http___en.wikipedia.org_wiki_Irina_Bokova_1.xml
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 6.1 6.2 6.3 6.4 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 19.2 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1 32.1 32.2 33.1 33.2 34.1 34.2 35.1 36.1 36.2 36.3 36.4 36.5 36.6 36.7 36.8 37.1 37.2 37.3 37.4 38.1 38.2 39.1 40.1 40.2 40.3 40.4 41.1 42.1 42.2 42.3 42.4 43.1 43.2 44.1 45.1 45.2 46.1 47.1 48.1 49.1 50.1 50.2 50.3 50.4 51.1 51.2 51.3 51.4 52.1 52.2 52.3 52.4 53.1 53.2 53.3 53.4 54.1 54.2 54.3 54.4 55.1 55.2 55.3 55.4 56.1 56.2 56.3 56.4 57.1 57.2 58.1 59.1 60.1 61.1 62.1 63.1 64.1 65.1 66.1 67.1 68.1 69.1 70.1 71.1
Ирина Бокова Ирина Георгиева Бокова е български политик и дипломат, генерален директор на ЮНЕСКО. Тя е бивш заместник-министър (1996) и министър (1996-1997) на външните работи от БСП в правителството на Жан Виденов, посланик във Франция и Монако и постоянен представител в ЮНЕСКО. Съдържание Биография[редактиране | edit source] Ирина Георгиева Бокова е родена на 12 юли 1952 в София, България. Бокова е родена в семейството на видния деец на БКП Георги Боков (1920-1989) (главен редактор на официалния печатен орган на комунистическата партия в. „Работническо дело“ и секретар на ЦК на БКП. Тя е сестра на Филип Боков (1948-) (бивш депутат, началник на политическия кабинет на премиера Сергей Станишев и към 2009 г. посланик в Словения). Образование[редактиране | edit source] Завършва Гимназията с преподаване на английски език, София (1971) и "Международни отношения" в МГИМО, Москва през 1976 г.[1] Награди и титли[редактиране | edit source] Професионална кариера[редактиране | edit source] - 1977 - 1982: стажант аташе и трети секретар в отдел "ООН и разоръжаване" на МВнР[1]. - 1982 - 1984: трети секретар в Постоянното представителство на България в ООН, Ню Йорк[1]. - 1984 - 1990: втори и първи секретар в отдел "ООН и разоръжаване" на МВнР[1]. - 2005: извънреден и пълномощен посланик на Република България във Франция и Монако. - 2005: постоянен представител на Република България в ЮНЕСКО. - 2009: генерален директор на ЮНЕСКО, преизбрана за втори мандат през 2013. Политическа кариера[редактиране | edit source] - 1990: участник в Националната кръгла маса за преход на България към демокрация в качеството си на съучредител на Демократичния съюз на жените заедно с Нора Ананиева и Емилия Масларова[3] - 1990 - 1991: народен представител в VII Велико народно събрание. Подписва новата Конституция на Република България. - 1995: заместник-министър на външните работи в правителството на Жан Виденов[1] - 1995: секретар на правителствения Комитет по европейска интеграция в правителството на Жан Виденов - 1996: кандидат за вицепрезидент в двойка с Иван Маразов, (БСП)[1] - 1996: първи заместник-министър на външните работи в правителството на Жан Виденов - 1996 - 1997: и.д.министър на външните работи в правителството на Жан Виденов - 2001 - 2005: народен представител в 39 Народно събрание от "Коалиция за България": - Парламентарна група на "Коалиция за България": член (05.07.2001 - 05.07.2001) - Парламентарна група на "Коалиция за България": секретар на ПГ (05.07.2001 - 18.05.2005) - Комисия по европейска интеграция: член (20.07.2001 - 18.05.2005) - Комисия по външна политика, отбрана и сигурност: заместник-председател (20.07.2001 - 18.05.2005) - Делегация в Съвместния парламентарен комитет България - Европейски съюз: заместник-председател (03.08.2001 - 18.05.2005) ЮНЕСКО[редактиране | edit source] На 22 септември 2009 Ирина Бокова е номинирана[4] за генерален директор на ЮНЕСКО от Изпълнителния съвет (ИС) на организацията. Бокова получи 31 гласа в 58-членния Изпълнителен съвет на организацията при петия, последен тур на гласуването. Кандидатурата ѝ бе утвърдена от Общото събрание (ОС) на всички 193 страни-членки на ЮНЕСКО на 15 октомври 2009 г. Бокова бе утвърдена с 166 гласа "за", 7 "против" и 2 "въздържали се". На 23 октомври 2009 Ирина Бокова положи клетва като генерален директор на ЮНЕСКО. На 15 ноември 2009 Бокова оглави поста Генерален директор на ЮНЕСКО. На 24 септември 2012 г. президентът Росен Плевнелиев заявява на генералния секретар на ООН, че г-жа Бокова е предложена официално за втори мандат на поста си, с решение на Министерския съвет от м. юли 2012 г. В седмиците преди номинирането на Бокова от Изпълнителния съвет на ЮНЕСКО за втори мандат на 4-и октомври 2013 г., се появиха няколко публикации, критикуващи я за начина, по който е управлявала организацията. Поводът е одит на Сметната палата на Франция[7] [8], върху дейността на ЮНЕСКО. Френското издание на "Хъфингтън пост", в-к "Монд дипломатик" и икономическият всекидневник "Лез Еко" коментират доклада с критичен тон. Според публикациите, критиките са основно в липсата на реформи и несправяне с финансовите предизвикателства, свързани с решението на САЩ да не плащат членския си внос в организацията (сума, равна на 22 % от бюджета), както и със структурните и кадрови промени. От трите издания, само в статията на Ан-Сесил Робер в "Монд дипломатик"[9] се дава думата и на представител на ЮНЕСКО, при това в последваща публикация[10]. Авторите в "Хъфингтън пост", които не са журналисти, са по-едностраничви: Мартин Дюмон твърди, че Бокова се е затворила „в кула от слонова кост“[11], а Джули Вицзек критикува кадровата политика на Бокова [12]. В коментар под статията, председателят на Международния институт за планиране на образованието (IIEP) към ЮНЕСКО Реймънд Уонър дава отговор на някои от твърденията [1]. Друг автор, политоложката от Свободния университет в Брюксел Джулия Гриер, също цитира в "Лез Еко" одита, като твърди, че Бокова не е организирала контрол върху мерките за излизане от кризата и посочва грешки в кадровата ѝ политика [13]. Коментарите в световните медии по повод повторното номиниране на Бокова за генерален директор дават косвен отговор на обвиненията, появили се в цитираните френски издания. Така например френското Министерство на външните работи казва "През първия си мандат Бокова водеше оргнизацията в трудна финансова и политическа обстановка - с кураж и имайки предвид реформите, които ще трябва да бъдат реализирани през втория ѝ мандат". Агенция "Асошиейтид прес" пък изтъква, че Бокова е успяла да води ЮНЕСКО през "един от най-тежките ѝ периоди, дошли в резултат от загубата на 220 млн. щатски долара" и уточнява, че "Вашингтон е спрял плащането на членския си внос след като генералната конференция е гласувала да приеме Палестина за държава-член преди две години". Агенцията по-специално изтъква, че "независимо от недостига на средства, Бокова е успяла да балансира бюджета на ЮНЕСКО, докато е провеждала инициативи като например подпомагане на грамотността сред момичетата в Афганистан". На 4-и октомври 2013 г. Изпълнителният съвет на ЮНЕСКО номинира Бокова за втори мандат начело на организацията.[16] Семейство[редактиране | edit source] Ирина Бокова има 2 брака. Първият брак е с Любомир Коларов, с когото имат дъщеря Ная и син Павел. Вторият брак е с Калин Митрев. Бокова запазва бащината си фамилия и при 2-та брака. Източници[редактиране | edit source] - ↑ а б в г д е Ташев, Ташо. Министрите на България 1879-1999. София, АИ „Проф. Марин Дринов“ / Изд. на МО, 1999. - ↑ Указ № 211 Обн. ДВ. бр.98 от 12 ноември 2013 г. - ↑ Кръглата маса (3.01.1990 - 14.05.1990) – Пълна стенограма - ↑ Министерство на външните работи. Номинирането на посланик Ирина Бокова за генерален директор на ЮНЕСКО е огромно признание за България и голям успех за дипломацията ни. - ↑ Ирина Бокова — официално генерален директор на ЮНЕСКО. - ↑ Президентът официално предложи Ирина Бокова за втори мандат в ЮНЕСКО. - ↑ RAPPORT D’AUDIT SUR LE PROGRAMME DE PARTICIPATION DE L’UNESCO, 10 април 2013, Cour des comptes : UNESCO-2012-11 - ↑ NEW AUDITS BY THE EXTERNAL AUDITOR, 16 