http___en.wikipedia.org_wiki_Italo_Gariboldi_2.xml
1.1 2.1 2.2 3.1 4.1 5.1 5.2 6.1 6.2 6.3 6.4 7.1 8.1 9.1 9.2 9.3 10.1 10.2 10.3 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1
Итало Гариболди Итало Гариболди (20 април 1879 - 9 февруари 1970) е генерал в италианската кралска армия (Regio Esercito), преди и по време на Втората световна война. Роден е в Лоди, Италия. В периода между двете световни войни, Гариболди постепенно се издига във йерархията, заемайки различни постове в командните структури на различни полкове и бригади. Военна кариера[редактиране | edit source] През 1935 г., по време на Втората итало-абисинска война, той поема командването на 30-а пехотна дивизия „Сабауда“, намираща се на северния фронт. Дивизията е част от 1-и корпус, разположен в Еритрея. От 1939 до 1941 г., Гариболди е командир на армия към Върховното командване на Северна Африка на маршал Итало Балбо. В Италианска Либия той командва първо 5-а армия, която е разположена на границата с френското владение Тунис. След капитулацията на Франция е главнокомандващ на 10-а армия - на границата с Египет, след като тя на практика e унищожена по време на операция „Компас“ и се налага да се попълни с хора и части от 5-а армия. По-късно, през 1941 г., е повишен в генерал-губернатор на Либия, като наследява на поста маршал Родолфо Грациани. От 1942 до 1943 г. е главнокомандващ на италианската 8-а армия на Източния фронт, до унищожението ѝ в битката при Сталинград. След капитулацията на Италия[редактиране | edit source] Гариболди е в Италия, когато крал Виктор Емануил III и маршал Пиетро Бадолио свалят от власт диктатора Бенито Мусолини и подписват примирие със Съюзниците. Като много други италиански военни, той е пленен от германците. През 1944 г. е осъден на смърт като предател. По-късно, Гариболди е освободен от затвора от съюзническите сили. Умира на 90-годишна възраст в Рим. Неговият син, Марио Гариболди, тръгва по стъпките на баща си във военното поприще. Заемани постове[редактиране | edit source] - Началник-щаб на 77-а дивизия - 1919 г. - Командир на 26-и полк - 1926 г. - Командир на 5-а бригада - 1931 - Командир на 30-а пехотна дивизия „Сабауда“ в Етиопия - 1935 и 1936 г. - Главнокомандващ на 5-а армия в Триполитания - от 1939 до 1941 г. - Главнокомандващ на 10-а армия в Киренайка - 1941 г. - Генерал-губернатор на Италианска Либия - 1941 г. - Главнокомандващ на 8-а италианска армия в южна Русия - 1942 и 1943 г.
1.1 2.1 2.2 2.3 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 7.2 7.3 8.1 9.1 9.2 9.3 9.4 10.1 10.2 11.1 11.2 11.3 12.1 13.1 13.2 14.1 15.1 15.2 15.3 16.1 16.2 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1 29.2 29.3
Italo Gariboldi Italo Gariboldi (20 April 1879 – 3 February 1970) was a senior officer in the Italian Royal Army (Regio Esercito) before and during World War II. He was also a recipient of the Knight's Cross of the Iron Cross (German: Ritterkreuz des Eisernen Kreuzes). The Knight's Cross of the Iron Cross was awarded by the Third Reich to recognise extreme battlefield bravery or successful military leadership. [edit] Biography Gariboldi was born in Lodi, Lombardy. From the end of World War I and through the interwar Period, Gariboldi rose in the ranks and held various staff, regimental, and brigade level commands. [edit] Abyssinia In 1935, Gariboldi commanded the 30th Infantry Division "Sabauda" on the northern front during the Second Italo-Abyssinian War. His division was part of the I Corps based in Eritrea. After Italy defeated Ethiopia (Abyssinia) in 1936, Eritrea, Ethiopia, and Italian Somaliland were joined to form the colony of Italian East Africa. [edit] North Africa From 1939 to 1941, Gariboldi was an army commander in Marshal Italo Balbo's "Supreme Command - North Africa." When Italy declared war, Gariboldi commanded the Italian Fifth Army which was on the border with French Tunisia. He ultimately commanded both armies located in Libya. After the Battle of France ended, the Fifth Army became a source of men, parts, and supply for the Italian Tenth Army on the border with Egypt. In December 1940, when the British launched Operation Compass, Gariboldi was in temporary command of the Tenth Army because General Mario Berti was on sick leave. Ultimately, he was given command of the Tenth Army after it was virtually destroyed and Berti's replacement, General Giuseppe Tellera was killed in action. On 25 March 1941, Gariboldi was promoted to Governor-General of Libya and replaced Marshal Rodolfo Graziani. By 19 July, Gariboldi himself was relieved because of his alleged lack of cooperation with Rommel. General Ettore Bastico took his place. [edit] Russia From 1942 to 1943, Gariboldi commanded the Italian Army in Russia (Armata Italiana in Russia, or ARMIR, or Italian 8th Army). He was in command of the Italian Army in Russia during the destruction of that army during the Battle of Stalingrad. [edit] Italy In 1943, Gariboldi was in Italy when King Victor Emmanuel III and Marshal Pietro Badoglio ousted dictator Benito Mussolini and then signed an armistice with the Allies. Like many members of the Italian military, Gariboldi was made a prisoner of war (POW) by the Germans. In 1944, he was condemned to death as traitor. Later in 1944, Gariboldi was released from prison by the Allies. He died in Rome in 1970. His son, Mario Gariboldi, followed his father in a military career. [edit] Military offices held - Chief of Staff of the 77th Division - 1919 - Commanding Officer of the 26th Regiment - 1926 - Commanding Officer of the 5th Brigade - 1931 - Commander of the 30th Infantry Division "Sabauda," Ethiopia - 1935 to 1936 - Commander of the 5th Army, Tripolitania - 1939 to 1941 - Commander of the 10th Army, Cyrenaica - 1941 - Governor-General of Italian Libya - 1941 - Commander of Italian Army in Russia, southern Russia - 1942 to 1943 [edit] See also [edit] References - Fellgiebel, Walther-Peer. Die Träger des Ritterkreuzes des Eisernen Kreuzes 1939-1945. Friedburg, Germany: Podzun-Pallas, 2000.