http___en.wikipedia.org_wiki_Inter-Parliamentary_Union_3.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 3.1 3.2 3.3 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 17.2 17.3 17.4 17.5 17.6 17.7 18.1 18.2 18.3 18.4 18.5 18.6 18.7 18.8 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1 32.1 32.2 32.3 32.4 32.5 33.1 33.2 33.3 33.4 34.1 34.2 34.3 35.1 36.1 37.1 38.1 39.1 40.1 40.2 40.3 40.4 41.1 41.2 41.3 41.4 42.1 43.1 43.2 43.3 44.1 45.1 46.1 46.2 47.1 48.1 48.2 48.3 49.1 50.1 50.2 51.1 52.1 52.2 52.3 53.1 54.1 55.1 56.1 57.1 58.1 59.1 60.1 61.1 62.1 63.1 64.1 65.1 66.1 67.1 68.1 69.1 70.1 71.1 72.1 73.1 74.1 75.1 75.2 76.1 77.1 77.2 78.1 79.1 80.1 81.1 82.1 83.1 85.1 86.1 87.1 88.1 89.1 90.1 91.1 92.1 93.1
Интерпарламентарен съюз Интерпарламентарният съюз (на френски: „ L 'Union interparlementaire “ или (UIP)) е международна организация (междупарламентарен съюз) със седалище в Женева. Основан по време на Световното изложение в Париж през 1889 от Уилям Рандъл Кримър, Великобритания и Фредерик Паси, Франция, с цел разработване на предложения за международен арбитраж и разоръжаване. Интерпарламентарният съюз е от най-старите международни институции с политически характер. Съюзът насърчава мира и международния арбитраж. Както поставя основата на институционалното и многостранно сътрудничество,така също призовава за създаването на подобни институции на правителствено равнище, ООН. Интерпарламентарният съюз допринася за създаването на Постоянен Арбитражен Съд в Хага. Съюзът работи в тясно сътрудничество с ООН, като споделят целите и усилията. Също така си сътрудничи с регионални интерпарламентарни организации и международни организации, междуправителствени и неправителствени , с които споделят еднакви идеали. Към Януари 2013г. в Интерпарламентарният съюз членуват 162 страни членки и 10 Асоциирани членове. Съдържание История[редактиране | edit source] През годините осем Нобелови награди за мир се присъждат на ръководители на Интерпарламентарния Съюз: - 1901: Фредерик Паси, Франция - 1902: Шарл Албер Гоба, Швейцария - 1903: Уилям Рандъл Кримър, Великобритания - 1908: Фредрик Байер, Дания - 1909: Огюст Бернарт, Белгия - 1913: Анри Лафонтен, (Белгия) - 1921: Кристиан Ланге, Норвегия - 1927: Фердинан Бюисон, (Франция) Създаден през 1889г. по инициатива на двама политици и пацифисти, Уилям Рандъл Кримър , Англия и Фредерик Паси Франция, Интерпарламентарният съюз е първият постоянен форум за многостранни политически преговори. Първоначално е обикновена асоциация на парламентаристи,след това съюзът се превръща в международна организация между Парламенти на суверенни държави. Съюзът представлява парламентарна дипломация между законодателите на всички политически системи по света, свързване на представителите на всички политически тенденции. Той е изключителен пример за развитието на политическата мисъл. Раждането на Интерпарламентарния съюз се намира в контекста на пацифистки идеи, които се развиват в средата на XIX век. Създаването на Интерпарламентарния съюз изглежда необходима и логична стъпка. На 31 Октомври 1888г. в Париж, се провежда първата парламентарна френско-британска среща.Фредерик Паси открива дебата и е избран за президент. Той изразява мнение, че между САЩ и Франция най-лесно би могъл да се сключи арбитражен договор, тъй като между САЩ и Англия има известни спорове: Ирландия, Канада . Решава се ,че следващата година ще се проведе по-голяма конференция, която ще продължи работата, започната по време на първата. В комитета ,който трябва да организира Конференцията през 1889, Паси е пратеник на Франция , а Кримър на Англия. След известни трудности, първата интерпарламентарна конференция се състои в хотел ‘Continental’, в Париж. 