http___ehpes.com_blog1_tag_ghetto_.xml
1.1 2.1 3.1 3.2 4.1 5.1 5.2 5.3 6.1 6.2 7.1 8.1 9.1 9.2 9.3 10.1 11.1 12.1 12.2 13.1 14.1 14.2 14.3 15.1 15.2 15.3 15.4 15.5 16.1 17.1 18.1 18.2 18.3 19.1
Ирена Сендлерова Ирена Сендлерова (на полски: Irena Sendlerowa), срещана и като Ирена Сендлер, е полска активистка от Съпротивителното движение. По време на Втората световна война Сендлерова като сътрудничка на варшавското Управление на здравеопазването и член на полската организация Съвет за помощ на евреите (Жегота) често посещава Варшавското гето, където следи за болни деца. Под това прикритие и с подправени документи тя извежда от гетото 2500 деца, които после са предадени на полски детски домове, в семейства или в манастири. По време на немската окупация на Полша, Sendler живее във Варшава ( преди това, тя e живяла в Otwock и Tarczyn по време на работата си в отделите на градските социални грижи ). Още през 1939 г. когато германците нахлуват в Полша, тя започва подпомагането евреи. Тя и нейните помощници създадени повече от 3000 фалшиви документи , за да помогне на еврейски семейства, преди да се присъедини към организирания Жегота съпротивата и на децата дивизия. Да се помога на евреи в окупираната от германците Полша, означава всички членове на семейството да рискуват живота си, ако се установи, че укриват евреи, наказанието е далеч по- тежко , отколкото в други окупираните европейски страни . През август 1943 г. Sendler (известна с неиния боен псевдоним : Jolanta) е избрана от Нелегалния Полски Съвет по отношение на помощта на евреите -Жегота, да оглави неговия отдел за еврейските деца. Като служител на Министерството на социалните грижи , тя има специален пропуск за влизане във Варшавското гето , за извръшване на проверки за признаци на тиф - нещо което нацистите се опасяват ще се разпространи отвъд гетото. По време на тези посещения, тя носи звезда на Давид в знак на солидарност с еврейския народ и за да не се обърне внимание към нея. Sendler сътрудничи с другите в общински социални услуги отдел на Варшава, и РГО (Съвет за Социални Грижи), Полска организация под германски надзор. Тя и нейните колеги са организирали контрабанда на еврейски деца от гетото . Под претекст за извършване на инспекции на санитарните условия по време на епидемия от тиф, Sendler и нейните колеги посещават гетото и контрабандно пренасят бебета и малки деца в линейки и трамваи, а понякога скрити като пакети. Децата са настанявани при полски семейства, Варшавскато сиропиталище на Сестрите на Семейството на Мария, или Римо - католически манастири, като Little Sister служители на Благословената Дева Мария, Turkowice и Chotomów . Sendler работи в тясно сътрудничество с Zofia Kossak - Szczucka, боец от съпротивата и писател, и с Matylda Getter борец от съпротивата и писател. Sendler и нейните приближени помогат за спасяването на около 2500 еврейски деца в различни образователни и учреждения за социални грижи в Anin, Białołęka, Chotomów, Międzylesie, Płudy, Sejny, Wilno, и на други места .Някои деца са били контрабандно пренесени и предавани на енорийските свещеници. Групата на Sendler от около 30 доброволци, предимно жени, успяват да спасят стотици бебета, малки деца и тийнейджъри. " Тя е вдъхновение и главният инициатор за цялата мрежа, която спасява тези 2500 еврейски деца." казва Дебора Dwork, професор по история на Холокоста в Clark University в Масачузетс . Професор Dwork, авторът на "Children With a Star" ( Yale University Press, 1991 ), казва, че около 400 деца са били директно контрабандно изведени от гетото от г-жа Sendler . Тя и нейните колеги скриват списъците на скритите децата в буркани, за да се проследи връзката с оригиналните и новите им самоличности. Жегота уверяват децата, че когато войната свърши, те ще бъдат върнати на техните еврейски близки и роднини. През 1943 г. Sendler е арестувана от Гестапо, жестоко измъчвана. Гестапо я бие жестоко, раздробява стъпалата и краката си в процеса на разпитите, но въпреки това Ирена отказа да предаде своите другари и децата са спасени. Ирена е осъдена на смърт чрез разстрел. Жегота я спасяват, като подкупват германските пазачи по пътя към нейната екзекуция .Тя е била регистрирана на публичните бюлетини сред тези, които са екзекутирани. За остатъка от войната, тя живее в нелегалност, но продължава работата си за еврейските деца. След края на войната, тя и нейните колеги събрат всичките си записи с имената и местата на скрити еврейски деца и ги дават на техния колега Adolf Berman и екипа му в Централния комитет на Полските евреи .Въпреки това, почти всички от техните родители са били убити в концентрационния лагер Треблинка или били изчезнали. През 1965 г. израелският музей на Холокоста "Яд ва-Шем" я удостоява със званието "Праведници на света". През 2003 е наградена е Ордена на белия орел. През 2006 полският президент и премиерът на Израел издигат кандидатурата ѝ за Нобелова награда за мир, но наградата е връчена на вицепрезидента на САЩ Ал Гор. Ирена Сендлерова е била почетен гражданин на градовете Варшава и Тарчин.
