http___en.wikipedia.org_wiki_MS-DOS_1.xml
1.1 2.1 2.2 3.1 4.1 5.1 5.2 5.3 5.4 6.1 6.2 6.3 6.4 7.1 7.2 8.1 9.1 9.2 9.3 9.4 10.1 10.2 11.1 11.2 12.1 13.1 13.2 13.3 14.1 14.2 14.3 15.1 16.1 16.2 16.3 17.1 17.2 17.3 17.4 18.1 18.2 18.3 19.1 19.2 19.3 20.1 21.1 21.2 21.3 21.4 22.1 22.2 22.3 22.4 23.1 23.2 23.3 23.4 24.1 24.2 24.3 25.1 25.2 25.3 25.4 25.5 25.6 25.7 25.8 25.9 25.10 26.1 27.1 28.1 28.2 29.1 30.1 31.1 32.1 32.2 32.3 32.4 32.5 33.1 34.1 34.2 34.3 35.1 36.1 36.2 36.3 36.4 36.5 36.6 36.7 37.1 38.1 38.2 38.3 38.4 39.1 40.1 40.2 40.3 41.1 42.1 42.2 42.3 42.4 43.1 44.1 44.2 44.3 44.4 45.1 46.1 46.2 46.3 46.4 46.5 47.1 48.1 48.2 48.3 48.4 49.1 49.2 49.3 49.4 50.1 50.2 50.3 50.4 51.1 52.1 53.1 54.1 55.1 56.1 56.2 57.1 57.2 58.1 58.2 58.3 58.4 59.1 60.1 61.1 62.1 63.1 64.1 65.1 66.1 67.1 68.1 68.2 69.1 70.1 70.2 70.3 70.4 70.5 71.1 71.2 71.3 71.4 71.5 71.6 72.1 73.1 73.2 73.3 73.4 73.5 73.6 74.1 75.1 76.1 77.1 78.1 79.1 80.1 81.1 82.1 83.1 83.2 83.3 83.4 83.5 84.1 84.2 84.3 84.4 84.5 84.6 84.7 85.1 86.1 86.2 86.3 86.4 86.5 86.6 86.7 86.8 87.1 88.1 89.1 90.1 91.1 92.1 93.1 94.1 95.1 96.1 97.1 98.1 99.1 100.1 101.1 101.2 101.3 102.1 103.1 104.1 104.2 104.3 104.4 104.5 104.6 104.7 104.8 105.1 105.2 105.3 106.1 107.1 108.1 109.1 110.1 111.1 112.1 113.1 114.1 114.2 114.3 114.4 114.5 115.1 116.1 116.2 116.3 116.4 117.1 118.1 118.2 118.3 118.4 119.1 120.1 121.1 122.1 123.1 124.1 125.1 126.1 127.1 127.2 127.3 127.4 127.5 128.1 129.1 130.1 131.1 132.1 133.1 134.1 135.1 136.1 137.1 138.1 139.1 140.1 140.2 141.1 141.2 142.1 143.1 144.1 145.1 146.1 147.1 148.1 149.1 149.2 149.3 149.4 149.5 149.6 150.1 151.1 151.2 152.1 152.2 152.3 152.4 152.5 153.1 153.2 153.3 154.1 154.2
История на Microsoft Windows През 1983 г. от Microsoft съобщават за излизането на Windows, графичен интерфейс (GUI) за тяхната операционна система (MS-DOS), която е била пусната за IBM персонални компютри и съвместими компютри от 1981 г. От тогава от Microsoft са пуснали много версии на Windows и този продукт се е превърнал от графичен интерфейс в модерна операционна система. [редактиране] Ранна история: разширяването на MS-DOS [редактиране] Windows 1.0 Първата независима версия на Microsoft Windows, версия 1.0, пусната на 20 Ноември 1985 г., постигнала малка популярност. Щяла е да бъде наречена "Интерфейс мениджър", но Роулънд Хансън, началникът на маркетинга в Microsoft убедил компанията, че името "Windows" ще допадне повече на клиентите. Windows 1.0 не бил напълно операционна система, а по-скоро "операционна среда", разширение на MS-DOS, и споделяла грешките и проблемите на MS-DOS. Първата версия на Microsoft Windows включвала проста графична програма за рисуване, наречена Windows Paint, програма за писане Windows Write, календар с възможност за вписване на уговорки в него, личен информационен мениджър - "cardfile", бележник Microsoft Notepad , часовник, контролен панел, компютърен терминал, клипборд - "Clipboard" и RAM драйвер, а също и MS-DOS Executive и игра "Reversi". Microsoft са работили с Apple Computer, за да създадат няколко аксесоара за десктоп и друг софтуер, който впоследствие били включени в ранния Macintosh. Като част от бизнес преговорите, Microsoft дали разрешение за някои неща от интерфейса на Macintosh на Apple. По-късно ,в съдебния процес, районният съд обобщил тези неща като "screen displays". В развитието на Windows 1.0, Microsoft нарочно ограничили заемането на някои елементи от графичния интерфейс (GUI) на Macintosh, за да се придържат към разрешителното си. Например, прозорците се показват само долепени един до друг на екрана, те не можели да се покриват един друг. Нямало икона за кошчето, с която да се изтриват файлове, откакто Apple притежавали авторски права върху това. [редактиране] Windows 2.0 Microsoft Windows версия 2 е излязъл на 9 Декември 1987 г. и се е оказал малко по-популярен от предшественика си. По-голямата част от популярността му се появила заради това, че е "run-time версия" и заради новите графични Microsoft приложения Excel и Word. Те можели да бъдат пуснати от MS-DOS. За да работят при тяхното стартиране и Windows се стартирал, а след затварянето им, Windows се изключвал. Microsoft Windows получил голяма подкрепа, когато програмата Aldus PageMaker се появила и за Windows, докато преди била само за Macintosh. Някои компютърни историци отбелязват тази първа поява на значима програма, създадена не от Microsoft, за операционната система Windows, като началото на успеха на Windows. Версия 2.0x използвала модела на паметта Real mode, който я ограничавал до максимум един мегабайт памет. В тази конфигурация, тя може да бъде пусната и на друг мултитаскър като DESQview, който използва 286 Protected mode (защитен режим). [редактиране] Windows/286 2.1 и Windows/386 2.1 По-късно две нови версии излезли на пазара: Windows/286 2.1 и Windows/386 2.1. Като предишната версия на Windows, Windows/286 2.1 използвала режимът Real mode, но е била първата версия, която поддържала HMA (High Memory Area). Windows/386 2.1 работи в Protected mode с LIM-standart EMS емулация, предшественика на XMS, който най-после щял да промени топологията на компютърните изчисления на IBM. Версия 2.03, и по-късно 3.0, се изправили пред предизвикателство от Apple заради застъпващите се прозорци и други свойства. Apple обвинява в копиране на привидно защитения с авторско право "изглед и усещане" на тяхната операционна система и във произвеждане на копия на Macintosh. Съдия Уилям Шварцер отхвърлил всички 189 твърдения на Apple за нарушение на авторското право, освен 10, и постановил, че повечето от тези 10 идеи не могат да се защитят с авторско право. [редактиране] Успехът с Windows 3.0 Microsoft Windows отбелязал значителен успех с Windows 3.0, пуснат през 1990 г. В сравнение с Windows/386, освен че са били подобрени приложенията, Windows 3.0 позволявал на потребителите да извършват по няколко задачи едновременно (мултитаскинг) на по-стар софтуер, базиран на MS-DOS. Това станало благодарение на запознаването с виртуалната памет. Потребителският интерфейс на Windows 3.0 вече станал сериозен конкурент на този на Macintosh. По това време графиката на компютрите била подобрена, благодарение на това, че VGA видео картите и режимът Protected/Enhanced позволявали на Windows приложенията да използват повече памет по по-добър начин, за разлика от техните DOS дубликати. Windows 3.0 можел да бъде пуснат в режимите Real, Standard или 386 Enhanced и е бил съвместим с всеки Intel процесор от 8086/8088 до 80286 и 80386. Това била първата версия на Windows, която можела да изпълнява програми в защитен режим. "Мултимедийна" версия - Windows 3.0 с Multimedia Extensions 1.0 - била пусната няколко месеца по-късно. Тя вървяла заедно с мултимедийни ъпдейтове, обхващащи CD-ROM и звукова карта, като например Creative Labs Sound Blaster Pro. Тази версия била предшественик на мултимедийните свойства, достъпни в Windows 3.1 и в по-късните версии, и била част от спецификацията на Microsoft за Мултимедиен персонален компютър (PC). Свойствата, изброени по-горе и растящата подкрепа на пазара от софтуерни разработчици на приложения, направили Windows 3.0 много успешна версия. За две години,преди излизането на версия 3.1, на пазара са продадени около 10 милиона копия на Windows 3.0. Тази версия станала главен източник на доходи на Microsoft и накарала компанията да си припомни някои от по-старите си планове. [редактиране] Стъпка напред: OS/2 От средата до края на осемдесетте години на XX в. Microsoft и IBM заедно разработвали OS/2 като заместител на DOS. OS/2 щял да се възползва напълно от гореспоменатия режим Protected mode на процесора Intel 80286 и щял да има до 16Mb памет. OS/2 1.0, пуснат през 1987 г., поддържал смяната на задачи и изпълнението на няколко задачи едновременно и позволявал пускане на DOS програми. Графичния потребителски интерфейс (GUI), наречен Presentation Manager (PM), не можел да работи с OS/2, докато през 1988 г. не била пусната версия 1.1. Нейният приложно-програмен интерфейс бил несъвместим с Windows. Една от причините била, че Presentation Manager поставял координатите 0,0 на X,Y в долния ляв ъгъл на екрана, докато Windows ги слагал в горния ляв ъгъл на екрана, както е и при други прозоречни компютърни операционни системи. Версия 1.2, пусната през 1989 г., представила нова файлова система, HPFS, която щяла да замести файловата система FAT. Рано през деветдесетте години на XX в. се развива конфликт във взаимоотношенията на Microsoft и IBM. Те си сътрудничели при създаването на техните компютърни операционни системи и всяка от компаниите имала достъп до сорс кода на другата. От Microsoft искали да продължат да разработват Windows, докато от IBM искали продължение на работата върху OS/2. В опита си да разрешат този проблем, IBM и Microsoft се съгласили IBM да работят върху OS/2 2.0, заменяйки OS/2 1.3 и Windows 3.0, а Microsoft да правят нова операционна система, OS/2 3.0, която да замени по-късно OS/2 2.0. Това споразумение скоро се разпаднало и връзката между