http___en.wikipedia.org_wiki_Eastern_Front_Medal_2.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 11.2 11.3 11.4 11.5 11.6 11.7 11.8 12.1 12.2 12.3 12.4 13.1 14.1
Източен фронт (медал) Медал Източен фронт (на немски: Winterschlacht Im Osten) е основат на 26 май 1942 година, за да отбележи службата на германския Източен фронт в периода 15 ноември 1941 - 15 април 1942 година. Неговата цел е да отбележи трудностите изпитани от германците и техните съюзници, войници или не, по-време на особено суровата зима в Русия през 1941/1942 година. Поради ужасяващите условия понесени основно от германските войници на този фронт, медала получава прякора Орден Замръзнало месо (на немски: Gefrierfleischorden). Изисквания за получаване на медала[редактиране | редактиране на кода] Изискванията за получаване на медала са следните: - 14 дни активна бойна служба на Източния фронт в периода 15 ноември 1941 - 15 април 1942 година, 30 бойни излитания за пилотите на Луфтвафе; - 60 дни служба на Източния фронт в периода 15 ноември 1941 - 15 април 1942 година; - Раняване по време на бой; - Смърт по време на бой (посмъртна награда); - Нараняване пречинено от измръзване (или друго нараняване причинено от климата), достатъчно сериозно за получаване на Значка за раняване. Дизайн[редактиране | редактиране на кода] Уникално за този медал е, че неговия дизайнер е служещ войник, СС Унтершарфюрер Ернст Краус. На медалът се гледа като високо постижение от всички клонове на Вермахта. Той е с диаметър 36 мм, направен е основно от цинк и е с покритие с цвят на огнестрелно оръжие. От едната страна е изобразен орел кацнал на свастика, а от другата страна е надписа Winterschlacht Im Osten 1941/42, под който са разположени кръстосани меч и клонче. Шлемът и халката са изработени с полиран сребрист ефект. Лентата, която е съпровождала медала е оцветена в червено, бяло и черно (символизиращи кръв, сняг и смърт). В началото медалът и лентата са предоставяни в книжен пакет, но впоследствие той е премахнат. Над 3 милиона са изработени от повече от 26 фирми, до момента, в който медала е изваден от употреба от главнокомандващия на Вермахта, на 4 септември 1944 година. Медалът е носен само по време на официални случаи. На бойната униформа е било позволено да се носи само лентата, на нивото на втория отвор за копчета на туниката. Това място обикновено е запазено за Железен кръст и/или Кръст за заслуги 2-ра степен. Ако те присъстват приносителя може да носи медала Източен фронт върху навита лента. Външни препратки[редактиране | редактиране на кода] Медал Източен фронт - информация и подробен снимков материал
1.1 2.1 2.2 2.3 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 9.6 9.7 10.1
Eastern Front Medal The Eastern Front Medal, (Winterschlacht Im Osten), more commonly known as the Ostmedaille was instituted on May 26, 1942 to mark service on the German Eastern Front (World War II) during the period November 15, 1941 to April 15, 1942. It was commissioned to recognise the hardship endured by German and Axis Powers personnel, combatant or non-combatant, during the especially bitter Russian winter of '41/'42. It was wryly called the "Gefrierfleischorden" (Frozen Meat Medal) by the Heer, Luftwaffe & Waffen-SS personnel to whom it was awarded.[1] [edit] Qualification for the award - 14 days served in active combat within the specified area between November 15, 1941 – April 15, 1942 - 60 days served in specified area between November 15, 1941 – April 15, 1942, non-combat - Wounded in action - Killed in action (posthumous award) - Injury caused by frostbite (or another injury related to the climate) severe enough to warrant the issue of a Wound Badge Unique in that its designer was a contemporary serving soldier, SS-Unterscharführer Ernst Krause, the medal was held in high regard by all branches of the Wehrmacht. Measuring 36mm in diameter, of (generally) zinc construction, the medal was given a gun-metal coloured coating. On one side an eagle grasps a Swastika and the reverse features the text "Winterschlacht Im Osten 1941/42" featuring a crossed sword and branch below the text. The helmet and outer ring were finished in a polished silver effect. A ribbon that accompanied the medal was coloured red, white and black (symbolic of blood, snow and death). The medal and ribbon were usually presented in a paper packet, but these were invariably discarded. Over 3 million were made by more than 26 confirmed firms by the time the order was officially decommissioned by Oberkommando der Wehrmacht on September 4, 1944. The medal itself was not worn on the combat tunic as per the 1st class Iron Cross & War Merit Cross for example, but worn as a ribbon bar, or as the ribbon alone stitched through the second from top tunic buttonhole as per 2nd Class Iron Cross and War Merit Cross.[2]