http___en.wikipedia.org_wiki_Yongey_Mingyur_Rinpoche_1.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 3.1 4.1 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 5.6 5.7 5.8 5.9 5.10 5.11 5.12 5.13 5.14 5.15 6.1 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 7.6 8.1 8.2 9.1 10.1 10.2 10.3 10.4 10.5 10.6 10.7 10.8 10.9 11.1 12.1 12.2 13.1 14.1 14.2 15.1 16.1 16.2 16.3 16.4 16.5 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1 32.1 33.1 34.1 35.1 36.1 37.1 37.2 37.3 37.4 37.5 38.1 39.1 40.1 41.1 42.1 43.1 44.1 45.1 46.1 47.1 48.1 49.1 50.1 51.1
Йонги Мингюр Ринпоче Йонги Мингюр Ринпоче е тибетски будистки монах и учител в традициите Карма Кагю и Нийнгма. В началото на 2000 -ната година започва обиколки в Европа, САЩ и Азия. Създава мрежа от центрове за изучаване и практикуване на будизъм, известни като медитационна общност на Йонги Мингюр Ринпоче — Тергар[1]. Привлича много ученици с присъщото си чувство за хумор и лекотата, с която предава сложни учения на съвременните хора. Автор е на два бестселъра. Съдържание Биография[редактиране | edit source] Мингюр Ринпоче е роден в Нурбу, Непал, през 1975 година. Той е най–малкият син в семейството на известния тибетски учител по медитация Тулку Урген Ринпоче и Сонам Чодрон, която се явява потомка на двама тибетски царе – Сонгцен Гамно и Тисонга Децена[2].На три годишна възраст е обявен от Шестнадесетия Крампа за седмото превъплъщение на Йонги Мингюр Ринпоче – учен и медитатор, живял през седемнадесети век. Почти по същото време Дилго Кхиенце Ринпоче съобщава на родителите му, че синът им е и превъплъщение и на Кябдже Кангюр Ринпоче. Първият учител по медитация е дядо му. Официално започва да практикува под ръководство на баща си когато е на 9 годишна възраст в Наги Гонпа [3] – малка отшелническа обител в покрайнините на долината на Катманду. През следващите три години получава от задълбочени учения и практики от Махамудра и Дзогчен. На единадесет години започва обучение в манастира Шераб Линг в северна Индия, който е седалище на Тай Ситу Ринпоче и един от най–важните манастири в Кагю традицията. На тринадесет годишна възраст моли Тай Ситу Ринпоче и баща си да започне първият си три годишен ретрийт. Те се съгласяват и на тази необичайно ранна възраст Мингюр Ринпоче започва под ръководството на Салджей Ринпоче. След завършването му Ринпоче е поканен за ръководител на следващия и така на седемнадесет годишна възраст става най-младият ръководител на ретрийт в историята на тибетския будизъм. На деветнадесет годишна възраст се записва в колежа към манастира Дзонгсар, където под ръководство на Кхенпо Кунга Вангчук изучава основни теми от будистката традиция, включително философията за средния път и будистка логика. На двадесет годишна възраст е поканен от Тай Ситу Ринпоче за игумен на манастира Шераб Линг. В тази нова роля той се явява инструмент за създаване на нов манастирски колеж, където работи като помощник учител, едновременно с това изпълнява и задълженията си като ръководител през своя трети три годишен ритрийт. През периода до неговата двадесет и пета годишнина Ринпоче често е бил в ретрийт от един до три месеца, като същевременно с това продължавал да изпълнява задълженията си в манастира Шераб Линг. На двадесет и три годишна възраст получава пълно монашеско посвещение. Важни трансмисии[редактиране | edit source] По времето когато придобива пълно монашеско посвещение, Мингюр Ринпоче получава важна Дзогчен трансмисия от великият Ниошул Кхен Ринпоче – известен учител от школата Нийнгма. За общо сто дни, разпределени в продължение на няколко години, великият майстор на медитацията Нишул Кхен Ринпоче предава устна приемственост на Сърдечната същност на великото съвършенство. Тези учения за пробив (trekchö) и директен скок (tögal) на Дзогчен приемствеността са изключително тайни и могат да се предават само на един човек в даден момент. Подобно на начина, по който е учил при неговия баща, Ринпоче е получавал медитационни инструкции и се е връщал за още учения само след директно преживяване на това което вече е научил. Тази рядка форма на обучение е известна като „преживяване на насоки“. В