http___bogoposveteni.bg_index.php_2016-09-29-15-53-58_2016-12-31-07-39-19_85-a_403-2-04_1.xml
https___danledwith.com_2017_01_11_three-days-late_.xml
1.1 1.2 1.3 1.4 1.5 1.6 1.7 1.8 1.9 1.10 1.11 1.12 1.13 1.14 1.15 1.16 1.17 1.18 1.19 1.20 1.21 1.22 1.23 1.24 1.25 1.26 1.27 1.28 1.29 1.30 1.31 1.32 1.33 1.34 1.35 1.36 1.37 1.38 1.39 1.40 1.41 1.42 1.43 1.44 1.45 1.46 1.47 1.48 1.49 1.50 1.51 1.52 1.53 1.54 1.55 1.56 1.57
ПЕТА ПОСТНА СЕДМИЦА Неделя, Година А ПЪРВО ЧЕТИВО Ще ви дам Моя дух и ще живеете. Четене из книгата на пророк Иезекиил. 37, 12-14 Това казва Господ Бог: "Ето, Аз ще отворя гробовете ви и ще ви изведа, народе Мой, из гробовете ви и ще ви въведа в земята Израилева; и ще познаете, че аз съм Господ, когато отворя гробовете ви и ви изведа, народе мой, из гробовете ви; и ще вложа във вас Моя дух и ще оживеете; ще ви настаня във вашата земя - и ще познаете, че Аз Господ казах това и извърших", казва Господ. Това е Божие слово. ОТПЕВЕН ПСАЛОМ Пс 129 1-2. 3-4ав. 4с-6. 7-8 (О: 7) В Господа е милосърдието и изобилно в Него изкуплението. От дън душа викам към Тебе, Господи; Господи, чуй гласа ми. Да бъдат ушите Ти внимателни към гласа на молбата ми. О Ако си спомняш за беззаконията, Господи, Господи, кой може да устои? Но в Тебе е прошката на греховете, за да Ти се служи с почит. О Уповавам се на Господа,уповава се душата ми на словото Му. Повече отколкото стражата утротода очаква Израил Господа. О Защото в Господа е милосърдието и изобилно в Него изкуплението. И Той ще избави Израил от всичките Му беззакония. О ВТОРО ЧЕТИВО Духът на Оня, който възкреси Исуса от мъртвите, живее във вас. Четене от посланието на Свети Павел Апостол до римляни. 8,8-11 Братя: Ония, които живеят по плът, не могат да угодят на Бога. Вие живеете не по плът, но по дух, само ако Духът Божий живее във вас. Ако пък някой няма Духа на Христа, той не е Христов. Ако ли Христос е във вас, тялото е мъртво за грях, а Духът живее за правда. Но ако Духът на Оня, който възкреси от мъртвите Исуса, живее във вас, то който възкреси Исуса Христа от мъртвите, ще оживотвори и смъртните ви тела чрез живеещия във вас Негов Дух. Това е Божие слово. СТИХ ПРЕДИ ЕВАНГЕЛИЕТО Ив 11, 25а. 26 Аз съм възкресението и животът, казва Господ; който вярва в Мене, не ще умре на веки. ЕВАНГЕЛИЕ Аз съм възкресението и животът. Четене от светото Евангелие според Иван. 11, 1-45. В онова време: Беше болен някой си Лазар, от Витания, от градеца на Мария и сестра й Марта. (А Мария, чийто брат Лазар бе болен, беше оная, която помаза Господа с миро и отри нозете Му с косата си). Сестрите проводиха да Му кажат: "Господи, ето оня, когото обичаш, е болен." Като чу това, Исус рече: "Тая болест не е за умиране, а за слава Божия, за да се прослави чрез нея Син Божий." Исус обичаше Марта и сестра й Мария и Лазар. А когато чу, че е болен, престоя два дни в мястото, дето се намираше. След това рече на учениците: "Да идем пак в Юдея." Учениците Му рекоха: "Рави, сега юдеите искаха с камъни да Те убият, и пак ли там отиваш?" Исус отговори: "Нали дванайсет часа има в деня? Който ходи денем, не се препъва, защото вижда светлината на тоя свят, а който ходи нощем, препъва се, защото светлината не е в него." Той рече това и после им казва: "Лазар, нашият приятел, е заспал; но отивам да го събудя." Учениците Му рекоха: "Господи, ако е заспал, ще оздравее." Исус бе казал за смъртта му; а те помислиха, че говори за сънно заспиване. Тогава Исус им рече открито: "Лазар умря, ала се радвам за вас, че Ме нямаше там, та да повярвате. Но да идем при него." Тогава Тома, наричан Близнак, каза на учениците: "Да идем и ние там да умрем с него." Като дойде Исус, намери, че той е вече от четири дена в гроба. А Витания беше близо до Йерусалим около петнайсет стадии. Мнозина юдеи бяха дошли при Марта и Мария да ги утешат за брата им. Марта, като чу, че иде Исус, посрещна Го; а Мария седеше вкъщи. Тогава Марта рече на Исуса: "Господи, да беше тука, нямаше да умре брат ми; но и сега зная, че каквото и да поискаш от Бога, ще Ти даде Бог." Исус й рече: "Брат ти ще възкръсне." Марта Му каза: "Зная, че ще