http___en.wikipedia.org_wiki_St._John_of_the_Cross_3.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 3.1 4.1 5.1 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 7.1 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 8.6 8.7 8.8 9.1 10.1 10.2 10.3 10.4 10.5 10.6 10.7 10.8 10.9 10.10 10.11 10.12 11.1 12.1 12.2 13.1 13.2 13.3 14.1 14.2 14.3 14.4 14.5 14.6 14.7 14.8 14.9 14.10 14.11 15.1 15.2 15.3 15.4 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1
Йоан Кръстни Свети Йоан Кръстни (на испански: San Juan de la Cruz) (24 юни 1542 г. – 14 декември 1591 г.) е испански мистик, поет, теолог и католически реформатор. Заедно със Света Тереза Авилска той се счита за основател на ордена на Босите кармелити. Както поезията му, така и творбите му за растежа на душата са считани за върховно постижение на испанската мистична литература и едно от върховните постижения на испанската литература като цяло. Обявен е за един от тридесет и тримата Учители на църквата. Съдържание Живот[редактиране | редактиране на кода] Ранни години[редактиране | редактиране на кода] Йоан Кръстни е роден под името Хуан де Йепес Алварез в семейство на покръстени евреи в малкото село Фонтиверос, близо до Авила. Баща му умира докато той е малък и заедно с двамата си по-възрастни братя и майка си Йоан живее в бедност и се мести в различни кастилски села, последното от които е Медина дел Кампо, където отива през 1551 г. Там той работи в болница и учи хуманитарни науки в Йезуитското училище от 1559 до 1563 г. На 24 февруари 1563 г. влиза като послушник в Кармелитския орден, а на следващата година е приет за негов пълноправен член и се мести в Саламанка, където изучава теология и философия в университета Сан Андрес. Тамошният преподавател по изучаване на Библията Луис де Леон е направил противоречив превод на Песен на песните на испански (превеждането на Библията на говорим език по онова време е било забранено в Испания), който може да е повлиял творчеството му. Работа с Тереза Авилска[редактиране | редактиране на кода] През 1567 г. Йоан е ръкоположен за свещеник и се среща с харизматичната Света Тереза Авилска, която го убеждава в да отложи обмисленото си присъединяване към Картузианския орден, който насърчава уединеното съзерцание, за да се включи в нейните проекти за реформиране на Кармелитския орден. На 28 ноевмри 1568 г. той започва реформаторската си работа в Дуруело заедно с брат Антонио и градчето се превръща в религиозен център. Йоан работи като помощник на Св. Тереза до 1577 г., основавайки манастири из Испания и участвайки в тяхното управление. Реформите срещат съпротива и Св. Тереза дори не е допусната в някои манастири. Нейните и на Йоан последователи се отличават от нереформираните кармелити като се назовават „боси“, за разлика от „обутите“ кармелити. Затвор, писане и смърт[редактиране | редактиране на кода] В нощта на 3 срещу 4 декември 1577 г. Йоан Кръстни е затворен от висшестоящи служители на Кармелитския орден заради опитите му да реформира ордена и отказа му да си тръгне и е хвърлен в затвор в Толедо, където е държан в малка задушлива килия, едва достатъчна да побере тялото му и поне веднъж седмично е бичуван пред общността. На 15 август 1578 г. той успява да избяга през малък прозорец на съседна на килията му стая (на предния ден успява да изкърти пантите на вратата, свързваща двете помещения). В затвора Йоан Кръстни успява да съчини голяма част от най-известната си поема Духовна песен. Хартията за писане му е подавана от един от калугерите, които охраняват килията му. След бягството си той продължава да основава манастири за новия орден на Босите кармелити, който основава заедно със Света Тереза Авилска. Умира на 14 декември 1591 г. Творбите му са публикувани за първи път през 1618 г. През 1726 г. Йоан Кръстни е канонизиран от папа Бенедикт XIII. През 1926 г. папа Пий XI го обявява за Учител на църквата. Англиканската църква го почита заедно с Католическата на 14 декември. Литературни творби[редактиране | редактиране на