Microsoft и IBM била прекъсната. IBM продължили да развиват OS/2, докато Microsoft сменили името OS/2 3.0 (още докато не бил пуснат на пазара) на Windows NT. Двете компании запазили правата да използват OS/2 и Windows технологиите заради прекратяването на споразумението; затова Windows NT трябвало да бъде пренаписан наново, и то почти самостоятелно от Microsoft. След един промеждутък от време след версия 1.3, през който проблемите на на серията 1.x били решавани, през 1992 г. IBM пуснали OS/2 версия 2.0. В нея имало големи подобрения: характеризирала се с нов, обектно-ориентиран графичен интерфейс , наречен Workplace Shell (WPS). Той включвал десктоп и много хора го считали за най-доброто в OS/2. По-късно Microsoft имитирали този интерфейс в своя Windows 95. Версия 2.0 предосатавяла и пълен 32-битов приложно-програмен интерфейс, който предлагал спокойно изпълняване на много задачи едновременно и можела да се възползва от четирите гигабайта от адреси, място, предоставено от Intel 80386. Въпреки това, по голямата част от системата била 16-битова. Ето защо и драйверите на устройствата трябвало да бъдат 16-битови. А това ,от своя страна ,било една от причините за продължителната липса на OS/2 драйвери за най-новите устройства. Версия 2.0 можела също и да пуска DOS и Windows 3.0 програми, откакто IBM си запазили правото да използват кода на DOS и Windows като резултат от нарушението на споразумението. [редактиране] Windows 3.1 и NT [редактиране] Windows 3.1 В отговор на наближаващото откриване на OS/2 2.0, Microsoft работили върху Windows 3.1 (пуснат през 1992 г.), който включвал няколко малки подобрения на Windows 3.0 (като например показването на TrueType шрифтовете, създадени отчасти от Apple ), а също и мултимедийна поддръжка.В тази версия поддръжка на Real mode не била включена. Тя можела да се стартира само на процесори Intel 80286 и по-добри от него. [редактиране] Windows 3.11 По-късно Microsoft пуснали Windows 3.11, подобрена версия на Windows 3.1, която съдържала всички ъпгрейдове, създадени след излизането на Windows 3.1 . [редактиране] Windows for Workgroups По същото време Microsoft пуснали и "Windows за работни групи" (Windows for workgroups - WfW), съществуващ като добавка към Windows 3.1, и като пакет, който включвал основната оперативна среда на Windows и подобрения на мрежовите възможности. "Windows за работни групи" имал подобрени мрежови драйвери и мрежови протоколи и поддържал равноправни мрежи (peer-to-peer). Едно изтегляне по избор за WfW били "Wolverline" TCP/IP протоколите, които позволявали по-лесен достъп до Интернет през корпоративни мрежи. Имало две версии на Windows for Workgroups, WfW 3.1 и WfW 3.11. За разлика от предишните версии, Windows for Workgroups 3.11 се изпълнявал само в режим 386 Enhanced, затова се нуждаел от процесори Intel 80386SX или по-добри от него. [редактиране] Успехът на серията Windows 3.1x Всички тези версии продължили впечетляващата степен на продажби на версия 3.0 . Въпреки че на серията 3.1x все още липсвали повечето от важните характеристики на OS/2, като например дълги имена на файлове, десктоп, система за предпазване от програми, работещи неправилно, Microsoft бързо превзели пазара за операционни системи и графичен интерфейс за IBM компютри. Приложно-програмният интерфейс на Windows станал стандартен софтуер за потребителя. [редактиране] Windows NT 3.1 Междувременно от Microsoft продължавали да работят върху Windows NT. Главният архитект на системата бил Дейв Кътлър, един от ръководителите в проектирането на VMS в Digital Equipment Corporation (корпорация, купена по-късно от Compaq, а сега - част от Hewlett-Packard). Microsoft го наели през Август 1988 г., за да направи заместник на OS/2, но вместо това Кътлър създал съвършено нова операционна система. Кътлър работил върху продължението на VMS на DEC, наречено Mica, и когато от DEC отхвърлили проекта, той пристигнал при Microsoft с професионалните си умения и 20 инженера. От DEC вярвали, че той занесъл на Microsoft самата разработка на Mica и затова се стигнало до съд. Microsoft платили 150 милиона долара и се съгласили да направят Windows NT съвместим с процесора на DEC - Alpha. Windows NT 3.1 (от маркетингът на Microsoft искали да се разбере, че Windows NT е продължението на Windows 3.1), излязъл под форма на Бета версия за софтуерните разработчици на Професионалната Конференция на Професионалните Софтуерни Разработчици през Юли 1992 г. в Сан Франциско . [редактиране] Cairo По време на същата конференция ( Конференцията на Професионалните Софтуерни Разработчици в Сан Франциско през Юли 1992г ) Microsoft съобщили намеренията си да създадат нова операционна система , която да обединява и замества Windows NT и Windows 3.1. Тази нова версия имала кодовото име Cairo (Кайро). Cairo се оказал много по-труден проект, отколкото Microsoft очаквали - в резултат, NT и Chicago (кодово име на Windows 95) нямало да могат да бъдат обединени до появата на Windows XP. Части от "Кайро" все още не са успели да намерят място в Windows - например WinFS - твърде шумно рекламираната Обектно-ориентирана Файлова Система на "Кайро".От Microsoft съобщили, че са преустановили излизането на WinFS за Windows XP и отделно за Windows Vista и, че постепенно ще влезе в състава на други технологии и продукти, подготвени за WinFS, особено Microsoft SQL Server. [редактиране] Проблемът с драйверите при Windows NT Забелязвала се липса на поддръжка на драйвери заради нарастващите програмни трудности при работа с абстрактния модел на висшият хардуер на Windows NT. Този проблем преследвал NT през цялото време до появата на Windows 2000. Програмистите се оплаквали, че било твърде трудно да се създават драйвери за Windows NT, а хардуерните разработчици не можели да разрешат проблема, че създавали драйвери само за малка част от пазара. [редактиране] Успехът и възможностите на Windows NT Въпреки че позволява по-голяма производителност и по-пълна експлоатация на системни ресурси, Windows NT имал много възможности също и на ограничен хардуер, но бил подходящ за по-големи и скъпи машини. Заради тези си характеристики Windows NT станал перфектен за LAN сървър маркета (който през 1993 г. отбелязвал голям успех , защото офис мрежите ставали нещо обичайно). NT имал и разширени опции за мрежови връзки и ефикасната NTFS файлова система. Windows NT бил и първият Windows с хибридно ядро. [редактиране] Поява на 32-битов API Един голям напредък ,направен от Microsoft за Windows NT бил 32-битовият приложно-програмен интерфейс (API), който заместил 16-битовия Windows API. Този приложно-програмен интерфейс бил наречен Win32, а оттогава нататък Microsoft се обръщали към по-стария 16-битов приложно-програмен интерфейс като Win16. Win32 имал 3 основни превъплъщения: за Windows NT, за Win32s (вид Win32, който можел да се използва от Windows 3.1), и за Chicago. Ето защо Microsoft търсили начин да осигурят до някаква степен съвместимост между дизайна на Chicago и Windows NT, въпреки че имали коренно различни вътрешни архитектури. [редактиране] Windows 95 (Chicago) След Windows 3.11 от Microsoft започнали да работят върху нова операционна система за потребителите, която имала кодовото име Chicago. Chicago бил проектиран да поддържа 32-битов мултитаскинг като OS/2 и Windows NT, въпреки че 16-битовото ядро щяло да бъде запазено за обратна съвместимост. Приложно-програмния интерфейс Win32, видян за първи път в Windows NT, бил определен за стандартен 32-битов програмен интерфейс, като съвместимостта с Win16 се запазвала чрез техника, наречена "thunking". Нов графичен потребителски интерфейс не бил предвиден. Въпреки това били взети някои елементи от потребителския интерфейс на Cairo, но за сметка на други аспекти от продукта, които не били включени (като например Plug and Play). Microsoft не направили целия Windows 32-битов, части от него останали 16-битови (въпреки че не се използвал директно Real Mode) заради редица причини, свързани със съвместимостта , производителността и времето за работа върху Windows 95. От маркетингът на Microsoft определили Windows 95 за име на продукта на Chicago при излизането си на 24 Август 1995 г. Microsoft имали двойна полза от излизането на тази нова версия: първо, клиентите вече нямали възможност да работят с Windows 95 на по-евтин DOS, който не бил произвеждан от Microsoft и второ, въпреки че следите от DOS никога не били напълно заличени от системата, а версия на DOS се зареждала при стартиращия процес, приложенията на Windows 95 се стартирали единствено в режима 386 Enhanced Mode с 32-битово адресно пространство и виртуална памет. Тези свойства направили възможно Win32 приложенията да използват до 2 гигабайта виртуална RAM (с допълнително други 2GB, запазени за операционната система),и фактически ги предпазвали от повреждане на паметта по невнимание от други Win32 приложения. В това отношение функционалността на Windows 95 се доближила до тази на Windows NT, въпреки че Windows 95/98/ME не поддържали повече от 512Mb физическа RAM памет. IBM