55 представители на Франция, 28 на Англия, както и 11 представители на други парламенти са присъстващи: 5 от Италия, по 1 от Белгия, Испания, Дания, САЩ и Либерия. Въпреки слабото чуждестранно участие, това е достатъчно да даде на Конференцията международен характер. На 30 юни 1889г. се взима решение за създаване на интерпарламентарни Конференции, и оттам на Интерпарламентарния съюз. Движението бързо се разраства и , през 1894г., е създадена организация с постоянен секретариат под името на Интерпарламентарен съюз. От тогава и въпреки двете световни войни, Съюзът продължава работата си в полза на мира и укрепването на парламентарните институции. В допълнение , редовни и специални срещи на Съюза дават възможност за стартиране на нови идеи и инициативи,които биха могли да допринесат за каузата на мира и международното сътрудничество. В София са проведени две от досегашните конференции на съюза 1977 и 1988. Функции[редактиране | edit source] Международна организация на парламенти от суверенни страни- нейният нов статут на набюдател в ООН маркира последната стъпка в стремежа й да изведе сферата на парламентарната дейност на международната сцена,както и да повиши ролята на народните представители в процеса на международните преговори. Членовете на Интерпарламентарния съюз заседават 2 пъти годишно,през пролетта и есента, за да обсъдят актуалните международни въпроси.Също така се свикват симпозиуми и специални конференции. Като форум за парламентарен диалог и действие, организацията обединява парламентаристите за: Разглеждане на въпроси с интернационален интерес и обхват; Принос към сигурността и спазването на човешките права; Поддръжка на консолидирането на представителните институции в света. Цели на Интерпарламентарния съюз:[редактиране | edit source] - координацията и обмена на опит между парламентите и парламентаристите на всички страни - обсъждане на въпроси от национален интерес и вземане на решение, водещо до съответно действие от парламентите и парламентаристите - подпомагане на защитата и спазването на човешките права- важен фактор за парламентарната демокрация и развитието - допринасяне за по-доброто функциониране на представителните институции и укрепването и развитието на техните средства за действия Съюзът се стреми да намери различни начини от тези със сила,за разрешаване на споровете между държавите. Най-големият успех е създаването на Постоянен арбитражен съд в Хага през 1899г. Интерпарламентарният съюз подкрепя Лигата на Нациите, ООН. Състоят се конференции в различни градове по света за разрешаване на проблеми,от които зависи бъдещето на човечеството. Интерпарламентарният съюз насърчава също представителните институции. Въпросите за сигурността и мира винаги са били на челно място в програмата на съюза. В много случаи членовете са предприемали действия по въпроси на сигурността, в това число на разоръжаването,налагане на ембарго и международни санкции, Международния криминален съд и тероризма. През 1994г. е създаден специален комитет с цел утвърждаване и спазване на международните хуманитарни закони. През 1999г. този комитет,в сътрудничество с Международния комитет на Червен кръст, публикува наръчник за парламентаристи,посветен на спазването на международните хуманитарни закони. Организацията има интерес да съдейства за намаляване на напрежението при политическите преговори. Срещите на съюза осигуряват възможност за диалог, като по този начин намаляват напрежението и изграждат доверие. Организацията има парламентарен комитет,който подпомага постигането на напредък в изработването на споразумение за уреждане на конфликта в Близкия изток, както и група от преговарящи, които поддържат диалога между представителите на политическите партии в двете части на Кипър. Организацията има специален механизъм за развитие на сигурността и сътрудничеството в района на Средиземно море. Финансиране и администрация[редактиране | edit source] Интерпарламентарният съюз е световна международна политическа организация с международна правосубектност в международното право. Администрация[редактиране | edit source] Общо Събрание,Управителен Съвет, Изпълнителен Комитет и Секретариат Общото събрание е основният законоустановен орган. Изразява становището на звеното по политически въпроси. Общото Събрание заседава два пъти годишно. Състои се от делегати от страните членки. Управителен Съвет се заема с контрола върху изпълненитето на дейностите на Съюза. Съветът обикновено провежда 2 заседания през годината. Той се състои от по трима представители от всяка страна членка.