кода] Свети Йоан Кръстни е считан за един от най-великите поети на испански език. Въпреки че събраната му поезия наброява по-малко от 2500 стиха, две от творбите му, Духовна песен (Cántico espiritual) и Тъмната нощ на душата (Noche oscura del alma) се считат за едни от най-добрите поетични произведения на испански език, както заради стилистичната си гледна точка, така и заради богатия си символизъм и образност. Духовна песен е еклога, в която булката (символизираща душата) търси младоженеца (представляващ Исус Христос) и е разтревожена от това, че го е загубила. И двамата са изпълнени с радост, когато се събират. Творбата може да се разгледа като испанска версия в свободна форма на Песен на песните. Тъмната нощ на душата разказва за пътешествието на душата от телесния ѝ дом до единението ѝ с Бог. Тази книга е класическо произведение на християнската мистика. Душата пътува през нощта, която символизира трудностите и бедите, които среща в откъсването си от света и достигането на светлината на единение със Създателя. Душата преминава през няколко стъпала, които са описани в последователни строфи. Основната идея на поемата е за страданията, които хората понасят, търсейки растеж към духовна зрялост и единение с Бог. Година след написването на поемата, през 1586 г., Йоан Кръстни пише коментар, обясняващ поемата стих по стих. Поемата е разделена на две книги, които отразяват двете фази на тъмната нощ. Първата е пречистване на сетивата. Втората фаза е по-интензивна от двата етапа и това е пречистване на духа, което се среща по-рядко, отколкото първия етап. Тъмната нощ на душата допълнително описва десет стъпки по стълбата на мистична любов, преди това описани от Свети Тома от Аквино и частично от Аристотел. Йоан Кръстни пише този шедьовър когато е хвърлен в затвора от неговите събратя кармилити, които се противопоставят на реформата на Ордена. Свети Йоан също пише четири трактата по мистична теология. Изкачване на планинатата Кармил (Subida Del Monte Carmelo) е систематично изучаване на аскетичния стремеж на душата, която търси съвършено единство, Бог, и мистичните събития, които я съпътстват. Живият пламък на любовта (Llama de amor viva) описва с по-голяма интимност отклика на душата на Божествената любов. Заедно със неговите Сказания за светлината и любовта (Dichos de Luz y Amor) и творбите на Тереза Авилска, тези творби са най-важните мистични произведения на испански език и дълбоко са повлияли на по-късни духовни писатели по целия свят. Преводи на български език[редактиране | редактиране на кода] - Максими и размисли, София, 1998 - Тъмната нощ, София, 2008 - Максими и духовни съвети, София 2008 - Изкачване на планината Кармил, София 2011 - Духовна песен, София 2013 Външни връзки[редактиране | редактиране на кода]
1.1 2.1 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 3.6 3.7 4.1 5.1 6.1 6.2 6.3 6.4 7.1 7.2 7.3 7.4 8.1 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 10.1 10.2 10.3 11.1 12.1 13.1 13.2 13.3 13.4 13.5 13.6 14.1 15.1 15.2 15.3 15.4 16.1 17.1 18.1 18.2 19.1 19.2 20.1 20.2 20.3 20.4 20.5 20.6 21.1 22.1 22.2 22.3 22.4 22.5 22.6 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1 32.1 33.1 34.1 35.1 36.1 36.2 37.1 38.1 39.1 39.2 40.1 41.1 42.1 43.1 43.2 43.3 44.1 45.1 45.2 45.3 46.1 46.2 46.3 46.4 47.1 47.2 48.1 49.1 50.1 51.1 52.1 53.1 54.1 55.1 56.1 57.1 58.1 59.1 60.1 61.1 62.1 63.1 64.1 65.1 66.1 67.1 68.1 69.1 70.1 71.1 72.1 73.1 74.1 75.1 76.1 77.1 78.1 79.1 80.1 81.1 82.1 83.1 84.1 85.1 86.1 87.1 88.1 89.1 90.1 91.1 92.1 93.1 94.1 95.1 96.1 97.1 98.1 99.1 100.1 101.1 102.1 103.1 104.1 105.1 106.1 107.1 108.1 109.1 110.1 111.1 112.1 113.1 114.1 115.1 116.1 117.1 118.1 119.1 120.1 121.1
