http___globaledge.msu.edu_Trade-Blocs_ECOWAS.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 3.1 4.1 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 5.6 5.7 5.8 5.9 5.10 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1 32.1 33.1 34.1 35.1 36.1 37.1 38.1 39.1 40.1 41.1 42.1 43.1 44.1 45.1 45.2 46.1 47.1 48.1 49.1 50.1 51.1 52.1 53.1 53.2 53.3 53.4 53.5 53.6 53.7 53.8 53.9 53.10 53.11 53.12 53.13 53.14 53.15 53.16 53.17 53.18 53.19 53.20 53.21 53.22 53.23 53.24 53.25 53.26 53.27 53.28 53.29 53.30 53.31 53.32 53.33 53.34 53.35 53.36 53.37
Икономическа общност на западноафриканските държави Икономическата общност на западноафриканските държави (на английски: The Economic Community of West African States, ECOWAS) е регионален съюз на държавите от Западна Африка. Щабквартирата се намира в Абуджа (Нигерия). Официалните езици са: френски, английски и португалски. Съдържание История[редактиране | edit source] Организацията е създадена на 28 май 1975 г., когато 16 държави от Западна Африка подписват Договора от Лагос. Целта е икономическа интеграция на държавите от региона. През 2004 г. министрите на отбраната от общността решават да създадат до 2010 г. боеспособен умиротворителен контингент, в който влизат 1 500 военни в постоянна готовност и 5 000 военни в основна миротворна бригада. ECOWAS състои от 15 страни (Бенин, Буркина Фасо, Гамбия, Гана, Гвинея, Гвинея-Бисау, Кот д'Ивоар, Кабо Верде, Либерия, Мали, Нигер, Нигерия, Сенегал, Сиера Леоне, Того).През 2000 г. съставът на Икономическата общност на западноафриканските държави напуска Мавритания. Най-висок политически орган е ECOWAS. Който се състои от Конференция на главните държави и правителството на държави-членки /напоследък се провеждат не по-малко от две годишно/. Седалището на комисията на ECOWAS е в Абуджа (Нигерия). В състава на Комисията влизат десет представителя на държавите-членки на Общността. В рамките на Общността функционират Парламента, Съдебната палата на ECOWAS, Икономическия и социалния Съвет, Инвестиционна банка на развитието. Създадени са специализирани Комисии: по търговия, митници, имиграционна и финансова политика; индустрия, селско стопанство и природните ресурси; транспорта, телекомуникации и енергетика; по култура и социалното осигуряване. Държави-членки[редактиране | edit source] - Държави-членки - Напуснали - Мавритания (1975; напуска през 2000) Секретари[редактиране | edit source] - Абоубакар Диаби Уатара ( Кот д'Ивоар) януари 1977 – 1985 - Момоду Муно ( Сиера Леоне) 1985 – 1989 - Абас Бунду ( Сиера Леоне) 1989 – 1993 - Едуард Банджамин ( Гвинея) 1993 – 1997 - Лансана Кайе ( Гвинея) септември 1997 – 31 януари 2002 - Мохамад Ибн Чамбас ( Гана) 1 февруари 2002 – Президенти[редактиране | edit source] - Гнасингбе Ейадема ( Того) 1977 – 1978 - Олусегун Обасанйо ( Нигерия) 1978 – 1979 - Леополд Седар Сенгхор ( Сенегал) 1979 – 1980 - Гнасингбе Ейадема ( Того) 1980 – 1981 - Сиака Стивънс ( Сиера Леоне) 1981 – 1982 - Матю Керекоу ( Бенин) 1982 – 1983 - Ахмед Кеку Туре ( Гвинея) 1983 – 1984 - Лансана Конте ( Гвинея) 1984 – 1985 - Мухамаду Бухари ( Нигерия) 1985 – 27 август 1985 - Ибрахим Бабангида ( Нигерия) 27 август 1985 – 1989 - Давда Явара ( Гамбия) 1989 – 1990 - Блайсе Компаоре ( Буркина Фасо) 1990 – 1991 - Давда Явара ( Гамбия) 1991 – 1992 - Абду Диоф ( Сенегал) 1992 – 1993 - Найкефор Согло ( Бенин) 1993 – 1994 - Джери Джон Роулингс ( Гана) 1994 – 27 юли 1996 - Сани Абача ( Нигерия) 27 юли 1996 – 8 юни 1998 - Абдулсалами Абубакар ( Нигерия) 9 юни 1998 – 1999 - Гнасингбе Ейадема ( Того) 1999 - Алфа Омар Конаре ( Мали) 1999 – 21 декември 2001 - Абулайе Ваде ( Сенегал) 21 декември 2001 – 31 януари 2003 - Джон Агйекум Куфор ( Гана) 31 януари 2003 – 19 януари 2005 - Мамаду Тандя ( Нигер) 19 януари 2005 – Основните цели и структура за развитие[редактиране | edit source] - Структура Най-висша власт на управление е Конференцията на държавите и правителствата.