април 2013, на английски - ↑ Anne-Cécile Robert. L’Unesco en danger. // Monde diplomatique, 4 септември 2013. Посетен на 17 септември 2013. - ↑ Anne-Cécile Robert. L’Unesco en danger (suite). // Monde diplomatique, 24 септември 2013. Посетен на 7 октомври 2013. - ↑ Martin Dumont. L'Unesco en phase terminale?. // huffingtonpost.ca, 2 август 2013. Посетен на 17 септември 2013. - ↑ Julie Wiczeck. Unesco: Irina Bokova doit-elle être reconduite?. // 13 септември 2013. Посетен на 17 септември 2013. - ↑ Julia Griere. Unesco : le lourd passif d’Irina Bokova. // Monde diplomatique, 27 август 2013. Посетен на 17 септември 2013. - ↑ KUNA. France congratulates UNESCO chief Bokovas on reelection. // KUNA, 5 октомври 2013. Посетен на 7 октомври 2013. - ↑ AP. Bokova Set to Win New Term as UNESCO Chief on reelection. // AP, 5 октомври 2013. Посетен на 7 октомври 2013. - ↑ ((en)) UNESCO. Irina Bokova nominated by UNESCO Executive Board for the post of Director-General. Външни връзки[редактиране | edit source] - Български политици след 1989 - Външни министри на България - Участници на Кръглата маса в България през 1990 - България в ООН - ЮНЕСКО - Посланици на България във Франция - Посланици на България в Монако - Възпитаници на Първа английска езикова гимназия - Випускници на МГИМО - Доктор хонорис кауза на ВТУ - Родени в София - Носители на орден Стара планина - Почетни доктори на МГИМО
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 3.1 4.1 5.1 5.2 5.3 6.1 7.1 8.1 8.2 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1 32.1 33.1 34.1 35.1 36.1 37.1 38.1 39.1 40.1 41.1 42.1 43.1 43.2 44.1 45.1 46.1 47.1 47.2 48.1 48.2 48.3 49.1 50.1 51.1 52.1 52.2 53.1 53.2 54.1 54.2 55.1 55.2 56.1 58.1 58.2 59.1 60.1 60.2 60.3 61.1 61.2 62.1 63.1 64.1 65.1 66.1 67.1 68.1 69.1 70.1 71.1 72.1 73.1 74.1 75.1 76.1 77.1 78.1 79.1 80.1 81.1 82.1 83.1
Irina Bokova Irina Georgieva Bokova (Bulgarian: ИpиHa ГeoprиeBa БokoBa) (born 12 July 1952) is a Bulgarian politician and incumbent Director-General of UNESCO. She was member of the Bulgarian Parliament from the Bulgarian Socialist Party for two terms, minister and deputy minister of foreign affairs in the socialist cabinet of Prime Minister Zhan Videnov,[1] and was Ambassador of the Republic of Bulgaria to France[2] and to Monaco, Permanent Delegate of Bulgaria to UNESCO and Personal Representative of the President of Bulgaria to the Organisation internationale de la Francophonie (2005–2009). On 22 September 2009, Bokova's candidacy was proposed for the post of Director-General of UNESCO. On 15 October 2009, The 35th Session of the General Conference elected Irina Bokova of Bulgaria as the tenth Director-General of UNESCO. Bokova is the first female and Eastern European to head UNESCO. Contents Childhood and early years[edit] Irina Bokova is the daughter of the communist-era politician Georgi Bokov, editor-in-chief of Rabotnichesko Delo, the official newspaper and organ of the Bulgarian Communist Party.[3] By descent Bokova is Bulgarian from Macedonia.[4] Bokova is a graduate of the Moscow State Institute of International Relations. Subsequently, she worked at the Ministry of Foreign Affairs of Bulgaria, eventually becoming Minister in the winter of 1996 - 1997. She was a member of the Bulgarian communist party until 1990. Education[edit] - 1971: First English Language School, Sofia. - 1976: Moscow State Institute of International Relations, M. Sc. in international relations. - Jan. - Aug. 1989: University of Maryland, School of Public Affairs, Washington, D.C., Program on US foreign policy decision-making process. - 1992 - 1994: NATO fellow, Program for Central and Eastern Europe on democratic institutions focusing on the national and legal mechanism for the protection of minorities. - Nov. - Dec. 1999: Harvard University, John F. Kennedy School of Government, Executive Program in Leadership and Economic Development.