http___en.wikipedia.org_wiki_Kavarna_1.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 25.2 25.3 25.4 25.5 25.6 26.1 27.1 28.1 29.1 29.2 29.3 30.1 31.1 32.1 32.2 32.3 33.1 33.2 33.3 33.4 33.5 33.6 33.7 33.8 33.9 34.1 35.1 35.2 35.3 35.4 36.1 37.1 37.2 37.3 37.4 38.1 39.1 39.2 39.3 39.4 39.5 39.6 39.7 39.8 39.9 39.10 40.1 41.1 42.1 42.2 43.1 44.1 45.1 46.1 47.1 48.1 49.1 50.1 50.2 51.1 52.1 53.1 54.1 55.1 56.1 57.1 58.1 59.1 60.1 61.1 62.1 63.1 64.1 65.1 66.1 67.1 68.1 69.1 70.1 71.1 71.2 71.3 71.4 72.1 72.2 73.1 73.2 73.3 73.4 74.1 74.2 74.3 75.1 75.2 75.3 76.1 77.1 78.1 79.1 80.1 80.2 80.3 80.4 81.1 82.1 82.2 82.3 82.4 83.1 84.1 84.2 84.3 84.4 85.1 86.1 87.1 87.2 87.3 87.4 87.5 87.6 87.7 88.1 89.1 89.2 90.1 91.1 91.2 91.3 92.1 93.1 93.2 93.3 94.1 95.1 95.2 95.3 95.4 95.5 95.6 95.7 95.8 95.9 95.10 96.1 97.1 97.2 97.3 97.4 97.5 97.6 97.7 98.1 99.1 99.2 99.3 99.4 99.5 100.1 101.1 101.2 101.3 101.4 101.5 101.6 101.7 101.8 101.9 102.1 103.1 103.2 103.3 103.4 104.1 104.2 104.3 105.1 105.2 105.3 105.4 105.5 105.6 106.1 107.1 107.2 107.3 108.1 109.1 109.2 110.1 111.1 112.1 113.1 114.1 115.1 116.1 117.1 118.1 119.1 120.1 120.2 121.1 122.1 123.1 124.1 125.1 126.1 127.1 127.2 127.3 127.4 127.5 127.6 127.7 127.8
Каварна Кава̀рна е малък крайбрежен град в област Добрич, Североизточна България, разположен в средните части на северното Българско Черноморие, южно от нос Калиакра. Той е административен и стопански център на едноименната община Каварна. Населението на града през 2011 година е 11 368 жители, а на общината 15 093 жители.[1][2][3] Областният център Добрич се намира на около 49 километра в западна посока. Съдържание - 1 География - 2 История - 3 Население - 4 Политика - 5 Икономика - 6 Култура и развлечения - 6.1 Музеи и галерия - 6.2 Читалище „Съгласие“ - 6.3 Забележителностти - 6.4 Спорт и съоръжения - 6.5 Кухня - 6.6 Редовни събития - 7 Личности - 8 Литература - 9 Източници - 10 Изследвания - 11 Външни препратки География[редактиране | редактиране на кода] Местоположение[редактиране | редактиране на кода] Климат[редактиране | редактиране на кода] Релеф[редактиране | редактиране на кода] Релефът е равнинен, равнинно-хълмист. По живописното каварненско крайбрежие с дължина от 42 км са развити малки плажни ивици. На брега е създаден просторен изкуствен плаж. До морето се издига труднодостъпният, с почти отвесни скатове, нос Чиракман. В миналото Чиракман се е врязвал на километри навътре в морето, но при силно земетресение той се срутва и постепенно ерозионното действие на водата оформя сегашния му непристъпен вид. На неговото равно плато са запазени развалините на крепостни стени, ровове, църкви, некрополи, където и до днес се провеждат археологически разкопки и изследвания. Води[редактиране | редактиране на кода] Районът е богат на минерални води, които се причисляват по качества си към трапезните. Флора и фауна[редактиране | редактиране на кода] Каварненският край предлага великолепни възможности за развитието на екотуризъм и специализиран туризъм - наблюдения и фотографии на растения, на делфини и различни риби в крайбрежните води. Любителите на птиците могат да останат с незабравими впечатления по всяко време на годината. Богатото разнообразие на птичи видове привлича туристи от цял свят и допринася Калиакра и Яйлата да се превърнат в едни от най-предпочитаните места у нас за развитие на орнитоложки туризъм. История[редактиране | редактиране на кода] Античност[редактиране | редактиране на кода] Каварна е притегателен град не само като курортен център, но и със своята дълга история и културно-исторически забележителности. Провеждат се множество археологически разкопки, а находките от подводните експедиции провокират вниманието на чуждестранни учени и специалисти. Вече повече от три поредни години проучванията в региона се провеждат съвместно с учени от Франция и Италия. Градът е основан през V век пр.н.е. от гръцки колонисти, разположили на платото на нос Чиракман колонията Бизоне. През III – II век пр. Хр. временно се заселват скитите. През тези години градът играе важна посредническа роля в търговията между местните селища и търговците от о-в Родос, Хераклея, Синоп, Египет и други. Северното добруджанско българско крайбрежие, въпреки че е неудобно за пристан, поради скалистите си брегове, е било притегателен център за търговците от Черноморието и Средиземноморието, поради това, че местните хора са произвеждали и търгували с висококачествено пшенично зърно. През втората половина на I век пр.н.