продължили да продават OS/2, създавайки по-нови версии - OS/2 3.0 и OS/2 4.0 (също наречени и Warp). В отговор на оплакванията за високи хардуерни изисквания на Os/2 2.0, версия 3.0 била със значително подобрени скорост и пространство. Преди Windows 95 да излезе OS/2 Warp 3.0 дори се преинсталирала срещу заплащане от големи германски вериги за хардуерна търговия. Въпреки това ,с появяването на Windows 95, продуктът Os/2 започнал да губи подкрепата на пазара. Вероятно е невъзможно да се избере една определена причина за провала на OS/2 . Докато OS/2 продължила да поддържа приложения на Windows 3.1, на тази операционна система липсвала поддръжка на всичко освен на Win32s дяла от Win32 API. IBM нямали достъп до сорс кода на Windows 95, за разлика от този на Windows 3.1, и не били склонни да дадат време и ресурси за да се съревновават с Win32 API. По-късно IBM предсатавили OS/2 в делото "Съединените Щати срещу Microsoft", обвинявайки Microsoft в нечестни маркетингови тактики от тяхна страна. Microsoft пуснали пет различни версии на Windows 95 на пазара: - Windows 95 - оригинална версия - Windows 95 A - включва интегриран Windows 95 OSR1 в инсталацията. - Windows 95 B - (OSR2) включва няколко значими подобрения, Internet Explorer (IE) 3.0 и пълна поддръжка на FAT32. - Windows 95 B USB - (OSR2.1) прибавена е основна USB поддръжка. - Windows 95 C - (OSR2.5) притежава всички гореспоменати свойства плюс IE 4.0. Това е била последната произвеждаща се 95 версия. OSR2, OSR2.1 и OSR2.5 не излезли за широката публика, а само за OEM-ове, които презареждали операционната система на компютри. Някои компании продавали нови хард дискове с преинсталиран OSR2 (като официално се оправдават с това, че е нужен за капацитета на хард диска). Първият Microsoft Plus! пакет е бил продаден за Windows 95. Има няколко пакета: - Microsoft CHICAGO Preliminaly Release - August 1993 -Microsoft CHICAGO Beta 1 -May 1994 -Windows 95 Pre-Beta -Windows 95 Beta 1 -Windows 95 Beta 1.4 -Windows 95 Beta 2 -Windows 95 Beta 3 -Windows 95 Test Realise • January -Windows 95 Beta Version Marz 95 -Windows 95 -Microsoft Internet Explorer -Windows 95 April Test Release -Windows 95 May Test Release -Windows 95 -Microsoft PLUS! -Windows 95 [редактиране] Windows NT 4.0 Microsoft пуснали на пазара Windows NT 4.0, който се характеризирал с новия Windows 95 интерфейс, съчетан с ядрото на Windows NT (съществувала добавка за разработчиците, която прилагала на NT 3.51 новия потребителски интерфейс) Windows NT 4.0 излязъл в пет издания: - Windows NT 4.0 Workstation - Windows NT 4.0 Server - Windows NT 4.0 Server, Enterprise Edition (поддържа множество процесори (SMP) ) - Windows NT 4.0 Terminal Server - Windows NT 4.0 Embedded [редактиране] Windows CE 1.0 На 16 Ноември 1996 г. на пазара излязъл Windows CE 1.0 (официално познат като Windows Embedded Compact). Тази версия на Windows била първата, предназначена за вградени системи. [редактиране] Windows 98 На 25 Юни 1998 г. излязъл Windows 98. Той включвал нови драйвери за хардуера и по-добра поддръжка на файловата система FAT32, което позволявало поддръжката на дялове на диска, по-големи от максимумът на Windows 95 - 2GB. USB поддръжката в Windows 98 е далеч по-добра заради ненадеждната поддръжка, осигурена от OEM (от англ. Original Equipment Manufacturer) изданията на файловият мениджър Explorer. Това предизвикало делото "Съединените Щати срещу Microsoft", където се търсил отговор на въпроса дали Microsoft злоупотребявали с мястото си на пазара за компютърни операционни системи като се състезават нечестно с компании като Netscape . През 1999 г. Microsoft пуснали Windows 98 Second Edition (Второ Издание) - временно издание, в което най-забележителна промяна била добавката на Споделяне на Интернет Връзка. Това било форма на Адресна Транслация , която позволявала няколко компютъра, свързани в LAN мрежа да споделят една Интернет връзка. Хардуерната поддръжка през драйверите на устройствата била подобрена. Множество малки проблеми от оригиналния Windows 98 били открити и поправени. Според някои това е най-стабилната версия от серията Windows 9x - коментаторите казвали, че бета версията на Windows 98 била по-стабилна от последната (гама) версия на Windows 95. [редактиране] Windows 2000 Microsoft пуснали Windows 2000, познат като Windows NT 5.0 от времето, когато все още бил в процес на създаване. Бил успешно предоставен на пазара за сървъри и за работни станции (Workstations). Между най-значимите нови характеристики на Windows 2000 била Active Directory, почти пълен заместник на NT 4.0 Windows Server domain модела, който е довел до създаването на стандартните за индустрията технологии като DNS, LDAP и Kerberos, за да могат компютрите да се свързват един с друг. Terminal Services, преди само достъпен като отделно издание на NT 4, сега присъствал във всички сървърни версии. Присъединени били и някои неща от Windows 98, като например подобрени Device Manager, Windows Media Player и преразгледан DirectX, който направил възможно за първи път играенето на модерни игри на NT ядрото. Windows 2000 също е и последната Windows операционна система, с NT ядро, при която липсвала Активация на Windows чрез лицензен ключ. Докато Windows 2000 ъпгрейдовете били достъпни за Windows 95 и Windows 98, Windows 2000 не бил замислян за използване от домашни потребители. Windows 2000 бил достъпен в шест издания: - Windows 2000 Professional - Windows 2000 Server - Windows 2000 Advanced Server - Windows 2000 Datacenter Server - Windows 2000 Advanced Server Limited Edition (ограничена версия) - Windows 2000 Datacenter Server Limited Edition (ограничена версия) [редактиране] Windows Millenium Edition (Me) През Септември 2000 г. Microsoft представили Windows Me (Millenium Edition), който ъпгрейднал Windows 98 с подобрена мултимедия и Интернет настройки. В Windows Me се появява и първата версия на System Restore - инструмент, позволяващ на потребителите да връщат системата си до последната точка на възстановяване с работещи настройки в случай на грешка в системата. System Restore е забележителен инструмент, който успял да си пробие път и към Windows XP. В Windows Me била въведена и първата версия на Movie Maker. Windows Me започнал като бърз едногодишен проект, който служел за временен продукт между Windows 98 и Windows XP. Много от новите характеристики вече били достъпни от сайта на Windows Update като ъпдейтове за по-стари версии на Windows (System Restore и Windows Movie Maker били изключения). В резултат Windows Me не бил признат за уникална операционна система . Windows Me бил широко критикуван заради сериозните проблеми в стабилността и заради липсата на Real Mode поддръжка за DOS. Ето защо бил и наричан "Mistake Edition"(Изданието на грешките) или пък Me било тълкувано като като "Many Errors"(Много Грешки). Windows Me била последната операционна система, базирана на Windows 9x ядро и MS-DOS. Също така е и последният 32-битов продукт от Microsoft Windows, който нямал активация чрез лицензен ключ. [редактиране] Windows XP През 2001 г. на пазара излязъл Windows XP (с кодовото име "Whistler"). Сливането на операционните систтеми Windows NT/2000 и Windows 95/98/Me най-после било постигнато в Windows XP. Тази операционна система ползва ядрото на Windows NT 5.1, отбелязвайки влизането на Windows NT ядрото на потребителския пазар, заменяйки остаряващия 16/32-битов клон. Първоначалната версия срещнала значително количество критики, особено в областта на сигурността. Това довело до създаването на три важни пакета с обновления (Service Packs - SP). Windows XP SP1 излязъл през Септември 2002 г., SP2 излязъл през Август 2004 г., а SP3 - през Април 2008 г. Вторият пакет за обновления (Service Pack 2) осигурявал значителни подобрения и окуражил навлизането на XP както сред домашните потребители, така и сред бизнес потребителите. Windows XP се задържал повече от всяка друга версия на Windows - от 2001 г. до 30 Януари 2007 г., когато се появила новата операционна система Windows Vista. Windows XP е достъпен в няколко издания: - Windows XP Home Edition - за персонални компютри и лаптопи - Windows XP Home Edition N - като горното издание, но без инсталиране на Windows Media Player по подразбиране, както било наредено от Европейският Съюз - Windows XP Proffesional - за бизнес потребители и такива, които имат нужда от нещо по-добро от нормалното - Windows XP Proffesional N - като горното издание, но без инсталиране на Windows Media Player по подразбиране, както било наредено от Европейският Съюз - Windows XP Media Center Edition (MCE) - издание, излязло през Ноември 2002 г. за персонални компютри и лаптопи, наблягащо на домашните развлечения - Windows XP Media Center Edition 2003 - Windows XP Media Center Edition 2004 - Windows XP Media Center Edition 2005 - излязъл на 12 Октомври 2004 г. - Windows XP Tablet PC Edition - за Tablet компютри - Windows XP Tablet PC Edition 2005 - Windows XP Embedded - за вградени системи - Windows XP Starter Edition - за нови компютърни