[5] Awards and decorations[edit] On 31 March 2014, Bokova was officially awarded Bulgaria's highest national honour - the Order of Stara Planina (1st class) by president Rosen Plevneliev for her extremely significant merits to Bulgaria, bringing about an improvement in world peace and security indicators and the development of political and cultural exchanges at the highest levels.[7][8] Career[edit] Current positions[edit] - Director-General of the United Nations Educational, Scientific and Cultural Organization (UNESCO) - Ambassador Extraordinary and Plenipotentiary of the Republic of Bulgaria to France. - Ambassador Extraordinary and Plenipotentiary of the Republic of Bulgaria to the Principality of Monaco.[5] - Permanent Delegate of the Republic of Bulgaria to UNESCO. - Representative of the Bulgarian Government to the Executive Board of UNESCO (since the election of Bulgaria in October 2007). - Personal Representative of the President of the Republic of Bulgaria to Organisation Internationale de la Francophonie (OIF). - Deputy Chairperson, Group of Francophone Countries at UNESCO. - Chairperson of the Second Extraordinary Session of the Intergovernmental Committee for the Safeguarding of the Intangible Cultural Heritage (February 2008, Sofia). - Member of the Literary group Prix des Ambassadeur. Parliamentary experience[edit] - Deputy Chairperson of the Foreign Policy, Defense and Security Committee. - Member of the European Integration Committee. - Deputy Chairperson of the Joint Parliamentary Committee Bulgaria – European Union. Civil Society experience[edit] - Founder and Chairperson of the European Policy Forum (since its inception in Sofia in 1997), a non-profit, non-governmental organization. Ministry of Foreign Affairs experience[edit] November 1996 - February 1997: - Minister of Foreign Affairs, cabinet of Zhan Videnov, Bulgarian Socialist Party June 1995 - February 1997, other positions held in the cabinet of Zhan Videnov, Bulgarian Socialist Party: - First Deputy Minister for Foreign Affairs in charge of UN, OSCE, EU and NATO. - Chief co-ordinator of Bulgaria–EU relations.[5] - Co-Chairperson, Bulgaria – EU Association Committee.[5] - National PHARE Co-ordinator.[5] - Chairperson, Inter-Agency Co-ordination Commission on European Integration (at deputy ministerial level). - Took part as head of delegation or keynote speaker in a number of international fora. - Member of the Board of Trustees of the Centre for European Studies. UNESCO[edit] On 22 September 2009, Bokova was elected Director-General of UNESCO.[1] She defeated nine candidates at the election in Paris, with Farouk Hosny ultimately being defeated by 31-27 in the fifth and last round of voting.[1][2] Hosny had been expected to win but attracted criticism from figures such as Nobel Peace laureate Elie Wiesel over his anti-Israel statements.[1][9] She takes over the position from Koïchiro Matsuura of Japan.[1] She will serve in this office for a four-year period.[2] Bokova is both the first woman and the first Eastern European to take this role.[1] On 15 October 2009, The 35th Session of the General Conference elected Irina Bokova of Bulgaria as the tenth Director-General of UNESCO. The investiture took place in a ceremony in Room I in the afternoon of Friday 23 October 2009. On 4 October 2013, the Executive Board of UNESCO nominated her for second term as Director-General.[10] Saudi King Abdullah was awarded a UNESCO medal by UNESCO President Irina Bokova in 2012. Controversy[edit] While some of the Bulgarian media was supportive[11] of Ms. Bokova's future role at the helm of UNESCO, others raised questions about her past as a daughter of a member of the totalitarian communist elite.[12] Bulgarian-born German writer Iliya Troyanov criticised Bokova's election as Director-General of UNESCO in the Frankfurter Allgemeine Zeitung, calling it "a scandal," in light of Bokova's father's communist past.