годините след това Ринпоче продължава да учи петте традиционни теми в будистката традиция - Мадхямака, Праджняпарамита, Абхидха́рма, Прамана и Виная. Получавал е важни Дзогчен трансмисии и от Кябдже Трулшик Ринпоче, включително Nyingma Kama и Nyingtik Yabshi. Участвал е и в трансмисии на Джамгон Конгтрул, като Rinchen Terdzö и Damngak Dzö. Ринпоче и науката[редактиране | edit source] През 2002 година, по молба на негово светейшество Далай Лама, Мингюр Ринпоче участва в качеството си на един от осмина опитни будистки медитатори в поредица от неврологични изследвания. Те са проведени от доктор Антоан Люц и доктор Ричард Дейвидсън – световно известен специалист по невронаука и член на Съвета на научните консултанти към Националния институт за душевно здраве в САЩ. Изследването е направено в лабораторията „Уайсман“ в Мадисън, Уисконсин. Осъществено е с последно поколение функционален магнитен резонанс, имащ възможност да заснема променящото се ниво на активност в различни области на мозъка. Също така е проведено и изследване с ЕЕГ, като са използвани 128 електрода (стандартното изследване се провежда с шестнадесет), даващи възможност за измерване на електрическата активност дълбоко в мозъка. Пред списание Тайм доктор Дейвидсън споделя: „Не очаквахме да видим нещо чак толкова драматично“[4]. Изследванията показват, че по време на медитация, гама вълните в мозъка на опитен медитатор са много повече и много по–интензивни от тези при контролната група. Също така движението на вълните е много по–координирано при опитните медитатори. Според заключението на Дейвидсън, резултатите от проучването показват, че медитацията има траен ефект върху мозъка[5]. Фонд Йонги[редактиране | edit source] През 2003 година Мингюр Ринпоче основава фонд за подпомагане на дейността му по цял свят. Тази дейност включва също строителството и поддръжката на манастира Тергар в Бодхгая и подпомагането на младите монаси. Центрове[редактиране | edit source] Под ръководството на Ринпоче е създадена мрежа от над петдесет центъра в Америка, Европа, Азия и Австралия [6]. Целта на тези центрове е да дадат възможност на съвременните хора да се докоснат до древните будистки учения и медитации. Последователни прераждания[редактиране | edit source] Преди раждането на Йонги Ринпоче, баща му е сънувал, лама с величествено присъствие, облечен в бели дрехи, който казал: „Аз съм Мингюр Ринпоче, дойдох да живея в дома ти“. Месец преди раждането на Ринпоче, луната изглеждала свързана с покрива и предната част от къщата на Урген Ринпоче, посредством бял лъч светлина. Това се случило много пъти, което изумило месните жители. Името дадено от баща му било Лхундруб Дордже. След като Шестнадесетият Крампа го разпознава като превъплъщение на Мингюр Ринпоче, му дава будистко име Карма Тензин Гюрме Чоки Дордже [7] - Ваджрапани — основна еманация от която произхождат следващите превъплащения на Мингюр Ринпоче - Нируддха — ученик Буда - Принц Мутри Ценпо, най – големият син на цар Тисонг Децен и ученик на Гуру Падмасамбхава - Ринчен Пунцог — великия тертон Дрикунг (1509-1557) - Ригдзин Джацен Нингпо (1585-1656) - Намчо Мингьюр Дордже (1645-1667) В следващите превъплащения били 21 велики тертони с име Нуден, след които било и първото превъплъщение на Йонги Мингюр Ринпоче. - Йонги Мингюр Дордже (1628/41-1708), ученик на Карма Чагме - Йонги Мингюр Дордже, който е бил известен като "триокият Йонги" - Йонги Мингюр Дордже, Римо Йонги Дордже - Йонги Мингюр Дордже, Траген Мингюр Дордже - Йонги Мингюр Дордже, Шаха Мингюр Дордже - Йонги Мингюр Дордже, Нера Мингюр Дордже - Йонги Мингюр Дордже, Лхундруб Дордже (1975- до сега) Книги[редактиране | edit source] - Радостта да живееш [8] - Радостна мъдрост [9] - Зижи: Кученцето което се научи да медитира [10] - Преобразуване на объркването в яснота (Turning Confusion into Clarity) [11] Дейности[редактиране | edit source] През 2007 година Ринпоче завършва строителството на манастира Тергар в Бодхгая[12], който в момента служи на голям брой хора, посещаващи събитията на това място. От 2010 година е игумен и на манастира Тергар Осел Линг в Катманду, основан от неговия баща. През