Управителният Съвет избира председателя на Интерпарламентарния съюз за период от три години. Съветът избира членовете на Изпълнителния Комитет и назначава Генералния Секретар. Изпълнителният Комитет е съставен от председателя на Интерпарламентарния съюз, 15 членове от различни парламенти(избрани от Управителния Съвет;трябва да се изберат не по-малко от 12,измежду членовете на Управителния Съвет) и от председател на Комитета по Координация за Среща на жените парламентаристи.15-те избрани места са за геополитически групи.Допустими в Управителния съвет са парламентаристи от държавите, в които жените имат право да гласуват и да се кандидатират за избори.Комитета е основния административен орган. Администрацията на Секретариата на Интерпарламентарния Съюз, под ръководството на Генерален Секретар, изготвя и представя на Изпълнителния Комитет програмата на работа и годишния бюджет на Организацията. Генералният секретар е отговорен за изпълнението на одобрения бюджет и управлението на активите на Съюза,в съответствие с финансовите регламенти. Той представя на Изпълнителния Комитет подробна информация относно финансовото състояние на Организацията и развитието на приходите и разходите. Сегашно управление:[редактиране | edit source] - Председател на Интерпарламентарния Съюз е Абделуахад Ради, Мароко, избран на този пост за тригодишен мандат на 19 октомври 2011г. на 189 Събрание на Управителния Съвет. - Генерален Секретар от 1998г. е Андерс Йохансон, Швеция. Неговият мандат е 4 годишен,като от 1998г. е преизбиран вече 4 пъти. Бюджет и финансиране[редактиране | edit source] Интерпарламентарният Съюз е обществена организация, финансирана с пълна прозрачност от Парламентите на страните членки и Асоциираните членове (Международни парламентарни Асамблеи допуснати в Интерпарламентарния Съюз), чиито годишни вноски съответстват на скала,одобрена от Генералния Съвет. В качеството си на международни служители, членовете на Съюза плащат вътрешен данък. Този режим на вътрешно облагане генерира приходи ,които са в полза на всички страни членки. Бюджета за 2007г. е 17,4 милиона швейцарски франка, от които и доброволни вноски. Бюджет 2013г,се основава на Стратегията за 2012-2017г.,който предвижда брутни оперативни разходи на стойност 13,6 милиона швейцарски франка. Тъй като вноските на държавите членки са замразени от 2012г,увеличение може да има само от нови членове. Данъци[редактиране | edit source] В Швейцария и САЩ, където съюза изрично е признат като международа организация, разполага с привилегии и имунитет. Той разполага и в двете страни със специален статут на международна организация,освободена от данъци. В Швейцария , Съюзът е освободен ,по силата на Споразумението от 1971г.,от преки и косвени данъци, федерални,кантонални и общински,като разполага със същите права както други международни организации. В САЩ е освободен от преки федерални данъци, въз основа Закона за имунитети на международните организации, както заплащане на данъци в щата Ню Йорк,и местни данъци върху продажбите и потреблението. Членове[редактиране | edit source] Държави-членки[редактиране | edit source] Интерпарламентарният съюз има днес ( Януари 2013г.), 162 страни членки и 10 Асоциирани членове. 9 при създаването си, 24 преди Първата Световна война и 112 по време на своя стогодишен юбилей. Ако сравним броя на членовете в ООН (193), се вижда,че липсват около 30 страни. Асоциирани членове[редактиране | edit source] • Източноафриканско Законодателно Събрание • Парламентарна Асамблея на Съвета на Европа • Интерпарламентрен Комитет на Икономическия и валутен съюз на Западна Африка • Андски парламент • Временен Арабски парламент • Централноамерикански парламент • Парламент на Икономическата общност на западноафриканските държави • Парламент на Икономическата и валутна общност на Централна Африка • Европейски Парламент • Латиноамерикански парламент Седалище[редактиране | edit source] Съюза е създаден през 1889г. в Париж.