потребители в развиващите се държави - windows XP Professional x64 Edition - излязъл на 25 Април 2005 г. за домашни компютри и работни станции, служещи си с 64-битов процесори, базиран x86-64 група от команди, създадена от AMD като AMD64; Intel нарича своята версия Intel 64 - Windows XP 64-bit Edition - издание за серията процесори на Intel Itanium; поддържа 32-битова съвместимост единствено чрез софтуерен емулатор. Характеристиките му са почти същите като на Windows XP Professional. Производството на това издание е спряно, когато и последният продавач на работни станции с Itanium спрял да продава Itanium системи като "Работни Станции". - Windows XP 64-bit Edition 2003 - базиран на кодовата база на Windows NT 5.2 [редактиране] Windows Server 2003 На 24 Април 2003 г. Microsoft пуснали в действие Windows Server 2003, представляващ значителен ъпгрейд на Windows 2000 Server, който обхаща много нови свойства, свързани със сигурността. Включен бил и нов съветник "Управлявай Своя Сървър" ("Manage Your Serer"), който опростява настройването на компютъра за специфични цели и подобрява производителността. Тази версия се наричала NT 5.2. Няколко услуги, които не са много важни за сървъра са изключени по подразбиране по причини, свързани със стабилността на системата. Най-забележителните от тяха са "Windows Audio" (позволява възпроизвеждане на звуци) и "Themes"(позволява използване на теми) услугите. Потребителите трябва ръчно да ги включват, за да получат звук или изгледа "Luna" (като на Windows XP). По подразбиране е изключен и Hardware Acceleration - потребителите трябва сами да го включат, ако се доверяват на драйвера на видео картата си. През Декември 2005 г. Microsoft пуснали Windows Server 2003 R2, който всъщност представлява Windows Server 2003 със SP1 (Service Pack 1), както и допълнителен пакет. Сред новите свойства са редица приложения за управление за офиси, файлови услуги, принтиране и интеграция на идентичността на компании. Windows Server 2003 е достъпен в шест издания: - Windows Server 2003 Web Edition (32-битов) - Windows Server 2003 Standart Edition (32 и 64-битов) - Windows Server 2003 Enterprise Edition (32 и 64-битов) - Windows Server 2003 Datacenter Edition (32 и 64-битов) - Windows Server 2003 Small Business Server (32 и 64-битов) - Windows Server 2003 Storage Server [редактиране] Windows Fundamentals for Legacy PCs През Юни 2006 г. излязла версия на Windows XP Service Pack 2 за тънки клиенти, наречена Windows Fundamentals for Legacy PCs (WinFLP). Тази версия е достъпна само за клиенти на проекта (Microsoft) Software Assurance (SA). Целта на WinFLP е да даде на компаниите опция за ъпгрейд, приложима за по-стари компютри, които работят с Windows 95, 98 и Me. Те ще бъдат поддържани с ъпдейтове за следващите няколко години. Повечето потребитлски приложения ще бъдат изпълнявани на отделни машини, използващи Citrix или Terminal Services. [редактиране] Windows Home Server Windows Home Server (с кодовото име Q, Quattro) e продукт, базиран на Windows Server 2003. Появата на тази операционна система е обявена от Бил Гейтс на 7 Януари 2007 г. Windows Home Server може да бъде настроен и управляван като се използва конзолна програма, която трябва да бъде инсталирана на клиентския компютър. Сред новите характеристики са Споделяне на Медия (Media Sharing), създаване на бекъп (backup) на отдалечени или местни устройства и дублиране на файлове. [редактиране] Windows Vista Windows Vista (с кодовото име Longhorn) излязъл на 30 Ноември 2006 г. Предназначена за бизнес клиенти. тази версия била последвана от други потребителски версии на 30 Януари 2007 г. Windows Vista имал претенции за подобрена сигурност заради новият потребителски режим наречен User Account Control (Контрол над Потребителските акаунти), който замествал философията на Windows XP - "администратор по подразбиране". Vista също така се характеризира с нови допълнения за графиката, с новият графичен потребителски интерфейс Windows Aero, нови приложения (като Windows Calendar (Календар), Windows DVD Maker и някои нови игри, като Chess (Шах), Mahjong и Purble Place, с прегледана и версия на Internet Explorer с подобрена сигурност, нова версия на Windows Media Player, и с голям брой съществени архитектурни промени. Windows Vista се появява в шест издания: - Windows Vista Starter - версия, достъпна само в развиващите се страни - Windows Vista Home Basic - Windows Vista Home Premium - Windows Vista Business - Windows Vista Enterprise - версия, достъпна само за големия бизнес и предприятия - Windows Vista Ultimate - комбинира Home Premium и Business [редактиране] Windows Server 2008 Windows Server 2008, излязъл на 27 Февруари 2008 г., бил познат с кодовото име на Windows Server - "Longhorn". Windows Server 2008 се гради на основата на технологичния и свързан със сигурността напредък от Windows Vista и е доста по-променен от предшественика си, Windows Server 2003. По време на Конференцията на Професионалните Софтуерни Разработчици през 2008 г. Microsoft съобщили за появата на Windows Server 2008 R2, сървърен вариант на Windows 7. Windows Server 2008 R2 е само 64-битов ( x64 и Itanium). Windows Server 2008 има десет издания: - Windows Server 2008 Standard Edition (32-битов и 64-битов) - Windows Server 2008 Enterprise Edition (32-битов и 64-битов) - Windows Server 2008 Datacenter Edition (32-битов и 64-битов) - Windows HPC Server 2008 - Windows Web Server 2008 (32-битов и 64-битов) - Windows Storage Server 2008 (32-битов и 64-битов) - Windows Small Business Server 2008 (32-битов и 64-битов) - Windows Essential Business Server 2008 (32-битов и 64-битов) - Windows Server 2008 for Itanium-based Systems - за Itanium системи - Windows Server 2008 Foundation Server [редактиране] Windows 7 Windows 7, планиран като тригодишен проект , излезе на 22 Юли 2009 г. Бил познат с кодовите си имена Blackcomb и Vienna. Някои от характеристиките на Windows 7 са по-бързото стартиране, Device Stage, Windows PowerShell, по-ненатрапчив Контрол над Потребителските Акаунти (User Account Control), Multi-touch, подобрено управление на прозорците, homegroup networking, много thumbnails за комбинирани бутони в лентата за задачите и по-добро управление на енергията на лаптопите. Неща, които не присъстват в Windows 7, за разлика от Windows Vista, са сайдбара (въпреки това gadget-ите си остават) и няколко програми, които били премахнати, за да се подкрепи изтеглянето на техните Windows Live двойници. Windows 7 излиза в шест издания: - Starter (световно разпространена; само с новите персонални компютри) - Home Basic (достъпна само на по-известните пазари) - Home Premium - Professional - Enterprise (издание, достъпно само за бизнес клиенти с Volume-лиценз - лиценз, позволяващ ползването на един и същ ключ за няколко продукта) - Ultimate (достъпна за продажба на дребно с ограничена наличност за OEMs ) Microsoft набляга на продажбите на Windoiws 7 Home Premium и Professional. Всички издания, освен Starter Edition, са достъпни в 32-битова и 64-битова версия. На 2 Юни 2009 г. Microsoft обявили, че планират да пуснат Windows 7 на пазара на 22 Октомври 2009 г. На 22 Юли 2009 г. Microsoft съобщили за завършването на Windows 7 и Windows Server 2008 R2. [редактиране] Windows 8 За Windows 8 публично не се знаят много подробности. В списъка с работа са споменати подобрена функционалност за достъп до файлове в офиси и ново поколение структура на потребителския интерфейс. Знае се за няколко приведени в действие вътрешни проекта, свързани с развитието на Windows 8, които по-късно ще потвърдят, че се работи върху Windows 8. Може би най-забележителното нещо досега е твърдението, че подновяването на екипа за Тестване на Windows Технологиите (Windows Test Technologies - WTT) променя начина, по който Windows отдела организира откриването на продукта, а ползите от това ще бъдат пожънати през периодът на използване на Windows 8. Microsoft твърдят: " WTT екипът ще направи значителни промени на своята инфраструктура за Windows 8. Ние искаме да разгледаме всички по-главни проблеми , които нашите клиенти са имали през последните няколко години, като създадем една наистина надеждна инфраструктура за тестване. Това е огромна възможност да преработим основно WTT през следващите 18 месеца." За Windows 8 се работи и по инструмент от ново поколение, който ще управлява работата върху Windows 8. Програмата е наречена WorkTrack и ще се използва за вътрешните нужди на компанията. Според UX (User Experience) дизайнерката Сабине МакЛайн, WorkTrack e приложение, което ще бъде използвано от екипа на Windows 8, за да проследяват работата върху новата операционна система и че неговата цел, за разлика от Product Studio и TFS, е да бъде лесна за използване среда, която улеснява комуникациите, както и проследяването на екипите. Колкото до излизането на планираното сървърно издание на Windows 8, според слайд от официална презентация, направена в Италия, то е насрочено за приблизително 2012 г. Още не се знае дали сървърното издание ще съвпада с клиентското, както в Windows 7.