възкръсне при възкресението в последния ден." Исус й рече: "Аз съм възкресението и животът; който вярва в Мене, ще оживее; и всеки, който живее и вярва в Мене, няма да умре во веки. Вярваш ли това?" Тя Му дума: "Да, Господи, аз вярвам, че Ти си Христос, Син Божий, който иде на света." Като каза това, отиде да повика скришом сестра си Мария и рече: "Учителят е тука и те вика." Тя, щом чу, става бързо и дохожда при Него; Исус още не беше дошъл в градеца, а стоеше на мястото, дето Го бе посрещнала Марта. Юдеите, които бяха с нея в къщи и я утешаваха, като видяха, че Мария стана бързо и излезе, отидоха подире й, мислейки, че отива на гроба да плаче там. А Мария, като стигна там, дето беше Исус, и Го видя, падна при нозете Му и рече: "Господи, да беше тук, нямаше да умре брат ми." Исус, като я видя да плаче и дошлите с нея юдеи да плачат, разтъжи се духом, смути се, и рече: "Де сте го положили?" Казват Му: "Господи, дойди и виж." Исус се просълзи. Тогава юдеите казваха: "Гледай, колко го е обичал." Някои пък от тях казаха: "Не можеше ли тоя, който отвори очите на слепия, да направи, щото и той да не умре?" А Исус пак тъгувайки в Себе Си, дохожда при гроба; това беше пещера, и камък стоеше отгоре й. Исус казва: "Дигнете камъка." Сестрата на умрелия Марта му казва: "Господи, мирише вече; защото е от четири дена." Исус и дума: "Не казах ли ти, че, ако повярваш, ще видиш славата Божия." Тогава дигнаха камъка от пещерата, дето лежеше умрелият. А Исус дигна очи нагоре и рече: "Отче, благодаря Ти, че Ме послуша. Аз си знаех, че Ти винаги Му слушаш; но това казах за народа, който стои наоколо, за да повярват, че Ти си Ме пратил." Като каза това, извика с висок глас: "Лазаре, излез вън". И излезе умрелият с повити ръце и нозе в погребални повивки, а лицето му забрадено с кърпа. Исус им казва: "Разповийте го и оставете го да ходи." Тогава мнозина от юдеите, които бяха дошли при Мария и видяха, що стори Исус, повярваха в Него. Това е слово Господне. или по-краткото Четене от светото Евангелие според Иван. 11, 3-7. 17. 20-27. ЗЗв-45 В онова време: Сестрите на Лазар проводиха да кажат на Исус: "Господи, ето оня, когото обичаш, е болен". Като чу това, Исус рече: "Тая болест не е за умиране, а за слава Божия, за да се прослави чрез нея Син Божий." Исус обичаше Марта и сестра й Мария и Лазар. А когато чу, че е болен, престоя два дни на мястото, дето се намираше. След това рече на учениците си: "Да идем пак в Юдея." Като дойде Исус, намери, че той е вече от четири дена в гроба. Марта, като чу, че Исус иде, посрещна Го; а Мария седеше вкъщи. Тогава Марта рече на Исуса: "Господи, да беше тука, нямаше да умре брат ми; но и сега зная, че и каквото да поискаш от Бога, ще ти даде Бог." Исус й рече: "Аз съм възкресението и животът; който вярва в Мене, ще оживее; и всеки, който живее и вярва в Мене, няма да умре во веки. Вярваш ли това?" Тя Му дума: "Да, Господи, аз вярвам, че Ти си Христос, Син Божий, който иде на света." Исус се разтъжи духом, смути се, и рече: "Де сте го положили?" Казват Му: "Господи, дойди и виж." Исус се просълзи. Тогава юдеите казваха: "Гледай, колко го е обичал." Някои пък от тях казаха: "Не можеше ли тоя, който отвори очите на слепородения, да направи, щото и той да не умре." Исус пак тъгувайки в Себе си, дохожда при гроба; това беше пещера и камък стоеше отгоре й. Исус казва: "Дигнете камъка." Сестрата на умрелия Марта, Му казва: "Господи, мирише вече; защото е вече от четири дена." Исус и дума: "Не казах ли ти, че, ако повярваш, ще видиш славата Божия?" Тогава дигнаха камъка от пещерата; дето лежеше умрелият. А Исус дигна очи нагоре и рече: "Отче, благодаря Ти, че Ме послуша. Аз си знаех, че Ти винаги Ме слушаш; това казах за народа, който стои наоколо, за да повярват, че Ти си Ме пратил." Като каза това, извика с висок глас: "Лазаре, излез вън." И веднага умрелият излезе с повити ръце и нозе в погребални повивки, а лицето му забрадено с кърпа. Исус им казва: "Разповийте го и го оставете да ходи." Тогава мнозина от юдеите, които бяха дошли при Мария и видяха, що стори Исус, повярваха в Него. Това е слово Господне.