John of the Cross John of the Cross (San Juan de la Cruz) (24 June 1542 – 14 December 1591), born Juan de Yepes Álvarez, was a major figure of the Counter-Reformation, a Spanish mystic, Catholic saint, Carmelite friar and priest, born at Fontiveros, Old Castile. Saint John of the Cross was a reformer of the Carmelite Order and is considered, along with Saint Teresa of Ávila, as a founder of the Discalced Carmelites. He is also known for his writings. Both his poetry and his studies on the growth of the soul are considered the summit of mystical Spanish literature and one of the peaks of all Spanish literature. He was canonized as a saint in 1726 by Pope Benedict XIII. He is one of the thirty-three Doctors of the Church. When his feast day was inserted into the General Roman Calendar in 1738, it was assigned at first to 24 November, since his date of death was impeded by the then existing octave of the Feast of the Immaculate Conception. This obstacle was removed in 1955 and in 1969 his feast day was moved to his date of death, 14 December. [edit] Life [edit] Early life and education St. John was born by the name of Juan de Yepes Álvarez[1] into a Jewish converso family in a small community near Ávila.[2] His father died when he was young, and so John, his two older brothers and his widowed mother struggled with poverty, moving around and living in various Castilian villages, with the last being Medina del Campo, to which he moved in 1551.[3] There he worked at a hospital and studied the humanities at a Society of Jesus (Jesuit) school from 1559 to 1563. The Society of Jesus was a new organization at the time, having been founded a few years earlier by the Spanish St. Ignatius Loyola. On 24 February 1563 he entered the Carmelite order, adopting the name Fr. Juan de Santo Matía. The following year (1564) he professed as a Carmelite (was promoted from novice status) and moved to Salamanca, where he studied theology and philosophy at the University and at the Colegio de San Andrés. This stay would influence all his later writings, as Fray Luis de León taught biblical studies (Exegesis, Hebrew and Aramaic) at the University. León was one of the foremost experts in Biblical Studies then and had written an important and controversial translation of the Song of Songs into Spanish. (Translation of the Bible into the vernacular was not allowed then in Spain.) [edit] Priesthood and association with Saint Teresa of Avila John was ordained a priest in 1567, and then indicated his intent to join the strict Carthusian order, which appealed to him because of its encouragement of solitary and silent contemplation. Before this, however, he travelled to Medina del Campo, where he met the charismatic Teresa de Jesús. She immediately talked to him about her reformation projects for the Carmelite order, and asked to delay his entry into the Carthusians. The following year, on 28 November, he started this reformation at Duruelo together with Fr. Antonio de Jesús de Heredia, and the originally small and impoverished town of Duruelo became a center of religion. John, still in his 20s, continued to work as a helper of Teresa until 1577, founding monasteries around Spain and taking active part in their government. These foundations and the reformation process were resisted by a great number of Carmelite friars, some of whom felt that Teresa's version of the order was too strict. Some of these opponents would even try to bar Teresa from entering their convents. The followers of Juan de la Cruz and Teresa de Jesús differentiated themselves from the non-reformed communities by calling themselves the "discalced", i.e., barefoot, and the others the "calced" Carmelites. [edit] Imprisonment, writings, torture, death and recognition On the night of 2 December 1577, John was taken prisoner by his superiors in the calced Carmelites, who had launched a counter-program against John and Teresa's reforms. John had refused an order to return to his original house, on the basis that his reform work had been approved by the Spanish Nuncio, a higher authority than John's direct superiors in the calced Carmelites.