http___en.wikipedia.org_wiki_Visual_arts_1.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 3.1 3.2 3.3 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 14.2 14.3 15.1 16.1 16.2 16.3 16.4 16.5 17.1 17.2 17.3 18.1 19.1 20.1 20.2 20.3 21.1 22.1 22.2 22.3 23.1 23.2 23.3 23.4 23.5 24.1 25.1 25.2 25.3 25.4 25.5 26.1 27.1 28.1 29.1 29.2 29.3 29.4 29.5 29.6 30.1 31.1 31.2 31.3 31.4 31.5 32.1 33.1 33.2 33.3 34.1 35.1 35.2 35.3 35.4 35.5 35.6 35.7 36.1 37.1 37.2 38.1 38.2 38.3 39.1 40.1 40.2 40.3 40.4 41.1 42.1 42.2 42.3 43.1 44.1 44.2 44.3 44.4 45.1 46.1 46.2 46.3 47.1 47.2 47.3 47.4 47.5 48.1 49.1 49.2 49.3 50.1 51.1 52.1 53.1 54.1 54.2 55.1 56.1 57.1 58.1 59.1 60.1 61.1 62.1 63.1 64.1 65.1 66.1 66.2 67.1 67.2 67.3 67.4 68.1 68.2 69.1 69.2 69.3 69.4 69.5 70.1 70.2 70.3 71.1 71.2 72.1 72.2 72.3 73.1 73.2 73.3 74.1 75.1 75.2 76.1 77.1 77.2 77.3 77.4 78.1 78.2 79.1 79.2 80.1 80.2 81.1 83.1 83.2 83.3 83.4 84.1 84.2 85.1 85.2 86.1 86.2 87.1 87.2 88.1
Изобразително изкуство Визуалните изкуства (на български се използва също и терминът изобразително изкуство) са художествени форми като керамика, рисуване, живопис, скулптура, гравюра, проектиране, занаяти, фотография, видео, кино и архитектура. Много художествени дисциплини (сценични изкуства, концептуално изкуство, текстилни изкуства) включват аспекти на изобразителното изкуство, както и изкуството на други видове. Също така включени в рамките на изобразителното изкуство[1] са приложните изкуства[2], като промишлен дизайн, графичен дизайн, моден дизайн, интериорен дизайн и декоративно изкуство.[3]Разграничението било подчертано от художници от Движението на изкуствата и занаятите, които оценили характерните за дадена област форми на изкуството като висши форми.[4] Училищата по изобразително изкуство правили разграничение между изобразителното изкуство и занаятите според които един занаятчия не може да се счита за практик в изкуствата. Засилващата се тенденция към привилегированата живопис и в по-малка степен към скулптурата, над другите изкуства е характерна черта на западното изкуство, както и в изкуството на Източна Азия. В двата региона живописта е било оставяна в най-високата степен на въображението на художника, а в най-отдалечените райони се разчитало най-вече на ръчния труд – в китайска живопис най-високо ценени били тези стилове на „учената живопис“, поне на теория практикувана от сръчни аматьори. Западната йерархия на жанровете отразява подобни нагласи. Съдържание - 1 Образование и обучение - 2 Рисунка - 3 Живопис - 4 Графично изкуство - 5 Фотография - 6 Изящно изкуство - 7 Приложно изкуство - 8 Литература Образование и обучение[редактиране | редактиране на кода] Обучение в изобразителното изкуство като цяло се преподавало под формата на система, включваща чирак и работилница. В Европа за повишаване на престижа на художника Ренесансовото движение създало академия за обучаващи се художници, а днес повечето училища по изкуствата обучават в три висши нива. Визуалните изкуства вече станали избираем предмет в повечето образователни системи. Рисунка[редактиране | редактиране на кода] Рисуването е средство за създаване на изображение, като използвате голямо разнообразие от инструменти и техники. Това обикновено включва прилагане на контури върху повърхност чрез прилагане на натиск от страна на средство за рисуване или преместване на средството по цяла повърхност с помощта на сухи средства като графитни моливи, мастило и перо, напоени четки, цветни восъчни моливи, въглени, пастели и маркери. Използват се и дигитални инструменти, които увеличават ефектите от тях. Основните техники, използвани в рисуването са: изчертаване на линия, щриховане, гравиране с напречни щрихи, произволно щриховане, надраскване, щриховане с точки и смесване. Художник, който е ненадминат в рисуването се нарича майстор на рисунъка. Рисуването датира най-малко от преди 16 000 години в Палеолитните пещерни изображения на животни, като например тези в Ласко във Франция и Алтамира в Испания. В Древен Египет рисунки с туш върху папирус, често изобразяващи хора са били използвани като модели за рисунка и скулптура. Рисунки върху гръцки вази, първоначално геометрични по-късно почнали да се изобразяват и човешки форми при черно-фигурната вазопис през 7в. пр. С по честото присъствие на хартията в Европа през 15в. рисуването е възприето от майстори като Сандро Ботичели, Рафаело, Микеланджело и Леонардо да Винчи, чиито рисунки се възприемат като рисунки със свои закони сами по себе си, а не като подготвителен етап за рисунка или скулптура. Живопис[редактиране | редактиране на кода] Живописта означава буквално практика на прилагане на пигмент идващ от носител (боя) и свързващ агент (лепило) към повърхност (поддръжка), като например хартия, платно или стена. За да се изяви изразителното и идейно намерение на