http___en.wikipedia.org_wiki_Isidor_Sadger.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 3.1 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 4.6 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 6.1 7.1 7.2 7.3 8.1 8.2 9.1 9.2 10.1 10.2 11.1 11.2 12.1 12.2 13.1 13.2
Изидор Задгер Изидор Исак Задгер (на немски: Isidor Isaak Sadger) е съдебен лекар и психоаналитик във Виена. Учи заедно със Зигмунд Фройд от 1895 до 1904 като се концентрира върху хомосексуалността и фетишизма и измисля термина Sadomasochismus (садомазохизъм) през 1913 г. Също измисля и термина "нарцисизъм". През септември 1942 е депортиран в концентрационния лагер Терезиенщадт, където умира. Работа[редактиране | edit source] Задгер публикува “Fragment der Psychoanalyse eines Homosexuellen” в Jahrbuch fuer sexuellen Zwischenstufen през 1908 г. Той описва анализа си на меланхоличен датски граф, който е бил хомосексуалист. Анализът трае само тринадесет дни преди да бъде прекратен от пациента, чиято сексуална ориентация остава непроменена. По-късно през 1908 г. Задгер публикува “Ist der Kontraere sexual Empfindung heilbar?”, която публикация оценява ценността на психоанализата като лечение на "противоположни сексуални чувства". Задгер вярва, че не е достатъчно да се установи лъжлив тип хетеросексуално функциониране или “masturbatio per vaginam”, искайки вместо това да промени “Sexualideal” на пациента, вътрешния образ на неговия сексуален обект. Фройд отбелязва в бележка в своето ревизирано издание от 1910 г. на Три есета по теория на сексуалността, че заключенията му за хомосексуалността частично се базират на информация получена от Задгер. Главната работа на Задгер "Die Lehre von den Geschlechtsverwirrugen . . auf psychoanalytischer Grundlage" е публикувана през 1921 г. Той обикновено се опитва да докаже, че хомосексуалността се причинява от инцидентни семейни събития, но поради неясни причини той често съобщава семейни истории на сексуални инверсия. Задгер следва идеята на Фройд, че мъжете-хомосексуалисти несъзнателно желаят да кастрират бащите си чрез отдаване на отпусналите мускули на техните мъжки партньори чрез оргазъм, така че да могат магически да инкорпорират мъжествеността си и най-накрая да получат достъп до майката.[1][2][3] Библиография[редактиране | edit source] - Heinrich von Kleist: Eine pathographisch-Psychologische Studie. Wiesbaden: Verlag von J. Bergmann, 1910 - Über den sado-masochistischen Komplex. In: Jahrbuch für psychoanalytische und psychopathologische Forschungen, Bd. 5, 1913, S. 157-232 - Über Nachtwandeln und Mondsucht: eine medizinisch-literarische Studie. Schriften zur angewandten Seelenkunde Heft 16; Leipzig 1914 - Neue Forschungen zur Homosexualität. Berlin: Fischer's Med. - Die Lehre von den Geschlechtsverirrungen (Psychopathia sexualis) auf psychoanalytischer Grundlage. Verlag: Deuticke, Leipzig, Wien; 1921 - Ein Beitrag zum Verständnis des Sado-Masochismus. In: Internationale Zeitschrift für Psychoanalyse, Bd. 7, Nr. 3-4, 1926, S. 413-421 - Sigmund Freud: Persönliche Erinnerungen. (1930) Tübingen: Edition Diskord 2006 ISBN 3-89295-768-1
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 3.1 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 4.6 4.7 5.1 5.2 5.3 5.4 6.1 7.1 8.1 9.1
Isidor Sadger Isidor Isaak Sadger (29 October 1867 - 21 December 1942), born in Neu Sandez, Galicia, was a forensic doctor and psychoanalyst in Vienna. A leader in the early development of psychoanalysis, he began his career as a neurological specialist and, in 1894, began publishing a series of articles on psychophysiology. He studied with Sigmund Freud from 1895 to 1904 with a concentration in homosexuality and fetishism and coined the term Sadomasochismus (sadomasochism) in 1913. He also coined the term "Narcissmus" (narcissism). In September 1942, he was deported to the Theresienstadt concentration camp, where he died. Work[edit] Sadger published "Fragment der Psychoanalyse eines Homosexuellen" in the Jahrbuch für sexuellen Zwischenstufen in 1908. It described his analysis of a melancholy Danish count who was homosexual. The analysis lasted for only thirteen days before being terminated by the patient, whose sexual orientation was not changed. Later in 1908, Sadger published "Ist der Konträre Sexualempfindung heilbar?", which assessed the value of psychoanalysis as a treatment for "contrary sexual feeling", in the Zeitschrift für Sexualwissenschaft. He answered the question of whether it could be cured in patients who were moral and determined "mit einem runden Ja!" ("with a definitive Yes!"). Sadger believed that it was not enough to establish a spurious kind of heterosexual functioning or "masturbatio per vaginam", wanting instead to change a patient's "Sexualideal", the internal image of his sexual object. Freud stated in a note in his revised 1910 edition of “Three Essays on the Theory of Sexuality” that his conclusions about homosexuality were partly based on information obtained from Sadger. Sadger's main work, Die Lehre von den Geschlechtsverwirrugen [...] auf psychoanalytischer Grundlage was published in 1921. Although he supported a hereditarian degeneracy theory, Sadger usually argued that homosexuality was due to accidental family events, but for unclear reasons he frequently reported family histories of sexual inversion. Sadger followed Freud's idea that gay men unconsciously desire to castrate their fathers by rendering their male partners flaccid through orgasm so that they can magically incorporate their masculinity and finally obtain access to the mother.[1][2][3] References[edit] - ^ Lewes, Kenneth (1988), The Psychoanalytic Theory of Male Homosexuality, New York: New American Library, ISBN 0-452-01003-9 - ^ Freud, Sigmund (1991), On Sexuality, London: Penguin, ISBN 0-14-013797-1 - ^ Jones, Ernest (1955), The Life and Work of Sigmund Freud, Volume 2, New York: Basic Books