http___en.wikipedia.org_wiki_Interpol_3.xml
1.1 2.1 2.2 3.1 4.1 4.2 4.3 4.4 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 5.6 5.7 5.8 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 6.6 6.7 6.8 6.9 7.1 7.2 8.1 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 18.2 18.3 18.4 18.5 18.6 19.1 19.2 19.3 19.4 19.5 19.6 20.1 20.2 20.3 20.4 20.5 20.6 20.7 20.8 20.9 21.1 21.2 21.3 22.1 23.1 24.1 25.1 25.2 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1
Интерпол Международната организация на криминалната полиция, широко известна като Интерпол, (на английски: International Criminal Police Organization, INTERPOL) е координира международното сътрудничество на полицейските органи в различните страни в борбата с криминалната престъпност. Седалището на Интерпол в Лион, Франция. [редактиране] Възникване и история През 1914 г. в Монако под патронажа на херцог Алберт I е проведен I-ят международен конгрес на криминалната полиция, на който представителите от 14 страни обсъждат за първи път въпроса за координиране на усилията на полицейските органи в борбата с нарастващата престъпност. През Първата световна война този въпрос остава нерешен. През 1919 г. Ван Хутен - командващ кралския жандармерийски корпус на Нидерландия, предлага във всяка страна да бъдат създадени национални полицейски центрове, които да осъществяват постоянен контакт помежду си. На 7 септември 1923 г. във Виена на II-я международен конгрес на криминалната полиция е създадена Международната комисия на криминалната полиция (International Criminal Police Commission, ICPC). Тя приема свой устав и задачи. Сред тях са да допринася за установяването на делови контакти между органите по охраната на реда в рамките на законите, действащи в отделните държави, и да се грижи за успешната работа на всички учреждения, натоварени да водят борба с криминалните престъпления. В ICPC участват 17 страни. През 1932 г. тя вече има представители в над 30 страни. През 1938 г. след “присъединяването” на Австрия към Германия цялата документация на Комисията попада в ръцете на фашисткото правителство. Много от престъпниците са привлечени на работа в спецслужбите на Третия райх, а сътрудничеството в рамките на комисията е прекратено. Едва през 1946 г. на конгрес в Брюксел отново е заявена необходимостта от възобновяване на контактите, приети са временни решения за целите, задачите и принципите на действие. На сесия във Виена през 1956 г. е приет нов Устав на комисията и тя започва да се нарича Международна организация на криминалната полиция (МОКП), съкратено (от английски) Интерпол. През 1966 г. Интерпол е признат от ООН като международна организация, през 1971 г. е признат като междуправителствена организация. На конгрес в Стокхолм през 1977 г. са внесени последните изменения в устава на Интерпол и той се превръща в междудържавна специализирана полицейска организация. През 1982 г. членки са 131 държави. През 1996 г. получава статут на наблюдател на сесиите и работата на Общото събрание на ООН. През 2008 г. в Санкт Петербург, Русия е проведена 77-та редовна сесия на Общото събрание на Интерпол и е приета 187-та държава членка - Ватиканът. През октомври 2009 г. е приета 188-та държава членка - Самоа. Първата централа на Интерпол е в Париж, а по-късно - през 1989 г., е построено ново здание в Лион, Франция, където тя се помещава и в наше време. Интерпол е втората по численост организация след ООН. Ползва се със статут на международна организация наблюдател на ООН, която е независима от правителствено влияние. [редактиране] Задачи В Интерпол (INTERPOL) участват 188 страни членки. Основната цел на Интерпол е взаимодействие и подпомагане на нейните членове в борбата с престъпността - корупция, тероризъм, наркотрафик, подправяне на парични знаци (фалшификация на пари) и електронни банкови карти, престъпления против личността, престъпления против собствеността, нелегална търговия с огнестрелни оръжия и материали с двойно предназначение, от които може да се създаде оръжие за масово унищожение, кражба и незаконна търговия на произведения на изкуството, компютърни престъпления и т.