практикуващия в художествен смисъл се използва живописта в комбинация с рисуване, композиция и или с други естетически фактори. Живописта се използва за изразяване на духовни мотиви и идеи, а обекти от този вид живопис варират в гама от произведения на изкуството, изобразяващи митологични фигури върху глинени съдове до творби от Сикстинската капела на самото човешко тяло. Произход и ранна история[редактиране | редактиране на кода] Подобно на рисунката, произхода на живопистта е документиран в пещери и по скални стени. Най-добрите примери са на 32 000 години, намиращи се в пещерите Шове и Ласко в Южна Франция. Картините по стените и таваните са на бизони, коне и елени са в нюансите на червеното, кафявото, жълтото и черното. Картини на човешки фигури могат да бъдат намерени в гробниците на Древен Египет. В големия храм на Рамзес II неговата кралица Нефертари е изобразен воден от Изида[6]. Древните гърци са допринесли за развитието на живописта, но много от техните творби били изгубени. Един от най-добрите останалите свидетелства е мозайка от битката при Иса в Помпей, която е била основана на гръцката живопис. Гръцкото и римско изкуство допринесли за византийското изкуство през 4в.пр.Хр., която установила традиция в иконописта. Ренесанс[редактиране | редактиране на кода] Отделно от илюстрованите ръкописи от монасите през Средновековието, следващия значителен принос към европейското изкуство идва от италианските ренесансови художници. Започвайки от Джото през 13в. до Леонардо да Винчи и Рафаело в началото на 16 век, това е най-богатият период в италианското изкуство като техниката на светлосянка е бил използвана, за да се създаде илюзията за триизмерно пространство[7]. Художниците в Северна Европа също били повлияни от италианската школа. Ян ван Ейк от Белгия, Питер Брьогел Стария от Холандия и Ханс Холбайн Младия от Германия са сред най-успешните художници на онези времена. Те са използвали техниката за остъкляване с масла за постигане на дълбочина и сияйност. Холандски майстори[редактиране | редактиране на кода] 17-ти век станал свидетел на появата на големите холандски майстори като всестранния Рембранд, който се е запомнил най-вече със своите портрети и библейски сцени, както и Вермеер със своите интериорни сцени на холандското битие. Барок[редактиране | редактиране на кода] Бароковата ера дошла след Ренесанса от края на 16 век до края на 17 век. Основните творци на барока включват Караваджо, който прави използването на тежкия стил тенебризъм. Петер Паул Рубенс е фламандски художник, който учил в Италия и работил за местните църкви в Антверпен, а също и нарисувал серия от картини за Мария ди Медичи. Анибале Карачи Карачи се повлиял от Сикстинската капела и създал жанра на илизионисткото рисуване на таван. Голяма част от развитието на Барока е повлияно от Протестантската Реформация и получилата се Контрареформация. Голяма част от това, което определя барока е драматичното осветяване на обектите и общите визуализации[8]. Импресионизъм[редактиране | редактиране на кода] Импресионизма започва във Франция през 19-ти век със свободно сдружение на артисти като Клод Моне, Пиер-Огюст Реноар и Пол Сезан, който внесъл нов свободен стил на рисуване с четка, избирайки изобразяването на реалистични сцени от съвременния живот навън, а не в студиото. Това било постигнато чрез нов израз на естетическите черти, изобразени чрез удари на четка и даващи впечатление за реалност. Те постигнаха интензивен цвят вибрации чрез използване чисти, смесени цветове и къси удари на четката, изобразяващи реалността. Импресионистичното движение повлияло на изкуството като динамика, движеща се през времето иприспособяваща се към новите открити техники и възприятие на изкуството. Вниманието към детайлите станало по-малко като приоритет за постигане, докато в същото време се увеличило изучаването на пристрастния поглед към пейзажите и природата за окото на художника.[9][10] Постимпресионизъм[редактиране | редактиране на кода] Към края на 19-ти век няколко млади художници довели импресионизма в напреднала фаза, като използвали геометрични форми и неестествени цветове за изобразяване емоции, стремеейки се към по-дълбок символизъм. От особено значение са Пол Гоген, който бил силно повлиян от азиатското, африканското и японското изкуство. Винсент ван Гог е холандец, който се преместил във Франция, където рисувал с ярки цве тове силната слънчева светлина на юг както и Тулуза-Лотрек, запомнен е с ярките си картини на нощния живот в района на Париж Монмартър[11]. Символизъм, експресионизъм и кубизъм[редактиране | редактиране на кода] Едвард Мунк е норвежки художник, разработел символичния си подход в края на 19-ти век, вдъхновен от френсия импресионист Мане. Картината му Писъкът (1893)е сред най-известните му работи като представя универсалната тревога на