на уменията, труда и пътуването, хармонизиране на социалните услуги (образование, здравеопазване и т.н.) Общ паспорт[редактиране | edit source] През 2009 година 12 от страните започват да имат общ паспорт, без Бахамските острови, Хаити и Монсерат, чиито граждани са граждани на Великобритания. Паспорта показва, че освен граждани на своята страна, хората принадлежат и на друга общност. Още през 2006 година пък се създава “единно вътрешно пространство”, с цел улесняване на туризма, най-вече заради Световната купа по крикет през 2007 година- туристите пътуват само със синя гривна на CARICOM. През 2007 това приключва, но правителствата се споразумяват да създадат работна група, която да създаде нова специална виза. Създава се CARIPASS, която се издава на всеки гражданин на CARICOM. Тя осигурява 6 месеца престой, в която и да е страна от общността и е с характеристики на паспорт- включва всякакви биометрични данни. Свободна търговия[редактиране | edit source] Oт 2000 година CARICOM поставя акцент върху установяване на споразумения за обща търговия с местни и международни партньори. Такива съществуват с Куба от 2000 година, с Доминиканската република от 2001 година, с Коста Рика от 2004 и с ЕС от 2008 година. В момента се преговаря и с Канада, MERCOSUR и САЩ. Бъдещи проекти, които са включени в работата на Карибската общност са обединение на авиокомпаниите, валутен и политически съюз, регионална фондова борса, програма за развитие на възобновяемата енергия, програма за адаптиране към климатични промени, партньорство за борбата със СПИН/ХИВ и т.н.
1.1 2.1 2.2 2.3 3.1 4.1 5.1 5.2 5.3 6.1 7.1 8.1 9.1 9.2 10.1 11.1 11.2 11.3 12.1 13.1 13.2 13.3 13.4 14.1 14.2 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 24.2 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1 32.1 33.1 34.1 35.1 36.1 37.1 39.1 40.1 41.1 41.2 42.1 43.1 44.1 44.2 44.3
CARICOM passport The CARICOM passport is a passport document issued by the 15 member states of the Caribbean Community (CARICOM) for their citizens. It can be used both for intra-regional and international travel. The passport was created to facilitate intra-region travel. Contents The CARICOM Common Passport[edit] As of early 2009, twelve Member States have introduced CARICOM passports. These states are Antigua and Barbuda, Barbados, Belize, Dominica, Grenada, Guyana, Jamaica, St. Kitts and Nevis, St. Lucia, St. Vincent and the Grenadines, Suriname and Trinidad and Tobago.[1][2][3] CARICOM members who have not yet issued the common passport are the Bahamas, Haiti, and Montserrat. As Montserrat is a British Overseas Territory, citizens of Montserrat became full citizens of the United Kingdom in 2002, and so a common passport is unlikely to be introduced for them. The CARICOM passport creates awareness that CARICOM nationals are nationals of the Community, as well as a specific country. Passport designs[edit] The passports of all members have the same colour scheme: In the case of Suriname, the passport is adorned with the national symbols for the Republic of Suriname, as well as the CARICOM insignia on its cover. President of the Republic of Suriname Ronald Venetiaan received the first of these new CARICOM passports. Antigua and Barbuda's design is to feature the country's coat of arms and country name as well as the CARICOM logo. The passports for Suriname were created by the Canadian Banknote Company Ltd. (CBN) Under a five-year programme with a price tag of US$1.5 million. It is believed other member states of CARICOM will now soon follow with the introduction of their own branded version of the national 'CARICOM' Passport.[citation needed] History[edit] On Friday, January 7, 2005, the Republic of Suriname became the first full member state to officially launch the new bloc "CARICOM Passport". The new passports boast having better security and are also machine-readable. The full member states of the Caribbean Community had agreed to establish a common passport in order to make intra-regional and international travel easier for their citizens. The passports are also thought to save additional costs for member states by using a similar cover design, the designs will also follow newly updated international standards on Passport design. The second state that released the national CARICOM passport was Saint Vincent and the Grenadines: SVG began issuing the new CARICOM passports around April 2005. On the 25th of October 2005, St. Kitts and Nevis became the third CARICOM member state to bring the CARICOM passport into operation, making good on its promise to launch it before the end of the year and began Issuance of the document to its citizens on 14 November 2005.[4] Antigua and Barbuda announced that it would begin using the new CARICOM passport format by the middle of 2005. St. Lucia proposed introducing the common passport in early 2007 [5] and actually introduced it on January 16, 2007.[2] Trinidad and Tobago announced that it would begin to issue the new CARICOM passport in June 2006, and then indicated that it would introduce the passport in July 2006 along with Guyana,[1] but only introduced the passport on the 24th of January 2007.[2] Grenada planned to begin issuing the common passport in mid-2006,[5] but started issuing them on the 29th of January 2007.[2] Barbados had planned to switch to the common format by late 2006,[5] but then proposed to introduce it by the 31st of December 2007.[6] Barbados launched the new common-format passport on 1 October 2007.[3] Guyana had also announced that it would begin to use the new CARICOM passport format by the middle of 2005, but the introduction was delayed and the new target date was set to July 2006.[1] However, Guyana eventually officially launched the passport on the 13th of July 2007.[7] Jamaica was expected to institute the passport by the end of 2007; However, this deadline lapsed,[8] and Jamaica was then expected to introduce the passport by January 2009,[9] finally launching the passport on 2 January 2009.[10] Belize was expected to introduce the passport by the 31st of December 2007 after its current stock was depleted,.[6] but ultimately Belize introduced the passport on 17 March 2009.[11] In doing so Belize became the twelfth and last country in the CSM to introduce the passport and its introduction was the reason why Belizeans had been having trouble renewing or obtaining new passports as the Belizean Ministry of Immigration and National Security awaited the arrival of a shipment of the new travel documents.[12] Future introduction[edit] The expectation was that all the member states would have introduced the CARICOM passport by 2008 when the stock of their old passports is depleted. This deadline was missed by a year, and by 2009 all CSME participating states had introduced the common passport design. The Bahamas has not launched the machine-readable passport, and instead launched the e-passport on December 5, 2007.[13] Montserrat is not expected to change the design of its passport due to the fact that the island is a British overseas territory. Gallery of CARICOM common design passports[edit] See also[edit] References[edit] - ^ a b c Lesser Known Facts about the CSM - ^ a b c d More Member States using the new CARICOM passport - ^ a b The Nation Newspaper - New Caricom passport - ^ St. Kitts and Nevis launches CARICOM passport - ^ a b c Establishment of CSME: Summary of status of key elements PDF (54.5 KiB) - ^ a b Establishment of CSME: Summary of status of key elements (May 2007) PDF (62.4 KiB) - ^ Office of the President of Guyana - ^ Caribbean Community passport deadline derailed - ^ Prime Minister receives CARICOM Passport - ^ Belize becomes Twelfth Member State to issue CARICOM Passport - ^ Belize-CARICOM passports have arrived! - Ambergris Caye Belize Message Board - ^ Caribbean Net News: Bahamas set to launch e-passports next month Notes[edit] - "'What purpose does the Caricom passport serve?'". Jamaica Observer. Retrieved February 10, 2012.