е. катастрофално земетресение поглъща античния град в морето. Челната част на нос Чиракман се откъсва и заедно с нея във водите на Черно море потъват и най-богатите жители на града. През римския период градът е бил възстановен под същото име и бързо процъфтява, селището се възражда, а пристанището се оживява. Градът съществувал в този си вид до VII век, когато бива разрушен от славяните и прабългарите, които създават селището Карвуна. Българско и византийско средновековие[редактиране | редактиране на кода] През Средновековието селището се развива значително, като през XIII – XIV век достига своя най-голям разцвет при добруджанските деспоти Балик и Добротица. С днешното си име селището се споменава за първи път в началото на XV век. През времето на турските нашествия градът е бил почти разрушен, но през втората половина на XVII век отново е застроен. Градът е значителен икономически и културен център през Античността и Средновековието с богати и разнообразни културни останки - крепостни стени, раннохристиянска базилика, средновековни църкви, обществени сгради. Под турско робство[редактиране | редактиране на кода] Тук са открити пищно украсени предмети - монети от различни исторически епохи, златни накити, уникални образци с висока художествена стойност, златно тракийско съкровище от апликации и др. През XV - XIX в. средновековният град става известен под името Каварна, като християнско селище и пристанище за зърнени храни. От това време са запазени хамам (баня), средновековен некропол, мост, чешми, християнски църкви, множество надписи. По време на Руско-турската освободителна война (1877 г.), каварненци въстават в защита на града срещу башибозушки и черкезки отряди. След Освобождението до Балканските войни[редактиране | редактиране на кода] Герой от Руско-турската освободителна война от 1877 - 1878 година е Еранос Ераносян, родом от Добрич (09.04.1844 г. Исторически документи сочат, че по време на Руско-турската война арменецът Еранос Ераносян е началник на военния телеграф в Балчик. По време на Каварненското въстание, когато населението на града се вдига на въоръжена защита срещу напливащите башибозушки и черкезки орди, негова телеграма спасява Каварна от пълно унищожение, а жителите ѝ от гибел. Телеграфистът Ераносян, без разрешението на властта, изпраща телеграма до чуждите консули във Варна и посланици в Цариград, в която съобщава за положението в Каварна. Той пише: „В този момент избиват християните в Каварна, която е на половин час път от Балчик. Ако никаква помощ не дойде до утре, всичко ще бъде свършено. Направете тази телеграма достояние на всички посланици“. Дипломатите реагират веднага пред Високата порта и принуждават турските управници да изпратят военни кораби, макар преди това многократно да отклонява молбите на каварненци. Еранос Ераносян успява да предупреди и спаси жителите на град Каварна от вилнеещите в Добруджа башибозушки орди, но загива при отбраната на града. По повод 130 години от Освобождението на България от турско робство на 14 декември 2007 г. признателните каварненци откриват паметник на Еранос Ераносян, известил Европа за изстъпленията на башибозуците по време на Каварненското въстание от 1877 година. След Освобождението градът е включен в пределите на Княжество България. Румънска окупация[редактиране | редактиране на кода] От началото на XX век Каварна бележи бърз възход като стопански и културен център на региона, прекъснат през 1913 г. когато градът пада под румънска окупация. Българското население се противопоставя на асимилаторската политика на румънските власти, чрез активна културно-обществена дейност на църквата, читалищата и културно-просветните дружества. Втора световна война и комунизъм[редактиране | редактиране на кода] През 1940 г. градът е върнат в пределите на Царство България. Каварна днес[редактиране | редактиране на кода] Население[редактиране | редактиране на кода] Брой на населението[редактиране | редактиране на кода] Долната таблица показва изменението на населението на града в периода след втората световна война (1946-2009):[1][2][3] Религии[редактиране | редактиране на кода] Преобладаващата част от населението са гагаузи, на общината изповядва източноправославието. В някои от прилежащите села, и по-слабо застъпено в самия град, има представители на мюсюлманското вероизповедание, както и съвсем малък процент протестанти. Политика[редактиране | редактиране на кода] Кмет[редактиране | редактиране на кода] Настоящият кмет на Каварна е независимият кандидат, подкрепен от партия ГЕРБ Цонко Цонев, който беше преизбран за трети мандат след балотаж с кандидата на ДСБ д-р Евгени