http___blogs.worldwatch.org_revolt_bg_toward-a-separation-of-oil-and-state__1.xml
http___blogs.worldwatch.org_revolt_tag_g20_.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 3.1 3.2 4.1 4.2 4.3 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 6.1 6.2 6.3 7.1 7.2 7.3 8.1 8.2 8.3 9.1 9.2 9.3 10.1 10.2 10.3 11.1 11.2 11.3 11.4 11.5 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 13.1 13.2 13.3 14.1 14.2 14.3 15.1
Глобалните субсидиите за изкопаемите горива, най-вероятно общо между САЩ $ 750 млрд. и 1 трилион долара на годината значително повече, отколкото широко оповестени оценка от $ 500 млрд., според Стив Kretzmann, основател и изпълнителен директор на Смяна на маслото International . Kretzmann, който е един застъпник за околната среда, социална и корпоративна отговорност в продължение на 25 години, седнах с в Worldwatch миналата седмица, за да обсъдят изкопаеми усилия субсидии за реформа на горивата в САЩ и по целия свят. Той основава през 2005 г. Смяна на маслото International за обучение на обществеността за истинското въздействие на изкопаеми горива, излагайте проблемните практики на петролната индустрия, да промени моделите на публично и частно финансиране около енергийната промишленост, и "отделна масло и държавата." [-Долу, да гледате кратко интервю с участието на Kretzmann и Worldwatch климата и енергетиката директор Александър Ochs.] Една от целите на нефт Промяна International е да се намалят субсидиите за изкопаемите горива, за да направи по-конкурентоспособни на възобновяеми енергийни ресурси, на базата на убеждението, че промяната на климата е най-добре преодолени чрез структурни промени, а не просто, като се съсредоточава върху емисиите изход. Международната агенция по енергетика (МАЕ) изчислява, че ако бяха премахнати до 2020 г. глобалните субсидиите за изкопаемите разход на гориво, емисиите на въглероден диоксид могат да бъдат намалени с толкова, колкото и 4,7% . Световната търговска организация (СТО) е определил субсидии като финансовото участие на държавен или обществен орган, който предоставя полза, но срещата на Г-20 и други организации имат още да се използва определението на СТО за субсидиите за изкопаемите горива, избора на по-тясна дефиниция. По-голямата част от фокуса на субсидиите за изкопаемите горива е на субсидии за потребление, които намаляват разходите на потребителите, а не производствени субсидии, които или по-ниски разходи или повишаване на приходи за производителите. Kretzmann и Ойл Промяна International са стреми да премести фокуса към производствени субсидии, които те разглеждат като по-голям проблем. Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР) смята, че глобалните субсидии за потреблението на изкопаеми горива са били $ 409 млрд. през 2010 г. , до около 100 млрд. долара от предходната година. Тази промяна, обаче, най-често се обяснява с колебанията в цените на петрола. Официално на Глобалната инициатива за субсидии (GSI) изчислява, че глобалните субсидии за производство са били около $ 100 млрд. годишно . Но производствените субсидии са много трудно да се изчисли поради липсата на правителствена прозрачност. Освен това, има несъгласие относно това дали да се определят производствените субсидии, като сумата, получена от корпорации или като разходи за данъкоплатците. Kretzmann показва, че производствените стихва може да надхвърлят 150 млрд. долара и твърди, че на глава от населението, те са по-високи в развитите страни, отколкото потребление субсидии са в развиващите се страни. Освен това, субсидии за производство в развиващите се страни се развиват бързо и са до голяма степен невидими поради липсата на прозрачност. И все пак "официални статистически данни за субсидиите за изкопаемите горива са склонни да се тясно фокусирани и не успяват да се вземат предвид и други разходи за обществото. Според Националната академия на науките , използването на минерални горива в САЩ е довело до $ 120 млрд. в здравеопазването и разходите за замърсяването годишно. Едно проучване показва, че САЩ изразходва най-малко 1,6 трилиона долара годишно за поддържане на инфраструктурата за текущата си режим на изкопаеми горива транспорт, пари, които иначе биха могли да бъдат инвестирани в по-чисти видове транспорт, като високоскоростна железопътна. Независими източници смятат, че федералното правителство на САЩ осигурява приблизително 10 милиарда долара субсидии за изкопаеми производители гориво годишно, с две трети до три четвърти от тези неща стават с добива. ОИСР установено, че правителствата на Аляска, Тексас и Западна Вирджиния предоставят допълнителни 5 млрд. долара в производствени субсидии годишно. Дъг Koplow на Track Земята счита, че годишните американски производствени субсидии за изкопаеми горива са между $ 52 млрд. и $ 100 млрд. Досега не е постигнат малък напредък в намаляване на тези субсидии в Съединените щати, тъй като това се превърна в партизански въпрос. Президентът Обама се застъпва за едно 4 милиарда щатски долара нарязани на субсидиите за изкопаемите горива, и сенатор Робърт Менендес на Ню Джърси наскоро предложи една законопроект се стреми да сложи край $ 2,4 милиарда в субсидии на петте най-големи компании на петрола в САЩ, но мярката е гласувал надолу в Конгреса. Досега