http___bnr.bg_radiobulgaria_post_100915169_porutenite-steni-na-vizantiiskata-bazilikata-krai-pirdop-pazat-legenda-za-elenovata-jertva_1.xml
http___bnr.bg_en_post_100915259_deer-sacrifice-legend-kept-by-byzantine-basilica-ruins-near-pirdop.xml
1.1 1.2 1.3 1.4 1.5 2.1 2.2 2.3 2.4 4.1 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 5.6 5.7 5.8 5.9 5.10 6.1 6.2 6.3 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 7.6 8.1 8.2 8.3 8.4 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 9.6 9.7 9.8 10.1
Раннохристиянската базилика „Св. Илия“, известна днес като Еленската базилика, се намира на около 3 км. от Пирдоп, в подножието на Стара планина. Черквата е изключителен исторически паметник,тъй като е единственият от византийската епоха обект в пределите на България, построен извън населено място, но въпреки това е бил обграден с дебели крепостни стени. В храма са се провеждали християнски служби, обреди и ритуали в продължение на повече от 11 века. Бил е опожарен от османските войски около 1700 г. Местността „Еленско“, в центъра на която е храмът „Св. Илия“, е била духовен център дори за местното тракийско население. Още от онова време тук се пази легендата за т. нар. еленова жертва. В наши дни тази територия има важна историческа стойност за България, тъй като след решение на Берлинския конгрес от 1878 г. протичащата в съседство на базиликата река Еленска става граница между княжество България и изкуствено създадената област Източна Румелия – казва д-р Иван Иванов, уредник в музея „Луканова къща“ в Пирдоп. Интервю с д-р Иван Иванов Районът има богато историческо наследство. Тук е живяло тракийскотоплеме великокойлалети,които през V-IV в. пр. Хр. са част от Одриското царство. От тях до наши дни само в района на Пирдоп са достигнали около 180 тракийски могили и некрополи. През следващите периоди има археологически обекти от Ранната византийска епоха, сред тях е т. нар. Еленска базилика в местността Еленско. Освен това, през Средновековието районът е бил стратегически и за Византийската империя, и за Първата и Втората Българска държава, защото в околните височини на Средна гора и Стара планина са разкрити останките на повече от 26 градища. Еленската базиликата е построена в края на V век. Преустроявана е по времето на византийския император Юстиниан Велики – 527 -565 г. Двата периода са доста различими на това място, защото за по-ранния са използвани ломени камъни и пасажи, докато градежът от времето на Юстиниан Велики е само с керамични тухли и бял хоросан. Базиликата е уникална и с това, че е сред малкото в България, които са укрепени и защитени с крепостна стена. Тя е строена вероятно по времето на втория строителен период и огражда един неголям двор. Вътре, в средата на двора се е намирала тази уникална базилика, която е била трикуполна, триапсидна. Открита е в наше време, при разкопките на проф. Петър Мутафчиев през 1913 г. Това става след нерегламентирани разкопки, предприети от местното население през 90-те години на XIX в. Тогава се намесва Народният музей, но чак 20 години по-късно успяват да изпратят експедиция, която разкрива паметника до сегашното му ниво. За съжаление проф. Мутафчиев е стигнал само до подовото ниво на храма, без да продължи да изследва по-старите културни пластове. Районът на Еленската базилика и до днес не е добре проучен. Подготвени са добри проекти за неговото изследване, но засега те остават без финансиране. Иначе интерес от научните среди има – казва д-р Иван Иванов и добавя, че преди време са идвали гости от Рим, група от 40 учени и археолози. Тук има съхранена интересна легенда за т. нар. еленова жертва, която е малко позната на други места в България – казва д-р Иванов и продължава: Тази легенда разказва, че в деня на празника на храма от гората пристигал един елен, който бил принасян в жертва. Хората след това събирали костите и ги зашивали в кожата на елена. Еленът оживявал и се връщал в гората, за да дойде на другата година, отново на същия празник.Един път обаче на храмовия празник еленът закъснял за тържеството. Когато пристигнал бил видимо уморен. Понеже не му дали възможност да си почине от дългия път, който изминал, въпреки, че след това задачата била изпълнена, еленът се върнал в гората, но повече не се явил за празника. Това предание намира известно потвърждение в наши дни, защото, при първите проучвания на останките от базиликата в насипа около нея са намерени изключително много кости и рога на елен. Вероятно оттам идва и името на местността – Еленско. Възможно е то да се дължи и на старите гърци – елините, които в ранната християнска епоха са изградили този храм. Снимки: личен архив