Чобанов на 23.10.2011 год. Побратимени градове и Международно сътрудничество[редактиране | редактиране на кода] - Пиацола сул Брента, Италия - Бабадаг, Румъния - община Босилеград, Сърбия - Общински Образователен Център “Въйборски район” Ленинградска област, Русия - община Зайчар, Сърбия - община Крушево, Република Македония - община Михайловце, Словакия - община Наводари, Румъния - община Пефки, Гърция от 29 юли 2004 г. - Подолск, Русия - община Призрен, Косово - община Скаржиско – Камиенна, Полша - Център за култура Цариброд, Сърбия - община Щербинка, Русия - Барселона, Испания от 1 март 2012 Икономика[редактиране | редактиране на кода] Днес икономиката на града се развива на базата на селското стопанство, което все още създава най-голяма част от БДС. Въпреки оскъдната, изкуствено създадена пясъчна ивица, в града се възлагат надежди на морския туризъм. Търсят се и други варианти за почивка, като например голфтуризма. В близост до града се строят няколко първокласни голф-игрища, едно от които е мегакомплексът на световноизвестния голфър Гари Плейър - „Тракийски скали“, включващ игрище, яхтено пристанище, луксозни апартаменти и вили за гостите. Северно по бреговете на Каварна, в непосредствена близост до курортната зона, съществува действащо рибарско селище. В Каварна често се осъществява дейността тралене (начин за ловене на рапани), което е особено доходоносно, но наскоро забранено от закона, поради вредния си ефект върхо морското дъно и неговите флора и фауна. „Камаш-Каварна“ е най-големият завод за багери в България. Заводът е приватизиран от италианска фирма, част от италианската промишлена палата (годишен оборот от 8 млрд. евро). Заводът работи със вносни суровини. „Камаш-Каварна“ дава работа на 85 души с тенденцията те да станат до 120. „Калацерка - Каварна“ е една от големите фирми в град Каварна. Занимава се с производство на мебели. Фирмата съществува от повече от 10 години и е доказана както на вътрешния, така и на външния пазар с доброто си качество . Друг отрасъл, който дава поминък на живущите в Каварна, е производството на алуминиева и PVC дограма. Като водещи имена в тази сфера могат да бъдат назовани фирмите „Иванекс“, „Левинс-Левент Ахмедов“, „Васкес“ и други. В производствения процес на тези предприятия е заета немалка част от работещото население на града. Градът разполага с малко яхтено пристанище и риболовна база. Култура и развлечения[редактиране | редактиране на кода] Музеи и галерия[редактиране | редактиране на кода] Градски музей[редактиране | редактиране на кода] Намира се непосредствено до реставрираната стара турска баня - Хамама. В експозицията на Градския исторически музей могат да се видят материали, които показват хилядолетната история на града. Тук са изложени свидетелства за живота на населението в околността от древни времена до наши дни. Представен е макет на праисторическо пещерно селище, множество сечива, оръжия и предмети от бита, пушки и пистолети от освободителните войни, както и етнографски материали - облекла, накити, битови тъкани и други. Етнографски музей[редактиране | редактиране на кода] Представлява красива стара къща от края на XIX в. Принадлежала е на богато семейство. Интериорът разкрива домашния бит и култура на основните групи населяващи този район - добруджанци, балканджии-котленци и гагаузи; помещения характерни за добруджанската къща, различни предмети от бита и ежедневието на населението. Сградата е заобиколена от прекрасна градина, пълна с черничеви дървета, божури и лалета. Читалище „Съгласие“[редактиране | редактиране на кода] То е най-старото в община Каварна, основано през 1890 година. Още от основаването му там съществува читалищна библиотека, която разполага с около 68200 тома литература. Читалището поощрява творческата самодейност в града и осигурява терен за осъществяването на различен вид мероприятия - концерти, театрални постановки, танцови представления и т.