съвременния човек. Отчасти в резултат на влиянието от Мунк, германското движение на експресионистите произхожда от Германия в началото на 20-ти век от художници като Ернст Кирхнер и Ерих Хекел нарушили реалността за емоционален ефект. Успоредно с това стила, известен като кубизъм разработен във Франция като художниците се фокусирали върху обема и пространството на остри структури в рамките на композицията. Пабло Пикасо и Жорж Брак били водещите привърженици на движението на кубизма. Тук обектите са разделени, анализирани и повторно сглобени в абстрахирана форма. До 1920 кубизма се развил в сюрреализма чрез Дали и Магрит[12]. Графично изкуство[редактиране | редактиране на кода] Графичното изкуство е създаването за художествени цели на изображение върху матрица, която след това се прехвърля върху двуизмерна (плоска) повърхност с помощта на мастило (или друга форма на пигментация). Освен в случай на монотипия, същата матрица може да се използва за производство на много примери за печат. В исторически план основните техники (наричани медии) включват гравюра на дърво, линейно гравиране, ецване, литография и ситопечат, но има и много други, включително и съвременни дигитални техники. Отпечатъка се отпечатва върху хартия, а другите средства варират от плат и пергамент до по-модерни материали. Основните течения в графиката включват и тази на Япония (Укийо-е). Европейска история[редактиране | редактиране на кода] Произведенията на графиката в Западна Европа създадени преди 1830г. са известни като отпечатъците на старите майстори. В Европа от 1400г.пр.Хр. гравюра на дърво е бил използван за майсторски отпечатъци върху хартия като се използвали техники за печат, разработени във византийския и ислямски свят. Михаел Волгемут усъвършенствал немската гравюра на дърво през 1475, а холандеца Ерхард Рьових е първият, който използва напречното гравиране. В края на века Албрехт Дюрер довел западната гравюра върху дърво до етап, където станал надминат, повишавайки статута на гравирането върху дърво от едно блокче[13]. Произход и практика в Китай[редактиране | редактиране на кода] В Китай изкуството на графиката било разработено преди 1100 години като илюстрации със текст нарязани на дървени блокове за печат върху хартия. В начало изображенията били главно религиозни, но по време на династията Сонг художниците започнали да правят и пейзажи. По време на династията Мин (1368-1644) и Цин (1616-1911) техниката се усъвършенствала както при религиозните така и при художествените гравюри[14].[15] Развитие В Япония 1603-1867[редактиране | редактиране на кода] Печатането на дървени блокчета в Япония (японски: 木 版画, мока ханга) е техника, най-известна с използването й в стила укийо-е. Въпреки това е широко използвана и за отпечатване на книги през същия период. Печатането на дървени блокчета е било използвано в Китай в продължение на векове за отпечатване на книги, дълго преди появата на по-лесно подвижната техника за отпечатване, но през периода Едо (1603-1867) става широко приета в Япония изненадващо късно. Въпреки Моку ханга прилича на западната графика в някои отношения, тя значително се различава с това, че се използват мастила на водна основа (за разлика от западната графика, където се използват мастила на маслена основа ), което позволява получаването на широк спектър от ярки цветове, глазури и цветова прозрачност. Фотография[редактиране | редактиране на кода] Фотографията е процес на правене на снимки с помощта на действието на светлината. Светлината се отразява или се излъчва от обекти, които се заснемат върху фоточувствителни материали (филм) или се съхраняват в чип временно. Процесът се осъществява чрез механични затвори или по електронен път във времето чрез фотони в химическа преработка или чрез записващи устройства, известни като камери. Думата идва от гръцките думи φwςфос("светлина"), и Ypaφις графис ("писец", "четка") или Ypaφn графе, което заедно означава "рисуване със светлина" или "образ посредством линии" или "рисуване. Традиционно, продукт на фотографията е наречен снимка. Терминът снимка е съкращение. В цифровата фотография, терминът изображение е заместил думата снимка. (Терминът изображение е традиционнен в геометричната оптика.) Изящно изкуство[редактиране | редактиране на кода] Изящното изкуство се изразява чрез картини и скулптури. Те могат да се видят и закупят предимно от художествени галерии. То включва следните жанрове: - Живопис: - Графика: - Скулптура: - Фотография - Кино (пълнометражни и кратки филми, вкл. ТВ или уебсериали). - Анимация - Графичен дизайн (графичният дизайн е определян и като поддял на приложното изкуство). Приложно изкуство[редактиране | редактиране на кода] Приложното изкуство е предназначено за бита и включва: - дизайн (вкл. уебдизайн) - архитектура - дърворезба - текстил - керамика - различни видове сувенири Литература[редактиране | редактиране на кода] - Barnes, A. C., The Art in Painting, 3rd ed., 1937, Harcourt, Brace & World, Inc., NY. - Bukumirovic, D. Maga Magazinovic. Biblioteka Fatalne srpkinje knj. br. 4. Beograd: Narodna knj. - Fazenda, M. Between the pictorial and the expression of ideas: the plastic arts and literature in the dance of Paula Massano. - Gerón, C. Enciclopedia de las artes plásticas dominicanas: 1844-2000. 