http___simple.wikipedia.org_wiki_Yitzhak_Rabin_2.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 3.1 4.1 4.2 5.1 5.2 5.3 5.4 6.1 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 8.1 9.1 9.2 9.3 9.4 10.1 10.2 10.3 10.4 10.5 11.1 11.2 11.3 12.1 13.1 14.1 14.2
Ицхак Рабин Ген. Ицхак Рабин (на иврит יצחק רבין) е израелски политик и военен деец. Министър-председател на Израел от 1974-77 и от 1992 г. до убийството му през 1995 г. Той е първият израелски премиер, роден в Палестина. Носител на Нобелова награда за мир от 1994 г. заедно с Ясер Арафат и Шимон Перес. Ранни години и военна кариера[редактиране | редактиране на кода] Ицхак Рабин е роден в Йерусалим през 1922 г. и израства в Тел Авив, където семейството му се премества на следващата година. През 1940 г. завършва селскостопанско средно училище и желанието му е да учи хидромелиоративно строителство. През 1941 г., по време на стаж в кибуца Рамат Йоханан, Рабин се присъединява към Палмах, секция на военизираната организация Хагана, като до октомври 1947 г. достига поста главен оперативен офицер. По време на Израелската война за независимост той ръководи отбраната на Йерусалим и воюва срещу египетската армия в Негев. През 1962 г. достига поста началник-щаб на израелската армия. Под негово командване израелските войски постигат съкрушителна победа срещу Египет, Сирия и Йордания в Шестдневната война. Политическа кариера[редактиране | редактиране на кода] През 1968 г. Ицхак Рабин напуска армията и е назначен за посланик в Съединените американски щати. През 1973 г. той се завръща в Израел, избран е за депутат от Израелската партия на труда и става министър на труда. През 1974 г. застава начело на партията и заема мястото на Голда Меир като министър-председател. През 1977 подава оставка, заради проблеми с коалиционните партньори и скандал с банкова сметка на съпругата му, която противоречи на тогавашните валутни регулации в страната. Рабин е министър на отбраната в няколко коалиционни правителства и предприема твърди мерки за прекратяване на Първата интифада. През 1992 г. Ицхак Рабин отново е избран за министър-председател. Той играе водеща роля в подписването на Договорите от Осло, с които се създава Палестинската автономия. През неговия мандат се сключва и мирен договор с Йордания. За своята роля при подписването на Договрите от Осло Рабин получава през 1994 г. Нобелова награда за мир, заедно с Ясер Арафат и Шимон Перес. Договорите предизвикват нееднозначни реакции в израелското общество. Докато някои смятат Рабин за герой, приближил окончателния мир, за други той е изменник, отстъпил земи, принадлежащи по право на Израел. За да остане на власт, правителството на Рабин разчита и на подкрепата, понякога прикрита, на арабските партии в Кнесета. На 4 ноември 1995 г. срещу Ицхак Рабин е извършен атентат и той загива застрелян от евреиския фундаменталист и терорист Игал Амир. Миротворецът веднага е откаран в болница, но генералът умира още същия ден. Тази дата е обявена национален ден в памет на Рабин, а площадът, на който е застрелян, е наречен на негово име, както и много улици и обществени учреждения. Външни препратки[редактиране | редактиране на кода] заедно с Ясер Арафат и Шимон Перес) 1901: Дюнан, Паси 02: Дюкомен, Гоба 03: Кримър 04: ИМП 05: Фон Зутнер 06: Рузвелт 07: Монета, Рено 08: Арнолдсон, Байер 09: Бернарт, Д'Естурнел 1910: МБМ 11: Асер, Фрид 12: Рут 13: Лафонтен 17: МКЧК 19: Уилсън 1920: Буржоа 21: Брантинг, Ланге 22: Нансен 25: Чембърлейн, Дос 26: Бриан & Щреземан 27: Бюисон, Квиде 29: Келог 1930: Сьодерблум 31: Адамс, Бътлър 33: Ейнджъл 34: Хендерсън 35: Осиецки 36: Сааведра Ламас 37: Сесил 38: МСБ „Нансен“ 44: МКЧК 45: Хъл 46: Болч, Мот 47: КСМО, АБКП 49: Бойд Ор 1950: Бънч 51: Жуо 52: Швайцер 53: Маршал 54: ВКООНБ 57: Пиърсън 58: Пир 59: Ноуъл-Бейкър 1960: Лутули 61: Хамаршелд 62: Полинг 63: МКЧК, ЛДЧК 64: Кинг 65: УНИЦЕФ 68: Касен 69: МОТ 1970: Борлауг 71: Бранд 73: Кисинджър, Ле Дък Тхо 74: Макбрайд, Сато 75: Сахаров 76: Б. Уилямс, Кориган 77: Амнести Интернешънъл 78: Садат, Бегин 79: Майка Тереза 1980: Перес Ескивел 81: ВКООНБ 82: А.Мюрдал, Гарсия Роблес 83: Валенса 84: Туту 85: ЛСПЯВ 86: Визел 87: Ариас Санчес 88: МСООНПМ 89: Далай Лама 1990: Горбачов 91: Аун Сан Су Чи 92: Менчу 93: Мандела, Де Клерк 94: Арафат, Перес, Рабин 95: Пъгуошки конференции, Ротблат 96: Бело, Рамос-Хорта 97: МКЗПМ, Дж.Уилямс 98: Хюм, Тримбъл 99: Лекари без граници 2000: Ким 01: ООН, Анан 02: Картър 03: Ебади 04: Маатаи 05: МААЕ, Ел Барадей 06: Юнус, Грамин Банк 07: Ал Гор, IPCC 08: Ахтисаари 09: Обама 2010: Лиу 11: Джонсън Сърлийф, Гбоуи, Карман 12: ЕС 13: ОЗХО 14: Сатяртхи, Юсафзай
1.1 2.1 2.2 2.3 3.1 3.2 3.3 4.1
Yitzhak Rabin Yitzhak Rabin (info • help) (יצחק רבין in Hebrew, other spellings: Yitschak Rabin,Yitzchak Rabin) (March 1, 1922–November 4, 1995) was an Israeli politician and general. He was the fifth Prime Minister of Israel from 1974 until 1977 and again from 1992 until his assassination in 1995 by Yigal Amir, a right-wing activist who had strongly opposed Rabin's signing of the Oslo Accords and to peace with Palestine. He was the first local-born Prime Minister of Israel, the only Prime Minister to be killed and the second to die in office (following Levi Eshkol). In 1994, Yitzhak Rabin was one of the three recipients of the Nobel Peace Prize. The others were Yasser Arafat and Shimon Peres. All three got the prizes for trying to make peace in the Middle East. [change] Other websites