1.1 2.1 2.2 3.1 3.2 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 5.1 5.2 5.3 5.4 6.1 6.2 6.3 6.4 7.1 7.2 7.3 7.4 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 8.6 8.7 8.8 8.9 8.10 8.11 8.12 8.13 8.14 8.15 8.16 8.17 8.18 9.1 9.2
Irena Sendler, Social Worker, Humanitarian, Legend Guest post by Laurie Rappeport, Safed/Israel: One of the biggest challenges that present-day Holocaust researchers face is the dwindling number of survivors who are still alive to bear testimony to their lives under Nazi rule. Many Holocaust memorials and museums, among them Yad Vashem, are working against the clock to collect testimonies and conduct research that can only be accomplished as long as first-person witnesses are accessible. In addition to memorializing the victims these investigations are also frequently used to honor Righteous Gentiles — people who risked their lives to save Jews during WWII. Numerous archivists and researchers at Yad Vashem are trying to ascertain the needed information in order to acknowledge these individuals. Sometimes, information about an episode or activity comes to light unexpectedly. Such was the case of Irena Sendler, a Polish woman who was honored by Yad Vashem in 1963 for her role in saving over 2500 Jewish children from the Warsaw ghetto. Sendler received one of Yad Vashem’s first Righteous Among the Nations honorariums but after she returned to Poland her story was forgotten. In 1999 however, a group of non-Jewish schoolgirls from Kansas, involved in a social studies assignment, heard a rumor about Sendler and decided to pursue the story. Thanks to these girls the incredible story of Irena Sendler’s wartime activities was publicized worldwide at the Milken Center . Irena Sendler was an employee of the Warsaw Department of Welfare when the Germans invaded Poland in 1939. She became an active member of the Zagota underground — a resistance group which specialized in assisting Jews who were trying to escape from German persecution. In conjunction with Zagota Sendler helped Jews find hiding places and obtain false papers to enable them to hide. By 1940 Sendler was Zagota’s head of children’s services and she began to look for ways to help Jewish children escape from the Germans. In 1940 the Germans built the Warsaw ghetto and imprisioned almost half a million Jews behind the ghetto walls without adequate food, shelter or medical care. Irena Sendler was able to obtain a pass that identified her as a nurse. She had free passage into and out of the ghetto and, at first, she used her pass to try and smuggle food and medicines into the ghetto. Sendler quickly saw that such efforts were like a drop in a bucket and she decided that, in order to help the largest number of people, she would have to find another course of action. Sendler and the Zagota organization devised a plan which would allow her to smuggle children out of the ghetto. She began to pick children off the street — children whose parents had been murdered or simply disappeared. She sedated the children and smuggled them out of the ghetto by hiding them in toolboxes, luggage and in wagons under barking dogs and garbage. She found tunnels and sewers under the ground and, using those tunnels, was able to lead the older children to the “free” side of Warsaw. Sendler’s next course of action involved speaking to parents and asking them to allow her to take their children out of the ghetto. In an interview that Sendler conducted in 2004 she described those experiences.” I talked the mothers out of their children. Those scenes over whether to give a child away were heart-rending. Sometimes, they wouldn’t give me the child. Their first question was, ‘What guarantee is there that the child will live?’ I said, ‘None. I don’t even know if I will get out of the ghetto alive today.” Many parents refused to allow Sendler to take their children. They held out hope that, by staying with their families, the children had the best chance of survival. Other parents were concerned that the children would not be able to survive among anti-Semetic Polish gentiles. Over the course of two years however, Sendler was able to smuggle over 2500 children out of the ghetto. She recorded their names and their hiding places on pieces of tissue paper and hid them in glass jars which she buried in her yard. Zagota found hiding places for the children in convents, orphanages and with sympathetic Polish families. Sendler was arrested after the fall of the Warsaw ghetto and sentenced her to be shot but Zagota was able to rescue her and she lived out the rest of the war in hiding. When the Kansas students began to research Sendler’s actions during the war, there was little information available, but Sendler herself was still alive. The girls obtained funding that allowed them to travel to Poland and interview Sendler. They then created a massive project, Life in a Jar, to honor Irena Sendler’s heroism and bravery. Laurie Rappeport lives in Safed, Israel. She teaches Judaism and Israel-related subject via elearning to American day school and Hebrew school students.