4th ed. Dominican Republic s.n.Oliver Grau (Ed.): MediaArtHistories. MIT-Press, Cambridge 2007. with Rudolf Arnheim, Barbara Stafford, Sean Cubitt, William Mitchell, Lev Manovich, Christiane Paul, Peter Weibel a.o. Rezensionen - Laban, R. The language of movement: a guidebook to choreutics. Boston: Plays. - La Farge, O. Plastic prayers: dances of the Southwestern Indians. - Restany, P. Plastics in arts. Paris, New York: N.p. - University of Pennsylvania. Plastics and new art. Philadelphia: The Falcon Pr. - ↑ An About.com article by art expert, Shelley Esaak: What Is Visual Art? - ↑ Different Forms of Art- Applied Art. Buzzle.com - ↑ „Centre for Arts and Design in Toronto, Canada“. - ↑ [Art History: Arts and Crafts Movement: (1861-1900). From World Wide Arts Resources. Art History: Arts and Crafts Movement: (1861-1900). From World Wide Arts Resources.] - ↑ History of Drawing. From Dibujos para Pintar. - ↑ History of Painting. From History World. - ↑ History of Renaissance Painting. From ART 340 Painting. - ↑ Rethinking the Baroque - ↑ [Impressionism. Webmuseum, Paris. Impressionism. Webmuseum, Paris.] - ↑ Post-Impressionism. Metropolitan Museum of Art - ↑ Modern Art Movements. Irish Art Encyclopedia. - ↑ The Printed Image in the West: History and Techniques. The Metropolitan Museum of Art. - ↑ Engraving in Chinese Art. From Engraving Review - ↑ The History of Engraving in China.
1.1 2.1 2.2 2.3 3.1 3.2 3.3 4.1 4.2 4.3 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 19.2 19.3 19.4 20.1 21.1 21.2 21.3 21.4 21.5 22.1 22.2 22.3 23.1 24.1 25.1 25.2 25.3 26.1 27.1 27.2 27.3 28.1 28.2 28.3 28.4 29.1 30.1 30.2 31.1 31.2 31.3 32.1 33.1 34.1 35.1 35.2 35.3 35.4 35.5 35.6 36.1 37.1 37.2 37.3 37.4 37.5 38.1 39.1 39.2 40.1 41.1 41.2 41.3 41.4 41.5 41.6 41.7 42.1 43.1 43.2 44.1 44.2 44.3 45.1 46.1 46.2 46.3 46.4 47.1 48.1 48.2 48.3 49.1 50.1 50.2 50.3 51.1 52.1 52.2 52.3 53.1 53.2 53.3 53.4 53.5 54.1 55.1 56.1 57.1 57.2 57.3 58.1 58.2 58.3 58.4 58.5 58.6 59.1 59.2 59.3 59.4 59.5 59.6 60.1 61.1 61.2 62.1 63.1 64.1 64.2 64.3 65.1 65.2 65.3 66.1 67.1 67.2 68.1 69.1 70.1 71.1 72.1 73.1 74.1 75.1 76.1 77.1 78.1 79.1 80.1 81.1 82.1 83.1 84.1 85.1 86.1 87.1 88.1 89.1 90.1 91.1 92.1 93.1 94.1 95.1 96.1 97.1 98.1 99.1 100.1 101.1 102.1 103.1 104.1 105.1 106.1 107.1 108.1 109.1 110.1 111.1 112.1 113.1 114.1 115.1 116.1 117.1 118.1 119.1 119.2 119.3 120.1 121.1 121.2 121.3 122.1 122.2 122.3 123.1 123.2 123.3 124.1 124.2 124.3 125.1 125.2 125.3 126.1 127.1 128.1 128.2 128.3 129.1 129.2 129.3 130.1 130.2 130.3 131.1 131.2 131.3 132.1 132.2 132.3 133.1 133.2 133.3 134.1 135.1 135.2 136.1 137.1 137.2 137.3 138.1 139.1 140.1 140.2 140.3 140.4 141.1 141.2 142.1 142.2 142.3 143.1 143.2 143.3 143.4 144.1 144.2 145.1 145.2 146.1 146.2 147.1 147.2 147.3 148.1 149.1 150.1 151.1
Visual arts The visual arts are art forms such as ceramics, drawing, painting, sculpture, printmaking, design, crafts, photography, video, filmmaking and architecture. Many artistic disciplines (performing arts, conceptual art, textile arts) involve aspects of the visual arts as well as arts of other types. Also included within the visual arts[1] are the applied arts[2] such as industrial design, graphic design, fashion design, interior design and decorative art.[3] The current usage of the term "visual arts" includes fine art as well as the applied, decorative arts and crafts, but this was not always the case. Before the Arts and Crafts Movement in Britain and elsewhere at the turn of the 20th century, the term 'artist' was often restricted to a person working in the fine arts (such as painting, sculpture, or printmaking) and not the handicraft, craft, or applied art media. The distinction was emphasized by artists of the Arts and Crafts Movement, who valued vernacular art forms as much as high forms.