https___simple.wikipedia.org_wiki_History_of_Poland_3.xml
1.1 2.1 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 3.6 4.1 4.2 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 6.1 6.2 6.3 6.4 7.1 7.2 7.3 7.4 8.1 9.1 9.2 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1
История на Полша Земеделски племена са живели в областите, които днес наричаме Полша, преди повече от 7 500 год., славянските племена обитават тези територии над 1 500 год., а историята на Полша като държава на политическата карта на Европа е повече от 1 хилядолетие. Земите, владени от Полша, претърпяват големи промени през вековете. През късния XVI и началото на XVII век Жечпосполита представлява огромна Полско-литовска държава в Централна Източна Европа с площ от около един милион квадратни километра. Но има и времена, когато Полша като отделна държава въобще не съществува. След дълъг период от около век владичество, Полша получава своята независимост през 1918 г., макар границите ѝ отново да се придвижват динамично след Втората световна война. Полша губи своя разнообразен традиционен мултиетнически характер и приема строя на комунизма. Когато се появява възможност, държавата поема по пътя на демократична парламентарна република през 1989 г. След своето появяване на картата на Европа през X век полският народ е воден от редица владетели, които го покръстват, създавайки стабилно и силно кралство и интегрирайки Полша в европейската култура. Вътрешно разцепление подронва първоначалната структура през XIII век, но последвалото в началото на другия век обединение поставя основите на ново доминиращо Кралство Полша, което се запазва за в бъдеще. Започвайки с литовския гранд херцог Владислав II, Ягелонската династия (1385-1569) създава полско-литовския съюз. Това се оказва ползотворно и за двете страни, които си сътрудничат и си помагат взаимно в една от най-мощните държави в Европа през следващите три века. Законът Нихил нови, приет от полския сойм (парламент) през 1505 г., прехвърля по-голямата част от законодателната власт от монарха в ръцете на парламента. Този закон дава началото на нов период, наречен „Златна свобода“, когато държавата е управлявана от „свободната и равноправна“ аристокрация. Люблинската уния от 1569 г. превръща Жечпосполита във влиятелна страна в Европа и значим участник в разпространяването на западната култура на изток. До XVIII век аристократичната демокрация постепенно се превръща в анархия, преобразявайки Жечпосполита от някога могъщ съюз в уязвима за външни интервенции и неспокойна държава. Следват три успешни отцепвания на големи територии от съюза, преминали към Руската империя, Хабсбургската австрийска империя и Прусия. Жечпосполита вече е значително намален по площ и в крайна сметка престава да съществува през 1795 г. Ала идеята за полска независимост остава жива през XIX век и води до няколко полски бунта и въстания срещу силите, поделили си страната. Полша възвръща своята независимост през 1918 г., но Втората полска република е унищожена от набиращата сила Нацистка Германия и Съветския съюз при инвазията им над Полша, дала начало на Втората световна война. Въпреки всичко полското правителство, изпратено в изгнание, продължава да работи и чрез многото полски военни формации успява да спомогне за победата на Съюзниците. Нацистките сили са принудени да напуснат полската територия, когато Червената армия настъпва, което води до създаването на Полската народна република. Географското разположение на страната бива променено в посока запад. Полското реформаторско движение „Солидарност“, появило се през 1980-те год., изиграва съществено важна роля в мирната трансформация на държавното управление от комунистка страна в капиталистическа република. Полша е членка на НАТО, а от 1 май 2004 г. - на Европейския съюз. [редактиране] Външни препратки - ((en)) История на Полша в картини - ((en)) Форум за историята на Полша - ((en))((pl)) Наследството на Полша - ((en)) История на Полша - ((en)) Полските корени - ((de)) Сборник с карти, свързани с немско-полското минало - ((pl)) Уеб сайт за историята на Полша и Жечпосполита - ((pl)) Ана Панер, Ян Илук - История на Полша - ((pl)) География и история на Полша
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 3.1 4.1 5.1 5.2 6.1 6.2 6.3 6.4 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 8.1 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 9.6 10.1 11.1 11.2 12.1 13.1 13.2 14.1 15.1 15.2 15.3 16.1 16.2 16.3 16.4 16.5 16.6 16.7 16.8 16.9 16.10 16.11 16.12 17.1 18.1 18.2 19.1 20.1 20.2 20.3 20.4 20.5