н. Читалището винаги е било важен фактор за духовното облагородяване на жителите на Каварна. Забележителностти[редактиране | редактиране на кода] Експозиция „Добруджа и морето“[редактиране | редактиране на кода] Експозицията представлява малък морски музей. Намира се в реставрираната стара турска баня - Хамама. Строена е в началото на XV век и представлява масивна куполна баня от камък. Разположена е в началото на долината, водеща към пристанището на 0,5 километра от центъра на града. Тук могат да се видят множество каменни котви, амфори, керамични съдове, извадени, при подводни археологически експедиции. В зала „Съкровищница“ са изложени: уникален полиметален свитък - домонетно средство за размяна, монети от различни епохи, тракийско златно съкровище. Цветни карти от античността и средновековието допълват представата за древното корабоплаване по северното Черноморие. Църкви[редактиране | редактиране на кода] Църквата „Свети Георги“ е построена през 1836 година, а църквата „Успение Богородично“ през 1860 година. Двата храма са играли важна роля в през Османското иго и след Освобождението, като образователни и културни средища. Стари чешми[редактиране | редактиране на кода] Това са били 12 изворни чешми разположени в протежение на 2км в долината към пристанището. Част от тях са разрушени, а останалите са реставрирани наскоро. Голямото количество изворна вода образува малка рекичка. Водоскоци[редактиране | редактиране на кода] Намират се в обширния център на града, разположени са между пощата и читалището. Представляват няколко на брой водоизточника от изкуствен тип, пресъздаващи автентичната атмосфера на града. Място са за срещи и отдих за гражданите на Каварна. Нос Калиакра[редактиране | редактиране на кода] Издаден е 2 км навътре в морето. Намира се на 8 км от село Българево, община Каварна. Носът е природен и археологически резерват. Там гнезди аристотелевият корморан и могат да се видят делфини. През IV в. пр. Хр. тук израства селището Тиризис, по името на местното тракийско племе „тиризи“. Според древногръцкия историк и географ Старбон, тук, наместникът на Александър Македонски - Лизимах е разположил своята войска във войната с черноморските градове - колонии, където скрил съкровище от четиридесет товара злато. През римската епоха крепостта се разраства под името Акрос Кастелум (укрепен нос) - строят се водопровод, баня, крепостни стени, обществени сгради. В края на XIV век крепостта става столица на Карвунското деспотство на Добротица, който сече монети с името на Калиакра. Запазени са много архитектурни останки от крепостни стени, средновековни църкви, римска баня, водопровод, гробница, обществени сгради. Яйлата[редактиране | редактиране на кода] „Яйла“ е национален археологически резерват. Той е приморска тераса, отделена от Добружанското плато с 50 - 60 метрови скални масиви. Яйлата е неповторимо място, което съчетава археологически останки с природни дадености. Тук се намира пещерно селище от над 100 пещери от V хилядолетие пр. н. е. От Античността са запазени светилище, жертвени камъни, винарни, четири некропола от скални гробници, вкопани в скалния масив, запазена и частично реставрирана крепост от V-VI век след Хр. и други паметници на културата. През Средновековието пещерите са били използвани като манастирски комплекс. По стените на някои от тях се различават прабългарски знаци - руни, кръст и каменни икони. Русалка[редактиране | редактиране на кода] Ваканционно селище „Русалка“ е разположено на 20 километра източно от град Каварна в уникалния природен резерват „Птичия залив“ и на север от нос Калиакра. В силно урбанизираната Европа районът на „Русалка“ е една от малкото запазени в наши дни диви степи на континента. Изключително красиво насеченият скалист бряг, малките закътани пясъчни ивици, вековните дъбове и растителни видове привличат милиони представители на пернатия свят и превръщат „Птичия залив“ в оазис на недокоснатата от векове природа. Многобройни археологически паметници, най–старите от които са от преди 8000 години, превръщат крайбрежието на „Русалка“ в неповторим археологически резерват. Античните и средновековни крепости, скалните гробници, пещерите, жертвените камъни и днес са притегателен център за учени и специалисти от цял свят. Археология[редактиране | редактиране на кода] Ръководителят на завършилия първи етап на подводната археологическа експедиция „Каварна ’2005” Асен Салкин съобщи, че римскиат град Бизоне е потъвал два пъти в морето. За това свидетелстват локализираните от леководолази граници на потънал квартал от римския град Бизоне в Каварненския залив. За наличието на жилищни сгради на дъното на морето археолозите съдят от откритите дялани каменни блокове и парчета от тухлена стена. Находките датират от втори век от новата ера. Според ръководителя на експедицията този квартал няма нищо общо с катастрофалното земетресението от първи век преди новата ера, описано от елинските географи Страбон и Помпоний Мела. Подводните находки свидетелстват за друго явление, за което учените изказвали само предположения. Става дума за трансгресия и регресия на земните пластове или движение на сушата. Тя е започнала да се издига през първи век преди новата ера и това е