1.1 2.1 2.2 3.1 3.2 3.3 3.4 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 4.6 5.1 6.1 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 8.6 9.1 9.2 9.3 9.4 10.1 10.2 10.3 10.4 10.5 10.6 10.7 11.1 12.1 13.1 13.2 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 23.1 24.1 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1 32.1 33.1 33.2 34.1 35.1 36.1 37.1 38.1 39.1 40.1 41.1 42.1 43.1 43.2 44.1 44.2 45.1 46.1 46.2 47.1 48.1 49.1 49.2 49.3 49.4 50.1 51.1 52.1 53.1 53.2 53.3 53.4 54.1 55.1 55.2 56.1 56.2 57.1 58.1 59.1 60.1 60.2 60.3 60.4 60.5 61.1 61.2 62.1 63.1 63.2 64.1 64.2 65.1 65.2 66.1 66.2 67.1 68.1 68.2 68.3 68.4 68.5 68.6 68.7 69.1 69.2 70.1 70.2 71.1 71.2 71.3 71.4 71.5 72.1 72.2 72.3 73.1 73.2 74.1 74.2 75.1 75.2 75.3 75.4 76.1 76.2 76.3 77.1 77.2 77.3 77.4 78.1 78.2 79.1 80.1 81.1 81.2 81.3 81.4 82.1 82.2 82.3 82.4 83.1 83.2 83.3 83.4 83.5 83.6 84.1 85.1 85.2 86.1 86.2 87.1 87.2 88.1 88.2 89.1 90.1 91.1 92.1 92.2 92.3 92.4 92.5 93.1 94.1 95.1 95.2 95.3 96.1 97.1 97.2 97.3 98.1 98.2 98.3 99.1 99.2 100.1 100.2 100.3 101.1 101.2 101.3 101.4 102.1 102.2 102.3 103.1 103.2 103.3 103.4 104.1 105.1 105.2 105.3 106.1 107.1 108.1 109.1 110.1 111.1 112.1 112.2 113.1 113.2 114.1 115.1 115.2 115.3 116.1 116.2 116.3 116.4 117.1 117.2 117.3 118.1 119.1 119.2 119.3 119.4 119.5 119.6 119.7 120.1 120.2 121.1 122.1 123.1 124.1 125.1 126.1 127.1 128.1 129.1 130.1 131.1 132.1 133.1 134.1 135.1 136.1 136.2 136.3 136.4 136.5 137.1 137.2 137.3 138.1 138.2 138.3 138.4 139.1 139.2 139.3 140.1 140.2 140.3 141.1 141.2 141.3 142.1 142.2 143.1 143.2 143.3 143.4 143.5 144.1 144.2 144.3 144.4 145.1 145.2 146.1 146.2 146.3 146.4 147.1 147.2 147.3 148.1 148.2 148.3 149.1 149.2 150.1 150.2 150.3 151.1 151.2 152.1 153.1 153.2 153.3 154.1 155.1 155.2 156.1 156.2 157.1 158.1 158.2 158.3 158.4 159.1 159.2 159.3 160.1 161.1 161.2 162.1 162.2 162.3 162.4 163.1 164.1 165.1 166.1 167.1 168.1 169.1 170.1 171.1 172.1 173.1 174.1 175.1 176.1 177.1 178.1
MS-DOS MS-DOS (/ˌɛmɛsˈdɒs/ EM-es-DOSS; short for Microsoft Disk Operating System) is an operating system for x86-based personal computers mostly developed by Microsoft. It was the most commonly used member of the DOS family of operating systems, and was the main operating system for IBM PC compatible personal computers during the 1980s to the mid-1990s, when it was gradually superseded by operating systems offering a graphical user interface (GUI), in various generations of the Microsoft Windows operating system. MS-DOS resulted from a request in 1981 by IBM for an operating system to use in its IBM PC range of personal computers. Microsoft quickly bought the rights to 86-DOS from Seattle Computer Products,[7] and began work on modifying it to meet IBM's specification. IBM licensed and released it in August 1981 as PC DOS 1.0 for use in their PCs. Although MS-DOS and PC DOS were initially developed in parallel by Microsoft and IBM, in subsequent years the two products went their separate ways. During its life, several competing products were released for the x86 platform,[8] and MS-DOS went through eight versions, until development ceased in 2000. Initially MS-DOS was targeted at Intel 8086 processors running on computer hardware using floppy disks to store and access not only the operating system, but application software and user data as well. Progressive version releases delivered support for other mass storage media in ever greater sizes and formats, along with added feature support for newer processors and rapidly evolving computer architectures. Ultimately it was the key product in Microsoft's growth from a programming languages company to a diverse software development firm, providing the company with essential revenue and marketing resources. It was also the underlying basic operating system on which early versions of Windows ran as a GUI. It is a flexible operating system, and consumes negligible installation space. Contents History[edit] MS-DOS was a renamed form of 86-DOS [9] – owned by Seattle Computer Products, written by Tim Paterson. Development of 86-DOS took only six weeks, as it was basically a clone of Digital Research's CP/M (for 8080/Z80 processors), ported to run on 8086 processors and with two notable differences compared to CP/M, an improved disk sector buffering logic and the introduction of FAT12 instead of the CP/M filesystem. This first version was shipped in August 1980.[5] Microsoft, which needed an operating system for the then-new Intel 8086 but had none available, hired Tim Paterson in May 1981 and bought 86-DOS 1.10 for $75,000 in July of the same year. Microsoft kept the version number, but renamed it MS-DOS. They also licensed MS-DOS 1.10/1.14 to IBM, who, in August 1981, offered it as PC DOS 1.0 as one of three operating systems[10] for the IBM 5150, or the IBM PC.[5] Within a year Microsoft licensed MS-DOS to over 70 other companies.[11] It was designed to be an OS that could run on any 8086-family computer. Each computer would have its own distinct hardware and its own version of MS-DOS, similar to the situation that existed for CP/M, and with MS-DOS emulating the same solution as CP/M to adapt for different hardware platforms. To this end, MS-DOS was designed with a modular structure with internal device drivers, minimally for primary disk drives and the console, integrated with the kernel and loaded by the boot loader, and installable device drivers for other devices loaded and integrated at boot time. The OEM would use a development kit provided by Microsoft to build a version of MS-DOS with their basic I/O drivers and a standard Microsoft kernel, which they would typically supply on disk to end users along with the hardware. Thus, there were many different versions of "MS-DOS" for different hardware, and there is a major distinction between an IBM-compatible (or ISA) machine and an MS-DOS [compatible] machine. Some machines, like the Tandy 2000, were MS-DOS compatible but not IBM-compatible, so they could only run software written exclusively for MS-DOS without dependence on the peripheral hardware of the IBM PC architecture. This design would have worked well for compatibility, if application programs had only used MS-DOS services to perform device I/O, and indeed the same design philosophy is embodied in Windows NT (see Hardware Abstraction Layer). However, in MS-DOS's early days, the greater speed attainable by programs through direct control of hardware was of particular importance, especially for games, which often pushed the limits of their contemporary hardware. Very soon an IBM-compatible architecture became the goal, and before long all 8086-family computers closely emulated IBM's hardware, and only a single version of MS-DOS for a fixed hardware platform was needed for the market. This version is the version of MS-DOS that is discussed here, as the dozens of other OEM versions of "MS-DOS" were only relevant to the systems they were designed for, and in any case were very similar in function and capability to the same-numbered standard version for the IBM PC, with a few notable exceptions. While MS-DOS appeared on PC clones, true IBM computers used PC DOS, a rebranded form of MS-DOS. Ironically, the dependence on IBM-compatible hardware caused major problems for the computer industry when the original design had to be changed. For example, the original design could support no more than 640 kilobytes of memory (the 640 KB barrier), because IBM's hardware design reserved the address space above this limit for peripheral devices and ROM. Manufacturers had to develop complicated schemes (EMS and XMS, and other minor proprietary ones) to access additional memory. This limitation would not have been a problem if the original idea of interfacing with hardware through MS-DOS had endured. (However, MS-DOS was also a real mode operating system, and the Intel x86 architecture only supports up to 1 MB of memory address space in Real Mode, so for simple access to megabytes of memory, MS-DOS would have had to be rewritten to run in 80286 or 80386 Protected Mode.) Also, Microsoft originally described MS-DOS as "an operating system for Intel 8086-based microcomputers", and the 8086 CPU (and its cousin the 8088) itself has only 1 MB of total memory address space. On 25 March 2014, Microsoft made the code to SCP MS-DOS 1.25 and a mixture of Altos MS-DOS 2.11 and TeleVideo PC DOS 2.11 available to the public under the Microsoft Research License Agreement, which makes the code source-available, but not open source as defined by Open Source Initiative or Free Software Foundation standards.