[4] John was jailed in Toledo, where he was kept under a brutal regimen that included public lashing before the community at least weekly, and severe isolation in a tiny stifling cell barely large enough for his body. He managed to escape nine months later, on 15 August 1578, through a small window in a room adjoining his cell. (He had managed to pry the cell door off its hinges earlier that day). In the meantime, he had composed a great part of his most famous poem Spiritual Canticle during this imprisonment; his harsh sufferings and spiritual endeavours are then reflected in all of his subsequent writings. The paper was passed to him by one of the friars guarding his cell.[5] After returning to a normal life, he went on with the reformation and the founding of monasteries for the new Discalced Carmelite order, which he had helped found along with his fellow St. Teresa de Ávila. He died on 14 December 1591, of erysipelas. His writings were first published in 1618, and he was canonized by Benedict XIII in 1726. In 1926, he was declared a Doctor of the Church by Pope Pius XI. When inserted into the Roman Catholic calendar of saints in 1738, his feast day was assigned to 24 November.[6] Pope Paul VI moved it to the dies natalis (birthday to heaven) of the saint, 14 December.[7] The Church of England commemorates him as a "Teacher of the Faith" on the same date. [edit] Literary works St. John of the Cross is considered one of the foremost poets in the Spanish language. Although his complete poems add up to fewer than 2500 verses, two of them—the Spiritual Canticle and Dark Night of the Soul are widely considered masterpieces of Spanish poetry, both for their formal stylistic point of view and their rich symbolism and imagery. The Spiritual Canticle is an eclogue in which the bride (representing the soul) searches for the bridegroom (representing Jesus Christ), and is anxious at having lost him; both are filled with joy upon reuniting. It can be seen as a free-form Spanish version of the Song of Songs at a time when translations of the Bible into the vernacular were forbidden. Dark Night of the Soul (from which the spiritual term takes its name) narrates the journey of the soul from her bodily home to her union with God. It happens during the night, which represents the hardships and difficulties she meets in detachment from the world and reaching the light of the union with the Creator. There are several steps in this night, which are related in successive stanzas. The main idea of the poem can be seen as the painful experience that people endure as they seek to grow in spiritual maturity and union with God. A year after writing this poem, in 1586 he wrote a commentary on Dark Night of the Soul with the same title. This commentary explains the meaning of the poem verse by verse. St. John also wrote four treatises on mystical theology, two treatises concerning the two poems above, which set out to explain the true meaning of the poems verse by verse and even word by word. The third work, Ascent of Mount Carmel is a more systematic study of the ascetical endeavour of a soul looking for perfect union, God, and the mystical events happening along the way. A four stanza work, Living Flame of Love describes a greater intimacy, as the soul responds to God's love. These, together with his Dichos de Luz y Amor, or "Sayings of Light and Love," and St. Teresa's writings, are the most important mystical works in Spanish, and have deeply influenced later spiritual writers all around the world. Among these can be named T. S. Eliot, Thérèse de Lisieux, Edith Stein (Teresa Benedicta of the Cross), and Thomas Merton. John has also influenced philosophers (Jacques Maritain), theologians (Hans Urs von Balthasar), pacifists (Dorothy Day, Daniel Berrigan, and Philip Berrigan) and artists (Salvador Dalí). Pope John Paul II wrote his theological dissertation on the mystical theology of Saint John of the Cross. [edit] See also - Book of the First Monks - Byzantine Discalced Carmelites - Calendar of saints (Church of England) - Carmelite Rule of St. Albert - Christian Meditation - Constitutions of the