продължило до втори век. През този период морският бряг вероятно се е издигнал с 4 метра, а един ден внезапно е пропаднал и крайбрежните квартали на Бизоне се озовали под водата. Спорт и съоръжения[редактиране | редактиране на кода] - В близост до общинското село Божурец се строи най-големият черноморски голф-проект, наречен „Тракийски скали“. Първокласният голф-комплекс ще включва игрище, свръхлуксозни апартаменти и вили, както и яхтено пристанище. Този проект, заедно с още едно голф-игрище, се осъществяват по идея на световнозивестния голфър Гари Плейър. Строи се и трето игрище, създадено по проект на Иан Уснам. - Стадион „Калиакра“, където се провеждат не само футболни двубои, но с подкрепата на кмета Цонко Цонев, гостуват и множество известни рок и метъл групи от целия свят. От 2006 година традиционно се провежда рок/ метъл фестивала Каварна Рок Фест, до 2010 под името Калиакра Рок Фест. Така в последните години Каварна получава наименованието „рок-столица на България“. - Футболният отбор на град Каварна се нарича „Калиакра“. По време на първия кметския мандат на г-н Цонко Цонев, отборът се завърна в „Б“ Източна футболна група след 26-годишно прекъсване. Под ръководството на Велислав Вуцов „Калиакра“ се представяше доста убедително и дори игра бараж за влизане в А ПФГ, с отбора на „Миньор“ - Перник, завършил със загуба за ФК „Калиакра“след изпълнение на дузпи. През сезон 2009-2010 тимът от Каварна се класира на 1-во място в първенството на Б група и понастоящем сезон 2011-2012 играе в А група * Тенис игрища и спортен салон - намират се непосредствено до стадиона. Редовно се провеждат различни тенис турнири. От 2007-ма година на стадиона в Каварна е монтирано модерно осветление, като предстои и тренировъчното игрище до самия стадион също да бъде осветено. Кухня[редактиране | редактиране на кода] Кухнята се състои от традиционни български ястия. Специалитет на град Каварна е ястието „катено мезе“, произлязло от необикновените кулинарни умения на леля Катя в далечните години на Балканската война, когато тя е била гарнизонна готвачка на 18 пехотен полк. Традиционните български ястия, присъщи за Североизточна България, са също така застъпени в трапезата на каварненци. Редовни събития[редактиране | редактиране на кода] От 2003 под патронажа на кмета на града Цонко Цонев ежегодно се провежда младежки фестивал „С България в сърцето“ на който участват фолклорни групи от България, Русия, Молдова, Украйна, Република Македония и др. Организатори за община Каварна Илия Луков и други наши извесни културни дейци. Личности[редактиране | редактиране на кода] - Родени в Каварна - Димитър Дамянов, опълченец от Каварна в Освободителната война - Станка Калчева, актриса - Христо Градечлиев (1935-2004), български художник-график - Кирияк Цонев (р. 1938), дипломат и писател - Николай Урумов (р. 06.06. 1963), актьор - Починали в Каварна - Георге Чяра (1881 - 1939), румънски поет Литература[редактиране | редактиране на кода] Каварна е спомената в известната книга на Свобода Бъчварова „Опасен чар“, по която е направен едноименният филм с Тодор Колев. В началото на книгата действието се развива в Каварна, където по време на театрална пиеса, главният герой се запознава с млада учителка, с която преживяват кратък романс. Източници[редактиране | редактиране на кода] - ↑ а б в Население - градове в България - „НСИ“ - ↑ а б в Население - градове в България - „WorldCityPopulation“ - ↑ а б в Население - градове в България - „pop-stat.mashke.org“ - ↑ Велко Тонев, Каварна се вдигна, София 1997, стр.18-19 и 125 Изследвания[редактиране | редактиране на кода] - Asen Emilov Salkin. Bizone. - In: Ancient Greek Colonies in the Black Sea. Eds. Dimitrios V. Grammenos and Elias K. Petropoulos. Oxford, Archaeopress, 2001 (BAR International Series; 1675 (1-2)), 37-50.
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 10.1 10.2 11.1 12.1 13.1 13.2 13.3 14.1 14.2 14.3 14.4 14.5 14.6 14.7 14.8 14.9 14.10 15.1 16.1 16.2 16.3 17.1 18.1 18.2 18.3 19.1 19.2 20.1 20.2 20.3 21.1 22.1 23.1 23.2 23.3 23.4 23.5 24.1 25.1 25.2 25.3 25.4 26.1 27.1 27.2 27.3 28.1 29.1 29.2 29.3 30.1 31.1 31.2 31.3 32.1 33.1 33.2 33.3 33.4 33.5 33.6 34.1 34.2 34.3 35.1 35.2 35.3 35.4 35.5 36.1 37.1 38.1 39.1 40.1 41.1 42.1 46.1 48.1 49.1 50.1 51.1 52.1 53.1 54.1 55.1 56.1 57.1 57.2 58.1 59.1 60.1 61.1 62.1 63.1 64.1 65.1 66.1 67.1 68.1 69.1 70.1 71.1 72.1 73.1 74.1 75.1 76.1 77.1 78.1 79.1 80.1 81.1 82.1 83.1 84.1 85.1 86.1 87.1 88.1 89.1 90.1 91.1 92.1 93.1 94.1 95.1 96.1 97.1 98.1 99.1 100.1 101.1 102.1 103.1 104.1 105.1 106.1 107.1 