юни 2011 година Ринпоче напуска своя манастир без пари и вещи, като това е началото на неговия нов три годишен ритрийт. Преди да замине оставя прощално писмо. През този период Ринпоче пътува от място на място, без предварителни планове или цели [13]. Препратки[редактиране | edit source] - ↑ Tergar.org Официален уеб сайт - ↑ Shambala Sun - ↑ Nagi Gompa - ↑ The Biology of Joy - ↑ Long-term meditators self-induce high-amplitude gamma synchrony during mental practice - ↑ Центрове на Тергар по света - ↑ lodrodawa.dk - ↑ Книга 'Радостта да живееш' - ↑ Книга 'Радостна мъдрост' - ↑ Книга 'Зижи: Кученцето което се научи да медитира' - ↑ Turning Confusion into Clarity - ↑ Манастира Тергар в Бодхгая - ↑ Писмо на Мингюр Ринпоче преди да започне ретрийт през 2011 година
1.1 2.1 2.2 3.1 4.1 4.2 5.1 5.2 6.1 6.2 7.1 7.2 8.1 8.2 8.3 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 17.2 17.3 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1
Yongey Mingyur Rinpoche Yongey Mingyur Rinpoche (/ˈjɒŋɡeɪ/; born 1975)[1] is a Nepalese teacher and master of the Karma Kagyu and Nyingma lineages of Tibetan Buddhism. He has authored two best-selling books and oversees the Tergar Meditation Community, a global network of Buddhist meditation centers. Background[edit] Mingyur Rinpoche was born in Nepal in 1975[1] the youngest of six brothers. From the age of nine,[1] his father, Tulku Urgyen Rinpoche,[1] taught him meditation,[1] passing on to him the most essential instructions of the Dzogchen and Mahamudra traditions. At the age of eleven, Mingyur Rinpoche began studies at Sherab Ling Monastery[1] in northern India, the seat of Tai Situ Rinpoche. Two years later, Mingyur Rinpoche began a traditional three-year retreat at Sherab Ling.[1] At age twenty, Mingyur Rinpoche became the functioning abbot of Sherab Ling.[1] At twenty-three, he received full monastic ordination.[1] During this time, Mingyur Rinpoche received important Dzogchen transmissions from Nyoshul Khen Rinpoche[1] In 2007, Rinpoche completed the construction of Tergar Monastery in Bodhgaya, India, which will serve large numbers of people attending Buddhist events at this sacred pilgrimage site, serve as an annual site for month-long Karma Kagyu scholastic debates, and serve as an international study institute for the Sangha and laity. The institute will also have a medical clinic for local people. Rinpoche has overseen the Kathmandu Tergar Osel Ling Monastery, founded by his father, since 2010. He also opened a shedra (monastic college) at the monastery.[3] In June 2011, Mingyur Rinpoche left his monastery in Bodhgaya to begin a period of extended retreat, which will last at least three years. Instead of staying in isolation, as he did in his early years of retreat, for this period he will be wandering from place to place without any fixed plans or agenda. Rinpoche left a farewell letter before departing from his monastery.[4] Books[edit] - (with Eric Swanson) The Joy of Living: Unlocking the Secret and Science of Happiness ISBN 0-307-34625-0, Harmony Books - (with Eric Swanson) Joyful Wisdom: Embracing Change and Finding Freedom ISBN 978-0-307-40779-5, Harmony Books - (with Torey Hayden and Charity Larrison) Ziji: The Puppy Who Learned to Meditate ISBN 978-0-95638580-2 - (with Helen Tworkov) Turning Confusion into Clarity: A Guide to the Foundation Practices of Tibetan Buddhism ISBN 978-1-61180-121-7, Shambhala Publications under its Snow Lion imprint. References[edit] - ^ a b c d e f g h i j Mingyur Rinpoche Bio - ^ The Young Monks of Tergar Monastery - ^ "Kathmandu Tergar Osel Ling Monastery". Tergar.org. Retrieved May 29, 2013. - ^ Tergar International: Letter from Yongey Mingyur Rinpoche When Entering Retreat | Tergar International See also[edit] External links[edit] - Official biography of Yongey Mingyur Rinpoche - Tergar, the International Community of Yongey Mingyur Rinpoche - Mingyur Rinpoche's Foundation - Mingyur Rinpoche's centre in the UK - Mingyur Rinpoche's Center in Phoenix, Arizona - Mingyur Rinpoche's centre in Northern California - Mingyur Rinpoche's Official website in Indonesia