[13] On the other hand, The New York Times not only published an article, explaining who Mrs. Bokova is,[14] but also officially supported her nomination on the grounds that "[s]he played an active role in Bulgaria’s political transformation from Soviet satellite to European Union member. That should be a strong asset in leading an organization badly buffeted in the past by ideological storms."[15] On January 16, 2014, Irina Bokova yielded to pressure from the Arab League and canceled the exhibit entitled, “The People, the Book, the Land — 3,500 years of ties between the Jewish people and the Land of Israel,” after protest from the Arab states in UNESCO, arguing it would harm the peace process. Invitations had already gone out and the exhibit was scheduled to run from January 21 through January 30 at UNESCO’s Paris headquarters with fully prepared exhibition material already in place. In a letter to Bokova, Abdulla al Neaimi, an official from the United Arab Emirates, expressed “deep worry and great disapproval” over the program showing the age old connection between Israel and the Jewish people.[16] The US State Department said it was outraged at the move, “UNESCO’s decision is wrong and should be reversed.”[17] Canada’s Department of Foreign Affairs said “is no appropriate rationale to delay the exhibition and deeply disappointed by the decision made to postpone it”.[18] The Wiesenthal Center called the move an “Absolute outrage, the Arabs don’t want the world to know that the Jews have a 3,500-year relationship to the Land of Israel”.[19] Articles and Interviews[edit] "Education on the Frontline", published on January 30, 2013, in Global Education Magazine, in the special edition of "School Day of Peace and Nonviolence". References[edit] - ^ a b c d e f "Bokova wins Unesco leadership vote". Al Jazeera. - ^ a b c "Bokova beats Hosni for UNESCO head". The Jerusalem Post. - ^ "A Glance at UNESCO's Next Leader". The New York Times. - ^ "CTaHдapT", Бpoй 5860, 8 Maй 2009. (Bulgarian) - ^ a b c d e Biography on Irina Bokova's personal web site - ^ ykaз № 211 OбH. ДB. бp. 98 oT 12 HoeMBpи 2013 r. - ^ "БokoBa пoлyчи opдeH "CTapa плaHиHa" c лeHTa и ce BъpHa B дeTcTBoTo". - ^ STEVEN ERLANGER (2009-09-22). "Bulgarian Defeats Egyptian in Unesco Vote". The New York Times. - ^ "Irina Bokova nominated by UNESCO Executive Board for the post of Director-General". UNESCO. "Don't Envy, Rejoice, Bulgarians" (In Bulgarian), an editorial in "Trud", Bulgaria's best-selling newspaper - ^ "Is Bokova's Win a Win for the Entire Nation" a blog posting by Ivo Indzhev, a prominent Bulgarian journalist and blogger (In Bulgarian) - ^ Warum die Unesco-Wahl ein Skandal ist (German), Summary in English, In Bulgarian - ^ Bulgarian Who Is to Lead Unesco Advocates Political Pluralism, New York Times, Sept. 24, 2009. - ^ The Right Head for Unesco, New York Times, Sept. 28, 2009. - ^ http://www.foxnews.com/world/2014/01/17/un-cancels-jewish-exhibit-at-last-minute-on-arab-complaints/?intcmp=latestnews - ^ http://www.reuters.com/article/2014/01/17/us-usa-unesco-idUSBREA0G1PB20140117 - ^ http://www.jpost.com/International/US-Canada-urge-UNESCO-not-to-postpone-exhibit-on-Land-of-Israel-338604 - ^ http://www.foxnews.com/world/2014/01/17/un-cancels-jewish-exhibit-at-last-minute-on-arab-complaints External links[edit] - Official website (under Creative Commons License) - 1952 births - Ambassadors of Bulgaria to Monaco - Ambassadors of Bulgaria to France - Bulgarian women in politics - Living people - Moscow State Institute of International Relations alumni - People from Sofia - Permanent Delegates of Bulgaria to the Organisation internationale de la Francophonie - Permanent Delegates of Bulgaria to UNESCO - UNESCO Directors-General - John F. Kennedy School of Government alumni