http___en.wikipedia.org_wiki_Generator__circuit_theory_.xml
1.1 2.1 2.2 3.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 10.2 11.1 12.1 12.2 13.1 15.1 16.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 24.2 24.3 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 30.2 30.3 31.1 31.2 32.1 33.1 33.2 33.3
Източник на ток Източник на ток , или използваното още в електротехническата литература генератор на ток, теоретично се представя като двуполюсник, който създава условия за протичане на електрически ток с големина , не зависящ от съпротивлението на товара, свързан в електрическата верига и напрежението в краищата му. Константата се нарича характеристичен ток на източника. В най-общия случай от еквивалентната схема на двуполюсника се виждат основните зависимости и връзката между токовете , , вътрешното съпротивление на генератора на ток и напрежението на такъв генератор. с което се определя силното влияние на стойността на вътрешното съпротивление на източника на тока върху стойността на тока през товара. Напрежението на клемите на двуполюсника е Съдържание Свойства[редактиране | edit source] Често под източник на ток неправилно се разбира какъвто и да е източник на напрежение - батерия, електрически генератор, акумулатор. Макар от тези източници това да е причината за протичане на електрически ток, физическия смисъл на понятието източник на ток е различно и не се покрива с понятието източник на напрежение. Идеален генератор на ток[редактиране | edit source] Идеалният генератор на ток притежава неограничена способност да поддържа ток, независимо от характеристиките на електрическата верига включена към него. Това определя вътрешното му съпротивление равно на безкрайност Токът преминаващ през генератора - където — е електрически ток поддържан от генератора на тока. Използваните символи са - j — комплексната единица, отразяваща комплексния характер на процеса; - — кръговата честота. Електрическото напрежение в крайщата на двуполюсника като идеален източник на ток, зависи само от съпротивлението на външната верига. Електрическата мощност разсейвана от източника на ток е: Идеалният източник на ток има постоянна стойност на тока на , което определя, че електрическото напрежение и мощност може да растат неограничено. Реален източник на ток[редактиране | edit source] Реалният източник на ток притежава вътрешно съпротивление, което като параметър в линейно приближение може да се определи и обозначи като . В сравнение с източника на електродвижещо напрежение, вътрешното съпротивление на източника на ток е значително, и колкото е по-голямо, толкова генератора на ток е по-близо до идеалния източник. Реалния източник на ток с вътрешно съпротивление е еквивалентен на реален източник на електродвижещо напрежение (ЕДС), имащ това вътрешно съпротивление и напрежение . За сравнение, обратно източникът на ЕДС е по-близо до идеалния, колкото неговото вътрешно съпротивление е по-малко. При товар в електрическата верига , напрежението на клемите на реалния източник на тока е: Силата на тока във веригата е равна на: Електрическата мощност от генератора на ток в електрическата верига е равна на: Приложение[редактиране | edit source] Параметрите на идеалният генератор на ток не може де се постигнат в реални устройства. Затова в практиката се използват източници на ток създадени да работят с определени ограничения и в определена област с определени устройства. Ограниченията на реалния генератор на ток са свързани с неговия източник на напрежение, т. е. горния праг на напрежението на двуполюсника се ограничава от този използван източник, а това е свързано и с ограничаване на товара в електрическата верига. В радиоелектронните устройства се използват технически решения с генератор на ток. Такова захранване намира приложение в устройства работещи с аналогови сигнали, в диференциални усилватели, в операционни усилватели, в измерителни мостове като моста на Уитстоун. Източници[редактиране | edit source] - ↑ Сарман, Жан-Пиер. Енциклопедичен речник по физика, Превод от френски и съставителство проф. д-р на ф. н. Петко Девенски, Издателство Мартилен, София, 1995, с. 120
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 2.6 3.1 3.2 3.3 4.1 5.1 5.2 5.3 6.1 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 7.6 7.7 8.1 8.2 8.3 9.1 9.2 10.1 11.1 11.2
Generator (circuit theory) A generator in electrical circuit theory is one of two ideal elements: an ideal voltage source, or an ideal current source.[1] These are two of the fundamental elements in circuit theory. Real electrical generators are most commonly modelled as a non-ideal source consisting of a combination of an ideal source and a resistor. Voltage generators are modelled as an ideal voltage source in series with a resistor. Current generators are modelled as and ideal current source in parallel with a resistor. The resistor is referred to as the internal resistance of the source. Real world equipment may not perfectly follow these models, especially at extremes of loading (both high and low) but for most purposes they suffice. The two models of non-ideal generators are interchangeable, either can be used for any given generator. Thévenin's theorem allows a non-ideal current source model to be converted to a non-ideal voltage source model and Norton's theorem allows a non-ideal voltage source model to be converted to a non-ideal current source model. Both models are equally valid, but the voltage source model is more applicable to when the internal resistance is low (that is, much lower than the load impedance) and the current source model is more applicable when the internal resistance is high (compared to the load). Symbols[edit] Symbols commonly used for ideal sources are shown in the figure. Symbols do vary from region to region and time period to time period. Another common symbol for a current source is two interlocking circles. Dependent sources[edit] A dependent source is one in which the voltage or current of the source output is dependent on another voltage or current elsewhere in the circuit. There are thus four possible types: current dependent voltage source, voltage dependent voltage source, current dependent current source and voltage dependent current source. Non-ideal dependent sources can be modelled with the addition of an impedance in the same way as non-dependent sources. These elements are widely used to model the function of two-port networks; one generator is needed for each port and it is dependent on either voltage or current at the other port. The models are an example of black box modelling, that is, they are quite unrelated to what is physically inside the device but correctly model the device's function. There are a number of these two-port models, differing only in the type of generator required to represent them. This kind of model is particularly useful for modelling the behaviour of transistors. The model used to represent h-parameters is shown in the figure. h-parameters are frequently used in transistor data sheets to specify the device. The h-parameters are defined as the matrix where the voltage and current variables are as shown in the figure. The circuit model using dependent generators is just an alternative way of representing this matrix. References[edit] - ^ Chitode, J.S. Communication Theory. Technical publishers.