History of Poland The History of Poland is the history of rather different territories during the past millennium. At one time, in the 16th century, the Polish-Lithuanian Commonwealth was the second largest state in Europe, after Russia. At other times there was no separate Polish state at all. Poland got back its independence in 1918, after more than a century of rule by its neighbours, but its borders shifted again after the Second World War. Contents Formation and early history[change | change source] Poland began to form into a country around the middle of the 10th century in the Piast dynasty. In 966, Prince Mieszko I got himself and the whole Polish nation christened. In the 12th century Poland broke into some smaller states, which were later attacked by Mongol armies in 1241. In 1320 Władysław I became the King of the repaired Poland. His son Casimir III repaired the Polish economy, built new castles and won the war against the Ruthenian dukedom. The Black Death, which affected many parts of Europe from 1347 to 1351, did not come to Poland. Beginning with the Lithuanian Grand Duke Jogaila, the Jagiellon dynasty (1385–1569) formed the Polish-Lithuanian Union. The partnership proved beneficial for the Poles and Lithuanians, who played a dominant role in one of the most powerful empires in Europe for the next three centuries. The Nihil novi act adopted by the Polish Sejm (parliament) in 1505, transferred most of the legislative power from the Monarch to the Sejm. This event marked the beginning of the period known as "Nobility Commonwealth" when the State was ruled by the "free and equal" Polish nobility. The Lublin Union of 1569, established the Polish-Lithuanian Commonwealth as an influential player in European politics and a vital cultural entity. Conflict with neighbors[change | change source] In the 17th century Sweden attacked all of Poland (this was called “the Deluge”). Many wars against the Ottoman Empire, Russia, Cossacks, Transylvania and Brandenburg-Prussia ended in 1699. During the following 80 years, the government and nationed were weaker, making Poland dependent on Russia. Russian tsars took advantage of this by offering money to traitors, who would block new ideas and solutions. Russia, Prussia, and Austria broke Poland into three pieces in 1772, 1793 and 1795, which dissolved the country. Polish people did not like the new kings, and often rebelled. Constitutional state[change | change source] In 1791, in an attempt of reform the Sejm of Poland and Lithuania accepted the Constitution of May 3 which was the first modern constitution in Europe and the second (after the United States) on Earth. But that did not help against the partitions of Poland in 1793 and 1795 on 123 years. Post-Napoleonic period[change | change source] Napoleon made another Polish state, “the Ghosts of Warsaw”, but after the Napoleonic wars, Poland was split again by the countries at the Congress of Vienna. The eastern part was ruled by the Russian tsar. World War II[change | change source] During World War I all Western Allies agreed to save Poland. Soon after the surrender of Germany in November 1918, Poland became the Second Polish Republic (II Rzeczpospolita Polska). It got its freedom after several military conflicts; the largest was in 1919-1921 Polish-Soviet War. On September 1, 1939, Nazi Germany attacked Poland, and the Soviet Union attacked on September 17. Warsaw was defeated on September 28, and was split up into two pieces, one owned by Nazi Germany, the other by the Soviet Union. The eastern part of the German zone was turned into the German Government area. Out of all the countries that were in the war, Poland lost the highest amount of its people: over 6 million died, half of them Polish Jews. Poland also gave the most troops, after the US, the British and the Soviets, to ultimately defeat Nazi Germany. At the war's end, Poland's borders were moved west, pushing the east border to the Curzon line. The west border was moved to the Oder-Neisse line. The new Poland became 20% smaller by 77,500 square kilometeres (29,900 sq mi). The shift forced millions of people to move: Poles, Germans, Ukrainians, and Jews. After these events, Poland became, for the first time, a real country. There are still many Polish in the neighboring countries Ukraine, Belarus, and Lithuania, as well as in other countries. The most Poles outside of Poland are in the United States, especially in Chicago. Soviet era[change | change source] After the Second World War, the Soviet Union put a Communist government in Poland, and the country was named the People's Republic of Poland. In 1989 Solidarity - a political group led by Lech Wałęsa - helped defeat the communist government in Poland. Post-communist and the EU[change | change source] During the early 1990s the country turned its economy into one of the most solid in Central Europe. There were many improvements in human rights, such as free speech, democracy, etc. In 1991 Poland became a member of the Visegrad Group and joined NATO in 1999 also with the Czech Republic and Hungary. Polish voters then voted to join the European Union in a vote in June 2003. The country joined the EU on May 1, 2004.