108.1 109.1 110.1 111.1 112.1 113.1 114.1 115.1 116.1 117.1 118.1 119.1 120.1 121.1 122.1 123.1 124.1 125.1 126.1 127.1 128.1 129.1 130.1 131.1 132.1 133.1 134.1 135.1 136.1 137.1 138.1 139.1 140.1 141.1 142.1 143.1 144.1 145.1 146.1 147.1 148.1 149.1 150.1 151.1 152.1 153.1 154.1 155.1 156.1 157.1 158.1 159.1 160.1 161.1 162.1 163.1 164.1 165.1 166.1 167.1 168.1 169.1 170.1 171.1 172.1 173.1 174.1 175.1 176.1 177.1 178.1 179.1 180.1 181.1 182.1 183.1 184.1 185.1 186.1 187.1 188.1 189.1 190.1 191.1 192.1 193.1 194.1 195.1 196.1 197.1 198.1 199.1 200.1 201.1 202.1 203.1 204.1 205.1 206.1 207.1 208.1 209.1 210.1 211.1 212.1 213.1 214.1 215.1 216.1 217.1 218.1 219.1 220.1 221.1 222.1 223.1 224.1 225.1 226.1 227.1 228.1 229.1 230.1 231.1 232.1 233.1 234.1 235.1 236.1 237.1 238.1 239.1 240.1 241.1 242.1 243.1 244.1
Kavarna Kavarna (Bulgarian: KaBapHa) is a Black Sea coastal town and seaside resort in the Dobruja region of northeastern Bulgaria. It lies 64 kilometres (40 miles) northeast of Varna, 49 km (30 mi) from Dobrich on the international road E87 and 43 km (27 mi) south of Romanian border. As of December 2009, the town has a population of 11,397 inhabitants.[1][2][3] A little yacht port, a fishing base, a spacious beach and a resort complex exist in the town. The landmark Cape Kaliakra is located a few kilometers to the east, as is the tiny beachfront resort of Rusalka. Three 18-hole golf courses with villa communities and marinas are being developed nearby, two of the courses are designed by Gary Player and one by Ian Woosnam. During the 2000s, the town became famous with the annual Kaliakra Rock Fest featuring famous rock bands from around the world. Contents Etymology[edit] With the Bulgarian conquest in the 7th century AD, the name Karvuna replaced the similarly-sounding ancient Greek Krounoi as the then name of the neighboring modern town of Balchik; the names Karvunska Hora and Principality of Karvuna were related to that town, which was also mentioned on 14th-century Italian portolan charts with the Italianized form Carbona. The name Kavarna as referring to this city was first mentioned in the 15th century; perhaps it was a new name influenced phonetically by the preexisting names of Karvuna (which town was already known as Balchik) and Varna. Geography[edit] The lay of the land is flat and the seacoast of Kavarna is 42 km (26 mi) long. Along it there are small beaches, including an artificial one. Gore Chirakman with its almost sheer slopes towers above the seacoast. Remains of stronghold walls, moats, buildings, churches and necropolises can be found on the flat plateau. The region is rich in mineral waters. The area around Kavarna offers opportunities for developing ecotourism and specialized tourism — examination and photography of plants, dolphins and various kinds of fish in the coastal waters. The variety of birds attracts tourists from all parts of the world and contributes to Kaliakra and Yaylata becoming one of the most preferred places in Bulgaria for the development of ornithological tourism. Population[edit] History[edit] The town was founded in the 5th century BC by Ancient Greek[5] colonists who settled on the Chirakman Plateau in the colony Byzone (or Bizone). During the 3rd and 2nd century BC, the town played an important mediating role between the local Thracian settlements and the Greeks. Despite being unsuitable for wharfing because of its rugged cliffs, this part of the Bulgarian Black Sea Coast was an attractive centre due to the fact that the local people produced and traded with high quality grain. During the second part of the 1st century BC the ancient town fell in the sea because of a disastrous earthquake. The frontal part of the Chirakman broke off and together with the richest citizens fell into the Black Sea's waters. According to the leader of the finished first part of the underwater archaeological expedition Kavarna 2005, Asen Salkin, the Roman town of Bizone has sunk two times in the sea. For that evidence the located form skin-divers borders of a sunk residential district of the town of Bizone in Kavarna's coast. For the presence of residential buildings the archaeologists judge by the found ashlars and parts of brick walls. The finds date from the 2nd century AD. According to the leader of the expedition this residential district has nothing in common with the disastrous earthquake from the 1st century BC. The underwater finds evidence for other phenomenon, for which the scientists express only suppositions, such