[2][3][4][12] Versions[edit] Microsoft licensed or released versions of MS-DOS under different names like Lifeboat Associates "Software Bus 86"[13] aka SB-DOS,[8] COMPAQ-DOS,[13] NCR-DOS or Z-DOS[8] before it eventually enforced the MS-DOS name for all versions but the IBM one, which was originally called "IBM Personal Computer DOS", later shortened to IBM PC DOS. (Competitors released compatible DOS systems such as DR DOS and PTS-DOS that could also run DOS applications.) The following versions of MS-DOS were released to the public:[14][15] - MS-DOS 1.x - Version 1.10 (OEM) – possible basis for IBM's Personal Computer DOS 1.0 - Version 1.11 (OEM) – possible basis for IBM's Personal Computer DOS 1.0 - Version 1.14 (OEM) – possible basis for IBM's Personal Computer DOS 1.0 - Version 1.24 (OEM) – basis for IBM's Personal Computer DOS 1.1 - Version 1.25 (OEM) – basis for non-IBM OEM versions of MS-DOS, including SCP MS-DOS 1.25 - Compaq-DOS 1.12, a Compaq OEM version of MS-DOS (1.25 or higher) - Zenith Z-DOS 1.19, a Zenith OEM version of MS-DOS (1.25 or higher)[16] - MS-DOS 2.x – Support for 10 MB hard disk drives and tree-structure filing system - Version 2.0 (OEM) - Version 2.1 (OEM) - Version 2.11 (OEM) - Altos MS-DOS 2.11, an Altos OEM version of MS-DOS 2.11 for the ACT-86C - TeleVideo PC DOS 2.11, an TeleVideo OEM version of MS-DOS 2.11 - MS-DOS 3.x - Version 3.0 (OEM) – Support for FAT16. First version to support 5.25 inch, 1.2 MB floppy drives and diskettes. - Version 3.1 (OEM) – Support for Microsoft Networks - Version 3.11 (OEM) - First version to support 3.5 inch, 720 kB floppy drives and diskettes. - Version 3.2 (OEM) - First version to support 3.5 inch, 720 kB floppy drives and diskettes. - Version 3.21 (OEM) - Version 3.22 (OEM) - (HP 95LX) - Version 3.25 (OEM) - Version 3.3 (OEM) - First version to support 3.5 inch, 1.44 MB floppy drives and diskettes. - Version 3.3a (OEM) - Version 3.31 (OEM) – Compaq MS-DOS 3.31 supports FAT16B and larger drives.[17] - MS-DOS 4.0 (multitasking) and MS-DOS 4.1 - A separate branch of development with additional multitasking features, released between 3.2 and 3.3, and later abandoned. It is unrelated to any later versions, including versions 4.00 and 4.01 listed below - MS-DOS 4.x (IBM-developed) – includes a graphical/mouse interface. It had many bugs and compatibility issues.[18] - Version 4.00 (OEM)[citation needed] - Version 4.01 (OEM) – IBM patched Version 4.00 before Microsoft released it. First version to introduce volume serial number when formatting hard disks and floppy disks (Disk duplication also[19] and when using SYS to make a floppy disk or a partition of a hard drive bootable).[20] - Version 4.01a (OEM) - MS-DOS 5.x - Version 5.0 (Retail) – includes a full-screen editor. A number of bugs required re issue. First version to support 3.5 inch, 2.88 MB floppy drives and diskettes. First version to support partition of hard drives up to 2 GiB. - AST Premium Exec DOS 5.0 (OEM) - a version for the AST Premium Exec series of notebooks with various extensions, including improved load-high and extended codepage support - Version 5.0a (Retail) – With this release, IBM and Microsoft versions diverge. - Version 5.0.500 (WinNT) – All Windows NT 32-bit versions ship with files from DOS 5.0 - Version 5.0 (Retail) – includes a full-screen editor. A number of bugs required re issue. First version to support 3.5 inch, 2.88 MB floppy drives and diskettes. First version to support partition of hard drives up to 2 GiB. - MS-DOS 6.x - Version 6.0 (Retail) – Online help through QBASIC. Disk compression, upper memory optimization and antivirus included. - Version 6.2 – Scandisk as replacement for CHKDSK. Fix serious bugs in DBLSPACE. - Version 6.21 (Retail) – Stacker-infringing DBLSPACE removed. - Version 6.22 (Retail) – New DRVSPACE compression.[21] - MS-DOS 7.x - Version 7.0 (Windows 95, Windows 95A) – Support for VFAT long file names and 32-bits signed integer errorlevel. New editor. JO.SYS is an alternative filename of the IO.SYS kernel file and used as such for "special purposes". JO.SYS allows booting from either CD-ROM drive or hard disk. Last version to recognize only the first 8.4 GB of a hard disk. - Version 7.1 (Windows 95B – Windows 98SE) – Support for FAT32 file system. Last general purpose DOS to load Windows. - MS-DOS 8.0 - Version 8.0 (Windows ME) – Integrated drivers for faster Windows loading. Four different kernels (IO.SYS) observed.[22] - Version 8.0 (Windows XP) – DOS boot disks created by XP and later contain files from Windows ME. The internal command prompt still reports version 5.0 Microsoft DOS was released through the OEM channel, until DRI released DR DOS 5.0 as a retail upgrade. With PC DOS 5.00.1, the IBM-Microsoft agreement started to end, and IBM entered the retail DOS market with IBM DOS 5.00.1, 5.02, 6.00 and PC DOS 6.1, 6.3, 7, 2000 and 7.1. Localized versions of MS-DOS existed for different markets.[23] While Western issues of MS-DOS evolved around the same set of tools and drivers just with localized message languages and differing sets of supported codepages and keyboard layouts, some language versions were considerably different from Western issues and were adapted to run on localized PC hardware with additional BIOS services not available in Western PCs, support multiple hardware codepages for displays and printers, support DBCS, alternative input methods and graphics output. Affected issues include Japanese (DOS/V), Korean, Arabic (ADOS 3.3/5.0), Hebrew (HDOS 3.3/5.0), Russian (RDOS 4.01/5.0) as well as some other Eastern European versions of DOS. Competition[edit] On microcomputers based on the Intel 8086 and 8088 processors, including the IBM PC and clones, the initial competition to the PC DOS/MS-DOS line came from Digital Research, whose CP/M operating system had inspired MS-DOS. In fact, there remains controversy as to whether QDOS was more or less plagiarised from early versions of CP/M code. Digital Research released CP/M-86 a few months after MS-DOS, and it was offered as an alternative to MS-DOS and Microsoft's licensing requirements, but at a higher price. Executable programs for CP/M-86 and MS-DOS were not interchangeable with each other; many applications were sold in both MS-DOS and CP/M-86 versions until MS-DOS became preponderant (later Digital Research operating systems could run both MS-DOS and CP/M-86 software). MS-DOS originally supported the simple .COM, which was modelled after a similar but binary incompatible format known from CP/M-80. CP/M-86 instead supported a relocatable format using the file extension .CMD to avoid name conflicts with CP/M-80 and MS-DOS .COM files. MS-DOS version 2.0 added a more advanced relocatable .EXE executable file format. Most of the machines in the early days of MS-DOS had differing system architectures and there was a certain degree of incompatibility, and subsequently vendor lock-in. Users who began using MS-DOS with their machines were compelled to continue using the version customized for their hardware, or face trying to get all of their proprietary hardware and software to work with the new system. In the business world the 808x-based machines that MS-DOS was tied to faced competition from the Unix operating system which ran on many different hardware architectures. Microsoft itself sold a version of Unix for the PC called Xenix. In the emerging world of home users, a variety of other computers based on various other processors were in serious competition with the IBM PC: the Apple II, early Apple Macintosh, the Commodore 64 and others did not use the 808x processor; many 808x machines of different architectures used custom versions of MS-DOS. At first all these machines were in competition. In time the IBM PC hardware configuration became dominant in the 808x market as software written to communicate directly with the PC hardware without using standard operating system calls ran much faster, but on true PC-compatibles only. Non-PC-compatible 808x machines were too small a market to have fast software written for them alone, and the market remained open only for IBM PCs and machines that closely imitated their architecture, all running either a single version of MS-DOS compatible only with PCs, or the equivalent IBM PC DOS. Most clones cost much less than IBM-branded machines of similar performance, and became widely used by home users, while IBM PCs had a large share of the business computer market. Microsoft and IBM together began what was intended as the follow-on to MS-DOS/PC DOS, called OS/2. When OS/2 was released in 1987, Microsoft began an advertising campaign announcing that "DOS is Dead" and stating that version 4 was the last full release. OS/2 was designed for efficient multi-tasking — an IBM speciality derived from deep experience with mainframe operating systems — and offered a number of advanced features that had been designed together with similar look and feel; it was seen as the legitimate heir to the "kludgy" DOS platform. MS-DOS had grown in spurts, with many significant features being taken or duplicated from Microsoft's other products and operating systems. MS-DOS also grew by incorporating, by direct licensing or feature duplicating, the functionality of tools and utilities developed