[4] Art schools made a distinction between the fine arts and the crafts, maintaining that a craftsperson could not be considered a practitioner of the arts. The increasing tendency to privilege painting, and to a lesser degree sculpture, above other arts has been a feature of Western art as well as East Asian art. In both regions painting has been seen as relying to the highest degree on the imagination of the artist, and the furthest removed from manual labour - in Chinese painting the most highly valued styles were those of "scholar-painting", at least in theory practiced by gentleman amateurs. The Western hierarchy of genres reflected similar attitudes. Contents - 1 Education and training - 2 Drawing - 3 Painting - 4 Printmaking - 5 Photography - 6 Computer art - 7 Plastic arts - 8 United States of America copyright definition of visual art - 9 See also - 10 References - 11 Bibliography - 12 External links Education and training[edit] Training in the visual arts has generally been through variations of the apprentice and workshop system. In Europe the Renaissance movement to increase the prestige of the artist led to the academy system for training artists, and today most train in art schools at tertiary levels. Visual arts have now become an elective subject in most education systems. (See also art education.) Drawing[edit] Drawing is a means of making an image, using any of a wide variety of tools and techniques. It generally involves making marks on a surface by applying pressure from a tool, or moving a tool across a surface using dry media such as graphite pencils, pen and ink, inked brushes, wax color pencils, crayons, charcoals, pastels, and markers. Digital tools that simulate the effects of these are also used. The main techniques used in drawing are: line drawing, hatching, crosshatching, random hatching, scribbling, stippling, and blending. An artist who excels in drawing is referred to as a draftsman or draughtsman. Drawing goes back at least 16,000 years to Paleolithic cave representations of animals such as those at Lascaux in France and Altamira in Spain. In ancient Egypt, ink drawings on papyrus, often depicting people, were used as models for painting or sculpture. Drawings on Greek vases, initially geometric, later developed to the human form with black-figure pottery during the 7th century BC.[5] With paper becoming common in Europe by the 15th century, drawing was adopted by masters such as Sandro Botticelli, Raphael, Michelangelo, and Leonardo da Vinci who sometimes treated drawing as an art in its own right rather than a preparatory stage for painting or sculpture.[6] Painting[edit] Painting taken literally is the practice of applying pigment suspended in a carrier (or medium) and a binding agent (a glue) to a surface (support) such as paper, canvas or a wall. However, when used in an artistic sense it means the use of this activity in combination with drawing, composition and, or, other aesthetic considerations in order to manifest the expressive and conceptual intention of the practitioner. Painting is also used to express spiritual motifs and ideas; sites of this kind of painting range from artwork depicting mythological figures on pottery to The Sistine Chapel to the human body itself. Origins and early history[edit] Like drawing, painting has its documented origins in caves and on rock faces. The finest examples, believed by some to be 32,000 years old, are in the Chauvet and Lascaux caves in southern France. In shades of red, brown, yellow and black, the paintings on the walls and ceilings are of bison, cattle, horses and deer. Paintings of human figures can be found in the tombs of ancient Egypt. In the great temple of Ramses II, Nefertari, his queen, is depicted being led by Isis.[7] The Greeks contributed to painting but much of their work has been lost. One of the best remaining representations is the mosaic of the Battle of Issus at Pompeii, which was probably based on a Greek painting. Greek and Roman art contributed to Byzantine art in the 4th century BC, which initiated a tradition in icon painting. The Renaissance[edit] Apart from the illuminated manuscripts produced by monks during the Middle Ages, the next significant contribution to European art was from Italy's renaissance painters. From Giotto in the 13th century to Leonardo da Vinci and Raphael at the beginning of the 16th century, this was the richest period in Italian art as the chiaroscuro technique was used to create the illusion of 3-D space.[8] Painters in northern Europe too were influenced by the Italian school. Jan van Eyck from Belgium, Pieter Bruegel the Elder from the Netherlands and Hans Holbein the Younger from Germany are among the most successful painters of the times. They used the glazing technique with oils to achieve depth and luminosity. Dutch masters[edit] The 17th century witnessed the emergence of the great Dutch masters such as the versatile Rembrandt who was especially remembered for his portraits and Bible scenes, and Vermeer who specialized in interior scenes of Dutch life. Baroque[edit] The Baroque started after the Renaissance, from the late 16th century to the late 17th century. Main artists of the Baroque included Caravaggio, who made heavy use of tenebrism. Peter Paul Rubens was a flemish painter who studied in Italy, worked for local churches in Antwerp and also painted a series for Marie de' Medici. Annibale Carracci took influences from the Sistine Chapel and created the genre of illusionistic ceiling painting. Much of the development that happened in the Baroque was because of the Protestant Reformation and the resulting Counter Reformation. Much of what defines the Baroque is dramatic lighting and overall visuals.