as transgression and regression of the strata. It has started to transgress during the 1st century AD and this has continued to the 2nd century. It is possible that during this period the coast had risen by four metres and one day it suddenly fallen through. During Roman times the town was restored under the same name and quickly flourished, the settlement revived and the port brightened up. In the 7th century AD the Slavs and Asparuh's Bulgars destroyed the Byzantine town and later founded a new settlement, which entered the First Bulgarian Empire. In the late Middle Ages the settlement grew and was subject to Tatar raids; in the 14th century it became part of the Principality of Karvuna, which de facto broke away from the Second Bulgarian Empire under the rule of the despots Balik and Dobrotitsa of the Bulgarian royal Terter dynasty.[6][7] In 1397, the Ottoman Turks nearly destroyed the city, which was abandoned but resettled again and rebuilt by the early 17th century. Its present name was documented for the first time in the early 15th century. The town was considered an economical and cultural centre during Antiquity and the Middle Ages with rich and various remains – stronghold walls, early-Christian basilica, medieval churches, and public buildings. Notable works of art, such as coins from different historical epochs, golden adornments, a golden Thracian treasure of applications, have been found in the area. Between the 15th and 19th century the town becomes popular under the name Kavarna, as a Christian settlement and port for grain export. From that time remain a Turkish bath, a medieval necropolis, a bridge, fountains, Christian churches and many inscriptions. During the Russo-Turkish War of 1877–1878 Kavarna's Christian inhabitants, Bulgarians and Gagauz alike, rebelled against the bashi-bazouks and Circassian hordes. After the liberation the town became part of the Principality of Bulgaria. From the beginning of 20th century Kavarna achieved a rapid progress as an economical and cultural centre. The town, styled Cavarna, went under Romanian rule after the Second Balkan War in 1913 and again after the First World War in 1919 but this was met with resistance by the local Bulgarian population and its Internal Dobrujan Revolutionary Organisation. In 1940 the town was ceded back to Bulgaria by the Treaty of Craiova. Monuments and museums[edit] Dobruja and the Sea Display[edit] The Dobruja and the Sea Display is a small maritime museum. It is situated in an approximately restored Turkish bath, the Hamam. It was built in the beginning of the 15th century and represents a massive beehive bath from stone, situated in the beginning of the valley leading to the port, and half a kilometre apart from the town centre. Many stone anchors, amphorae and ceramics found during the underwater archaeological expeditions are exposed there. Coins from different epochs and a golden Thracian treasure can be seen in the Treasure House Hall The ancient and mediaeval colour painting expend our concepts for the ancient navigation around Dobruja's coasts. Town Museum[edit] The Town Museum can be found in the building of the local library. Materials, revealing the thousand-year old history of the town are displayed in its exposition. Evidence for the life of the people in the region since ancient times are represented here. A model of prehistoric cave-dwellings, many tools, guns, rifles and pistols from the War of Liberation, as well as ethnographic materials — clothing, finery, folk-style cloth, are also exhibited Ethnographic Museum[edit] The Ethnographic Museum represents an old house from the end of the 19th century that belonged to a rich family. Its interior reveals the customs and culture of the people inhabiting that part of the country; premises typical for Dobruja houses, tools from the culture and the daily round of the people. The building is surrounded by a garden full of mulberry trees, peonies and tulips. Churches[edit] There are two churches in the town both located in the town centre. The Church of Saint George was built in 1836 and the Dormition of the Theotokos Church in 1860. Both churches played an important role during the Ottoman rule and after the Liberation as educational and cultural centers. The old fountains[edit] These were 12 spring fountains situated along the valley to the port. A part of them were destroyed and the rest were restored recently. The great amount of spring water forms a small river. Culture[edit] Since 2004 the town has turned in one