Също така ECOWAS има Парламент, Съдебна палата, ИкоБАНК, Икономически и социален съвет,комисия (по търговия, митническа политика и т.н..) - Цели •борба с бедността; •осигуряване на мир и сигурност в «горещите точки» (Либерия, Гвинея-Бисау), борба с престъпността и незаконно разпространение на леко въоръжение, контрабанда и разоръжение. Създадена е Група по мониторинг. - Направено •създадена е транспортна и енергийна инфраструктура (строителство на железопътни линии, магистрали, газопровод); •мораториум на импорт, експорт и производство на леко въоръжение; •въведени са туристически чекове, които се приемат във всяка банка на Общността на стойност 5, 10, 20, 50 и 100. - В перспектива •създаване на федерация на западноафриканските държави; •въвеждане на един паспорт (едно гражданство); •въвеждане на единна валута "ико"; •стандартизиране на дипломи; •морска, наземна и риболовна инфраструктура (създаване на енергиен басейн). - Основни прегради към развитието: •основна пречка – отсъствие на ефективна система за плащане; •несъгласувани митнически инструкции (които довеждат до контрабанда); •повечето изисквания на съюза са трудно достижими за повече-то държави; •няма стабилност в политиката; •граждански войни; Дейност на ECOWAS[редактиране | edit source] Дейността ECOWAS – играе голяма роля в общоафриканските интеграционни процеси. В голяма перспектива се слага задачата на образованието и на негова база въвеждане на единни паспорти (вече е започнато издаването на такива паспорти на гражданите на държавите – членки). Осъществяват се редици съвместни програми, по либерализации на вътрешната търговия с въвеждане на единни тарифни ставки, развитие на селското стопанство, индустрията, междугранични транспотни и енергийни инфраструктури. Разработват се перспективни проекти за изграждане на нов железен път (от Лагос до Дакар по крайбрежието на Атлантиката, от Абиджан до Дакар чрез Бамако и от Уагадугу до Ниамей). Най-големия реализуем до момента проект е - изграждането на транснационалната магистрала от Лагос (Нигерия) до Нуакшот (Мавритания). Работата се провежда при голяма финансова подкрепа на АфБР, ВБ, ЕС и редица западни държави. Започнато е строителството на газопровода Нигерия – Того – Бенин – Гана. Одобрена е програмата „Западноафриканския Power Pool”, която прдвижда изграждане на нови електроцентрали и далекопроводи. Утвърден е плана за създаване на авиокомпания ECOWAS – „ECOAIR” Взето е решение за свързване на икономическата политика на ECOWAS с целите и задачите на програмата „ Ново дружество за развитие на Африка”/НДРА/. Общността възнамерява да играе ключова роля в координирането и „придружаването” на планираните проекти в рамките на НДРА за Западна Африка. Постигнати са споразумения за вътрешно движение в Общността на работната сила, товари и услуги и въвеждане на единна валута на ECOWAS - „ико”. Започната е работа над Конвенция за стандартизиране на дипломи и сертификати за образование, разработва се единна младежка и полова политика, обща стратегия в борбата с бедността. В същото време съществените разлики в нивата на развитието на новопостъпилите в Общността на държавите и осъществяването на имиграционни връзки в рамките ѝ се сблъскват с редица значителни затруднения. Освен това, държави-членки на ECOWAS имат сходни стопански структури,ориентирани предимно към експорт на суровини. Капацитета на собствените си национални пазари на западноафриканските държави е ограничен, заради недоразвитата промишлена и транспортна индустрия. В дейността на ECOWAS голямо внимание се обръща на проблемното обезпечение на света и сигурността в подрегионите. Не по-малко внимание е обърнато за нормализиране на ситуацията