През първите години съществуване на тази институция, нейното седалище се променя три пъти: • 1892-1911: Берн (Швейцария) • 1911-1914: Брюксел (Белгия) • 1914-1920: Осло (Норвегия) От 1921г., седалището на Интерпарламентарния Съюз се намира в Женева, но се е намирало на пет различни места в града. От 1 януари 2003г., се намира в Maison des Parlements (Къща на Парламентите)в Гран Саконе (Grand-Saconnex). Нова стратегия[редактиране | edit source] През октомври 2011г., Интерпарламентарният съюз приема стратегията 2012-2017 под името ‘По-добри парламенти за силни демокрации’, която определя курс за развитие на съюза за следващите 5 години за мобилизиране на ресурси и подкрепа за постигане на нейните цели. В крайна сметка тази стратегия ще помогне на страните-членки да изградят един Интерпарламентарен съюз,който да е универсален, динамичен и ефикасен, както и способен да развие и подобри културата, ценностите и демократичните институции чрез сътрудничество между парламентите. Главна квартира: Inter-Parliamentary Union Chemin du Pommier 5 Case Postale 330 CH-1218 Grand Saconnex, Geneva Switzerland e-mail:postbox@mail.ipu.org Website:www.ipu.org Офиса на постоянния наблюдател на IPU в ООН се намира в Ню Йорк. Външни препратки[редактиране | edit source] - REDIRECT [[ - REDIRECT Целева страница - REDIRECT [[ - REDIRECT Целева страница - REDIRECT Целева страница
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 14.2 14.3 14.4 15.1 15.2 16.1 16.2 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 24.2 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 30.2 30.3 30.4 31.1 31.2 31.3 31.4 31.5 31.6 32.1 32.2 32.3 32.4 32.5 33.1 33.2 34.1 35.1 36.1 37.1 38.1 38.2 39.1 39.2 40.1 40.2 41.1 42.1 43.1 44.1 44.2 44.3 45.1 45.2 46.1 47.1 48.1 48.2 49.1 50.1 51.1 52.1 53.1 54.1 55.1 56.1 57.1 58.1 59.1 60.1 61.1 62.1 63.1 64.1 65.1 66.1 67.1 68.1 69.1 70.1 71.1 72.1 73.1 74.1 75.1 76.1 77.1 78.1 79.1 79.2 80.1 80.2 81.1 82.1 82.2 83.1 84.1 85.1 86.1 86.2 87.1 88.1 88.2 89.1 90.1 91.1 92.1 93.1 94.1 94.2 95.1 96.1 97.1 98.1 99.1 100.1 101.1 102.1 103.1 104.1 105.1 106.1 107.1 107.2 108.1 109.1 109.2 110.1 111.1 112.1
Inter-Parliamentary Union The Inter-Parliamentary Union (IPU; French: L'Union Interparlementaire (UIP)) is an international organization established in 1889 by Frédéric Passy (France) and William Randal Cremer (United Kingdom). It was the first permanent forum for political multilateral negotiations. Initially, the organization was for individual parliamentarians, but has since transformed into an international organization of the parliaments of sovereign states. The national parliaments of 163 countries are members of the IPU, and 10 regional parliamentary assemblies are associate members.[1] The IPU has permanent observer status at the United Nations and general consultative status with the Economic and Social Council. Contents History[edit] Eight leading personalities of the IPU have received Nobel Peace Prizes: - 1901: Frédéric Passy (France) - 1902: Charles Albert Gobat (Switzerland) - 1903: Randal Cremer (United Kingdom) - 1908: Fredrik Bajer (Denmark) - 1909: Auguste Marie François Beernaert (Belgium) - 1913: Henri La Fontaine (Belgium) - 1921: Christian Lange (Norway) - 1927: Ferdinand Buisson (France) The organisation's initial objective was the arbitration of conflicts. The IPU played an important part in setting up the Permanent Court of Arbitration in The Hague. Over time, its mission has evolved towards the promotion of democracy and inter-parliamentary dialogue. The IPU has worked for establishment of institutions at the inter-governmental level, including the United Nations, an organization with which it cooperates and with which it has permanent observer status. Numerous bodies have expressed interest in the possibility of transforming the IPU into a United Nations Parliamentary Assembly, among them the Committee for a Democratic UN, the German Bundestag and the Socialist International. The Liberal International also considers this as an option. The headquarters of the union have been moved several times since its inception. Locations: - 1892–1911: Bern (Switzerland) - 1911–1914: Brussels (Belgium) - 1914–1920: Oslo (Norway) - 1921 – permanent in Geneva (Switzerland) Members and organization[edit] Members[edit] - International parliamentary assemblies may be admitted by the Governing Council as Associate Members - Every Parliament constituted in conformity with the laws of a sovereign State whose population it represents and on whose territory it functions may