by independent companies, such as Norton Utilities, PC Tools (Microsoft Anti-Virus), QEMM expanded memory manager, Stacker disk compression, and others. During the period when Digital Research was competing in the operating system market some computers, like Amstrad PC1512, were sold with floppy disks for two operating systems (only one of which could be used at a time), MS-DOS and CP/M-86 or a derivative of it. Digital Research produced DOS Plus, which was compatible with MS-DOS 2.11, supported CP/M-86 programs, had additional features including multi-tasking, and could read and write disks in CP/M and MS-DOS format. While OS/2 was under protracted development, Digital Research released the MS-DOS compatible DR DOS 5.0, which included features only available as third-party add-ons for MS-DOS. Unwilling to lose any portion of the market, Microsoft responded by announcing the "pending" release of MS-DOS 5.0 in May 1990. This effectively killed most DR DOS sales until the actual release of MS-DOS 5.0 in June 1991. Digital Research brought out DR DOS 6.0, which sold well until the "pre-announcement" of MS-DOS 6.0 again stifled the sales of DR DOS. Microsoft had been accused of carefully orchestrating leaks about future versions of MS-DOS in an attempt to create what in the industry is called FUD (fear, uncertainty, and doubt) regarding DR DOS. For example, in October 1990, shortly after the release of DR DOS 5.0, and long before the eventual June 1991 release of MS-DOS 5.0, stories on feature enhancements in MS-DOS started to appear in InfoWorld and PC Week. Brad Silverberg, Vice President of Systems Software at Microsoft and General Manager of its Windows and MS-DOS Business Unit, wrote a forceful letter to PC Week (November 5, 1990), denying that Microsoft was engaged in FUD tactics ("to serve our customers better, we decided to be more forthcoming about version 5.0") and denying that Microsoft copied features from DR DOS: "The feature enhancements of MS-DOS version 5.0 were decided and development was begun long before we heard about DR DOS 5.0. There will be some similar features. With 50 million MS-DOS users, it shouldn't be surprising that DRI has heard some of the same requests from customers that we have." – (Schulman et al. 1994).[24] The pact between Microsoft and IBM to promote OS/2 began to fall apart in 1990 when Windows 3.0 became a marketplace success. Much of Microsoft's further contributions to OS/2 also went into creating a third GUI replacement for DOS, Windows NT. IBM, which had already been developing the next version of OS/2, carried on development of the platform without Microsoft and sold it as the alternative to DOS and Windows. Legal issues[edit] As a response to Digital Research's DR DOS 6.0, which bundled SuperStor disk compression, Microsoft opened negotiations with Stac Electronics, vendor of the most popular DOS disk compression tool, Stacker. In the due diligence process, Stac engineers had shown Microsoft part of the Stacker source code. Stac was unwilling to meet Microsoft's terms for licensing Stacker and withdrew from the negotiations. Microsoft chose to license Vertisoft's DoubleDisk, using it as the core for its DoubleSpace disk compression.[25] MS-DOS 6.0 and 6.20 were released in 1993, both including the Microsoft DoubleSpace disk compression utility program. Stac successfully sued Microsoft for patent infringement regarding the compression algorithm used in DoubleSpace. This resulted in the 1994 release of MS-DOS 6.21, which had disk-compression removed. Shortly afterwards came version 6.22, with a new version of the disk compression system, DriveSpace, which had a different compression algorithm to avoid the infringing code. Prior to 1995, Microsoft licensed MS-DOS (and Windows) to computer manufacturers under three types of agreement: per-processor (a fee for each system the company sold), per-system (a fee for each system of a particular model), or per-copy (a fee for each copy of MS-DOS installed). The largest manufacturers used the per-processor arrangement, which had the lowest fee. This arrangement made it expensive for the large manufacturers to migrate to any other operating system, such as DR DOS. In 1991, the U.S. government Federal Trade Commission began investigating Microsoft's licensing procedures, resulting in a 1994 settlement agreement limiting Microsoft to per-copy licensing. Digital Research did not gain by this settlement, and years later its successor in interest, Caldera, sued Microsoft for damages in the Caldera v. Microsoft lawsuit. It was believed that the settlement ran in the order of $150m, but was revealed in November 2009 with the release of the Settlement Agreement to be $280m.[26] Use of undocumented APIs[edit] Microsoft also used a variety of tactics in MS-DOS and several of their applications and development tools that, while operating perfectly when running on genuine MS-DOS (and PC DOS), would break when run on another vendor's implementation of DOS. Notable examples of this practice included: - Microsoft's QuickPascal released in early 1989 was the first MS product that checked for MS-DOS by modifying the program's Program Segment Prefix using undocumented DOS functions, and then checked whether or not the associated value changed in a fixed position within the DOS data segment (also undocumented). This check also made it into later MS products, including Microsoft QuickC v2.5, Programmer's Workbench and Microsoft C v6.0.[24] - The AARD code, a block of code in the Windows 3.1 beta installer. It was XOR encrypted, self-modifying, and deliberately obfuscated, using various undocumented DOS structures and functions to determine whether or not Windows really was running on MS-DOS.[24] - Note that the Windows 3.0 beta code only gave a warning that Windows would not operate properly on a "foreign" OS. It did in fact run just fine on DR DOS 6.0. - Interrupt routines called by Windows to inform MS-DOS that Windows is starting/exiting, information that MS-DOS retained in an IN_WINDOWS flag, in spite of the fact that MS-DOS and Windows were supposed to be two separate products.[24] End of MS-DOS[edit] Since the release of Windows 95 up until Windows NT[dubious ], it was segregated as a full product used for bootstrapping, troubleshooting, and backwards-compatibility with old DOS games and no longer released as a standalone product. Windows XP contains a copy of the Windows ME boot disk, stripped down to bootstrap only. This is accessible only by formatting a floppy as an "MS-DOS startup disk". Files like the driver for the CD-ROM support were deleted from the Windows ME bootdisk and the startup files (AUTOEXEC.BAT and CONFIG.SYS) no longer had content. This modified disk was the base for creating the MS-DOS image for Windows XP. Some of the deleted files can be recovered with an undelete tool.[27] With Windows Vista the files on the startup disk are dated 18 April 2005 but are otherwise unchanged, including the string "MS-DOS Version 8 © Copyright 1981–1999 Microsoft Corp" inside COMMAND.COM. However, the only versions of MS-DOS currently recognized as stand-alone OSs, and supported as such by Microsoft are MS-DOS 6.0 and 6.22, both of which remain available for download via their MSDN, volume license, and OEM license partner websites, for customers with valid login credentials. MS-DOS is still used in embedded x86 systems due to its simple architecture and minimal memory and processor requirements. The command line interpreter of NT-based versions of Windows, CMD.EXE, maintains most of the same commands and some compatibility with DOS batch files. However, 64-bit versions of Windows NT do not contain the NTVDM (NT Virtual DOS machine) shipped with 32-bit versions, and need external products such as DOSBox or the NTVDM in Windows XP mode to run 16-bit DOS applications. Windows command-line interface[edit] All versions of Microsoft Windows have had an MS-DOS like command-line interface (CLI). This could run many DOS and variously Win32, OS/2 1.x and POSIX command line utilities in the same command-line session, allowing piping between commands. The user interface, and the icon up to Windows 2000, followed the native MS-DOS interface. The 16-bit versions of Windows (up to 3.11) ran as a Graphical User Interface (GUI) on top of MS-DOS. With Windows 95, 98, 98 SE and ME, the MS-DOS part was integrated, treating both operating systems as a complete package. The command line accessed the DOS command line (usually COMMAND.COM), through a Windows module (WINOLDAP.MOD). A new line of Windows, (Windows NT), boot through a kernel whose sole purpose is to load Windows. One can not run Win32 applications in the loader system in the manner that OS/2, UNIX or Consumer Windows can launch character mode sessions. The command session permits running of various supported command line utilities from Win32, MS-DOS, OS/2 1.x and POSIX. The emulators for MS-DOS, OS/2 and POSIX use the host's window in the same way that Win16 applications use the Win32 explorer. Using the host's window allows one to pipe output between emulations. The MS-DOS emulation is done through the NTVDM (NT Virtual DOS Machine). This is a modified SoftPC (a former product similar to VirtualPC), running a modified MS-DOS 5 (NTIO.SYS and NTDOS.SYS). The output is handled by the console DLLs, so that the program at the prompt (CMD.EXE, 4NT.EXE, TCC.EXE), can see the output. 