н. Служителите на страните, които членуват в организацията, работят съвместно и използват 4-те официални езика — английски,арабски, испански и френски. През 1997 г. ООН и Интерпол подписват споразумение за сътрудничество, а през 2005 г. е приет първият съвместен документ, посветен на „Ал Каида“ и талибаните. Конституцията на Интерпол строго забранява на организацията да се намесва в политически, военни, религиозни или расови спорове в суверенните държави. [редактиране] Принципи на организацията - спазване на човешки права; - интегритет на общностите; - бързина и качество на обмен на информация: - осигуряване на възможност за предвиждане на бъдещи ситуации. [редактиране] Структура Интерпол се състои от следните структурни звена. - Общо събрание (Генерална асамблея) - висш орган. В него участват делегати от всички страни членки на Интерпол. Общото събрание приема най-важните решения, засягащи общата политика, ресурсите, необходими за международното сътрудничество, методите на работа, финансирането и програмата на мероприятията. Заседанията са закрити, обикновено са веднъж годишно и всяка страна членка има право на 1 глас. Всички решения се вземат с обикновено мнозинство. Работата на Асамблеята се организира от Изпълнителния комитет. - Изпълнителен комитет - състои се от от 13 члена: президент, 3 вицепрезиденти и 9 делегати. Обикновено Изпълнителният комитет заседава 3 пъти годишно. Той осъществява избора на президент (с мандат от 4 год. без право на повторно избиране). Първият президент е Йохан Шобер. На 77-та асамблея през октомври 2008 г. в Санкт-Петербург за президент е избран началникът на сингапурската полиция Ку Бун Хюи. Изпълнителният комитет следи за изпълнението на решенията на Общото събрание, подготвя работни програми и проекти, контролира работата на Генералния секретариат. - Генерален секретариат - постоянно действащ орган, който се намира в Лион, Франция. Работи денонощно, без почивни дни. Има 7 регионални офиса: в Аржентина, Камерун, Ел Салвадор, Кения, Тайланд, Зимбабве и Кот д'Ивоар. Привежда в изпълнение решенията на Общото събрание и Изпълнителния комитет. Представлява Интерпол, действа като специализиран информационен център, извършва международни разследвания, поддържа връзка с националните и международни организации. Състои се от: Служба на генералния секретар, Административен отдел, Полицейски отдел, Научно-изследователски отдел и Технически отдел. Генералният секретар се избира на всеки 5 год. Той е основна фигура в Интерпол, участва в приемането на всички решения и следи за тяхното изпълнение. През 2010 г. американецът Робърт Нобъл, който е генерален секретар на Интерпол през последните 10 год., е преизбран на поста за още 1 мандат. - Национални централни бюра (НЦБ) - всяка държава, която членува в МОКП (Интерпол), изгражда НЦБ на своята територия. Основната функция на бюрата е координация на взаимодействието и обмена на информация между държавите членки на организацията и Генералния секретариат. Всяко бюро изгражда и поддържа собствени информационни фондове. - Съветници - експерти с чисто консултативни функции. Председателят на Общото събрание и генералният секретар са със статут на държавен глава. [редактиране] България в Интерпол България става член на Интерпол през 1989 г. Със заповед на Директора на полицията в Република България от 15.01.1990 г. е изградено Национално централно бюро, което е представител на ИНТЕРПОЛ в страната. Други европейски страни, които работят по същите стандарти, са Германия, Андора, Белгия, Дания, Русия, Финландия, Франция, Гърция, Люксембург, Монако, Португалия и Словакия. На 67 сесия на Общото събрание на Интерпол, проведена в Кайро, е отчетено, че България има НЦБ, което е най-ефективно сред всичките 45 европейски бюра. [редактиране] Бюджет на Интерпол Ресурсите на Интерпол са от: - финансова помощ от членовете на организацията; - дарения, средства от завещания и други.