request affiliation to the Inter-Parliamentary Union. The decision to admit or readmit a Parliament shall be taken by the Governing Council. It is the duty of the Members of the Union to submit the resolutions of the Union within their respective Parliament, in the most appropriate form; to communicate them to the Government; to stimulate their implementation and to inform the Secretariat of the Union, as often and fully as possible, particularly in its annual reports, as to the steps taken and the results obtained. - Associate members The participating parliamentary assemblies other than national parliaments are the following:[1] Organs[edit] The organs of the Inter-Parliamentary Union are: - the Assembly, meets twice a year. The Assembly shall be composed of parliamentarians designated as delegates by the Members of the Union. The Assembly is assisted in its work by Standing Committees, whose number and terms of reference are determined by the Governing Council; Standing Committees shall normally prepare reports and draft resolutions for the Assembly. No one delegate may record more than ten votes. - the Governing Council. The Governing Council shall normally hold two sessions a year. The Governing Council shall be composed of three representatives from each Member of the Union. The term of office of a member of the Governing Council shall last from one Assembly to the next and all the members of the Governing Council must be sitting members of Parliament. The Governing Council shall elect the President of the Inter-Parliamentary Union for a period of three years. It elects the members of the Executive Committee and appoints the Secretary General of the Union. - the Executive Committee. The Executive Committee shall be composed of the President of the Inter-Parliamentary Union, fifteen members belonging to different Parliaments (elected by the Governing Council; not less than twelve shall be elected from among the members of the Governing Council) and the President of the Coordinating Committee of the Meeting of Women Parliamentarians. The fifteen elected seats will be assigned to the geopolitical groups. Only parliamentarians from States where women have both the right to vote and the right to stand for election are eligible to the Executive Committee. The Executive Committee shall be the administrative organ of the Inter-Parliamentary Union. - and the Secretariat. The Secretariat of the Union comprises the totality of the staff of the organisation under the direction of the Secretary General of the Union. The Association of Secretaries General of Parliaments shall be a consultative body of the Inter-Parliamentary Union. Elected to posts[edit] - As of February 2014[update], the President of the Inter-Parliamentary Union is Mr. Abdelwahad Radi (Morocco), elected to this post for a three-year mandate on 19 October 2011 at the 189th session of the Governing Council of the IPU in Geneva.[2] - Secretary General of the Union: Mr. Anders B. Johnsson (Sweden), elected to this post in 1998 for an initial four year mandate, has since been re-elected three times and will retire as of 20 March 2014[update][3] - Succeeded by Martin Chungong (Cameroon).[4] - Standing Committee on democracy and human rights. President: Mr. O. Kyei-Mensah-Bonsu (Ghana), African Group. - Committee on human rights of parliamentarians. President: Mr. K. Tapo (Mali). - On April 17, 2008, Senator Pia Cayetano (Philippines) was elected for a two-year term, president of the Committee of Women Parliamentarians of the Inter-Parliamentary Union (IPU) during its 118th General Assembly in Cape Town, South Africa. As the first Filipino and Asian to head it, she ran unopposed and takes over from Uruguay's Monica Xavier.[5] Conferences[edit] The IPU Assembly (formerly known as the Inter-Parliamentary Conference) is the principal statutory body that expresses the views of the Inter-Parliamentary Union on political issues.