1.1 1.2 1.3 1.4 2.1 2.2 2.3 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 3.6 3.7 3.8 3.9 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 4.6 4.7 5.1 5.2 5.3 5.4 6.1 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 7.6 7.7 7.8 7.9 8.1 9.1
The St. Ilia early-Christian basilica, aka the Elenska /Deer/ Basilica can be found some 3 km away from the town of Pirdop, at the foot of the Balkan Range. The church is a unique historical monument, as it is the only Byzantine-era site within Bulgaria’s territory, built outside the settlement, but still surrounded by thick fortress walls. The temple used to hold Christian services and rituals in the course of more than 11 centuries. It was burnt down by Ottoman military units around 1700. The Elensko /Deer/ locality with the St. Ilia temple being its center used to be a spiritual site even for the local Thracian population. The so-called “deer sacrifice” legend has been kept ever since. “After the 1878 decision of the Congress of Berlin, the nearby Elenska River became the border between the Principality of Bulgaria and the artificially established Eastern Rumelia,” says Dr. Ivan Ivanov, a guide at the Lukanova House in the town of Pirdop. “The area has its rich historical heritage. The ancient Thracian tribe of Velikokoylaleti used to live here and in the 5 – 4th c. BC it was part of the Odrysian Kingdom. Only in the area of Pirdop there are some 180 Thracian mounds and necropolises dated back to that period. From a later period there are archaeological sites dating back to the early Byzantine era and the Elenska Basilica being one of them. Besides that, in the Medieval period the area was strategic for everyone – the Byzantine Empire and also the First and Second Bulgarian Kingdoms, as the remains of more than 26 fortresses have been excavated around the local mountain hills. The Elenska Basilica was built up in the end of the 5th century. The initial basilica with thick walls and defense towers, was reconstructed in the mid-6th century, during the reign of Byzantine Emperor Justinian I /527-565/. The two periods of construction works are clearly distinguishable, as the middle and western sections are visibly older and built of crushed stones and brick passages, whereas the more recent eastern section was made of bricks with thick grouts joined using white mortar. The temple is also unique with the fact that it is among the few in Bulgaria which have been fortified and protected by a fortress wall. It was most likely constructed during the second building period and enclosed a small yard. The unique, three-nave basilica was situated inside. It was discovered by Prof. Petar Mutafchiev in 1913, following unregulated excavations of the local people in the 1890s. The National Museum interfered then, but they managed to send an expedition no earlier than 20 years. The team of archeologists revealed the monument down to its current level. Unfortunately Prof. Mutafchiev reached the ground level only without moving on to the research of the older cultural layers.” The area of the Elenska Basilica hasn’t been well studied even today. Good projects have been prepared for this purpose, but for the time being they have remained without funding. “At the same time scientific circles do show interest in this site,” Dr. Ivanov says. A group of 40 scientists and archaeologists from Rome visited the place a while ago. “There is this interesting legend preserved on the so called ‘deer sacrifice’ here, less known around other spots in Bulgaria,” Dr. Ivanov says and adds: “The legend says that a deer would come out of the forest on the temple’s patron day, in order to be offered as sacrifice. Then the people would gathered the remaining bones and sew them inside the deer’s skin. The latter would return to life with the purpose of getting back the next year. However, one day the deer got late for the fest. The animal looked visibly tired. The job was done anyway, but due to the fact that the people didn’t allow the animal any rest, the deer returned to the forest and never came back again. The story has some grounds, as numerous deer bones and horns were found around the basilica during the initial research there. Probably that is the origin of the area’s name – Elensko /elen is the Bulgarian word for deer/. The other option could be the ancient Greek relation: Hellenic – Elensko, as the ancient Greeks were in fact the ones who built up the temple in the early Christian era.” English version: Zhivko Stanchev Photos: private library