1.1 2.1 2.2 3.1 3.2 3.3 4.1 4.2 5.1 6.1 6.2 6.3 7.1 8.1 9.1 9.2 9.3 10.1 10.2 10.3 11.1 11.2 11.3 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 22.2 22.3 22.4 22.5 23.1 23.2 23.3 23.4 23.5 23.6 24.1 24.2 24.3 24.4 25.1 25.2 25.3 25.4 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1 32.1 33.1 34.1 35.1 36.1 37.1 38.1 39.1 40.1 41.1 42.1 43.1 44.1 45.1 46.1 47.1 48.1 49.1 49.2 49.3 50.1 50.2 50.3 51.1 51.2 52.1 52.2 52.3 53.1 53.2 54.1 54.2 54.3 55.1 55.2 55.3 56.1 56.2 56.3 57.1 57.2 57.3 58.1 58.2 58.3 59.1 59.2 59.3 60.1 60.2 60.3 61.1 61.2 61.3 61.4 62.1 62.2 63.1 63.2 63.3 63.4 64.1 64.2 64.3 65.1 65.2 65.3 65.4 66.1 66.2 66.3 66.4 67.1 67.2 67.3 68.1 69.1 70.1 71.1 71.2 71.3 72.1 72.2 73.1 74.1 74.2 74.3 74.4 75.1 75.2 75.3
Interpol Coordinates: 45°46′56″N 4°50′54″E / 45.78219°N 4.84838°E The International Criminal Police Organization (ICPO), widely known as INTERPOL or Interpol,[1] is an organization facilitating international police cooperation. It was established as the International Criminal Police Commission (ICPC) in 1923 and adopted its telegraphic address as its common name in 1956. Its membership of 190 countries provides finance of around €59 million through annual contributions. The organization's headquarters is in Lyon, France. It is the second largest intergovernmental organization after the United Nations, in terms of number of member states. Its current Secretary-General is Ronald Noble, a former United States Under Secretary of the Treasury for Enforcement. Its current President is Singapore's Senior Deputy Secretary of the Ministry of Home Affairs and former Commissioner of Police Khoo Boon Hui; the President before that, Jackie Selebi, National Commissioner of the South African Police Service, held his term from 2004 till his resignation on 13 January 2008, after which he was charged in South Africa on three counts of corruption and one of defeating the course of justice, and replaced by Arturo Herrera Verdugo, current National Commissioner of Investigations Police of Chile and former vice president for the American Zone, who remained acting president until the organization meeting in October 2008.[2] In order to maintain as politically neutral a role as possible, Interpol's constitution forbids it to undertake any interventions or activities of a political, military, religious, or racial nature.[3] Its work focuses primarily on public safety, terrorism, organized crime, crimes against humanity, environmental crime, genocide, war crimes, piracy, illicit drug production, drug trafficking, weapons smuggling, human trafficking, money laundering, child pornography, white-collar crime, computer crime, intellectual property crime and corruption. In 2008, the Interpol General Secretariat employed a staff of 588, representing 84 member countries. The Interpol public website[4] received an average of 2.2 million page visits every month. Interpol issued 3,126 red notices for the year 2008 which led to the arrest of 718 people.[5] Despite its stance of political neutrality, the agency has been criticized for its role in some arrests which critics contend have been politically motivated, such as the arrest of Saudi journalist Hamza Kashgari by Malaysian police on February 9, 2012 for allegedly insulting Muhammad[6][7] and his subsequent deportation to Saudi Arabia on February 12, 2012, where he may face the death penalty over charges of apostasy due to these alleged insults.[8][9] Interpol, however, later denied its involvement in the arrest, notwithstanding the Malaysian police's assertion to the contrary.[7] [edit] History The first significant move towards creating INTERPOL was in 1914 at the First International Criminal Police Congress. Police officers, lawyers and magistrates from 14 countries gathered in Monaco to discuss arrest procedures, identification techniques, centralized international criminal records and extradition proceedings.[10] However, World War I delayed this initiative and it was not until 1923 that Interpol was founded at the Second International Police Congress in Vienna as the International Criminal Police (ICP). Founding members were Poland, Austria, Belgium, China, Egypt, France, Germany, Greece, Hungary, Italy, the Netherlands, Romania, Sweden, Switzerland, and Yugoslavia.[11] The United States joined INTERPOL in 1923.