[6] Amendments to the Statutes[edit] Any proposal to amend the Statutes shall be submitted in writing to the Secretariat of the Union at least three months before the meeting of the Assembly. The Secretariat will immediately communicate all such proposals to the Members of the Union. The consideration of such proposed amendments shall be automatically placed on the agenda of the Assembly. Any sub-amendments shall be submitted in writing to the Secretariat of the Union at least six weeks before the meeting of the Assembly. The Secretariat will immediately communicate all such sub-amendments to the Members of the Union. After hearing the opinion of the Governing Council, expressed through a simple majority vote, the Assembly shall decide on such proposals by a two-thirds majority vote. The IPU and the United Nations[edit] The IPU marked the 50th anniversary of the United Nations by holding a special session in the General Assembly Hall before the start of the session,[7] where they planned for closer cooperation with the United Nations. The General Assembly Resolution passed during that session requested the Secretary-General to put this into action.[8] An agreement was signed between the IPU and the Secretary-General on 24 July 1996 and subsequently ratified by a General Assembly Resolution, where the United Nations recognizes IPU as the world organization of parliaments.[9][10] Pursuant to this resolution, the Secretary-General submitted a report [11] which was noted with appreciation by the General Assembly, who requested further strengthening of cooperation and another report.[12] This report detailed the measures that had been taken, including opening a liaison office in New York, and cooperation on issues such land-mines and the promotion of representative democracy.[13] Following an entire morning of debate[14] the General Assembly passed a resolution which simply stated that it "looks forward to continued close cooperation".[15] The following year (1999) the Secretary-General reported on an increased number of areas of cooperation,[16] the issue was debated for an entire afternoon[17] (interrupted by a minute of silence held for tribute to Vazgen Sargsyan, the Prime Minister of Armenia who had just at that time been killed by gunmen),[18] and passed a resolution requesting the IPU be allowed to address the Millennium General Assembly directly.[19] Following another report,[20] and another half-day debate,[21] the General Assembly welcomed the IPU declaration entitled "The Parliamentary vision for international cooperation at the dawn of the third millennium" and called for the Secretary-General to explore new and further ways in which the relationship could be strengthened.[22] On 19 November 2002 the IPU was granted observer status to the General Assembly.[23] In the Resolution 59/19, Cooperation between the United Nations and the Inter-Parliamentary Union, the UN General Assembly takes note of the recommendations in regard to engaging parliamentarians more systematically in the work of the United Nations.[24] The final declaration of the Second World Conference of Speakers of Parliament, hosted at United Nations headquarters, took place in September 2005, was entitled Bridging the democracy gap in international relations: A stronger role for parliament.[25] In the Resolution adopted by the UN General Assembly, 61/6, Cooperation between the United Nations and the Inter-Parliamentary Union, in 27 November 2006, it calls for the further development of the annual parliamentary hearing at the United Nations and other specialized parliamentary meetings in the context of major United Nations meetings as joint United Nations-Inter-Parliamentary Union events.[26] Every year during the fall session of the General Assembly the IPU organises a Parliamentary Hearing.[27] A resolution on cooperation between the United Nations and the IPU allowed for circulation of official IPU documents in the General Assembly. UN and the IPU cooperate closely in various fields, in particular peace and security, economic and social development, international law, human rights, and democracy and gender issues, but IPU has not obtained the status of UN General Assembly subsidiary organ. United Nations reports, resolutions and agreements[edit] - Resolution of the United Nations: Cooperation between the United Nations and the Inter-Parliamentary Union, 27 November 2006.