само субсидия, която е била намалена успешно е ниската Начало доходите програма енергийно подпомагане , една от малкото потребление субсидии в САЩ, и един, че обезщетения, ниски доходи на потребителите, а от петролните компании. Kretzmann отбелязва, че много видни републиканци получават големи вноски от изкопаеми производители на горивата, което допринася за силно партизански характер за намаляване на субсидията. За да привлекат вниманието към този въпрос, Kretzmann помогна за създаването на Dirty Money енергия, кампания, която има за цел да разкрият размера на парите, че членовете на Конгреса се получават от изкопаеми интересите на горивата. Той се надява тази информация ще помогне да се превърне общественото мнение в САЩ срещу субсидиите за изкопаемите горива. В световен мащаб, намаляване на усилията за субсидиране са имали минимален успех. През 2009 г. Г-20 се споразумяха за намаляване на глобалните субсидиите за изкопаемите горива, ангажимент, който също бе приет от Азиатско-тихоокеанско икономическо сътрудничество (APEC). Въпреки това, считано от 2010 г., Земята Track установи, че никоя страна не е намаляването на субсидиите, в отговор на споразумението. Езикът на декларацията на Г-20 остава слаба, и много страни-участнички по-отчита обаче сумата на субсидиите, които те предоставят. Въпреки това, някои страни са показали успех в намаляване на потреблението субсидии. Иран, който до 2009 г. прекарва най-много върху потреблението субсидии на всеки отделен народ, намаляването на субсидиите, значително и използва пари записали на разпространение на парични помощи за най-бедните 80% от населението, значително намаляване на разликите в доходите. Нигерия също така успешно намаляването на субсидиите , макар и в по-спорен начин. Правителството напълно елиминира субсидии, което доведе до широко разпространение на протести и насилие, и след това отново изпълнява две трети от опора. Kretzmann предполага, че този метод на пълно елиминиране, следвана от широкоразпространената протест и след това концесия, може да е стратегия на правителството от самото начало. Смяна на маслото International настоява за по-силна езика на реформа в проекта на споразумение, разработен за предстоящия Обединените нации конференция за устойчиво развитие (UNCSD, известен също като Рио +20), включително конкретна дата и създаването на на междуправителствена център за подкрепа за координация на субсидия реформа между UNCSD форуми. Kretzmann предполага, че Рамковата конвенция на ООН по изменение на климата може да помогне с субсидия за докладване и предвиждане на стимули за субсидия реформа. Производство субсидия реформа остава трудно, защото възприема първи стартови недостатък. Fossil реформа гориво субсидия е изправена пред много предизвикателства, както в Съединените щати, така и в световен мащаб. Kretzmann подчертава, че най-добрият начин за осъществяване на реформи е да се увеличи прозрачността по отношение на двете какво субсидии съществува и кой се възползва от тези субсидии. В дългосрочен план, намаляване на изкопаеми субсидия гориво биха могли да играят съществена роля в намаляването на емисиите на парникови газове, което помага да се ограничат едновременно изменението на климата и разходи за здравеопазване от замърсяване. Ерик Андерсън е член на изменението на климата и енергетиката екип на Worldwatch Institute.
1.1 2.1 2.2 2.3 3.1 3.2 4.1 4.2 5.1 5.2 5.3
Global fossil fuel subsidies most likely total between US$750 billion and $1 trillion per year—significantly more than the widely publicized estimate of $500 billion, according to Steve Kretzmann, founder and Executive Director of Oil Change International. Kretzmann, who has been an advocate for environmental, social, and corporate responsibility for 25 years, sat down with Worldwatch last week to discuss fossil fuel subsidy reform efforts in the United States and around the globe. He founded Oil Change International in 2005 to educate the public about the true impacts of fossil fuels, expose troublesome oil industry practices, change patterns of public and private finance around the energy industry, and “separate oil and state.” [Below, watch a brief interview featuring Kretzmann and Worldwatch Climate and Energy Director Alexander Ochs.] Session of the United Nations climate negotiations October 2 in Panama City. Source: International Institute for Sustainable Development Panama is only a short hop from the Caribbean islands now home to Worldwatch Institute’s Low-Carbon Energy Roadmaps project. But, it’s a big leap from the national renewable energy strategies being developed in the Caribbean to the tense efforts just wrapping up in Panama City to agree on global climate change reduction goals. The Panama meetings from October 1-7 marked the final preparatory negotiation before the next United Nations climate change summit convenes in Durban, South Africa from November 28-December 10. With many issues on the negotiating table, countries made surprising progress on providing funding for climate change solutions, especially in developing countries. Countries also pushed big issues like a new global climate agreement and the next stage of the Kyoto Protocol onto an already overflowing agenda for Durban.