[9] Impressionism[edit] Impressionism began in France in the 19th century with a loose association of artists including Claude Monet, Pierre-Auguste Renoir and Paul Cézanne who brought a new freely brushed style to painting, often choosing to paint realistic scenes of modern life outside rather than in the studio. This was achieved through a new expression of aesthetic features demonstrated by brush strokes and the impression of reality. They achieved intense colour vibration by using pure, unmixed colours and short brush strokes. The movement influenced art as a dynamic, moving through time and adjusting to new found techniques and perception of art. Attention to detail became less of a priority in achieving, whilst exploring a biased view of landscapes and nature to the artists eye.[10][11] Post-impressionism[edit] Towards the end of the 19th century, several young painters took impressionism a stage further, using geometric forms and unnatural colour to depict emotions while striving for deeper symbolism. Of particular note are Paul Gauguin, who was strongly influenced by Asian, African and Japanese art, Vincent van Gogh, a Dutchman who moved to France where he drew on the strong sunlight of the south, and Toulouse-Lautrec, remembered for his vivid paintings of night life in the Paris district of Montmartre.[12] Symbolism, expressionism and cubism[edit] Edvard Munch, a Norwegian artist, developed his symbolistic approach at the end of the 19th century, inspired by the French impressionist Manet. The Scream (1893), his most famous work, is widely interpreted as representing the universal anxiety of modern man. Partly as a result of Munch's influence, the German expressionist movement originated in Germany at the beginning of the 20th century as artists such as Ernst Kirschner and Erich Heckel began to distort reality for an emotional effect. In parallel, the style known as cubism developed in France as artists focused on the volume and space of sharp structures within a composition. Pablo Picasso and Georges Braque were the leading proponents of the movement. Objects are broken up, analyzed, and re-assembled in an abstracted form. By the 1920s, the style had developed into surrealism with Dali and Magritte.[13] Printmaking[edit] Printmaking is creating, for artistic purposes, an image on a matrix that is then transferred to a two-dimensional (flat) surface by means of ink (or another form of pigmentation). Except in the case of a monotype, the same matrix can be used to produce many examples of the print. Historically, the major techniques (also called media) involved are woodcut, line engraving, etching, lithography, and screenprinting (serigraphy, silkscreening) but there are many others, including modern digital techniques. Normally, the print is printed on paper, but other mediums range from cloth and vellum to more modern materials. Major printmaking traditions include that of Japan (ukiyo-e). European history[edit] Prints in the Western tradition produced before about 1830 are known as old master prints. In Europe, from around 1400 AD woodcut, was used for master prints on paper by using printing techniques developed in the Byzantine and Islamic worlds. Michael Wolgemut improved German woodcut from about 1475, and Erhard Reuwich, a Dutchman, was the first to use cross-hatching. At the end of the century Albrecht Dürer brought the Western woodcut to a stage that has never been surpassed, increasing the status of the single-leaf woodcut.[14] Chinese origin and practice[edit] In China, the art of printmaking developed some 1,100 years ago as illustrations alongside text cut in woodblocks for printing on paper. Initially images were mainly religious but in the Song Dynasty, artists began to cut landscapes. During the Ming (1368–1644) and Qing (1616–1911) dynasties, the technique was perfected for both religious and artistic engravings.