[26] - Report of the United Nations Secretary-General: Cooperation between the United Nations and regional and other organizations, 16 August 2006.[28] - Resolution of the United Nations General Assembly: Cooperation between the United Nations and the Inter-Parliamentary Union, 8 November 2004.[24] - Report of the United Nations Secretary-General: Cooperation between the United Nations and the Inter-Parliamentary Union (see Part 5 of the Annex), 1 September 2004.[29] - Resolution adopted by the General Assembly: Cooperation between the United Nations and the Inter-Parliamentary Union, 21 November 2002.[30] - Resolution adopted by the General Assembly: Observer status for the Inter-Parliamentary Union in the General Assembly, 19 November 2002 .[31] - Report of the United Nations Secretary-General: Cooperation between the United Nations and the Inter-Parliamentary Union, 3 September 2002.[32] - Cooperation Agreement between the United Nations and the Inter-Parliamentary Union of 1996 [33] See also[edit] - Inter-parliamentary institution - e-parliament - Global democracy - Third World Conference of Speakers of Parliament - United Nations Democracy Fund - United Nations Parliamentary Assembly - United Nations Department of Economic and Social Affairs (UNDESA) Notes[edit] - ^ Multiple regional organizations in Latin America such as the Rio Group, Latin American Economic System and Latin American Integration Association have similar membership. References[edit] - ^ a b Members of the Union at IPU official website - ^ 189th Session of the Governing Council on IPU official website - ^ Secretary General at IPU official website. Accessed 24 February 2014 "Chungong: African success stories should be emulated". Deutsche Welle - International Relations. - ^ Abs-Cbn Interactive, Pia Cayetano named IPU Committee president - ^ Statutory Assemblies at IPU official website. Accessed 24 February 2014 - ^ United Nations General Assembly Session 50 Document 561. - ^ United Nations General Assembly Session 50 Resolution 15. - ^ United Nations General Assembly Session 51 Document 402. - ^ United Nations General Assembly Session 51 Resolution 7. A/RES/51/7 7 November 1996. - ^ United Nations General Assembly Session 52 Document 456. - ^ United Nations General Assembly Session 52 Resolution 7. A/RES/52/7 6 November 1997. - ^ United Nations General Assembly Session 53 Document 458. - ^ United Nations General Assembly Session 53 Verbatim Report 46. - ^ United Nations General Assembly Session 53 Resolution 13. - ^ United Nations General Assembly Session 54 Document 379. - ^ United Nations General Assembly Session 54 Verbatim Report 41. - ^ United Nations General Assembly Session 54 Verbotim Report 41. The President 27 October 1999 at 15:00. - ^ United Nations General Assembly Session 54 Resolution 12. - ^ United Nations General Assembly Session 55 Document 409. - ^ United Nations General Assembly Session 55 Verbatim Report 55. - ^ United Nations General Assembly Session 55 Resolution 19. - ^ United Nations General Assembly Session 57 Resolution 32. - ^ a b Resolution adopted by the General Assembly, 17 December 2004 - ^ Bridging the democracy gap in international relations: A stronger role for parliaments UNO Second World Conference of Speakers of Parliaments, New York, 7 to 9 September 2005 - ^ a b Resolution 61/6: Cooperation between the United Nations and the Inter-Parliamentary Union, 27 November 2006, at IPU official website - ^ Cooperation with the UN: hearings at IPU official website - ^ Etpu - ^ Microsoft Word – 0447505e.doc - ^ Microsoft Word – UND_GEN_N0254074_DOCU_N - ^ Resolution 57/32. Observer status for the Inter-Parliamentary Union in the General Assembly 19 November 2002 - ^ Cooperation between the United Nations and the Inter-Parliamentary Union: Report of the Secretary-General—Summary at IPU official website, 3 September 2002 - ^ Cooperation between the United Nations and the Inter-Parliamentary Union: Report of the Secretary-General Full item, 25 September 1996, at UNO official website. Accessed 24 February 2014 External links[edit] - Official website home page - Cooperation with the United Nations at official website