[12] Following the Anschluss (Austria's annexation by Germany) in 1938, the organization fell under the control of Nazi Germany, and the Commission's headquarters were eventually moved to Berlin in 1942. From 1938 to 1945, the presidents of Interpol included Otto Steinhäusl, Reinhard Heydrich, Arthur Nebe, and Ernst Kaltenbrunner. All were generals in the SS, and Kaltenbrunner was the highest ranking SS officer executed after the Nuremberg Trial. After the end of World War II in 1945, the organization was revived as the International Criminal Police Organization by European Allies of World War II officials from Belgium, France, Scandinavia and the United Kingdom. Its new headquarters were established in Saint-Cloud, a town on the outskirts of Paris. They remained there until 1989, when they were moved to their present location, Lyon. Until the 1980s Interpol did not intervene in the prosecution of Nazi war criminals in accordance with Article 3 of its Constitution forbidding intervention in "political" matters.[13] On 2 July 2010, former Interpol President Jackie Selebi was found guilty of corruption by the South African High Court in Johannesburg for accepting bribes worth €156,000 from a drug trafficker.[14] After being charged in January 2008, Selebi resigned as president of Interpol and was put on extended leave as National Police Commissioner of South Africa.[citation needed] [edit] Constitution The role of Interpol is defined by the general provisions of its constitution. Article 2 states that its role is to - To ensure and promote the widest possible mutual assistance between all criminal police authorities within the limits of the laws existing in the different countries and in the spirit of the Universal Declaration of Human Rights. - To establish and develop all institutions likely to contribute effectively to the prevention and suppression of ordinary law crimes. Article 3 states[15] It is strictly forbidden for the Organization to undertake any intervention or activities of a political, military, religious or racial character. [edit] Methodology Interpol differs from most law-enforcement agencies — agents do not make arrests themselves, and there is no single Interpol jail where criminals are taken. The agency functions as an administrative liaison between the law-enforcement agencies of the member countries, providing communications and database assistance. This is vital when fighting international crime because language, cultural and bureaucratic differences can make it difficult for officers of different nations to work together. For example, if ICE and FBI special agents track a terrorist to Italy, they may not know whom to contact in the Polizia di Stato, if the Carabinieri have jurisdiction over some aspect of the case, or who in the Italian government needs to be notified of the ICE/FBI's involvement. ICE and FBI can contact the Interpol National Central Bureau in Italy, which will act as a liaison between the United States and Italian law-enforcement agencies. Interpol's databases help law enforcement see the big picture of international crime. While other agencies have their own extensive crime databases, the information rarely extends beyond one nation's borders. Interpol can track criminals and crime trends around the world. They maintain collections of fingerprints and mug shots, lists of wanted persons, DNA samples and travel documents. Their lost and stolen travel document database alone contains more than 12 million records. They also analyze all these data and release information on crime trends to the member countries. A secure worldwide communications network allows Interpol agents and member countries to contact each other at any time. Known as I-24/7, the network offers constant access to Interpol's databases. While the National Central Bureaus are the primary access sites to the network, some member countries have expanded it to key areas such as airports and border access points. Member countries can also access each other's criminal databases via the I-24/7 system. In the event of an international disaster, terrorist attack or assassination, Interpol can send an incident response team. This team can offer a range of expertise and database access to assist with victim identification, suspect identification and the dissemination of information to other nations' law enforcement agencies. In addition, at the request of local authorities, they can act as a central command and logistics operation to coordinate other law enforcement agencies involved in a case. Such teams were deployed 12 times in 2005.