[15][16] Development In Japan 1603-1867[edit] Woodblock printing in Japan (Japanese: 木版画, moku hanga) is a technique best known for its use in the ukiyo-e artistic genre; however, it was also used very widely for printing books in the same period. Woodblock printing had been used in China for centuries to print books, long before the advent of movable type, but was only widely adopted in Japan surprisingly late, during the Edo period (1603-1867). Although similar to woodcut in western printmaking in some regards, moku hanga differs greatly in that water-based inks are used (as opposed to western woodcut, which uses oil-based inks), allowing for a wide range of vivid color, glazes and color transparency. Photography[edit] Photography is the process of making pictures by means of the action of light. Light patterns reflected or emitted from objects are recorded onto a sensitive medium or storage chip through a timed exposure. The process is done through mechanical shutters or electronically timed exposure of photons into a chemical processing or digitizing devices known as cameras. The word comes from the Greek words φwς phos ("light"), and Ypaφις graphis ("stylus", "paintbrush") or Ypaφn graphê, together meaning "drawing with light" or "representation by means of lines" or "drawing." Traditionally, the product of photography has been called a photograph. The term photo is an abbreviation; many people also call them pictures. In digital photography, the term image has begun to replace photograph. (The term image is traditional in geometric optics.) Filmmaking[edit] Filmmaking is the process of making a motion-picture, from an initial conception and research, through scriptwriting, shooting and recording, animation or other special effects, editing, sound and music work and finally distribution to an audience; it refers broadly to the creation of all types of films, embracing documentary, strains of theatre and literature in film, and poetic or experimental practices, and is often used to refer to video-based processes as well. Computer art[edit] Visual artists are no longer limited to traditional art media. Computers have been used as an ever more common tool in the visual arts since the 1960s. Uses include the capturing or creating of images and forms, the editing of those images and forms (including exploring multiple compositions) and the final rendering and/or printing (including 3D printing). Computer art is any in which computers played a role in production or display. Such art can be an image, sound, animation, video, CD-ROM, DVD, video game, website, algorithm, performance or gallery installation. Many traditional disciplines are now integrating digital technologies and, as a result, the lines between traditional works of art and new media works created using computers have been blurred. For instance, an artist may combine traditional painting with algorithmic art and other digital techniques. As a result, defining computer art by its end product can be difficult. Nevertheless, this type of art is beginning to appear in art museum exhibits, though it has yet to prove its legitimacy as a form unto itself and this technology is widely seen in contemporary art more as a tool rather than a form as with painting. Computer usage has blurred the distinctions between illustrators, photographers, photo editors, 3-D modelers, and handicraft artists. Sophisticated rendering and editing software has led to multi-skilled image developers. Photographers may become digital artists. Illustrators may become animators. Handicraft may be computer-aided or use computer-generated imagery as a template. Computer clip art usage has also made the clear distinction between visual arts and page layout less obvious due to the easy access and editing of clip art in the process of paginating a document, especially to the unskilled observer. Plastic arts[edit] Plastic arts is a term, now largely forgotten, encompassing art forms that involve physical manipulation of a plastic medium by moulding or modeling such as sculpture or ceramics. The term has also been applied to all the visual (non-literary, non-musical) arts.[17][18] Materials that can be carved or shaped, such as stone or wood, concrete or steel, have also been included in the narrower definition, since, with appropriate tools, such materials are also capable of modulation.[citation needed] This use of the term "plastic" in the arts should not be confused with Piet Mondrian's use, nor with the movement he termed, in French and English, "Neoplasticism." Sculpture[edit] Sculpture is three-dimensional artwork created by shaping or combining hard and/or plastic material, sound, and/or text and or light, commonly stone (either rock or marble), clay, metal, glass, or wood. Some sculptures are created directly by finding or carving; others are assembled, built together and fired, welded, molded, or cast. Sculptures are often painted.