of the centres of musical life in Bulgaria. Kavarna has been the host to several rock and roll concerts. In 2005 the most popular band to play in the town's stadium was Deep Purple. The other notable performers were mostly legends of German rock and heavy metal music, such as Scorpions, Axel Rudi Pell, Gamma Ray, Masterplan and Destruction. On 27 August 2005 Accept, another German band, played here its last show with original lead vocalist Udo Dirkschneider. There is also a mural of Whitesnake singer David Coverdale. In 2006 saw the start of the Kaliakra Rock Fest - A Metal festival (renamed to Kavarna Rock Fest in 2010) including many metal bands . The same year followed the tradition with concerts of more metal bands as well as some pop and dance musicians. For example, Russian pop star Filipp Kirkorov sang there in September. In 2007, performers included Heaven and Hell, John Lawton Band, Manowar, Motörhead, Robert Plant, and Ronnie James Dio. The next year saw the return of Manowar within Kaliakra Rock Fest with a 5 hour attempt to set a world record for the longest heavy metal concert. The next two days Alice Cooper, Slayer and In Flames held concerts. In July 2009, Mötley Crüe headlined the rock-fest, with Scorpions, Blind Guardian and Dream Theater also participating. Sonata Arctica also performed in 2008 and 2011. The 2013 Volvo World Match Play Championship was held at the Thracian Cliffs Golf Course. International relations[edit] Twin towns – Sister cities[edit] Kavarna is twinned with: Honour[edit] Kavarna Cove in Livingston Island in the South Shetland Islands, Antarctica is named after Kavarna. Gallery[edit] Ronnie James Dio statue David Coverdale mural References[edit] - ^ a b c (English) Bulgarian National Statistical Institute - towns in 2009 - ^ a b c (English) „WorldCityPopulation“ - ^ a b c „pop-stat.mashke.org“ - ^ (Bulgarian) Bulgarian Academy of Sciences - ^ An Inventory of Archaic and Classical Poleis: An Investigation Conducted by The Copenhagen Polis Centre for the Danish National Research Foundation by Mogens Herman Hansen,2005,Index БakaлoB, ИcTopия Ha бълrapиTe, ToM 1, 2003, c. 457 - ^ ПeTъp HиkoлoB, CkBиpckиTe kHязe ПoлoBци-PoжиHoBckи — kлoH Ha диHacTияTa TepTep, online, retrieved 03-24-2007 - ^ "Podolsk sister cities". Translate.google.com. External links[edit] - Rock festival in Kavarna - Balchik - Bankya - Berkovitsa - Byala Slatina - Cherven Bryag - Chirpan - Elhovo - Etropole - Gotse Delchev - Harmanli - Ihtiman - Karnobat - Kavarna - Knezha - Kostinbrod - Kozloduy - Mezdra - Nesebar - Novi Iskar - Novi Pazar - Panagyurishte - Parvomay - Pavlikeni - Peshtera - Pomorie - Popovo - Provadia - Radnevo - Radomir - Rakovski - Razlog - Stamboliyski - Svilengrad - Aksakovo - Bansko - Belene - Belogradchik - Beloslav - Bobov Dol - Bozhurishte - Byala, Ruse Province - Chepelare - Devin - Devnya - Dolni Chiflik - Dryanovo - Dulovo - Elena - Elin Pelin - Galabovo - General Toshevo - Hisarya - Isperih - Kostenets - Kotel - Krichim - Krumovgrad - Kubrat - Kuklen - Levski - Lukovit - Lyaskovets - Lyubimets - Madan - Momchilgrad - Omurtag - Oryahovo - Perushtitsa - Pirdop - Rakitovo - Saedinenie - Septemvri - Simeonovgrad - Simitli - Slivnitsa - Sopot, Plovdiv Province - Sredets - Straldzha - Svoge - Tervel - Teteven - Topolovgrad - Tryavna - Tsarevo - Tutrakan - Tvarditsa - Varshets - Veliki Preslav - Yakoruda - Zlatitsa - Zlatograd - Aheloy - Apriltsi - Ardino - Batak - Batanovtsi - Belitsa - Belovo - Borovo - Bratsigovo - Bregovo - Breznik - Byala, Varna Province - Chernomorets - Dalgopol - Debelets - Dobrinishte - Dolna Banya - Dolna Mitropoliya - Dolna Oryahovitsa - Dolni Dabnik - Dospat - Dragoman - Dunavtsi - Dve Mogili - Dzhebel - Glodzhevo - Godech - Gulyantsi - Gurkovo - Hadzhidimovo - Ignatievo* - Iskar - Ivaylovgrad - Kableshkovo - Kalofer - Kameno - Kaspichan - Kilifarevo - Klisura - Kocherinovo - Koprivshtitsa - Kostandovo - Koynare - Kresna - Kran* - Krivodol - Kula - Laki - Letnitsa - Loznitsa - Maglizh - Malko Tarnovo - Marten - Mizia - Nedelino - Nikolaevo - Nikopol - Obzor - Opaka - Pavel Banya - Polski Trambesh - Pordim - Pravets - Primorsko - Rila - Roman - Rudozem - Sadovo - Sapareva Banya - Sarnitsa - Shabla - Shivachevo - Slavyanovo - Slivo Pole - Smyadovo - Sozopol - Strazhitsa - Strelcha - Sungurlare - Suvorovo - Sveti Vlas - Tran - Trastenik - Tsar Kaloyan - Ugarchin - Valchedram - Valchi Dol - Varbitsa - Vetovo - Vetren - Yablanitsa - Zavet - Zlataritsa - city status after the census of 01.02.2011: Ignatievo, Kran