Carmelite Order - Miguel Asín Palacios - Saint Raphael Kalinowski, the first friar to be canonized (in 1991 by Pope John Paul II) in the Order of Discalced Carmelites since Saint John of the Cross - Spanish Renaissance literature - Secular Order of Discalced Carmelites [edit] Books - Dark Night of the Soul: A Masterpiece in the Literature of Mysticism (Translated and Edited by E. Allison Peers), Doubleday, 1959. - The Poems of Saint John of the Cross (English Versions and Introduction by Willis Barnstone), Indiana University Press, 1968, revised 2nd ed. New Directions, 1972. - Dark Night Of The Soul, Saint John of The Cross (Translated by Mirabai Starr), Riverhead Books, New York, 2002, ISBN 1-57322-974-1 - Poems of St John of The Cross (Translated and Introduction by Kathleen Jones), Burns and Oates, Tunbridge Wells, Kent, UK, 1993, ISBN 0-86012-210-7 - The Collected Works of St John of the Cross (Eds. Kavanaugh and O. Rodriguez), Washington DC, 1964 [edit] Further reading - Sr. Pascale-Dominique Nau, When God Speaks: Lectio Divina in Saint John of the Cross and the Ladder of Monks (Rome: Lulu.com, 2011) [edit] References - ^ Rodriguez, Jose Vincente, Biographical Narrative. God Speaks in the Night. The Life, Times, and Teaching of St. John of the Cross, Washington D.C.: ICS Publications, 1991, p. 3 - ^ Norman Roth, Conversos, Inquisition, and the Expulsion of the Jews from Spain, Madison, WI: The University of Wisconsin Press, 1995, pp. 157, 369 - ^ Matthew, Iain (1995). The Impact of God, Soundings from St John of the Cross.. Hodder & Stoughton. - ^ Bennedict Zimmermann. "Ascent of Mt Carmel , introductory essay THE DEVELOPMENT OF MYSTICISM IN THE CARMELITE ORDER". Thomas Baker and Internet Archive. http://www.archive.org/details/ascentofmountcar00johnuoft. - ^ Dark night of the soul. Translation by Mirabai Starr. - ^ Calendarium Romanum (Libreria Editrice Vaticana, 1969), p. 110 - ^ Calendarium Romanum (Libreria Editrice Vaticana, 1969), p. 146 [edit] External links - Catholic Encyclopedia on John of the Cross - Works by or about John of the Cross in libraries (WorldCat catalog) - The Metaphysics of Mysticism: The Mystical Philosophy of Saint John of the Cross Biography of St. John of the Cross - Christian Classics Ethereal Library: St. John of the Cross - Thomas Merton on St. John of the Cross - Lectio divina and St John of the Cross - The Life and Miracles of St. John of the Cross, Doctor and Confessor of the Church - Verse-translation of The Dark Night of the Soul at Poems Found in Translation - St. Gregory the Great - St. Ambrose - St. Augustine - St. Jerome - St. John Chrysostom - St. Basil - St. Gregory Nazianzus - St. Athanasius of Alexandria - St. Cyril of Alexandria - St. Cyril of Jerusalem - St. John Damascene - St. Bede the Venerable - St. Ephrem - St. Thomas Aquinas - St. Bonaventure - St. Anselm - St. Isidore - St. Peter Chrysologus - St. Leo the Great - St. Peter Damian - St. Bernard of Clairvaux - St. Hilary of Poitiers - St. Alphonsus Liguori - St. Francis de Sales - St. Peter Canisius - St. John of the Cross - St. Robert Bellarmine - St. Albertus Magnus - St. Anthony of Padua - St. Lawrence of Brindisi - St. Teresa of Ávila - St. Catherine of Siena - St. Thérèse of Lisieux - St. John of Ávila - 1542 births - 1591 deaths - People from the Province of Ávila - Spanish hermits - Christian mystics - Christian theologians - Spanish saints - Spanish Roman Catholic saints - Spanish Roman Catholic priests - Doctors of the Church - Catholic spirituality - Founders of Roman Catholic religious communities - Counter-Reformation - Roman Catholic theologians - Carmelite spirituality - Spanish escapees - Spanish writers - Spanish Catholic poets - Roman Catholic writers - 16th-century Spanish people - 16th-century Roman Catholic priests - 16th-century Christian saints - Renewers of the church - University of Salamanca alumni - Conversos - Burials in Spain - Anglican saints - Discalced Carmelite Order - Incorrupt saints