в „горещите точки”, предотвратяване на конфликти, борба с трансграничната престъпност и незаконно разпространение на малки и леки въоръжения (МЛВ). Общността взема под свой контрол конфликтите в Либерия, Сиера Леоне, Гвинея-Бисау, Кот д'Ивоар. Създадената през 1990 г. мониторинг група на ECOWAS (ECOMOG) с течението на време се е превърнала в постоянно действаща структура (традиционно се състои от нигерийски войници). EKOMOG се занимава с мониторинг на ситуациите в ECOWAS, примитивно разгръщане на силите, контрол за прекратяване на стрелби, разоръжаване и демобилизиране на бойците, постконфликтно строителство и провеждане на хуманитарни операции, спазване на санкции и ембарго, осъществяване на полицейски операции по контрабанда и организирана престъпност. През 1999 г. беше приет Протокол за създаване на подрегионален Механизъм по предотвратяване, разрешаване и регулиране на конфликтите, с цел поддръжка на безопасност и мир. В съответствие с този протокол, създаден е Съвет по безопасност. След 2002 г. членовете на Съвета са Буркина Фасо, Гана, Гвинея, Либерия, Мали, Нигер, Нигерия, Сенегал, Сиера Леоне, Того. Постигнат е договор за формиране на Механизма на специалния Комитет по антитерористическа дейност. От 1998 г. държавите на ECOWAS спазват първоначалния въведен за 3 години мораториум на експорт, импорт и производство на малки и леки въоръжения (МЛВ) в Западна Африка. През юни 2006 г. в Абиджан беше подписана конвенция ECOWAS за производство и търговия на МЛВ. Обаче до момента документът е ратифициран само от осем държави-членки на ECOWAS (за да влезне в сила Конвенцията необходима е ратификация от 9-те държави-членки). В момента държавите на Общността създадоха група ECOWAS по леко въоръжение, приета е 5 годишна програма. Но все пак, контрола на търговията на МЛВ остава неефективен. Също так създават групи миротворци в които ще влязат силите за постоянна готовност (СПГ). Подготовката им ще се провежда на основата на подготовката на войниците на ООН. През 2007 г. Общността е реорганизирана. Изпълнителният секретариат е преобразуван в Комисия на ECOWAS, утвърдени са 7 длъжности отговарящи за администрацията и финансите, селското стопанство, околната среда и водните ресурси, хуманитарно развитие, инфраструктура, макроикономическа политика, мир и сигурност, търговия, митници и свободно предвижване на хората. През 2009 г. Гвинея е отстранена от Общността поради незаконно властване на военните в държавата. Основни външни партньори на ECOWAS са ПРООН,ВБ, ЕС, а също така Германия, Франция, САЩ, Канада и Япония.
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1
ECOWAS: Introduction The Economic Community of West African States (ECOWAS) is a regional economic community with a surface area of 3.8 million square miles, which encompasses 17% of the African continent. The fifteen member states are Benin, Burkina Faso, Cape Verde, Cote d’Ivoire, The Gambia, Ghana, Guinea, Guinea-Bissau, Liberia, Mali, Niger, Nigeria, Senegal, Sierra Leone, and Togo. The ECOWAS Treaty (also known as the Treaty of Lagos) established the community when it was signed in Lagos, Nigeria, on May 28, 1975. A revised treaty was later signed on July 24, 1993. As stated in the revised treaty of ECOWAS, the aims of the Community are: • To promote cooperation and integration, leading to the establishment of an economic union in West Africa and raising the living standards of its people • To maintain and enhance economic stability • To foster relations among member states • To contribute to the progress and development of the African continent Number of Member Countries: 15 Headquarters: Abuja, Nigeria Region(s): Africa Founding Document: Treaty of ECOWAS Composition: Plurilateral Coverage: Goods and Services Date Signed: July 24, 1993 Website: ECOWAS