1.1 1.2 1.3 1.4 1.5 1.6 2.1 2.2 3.1 3.2 4.1 5.1 6.1 6.2 7.1 7.2 7.3 8.1 9.1 9.2 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 14.2 14.3 14.4 15.1 15.2 15.3 15.4 15.5 16.1 17.1 17.2 17.3 17.4 18.1 18.2 18.3 19.1 19.2 19.3 19.4
It has been one of those weeks… or rather one of those several weeks. Water damage from a pipe that was leaking (probably for years) that has done a ton of damage to the subfloor of the kitchen and to the kitchen cabinets culminating in black mold and the loss of power to four rooms in the house. After fourteen months, our daughter Anna had another breakdown that ended up with her needing to go into a C-BAT. Insurance is already threatening to cut her care there short. We lost heat on the coldest day of the year. All of which have left us spread thin, financially, emotionally, physically, and spiritually. It’s a tricky business, faith. I trust what Scripture says is true: - Psalms 9:9-10 (NIV), The LORD is a refuge for the oppressed, a stronghold in times of trouble. Those who know your name trust in you, for you, LORD, have never forsaken those who seek you. - Isaiah 41:13 (NIV), For I am the LORD your God who takes hold of your right hand and says to you, Do not fear; I will help you. - Psalms 50:15 (CJB) Call on me when you are in trouble; I will deliver you, and you will honor me.” And when I look backwards, I can see that my Father has always kept His promises. I have no reason to doubt that this turn of events will end up being an exception. But that doesn’t make these problems I have (or that you have) any less painful to go through. I have been learning that faith is not about making life’s headaches and heartaches free of pain. Take for instance John 11:32-37 (NIV), When Mary reached the place where Jesus was and saw him, she fell at his feet and said, “Lord, if you had been here, my brother would not have died.” When Jesus saw her weeping, and the Jews who had come along with her also weeping, he was deeply moved in spirit and troubled. “Where have you laid him?” he asked. “Come and see, Lord,” they replied. Jesus wept. Then the Jews said, “See how he loved him!” But some of them said, “Could not he who opened the eyes of the blind man have kept this man from dying?” Jesus was going to do something a bit more fantastic than keeping him from dying, He was going to bring him back from the dead! He knew that was what He was going to do, it was the whole reason He waited to go see him in the first place! But He still wept. If Jesus could be “deeply moved in spirit and troubled” by the death of His friend and the grief of Mary and Martha that He openly wept, can we really conclude that faith precludes those emotions? However the person I identity with most in that story is Mary. Her brother was dead. To her, Jesus came too late. All her hopes of seeing Lazarus again this side of heaven had all come crashing down several days before. “Lord, if you had been here, my brother would not have died.” But He wasn’t there, and Lazarus did die. But Jesus shows that there is no such thing as “showing up too late” for Him. Even death was not too much of a problem to handle. All it took was three words, “Lazarus, come out!” And with that, Jesus went from being the guy who showed up three days too late, to being the guest of honor at a party held in His honor (John 12:2). The story provides some perspective for me. It is one of the things that Jesus is using to hold me together until He shows up to reveal how these problems are going to be solved. He always provides, always heals, and always weaves these lousy things into the very things that prove how loving, gracious, and freakishly amazing He is. Jesus was not too late for Lazarus, or Mary, or Martha. Even though it looked that way, and even though there was no rational human reason to think otherwise. And I am bold enough (or crazy enough) to dare to believe that He will not be too late for me. Though, like Mary, I am wondering where the heck He is.