[19] A person who creates sculptures is called a sculptor. Because sculpture involves the use of materials that can be moulded or modulated, it is considered one of the plastic arts. The majority of public art is sculpture. Many sculptures together in a garden setting may be referred to as a sculpture garden. United States of America copyright definition of visual art[edit] In the United States, the law protecting the copyright over a piece of visual art gives a more restrictive definition of "visual art". The following quote is from the Copyright Law of the United States of America- Chapter 1:[20] A “work of visual art” is — (1) a painting, drawing, print or sculpture, existing in a single copy, in a limited edition of 200 copies or fewer that are signed and consecutively numbered by the author, or, in the case of a sculpture, in multiple cast, carved, or fabricated sculptures of 200 or fewer that are consecutively numbered by the author and bear the signature or other identifying mark of the author; or (2) a still photographic image produced for exhibition purposes only, existing in a single copy that is signed by the author, or in a limited edition of 200 copies or fewer that are signed and consecutively numbered by the author. A work of visual art does not include — (A)(i) any poster, map, globe, chart, technical drawing, diagram, model, applied art, motion picture or other audiovisual work, book, magazine, newspaper, periodical, data base, electronic information service, electronic publication, or similar publication; (ii) any merchandising item or advertising, promotional, descriptive, covering, or packaging material or container; (iii) any portion or part of any item described in clause (i) or (ii); (B) any work made for hire; or (C) any work not subject to copyright protection under this title. See also[edit] - Art materials - Asemic writing - Avant-garde - Collage - Comics - Composition - Conceptual art - Contemporary art - Craft - Crowdsourcing creative work - Décollage - Decorative arts - Design - Eastern art history - Fine art - Found art - Graffiti - Graphic design - Handicraft - History of art - History of graphic design - History of film - History of painting - History of sculpture - Illustration - Installation art - Landscape art - Mail art - Mathematics and art - Media (arts) - Mixed media - Portraiture - Old master print - Recording medium - Sketch (drawing) - Sketchbook - Sound art - Textile arts - Video art References[edit] - ^ An About.com article by art expert, Shelley Esaak: What Is Visual Art? - ^ Different Forms of Art- Applied Art. Buzzle.com. Retrieved 11 Dec 2010. - ^ "Centre for Arts and Design in Toronto, Canada". - ^ Art History: Arts and Crafts Movement: (1861-1900). From World Wide Arts Resources. Retrieved 24 October 2009. - ^ History of Drawing. From Dibujos para Pintar. Retrieved 23 October 2009. - ^ Drawing. From History.com. Retrieved 23 October 2009. - ^ History of Painting. From History World. Retrieved 23 October 2009. - ^ History of Renaissance Painting. From ART 340 Painting. Retrieved 24 October 2009. - ^ https://www.ashgate.com/pdf/SamplePages/Rethinking_the_Baroque_Intro.pdf - ^ http://www.impressionism.org - ^ Impressionism. Webmuseum, Paris. Retrieved 24 October 2009 - ^ Post-Impressionism. Metropolitan Museum of Art. Retrieved 25 October 2009. - ^ Modern Art Movements. Irish Art Encyclopedia. Retrieved 25 October 2009. - ^ The Printed Image in the West: History and Techniques. The Metropolitan Museum of Art. Retrieved 25 October 2009. - ^ Engraving in Chinese Art. From Engraving Review. Retrieved 23 October 2009. - ^ The History of Engraving in China. From ChinaVista. Retrieved 25 October 2009. - ^ ART TERMINOLOGY at KSU[dead link] - ^ "Merriam-Webster Online (entry for "plastic arts")". Merriam-webster.com. - ^ Gods in Color: Painted Sculpture of Classical Antiquity September 22, 2007 Through January 20, 2008, The Arthur M. Sackler Museum - ^ "Copyright Law of the United States of America- Chapter 1 (101. Definitions)". Copyright.gov. Bibliography[edit] - Barnes, A. C., The Art in Painting, 3rd ed., 1937, Harcourt, Brace & World, Inc., NY. - Bukumirovic, D. (1998). Maga Magazinovic. Biblioteka Fatalne srpkinje knj. Beograd: Narodna knj. - Fazenda, M. J. (1997). Between the pictorial and the expression of ideas: the plastic arts and literature in the dance of Paula Massano. Enciclopedia de las artes plásticas dominicanas: 1844-2000. 4th ed. Dominican Republic s.n. - Oliver Grau (Ed.): MediaArtHistories. MIT-Press, Cambridge 2007. with Rudolf Arnheim, Barbara Stafford, Sean Cubitt, William Mitchell, Lev Manovich, Christiane Paul, Peter Weibel a.o. Rezensionen The language of movement: a guidebook to choreutics. Boston: Plays. - La Farge, O. (1930). Plastic prayers: dances of the Southwestern Indians. Plastics in arts. Paris, New York: N.p. - University of Pennsylvania. Plastics and new art. Philadelphia: The Falcon Pr. External links[edit] - the-artists.org - modern and contemporary visual artists. - ArtLex - online dictionary of visual art terms. - Art History Timeline by the Metropolitan Museum of Art.