[citation needed] Interpol began issuing its own passport in 2009 with hopes that member states would remove visa requirements for individuals traveling for Interpol business, thereby improving response times.[16] [edit] Finances In 2009 Interpol's income was €59 million, of which 82% comprised statutory contributions by member countries and 14% income from projects, private foundations and commercial enterprises.[17] From 2004 to 2010 Interpol's external auditors have been the Cour des comptes.[18][19] [edit] Emblem The current emblem of Interpol was adopted in 1950 and according to their website has the following symbolism:[20] - the globe indicates worldwide activity - the olive branches represent peace - the sword represents police action - the scales signify justice [edit] Member states and sub-bureaus Sub-bureaus shown in italics. [edit] Non-member countries [edit] Secretaries-general and presidents Secretaries-general since organization's inception in 1923: Presidents since organization's inception in 1923: [edit] See also - Europol, a similar EU-wide organization. - Intelligence assessment - International Criminal Court - Interpol Terrorism Watch List - INTERPOL & the U.S. Diplomatic Security Service (DSS) often work closely to hunt down fugitives - UN Police [edit] References - Notes - ^ "About INTERPOL". Interpol.int. http://www.interpol.int/Public/ICPO/default.asp. - ^ "Interpol President Jackie Selebi resigns from post". Interpol.int. http://www.interpol.int/Public/ICPO/PressReleases/PR2008/PR200801.asp. - ^ ICPO-INTERPOL Constitution and General Regulations. ICPO constitution, article 3. - ^ "Interpol.in". Interpol.int. http://www.interpol.int. - ^ 2008 Annual Report, PDF, Pages 15 & 45 of 52 Total. Retrieved 2 January 2010. - ^ Saudi detained in Malaysia for insulting Prophet tweet. BBC News. Retrieved 12 February 2012. - ^ a b Interpol accused after journalist arrested over Muhammad tweet. The Guardian. Retrieved 12 February 2012. - ^ Malaysia deports Saudi journalist for tweets about prophet Muhammad. The Guardian. Retrieved 12 February 2012. - ^ Malaysia deports Saudi journalist Hamza Kashgari. BBC News. Retrieved 12 February 2012. - ^ "Interpol timeline". Interpol.int. http://www.interpol.int/Public/icpo/governance/sg/history.asp. - ^ "Interpol members and dates of membership". Interpol.int. http://www.interpol.int/public/icpo/members/dates.pdf. - ^ "Interpol Member States: The United States". interpol.int. http://www.interpol.int/Member-countries/Americas/United-States. - ^ "Designing Police: Interpol and the Study of Change in International Organizations (vid. p. 608)". International Studies Quarterly. http://onlinelibrary.wiley.com/doi/10.1111/isqu.2005.49.issue-4/issuetoc. Retrieved December 18, 2010. - ^ "Ex-S Africa police chief convicted - Africa". Al Jazeera English. - ^ "Interpol Constitution". Interpol website. http://www.interpol.int/Public/ICPO/LegalMaterials/constitution/constitutionGenReg/constitution.asp. Retrieved December 18, 2010. - ^ "INTERPOL issues its first ever passports". Interpol.int. http://www.interpol.int/public/ICPO/PressReleases/PR2009/PR200993.asp. - ^ "2009 Annual Report". Interpol website. http://www.interpol.int/Public/ICPO/InterpolAtWork/iaw2009.pdf. Retrieved December 18, 2010. - ^ "Appointment of Interpol External Auditor". Interpol website. http://www.interpol.int/Public/ICPO/IPSG/AppointmentofINTERPOLExternalAuditor.pdf. Retrieved December 18, 2010. - ^ "Questions and Answers". Royal Canadian Mounted Police. http://www.rcmp-grc.gc.ca/interpol/faq-eng.htm#contribution. - ^ http://www.interpol.int/public/icpo/LegalMaterials/emblem/default.asp [edit] External links - Official website - Deflem, Mathieu. "Bureaucratization and Social Control: Historical Foundations of International Policing." Law & Society Review 34(3):601–640. - Deflem, Mathieu. "The Logic of Nazification: The Case of the International Criminal Police Commission - (Interpol)", International Journal of Comparative Sociology 43(1):21–44. - Deflem, Mathieu, and Lindsay C. Maybin. "Interpol and the Policing of International Terrorism: Developments and Dynamics since September 11." Pp. 175–191 in Terrorism: Research, Readings, & Realities, edited by Lynne L. Snowden and Brad Whitsel. Upper Saddle River, NJ: Pearson Prentice Hall, 2005. - Barnett, Michael, and Coleman, Liv. "Designing Police: Interpol and the Study of Change in International Organizations." International Studies Quarterly 49(4):593-620.