64-bit Windows does not have either the DOS emulation, or the DOS commands (EDIT, DEBUG, EDLIN), that come with 32-bit Windows. The DOS version returns 5.00 or 5.50, depending on which API function is used to determine it. Utilities from MS-DOS 5.00 run in this emulation without modification. The very early beta programs of NT show MS-DOS 30.00, but programs running in MS-DOS 30.00 would assume that OS/2 was in control. The OS/2 emulation is handled through OS2SS.EXE and OS2.EXE, and DOSCALLS.DLL. OS2.EXE is a version of the OS/2 shell (CMD.EXE), which passes commands down to the OS2SS.EXE, and input-output to the Windows NT shell. Windows 2000 was the last version of NT to support OS/2. The emulation is OS/2 1.30. POSIX is emulated through the POSIX shell, but no emulated shell: the commands are handled directly in CMD.EXE. The Command Prompt is often called the MS-DOS prompt. In part, this was the official name for it in Windows 9x and early versions of Windows NT (NT 3.5 and earlier), and in part because the SoftPC emulation of DOS redirects output into it. Actually only COMMAND.COM and other 16bit commands run in a NTVDM with AUTOEXEC.NT and CONFIG.NT initialisation determined by _default.pif, optionally permitting the use of Win32 console applications and internal commands with a NTCMDPROMPT directive. Win32 console applications use CMD.EXE as their command prompt shell. This confusion does not exist under OS/2 because there are separate DOS and OS/2 prompts, and running a DOS program under OS/2 will launch a separate DOS window to run the application. All versions of Windows for x86-64 and Itanium architectures no longer include the NTVDM and can therefore no longer natively run MS-DOS or 16-bit Windows applications. There are alternatives in the form of Virtual machine emulators such as Microsoft's own Virtual PC, as well as VMware, DOSBox, and others. Legacy compatibility[edit] From 1983 onwards, various companies worked on graphical user interfaces (GUIs) capable of running on PC hardware. With DOS being the dominant operating system several companies released alternate shells, e.g. Microsoft Word for DOS, XTree, and the Norton Commander. However, this required duplication of effort and did not provide much consistency in interface design (even between products from the same company). Later, in 1985, Microsoft Windows was released as Microsoft's first attempt at providing a consistent user interface (for applications). The early versions of Windows ran on top of MS-DOS and its clones. At first Windows met with little success, but this was also true for most other companies' efforts as well, for example GEM. After version 3.0 (1990), Windows gained market acceptance. Windows 9x used the DOS boot process to launch into protected mode. Basic features related to the file system, such as long file names, were only available to DOS when running as a subsystem of Windows. Windows NT runs independently of DOS but includes NTVDM, a component for simulating a DOS environment for legacy applications. Related systems[edit] Several similar products were produced by other companies. In the case of PC DOS and DR DOS, it is common but incorrect to call these "clones". Given that Microsoft manufactured PC DOS for IBM, PC DOS and MS-DOS were (to continue the genetic analogy) "identical twins" that diverged only in adulthood and eventually became quite different products. Although DR DOS is regarded as a clone of MS-DOS, the DR DOS versions appeared months and years before Microsoft's products. (For example, MS-DOS 4, released in July 1988, was followed by DR DOS 5.0 in May 1990. MS-DOS 5.0 came in April 1991, with DR DOS 6.0 being released the following June. MS-DOS 6.0 did not arrive until April 1993, with Novell DOS 7, DR DOS' successor, following the next month.[28]) What made the difference in the end was Microsoft's control of the Windows platform and their programming practices which intentionally made Windows appear as if it ran poorly on competing versions of DOS.[24] DRI had to release interim releases to circumvent Windows limitations inserted artificially,[24] designed specifically to provide Microsoft with an unfair competitive advantage.[24] These products are collectively referred to as DOS. However, MS-DOS can be a generic reference to DOS on IBM-PC compatible computers. See also[edit] - 4DOS – designed to replace the default command interpreter COMMAND.COM - Bad command or file name - Comparison of DOS operating systems - DOSBox - History of Microsoft Windows - List of DOS commands - List of Microsoft Windows versions - List of MS-DOS games - Microsoft Windows - MS-DOS API - Tao ExDOS – Commercial solution for DOS software on new Windows systems. - Timeline of DOS operating systems - Win32 console – a text-rendering system akin to MS-DOS References[edit] - ^ Paterson, Tim. "An Inside Look at MS-DOS". Seattle Computer Products. Seattle. Archived from the original on 4 February 2001. "Microsoft DOS V1.1 and V2.0: /msdos/v11source/MSDOS.ASM". Computer History Museum, Microsoft. While the publishers claim this would be MS-DOS 1.1 and 2.0, it actually is SCP MS-DOS 1.25 and a mixture of Altos MS-DOS 2.11 and TeleVideo PC DOS 2.11.) - ^ a b Shustek, Len (2014-03-24). "Microsoft MS-DOS early source code". Software Gems: The Computer History Museum Historical Source Code Series. While the author claims this would be MS-DOS 1.1 and 2.0, it actually is SCP MS-DOS 1.25 and a mixture of Altos MS-DOS 2.11 and TeleVideo PC DOS 2.11.) "Microsoft makes source code for MS-DOS and Word for Windows available to public". Official Microsoft Blog. While the author claims this would be MS-DOS 1.1 and 2.0, it actually is SCP MS-DOS 1.25 and a mixture of Altos MS-DOS 2.11 and TeleVideo PC DOS 2.11.) - ^ a b c "MS-DOS: A Brief Introduction". The Linux Information Project. Retrieved 24 December 2012. - ^ "Obsolete Products Life-Cycle Policy". Microsoft. Retrieved 6 April 2010. - ^ "A Short History of MS-DOS". Archived from the original on 2013-08-01. - ^ a b c Allan, Roy A. (2001). "Microsoft in the 1980s, part III 1980s — The IBM/Macintosh era". A history of the personal computer: the people and the technology. London, Ontario: Allan Pub. Retrieved December 5, 2009. - ^ Conner, Doug. "Father of DOS Still Having Fun at Microsoft". Micronews. Retrieved December 5, 2009. - ^ "Personal Computer Announced by IBM". Retrieved September 27, 2014. - ^ Freiberger, Paul (1982-08-23). "Bill Gates, Microsoft and the IBM Personal Computer". InfoWorld. Retrieved 29 January 2015. "Psych! Microsoft didn't really open-source MS-DOS". InfoWorld. - ^ a b Ray Duncan (1988). The MS-DOS Encyclopedia – version 1.0 through 3.2. Microsoft Press. - ^ "MS-DOS Versions Information". Emsps.com. - ^ DAN. "DOS history". Pcmuseum.tripod.com. - ^ "ultrawindows.nl". ultrawindows.nl. - ^ Up to 512 MiB only. "Dinosaur Sightings: Installing MS-DOS 4". TechRepublic. CBS Interactive. - ^ Only if boot record of source floppy disk contains volume serial number also. - ^ "DOS 4.0: About volume serial number". Faqs.org. - ^ "MS-DOS 6 Technical Reference". Microsoft TechNet. - ^ One for the floppy disk, one for a bootable partition of a hard disk, the other two are not known. - ^ "Country". MS-DOS 6 Technical Reference. TechNet. ANSI.SYS. - ^ a b c d e f g Schulman, Andrew (1994). Undocumented DOS: A Programmer's Guide to Reserved MS-DOS Functions and Data Structures (2nd ed.). Addison-Wesley. - ^ BYTE Magazine, How Safe is Disk Compression?, February, 1994. - ^ "Exhibits to Microsoft's Cross Motion for Summary Judgment in Novell WordPerfect Case". Groklaw. - ^ Sedory, Daniel B. (8 December 2004). "Windows XP MS-DOS Startup Disk". The Starman's Realm. Archived from the original on 24 October 2010. - ^ Timeline 1980–1993[dead link] External links[edit] - MS-DOS Source - MS-DOS 1.1 and MS-DOS 2.0 Source Code at Computer History Museum - MS-DOS overview - on Microsoft website - Current License Agreement Policies for MS-DOS and Windows - Tim Paterson on DOS – Paterson wrote the QDOS OS - Richard Bonner's DOS website - Batfiles – the DOS batch file programming handbook and tutorial - Arachne graphical browser for DOS - Linux/dosemu - Ralf Brown's Interrupt List - DOSBox, a multiplatform DOS emulator - Garbo – An MS-DOS program distribution library at the University of Vaasa, Finland - MS-DOS 6 Technical Reference at Microsoft TechNet - Promotional video for MS-DOS 5 - Testing MS-DOS limitations.