http___bogoposveteni.bg_index.php_2016-09-29-15-53-58_2016-10-26-05-49-36_92-2017-09-19-10-10-55_593-9-10_1.xml
http___gxdaminh.net_15th-sunday-in-ordinary-time-c_.xml
1.1 1.2 1.3 1.4 1.5 1.6 1.7 1.8 1.9 1.10 1.11 1.12 1.13 1.14 1.15 1.16 1.17 1.18 1.19 1.20 1.21 1.22 1.23 1.24 1.25 1.26 1.27 1.28 1.29 1.30
Понеделник Голина I ПЪРВО ЧЕТИВО Стана Йона да побегне от лицето Господне. Четене из книгата на пророк Йона 1,1-2,1.11 Биде слово Господне към Йона, син Аматиев: "Стани, иди в Ниневия, град голям, и проповядвай в него, защото злодеянията му достигнаха до Мене." И стана Йона да побегне в Тарсис от лицето Господне, и дойде в Иопия и намери кораб, който отиваше в Тарсис, плати за превоз и влезе в него, за да отплува с тях в Тарсис от лицето Господне. Но Господ подигна в морето силен вятър, и стана в морето голяма буря, и корабът насмалко оставаше да се разбие. Уплашиха се корабниците; те викаха всеки към своя Бог и почнаха да хвърлят в морето товара от кораба, за да му олекне от него; а Йона бе слязъл в дъното на кораба, бе легнал и дълбоко заспал." Дойде при него началникът на кораба и му рече: "Защо спиш? Стани, извикай към твоя Бог; може би Бог ще си спомни за нас, ние не ще загинем." И рекоха един другиму: "Нека хвърлим жребие, за да узнаем, за кого ни постигна тази беда." Хвърлиха жребие, и жребието се падна на Йона. Тогава му рекоха: "Кажи ни, за кого ни постигна тази беда? Какво е твоето занятие, и отде идеш ти? Де е твоята земя и от кой народ си?" Той им рече: "Аз съм евреин, почитам Господа, Бога на небесата, който направи морето и сушата." Тогава човеците се уплашиха твърде много и му рекоха: "Защо направи това?" - защото те узнаха, че той бяга от лицето Господне -както той сам им бе обадил; и рекоха му: "Какво да направим с тебе, за да утихне морето за нас?" Защото морето все се вълнуваше. Тогава той им рече: "Вземете ме, и ме хвърлете в морето, и морето ще утихне за вас, защото знам, че заради мене ви постигна тази голяма буря." Ала тези човеци почнаха да гребат усилно, за да стигнат на суша, но не можаха, защото морето все повече вилнееше против тях. Тогава извикаха към Господа и рекоха: "Молим Те, Господи, да не загинем поради душата на този човек, и да не ни зачетеш невинна кръв; защото Ти, Господи, си направил, което е на Тебе угодно!" И взеха Йона, та го хвърлиха в морето и утихна морето от своята ярост. И тези човеци се уплашиха от Господа твърде много, принесоха жертви на Господа и дадоха оброци. И заповяда Господ на един голям кит да глътне Йона; и биде Йона в утробата на този кит три дни и три нощи. И заповяда Господ на кита, и той изхвърли Йона на суша. Това е Божие слово. ОТПЕВЕН ПСАЛОМ Пс Йон 2,3.4.5.8 (О: 7с) Ще въздигнеш душата ми от тление, Господи. Към Господа извиках в моята скръб, и Той ме чу: извиках из утробата на преизподнята, и Ти чу гласа ми. O Ти ме хвърли в дълбинето, в сърцето на морето, и струи ме обиколиха; всички Твои води и Твои вълни минаваха над мене. O И рекох: "Отхвърлен съм от Твоите очи: обаче пак ще видя светия Ти храм. O Когато изнемощя в мене душата ми, аз си спомних за Господа, и моята молитва стигна до Тебе, до светия Ти храм. O АЛИЛУЯ Ив 13,34 O Алилуя. Нова заповед ви давам, казва Господ; Да се обичате един друг, както Аз ви възлюбих. O Алилуя. ЕВАНГЕЛИЕ Кой е мой ближен? Четене от Светото Евангелие според Лука 10,25-37 В онова време: Ето, един законник стана и, изкушавайки Исуса, рече: "Учителю, какво да направя, за да наследя живот вечен?" А Той му каза: "В закона що е писано? Как четеш?" Той отговори и рече: "Възлюби Господа, твоя Бог, от всичкото си сърце, и от всичката си душа, и с всичката си сила, и с всичкия си разум, и ближния си като себе си." Исус му каза: "Право отговори; тъй постъпвай, и ще бъдеш жив." Но той, като искаше да се оправдае, рече на Исуса: "А кой е моят ближен?" Отговори Исус и каза: "Един човек слизаше от Йерусалим в Иерихон и налетя на разбойници, които го съблякоха, изпораниха го и си заминаха, като го оставиха полумъртъв. Случайно един свещеник слизаше по тоя път, и като го видя, отмина. Също и един левит, като стигна до същото място, приближи се, погледна и отмина. Един пък Самариянин, който пътуваше, дойде до него, видя го и се смили, и като се приближи, превърза му раните, изливайки елей от вино; след това го качи на добичето си, откара го в странноприемницата и се погрижи за него. А на другия ден като си заминаваше, извади два динария, даде на съдържателя и му рече: "Погрижи се за него; и ако потрошиш нещо повече, на връщане аз ще ти заплатя." И тъй, кой от тези трима ти се вижда да е бил ближен на изпадналия в ръцете на разбойниците? Той отговори: "Оня, който му стори милост." Тогава Исус му каза: "Иди и ти прави също така." Това е слово Господне.
1.1 2.1 3.1 4.1 4.2 4.3 4.4 5.1 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 7.1 8.1 8.2 9.1 9.2 10.1 11.1 11.2 12.1 13.1 13.2 13.3 13.4 13.5 13.6 13.7 13.8 13.9 14.1 15.1 16.1
15th Sunday in Ordinary Time (C) First Reading (Deut 30, 10 – 14) if you obey the Lord your God and keep his commands and decrees that are written in this Book of the Law and turn to the Lord your God with all your heart and with all your soul. 11 Now what I am commanding you today is not too difficult for you or beyond your reach. 12 It is not up in heaven, so that you have to ask, “Who will ascend into heaven to get it and proclaim it to us so we may obey it?” 13 Nor is it beyond the sea, so that you have to ask, “Who will cross the sea to get it and proclaim it to us so we may obey it?” 14 No, the word is very near you; it is in your mouth and in your heart so you may obey it. Second Reading (Col 1, 15 – 20) He is the image of the invisible God, the firstborn over all creation. 16 For by him all things were created: things in heaven and on earth, visible and invisible, whether thrones or powers or rulers or authorities; all things were created by him and for him. 17 He is before all things, and in him all things hold together. 18 And he is the head of the body, the church; he is the beginning and the firstborn from among the dead, so that in everything he might have the supremacy. 19 For God was pleased to have all his fullness dwell in him, 20 and through him to reconcile to himself all things, whether things on earth or things in heaven, by making peace through his blood, shed on the cross. The Gospel (Lk 10, 15 – 37) On one occasion an expert in the law stood up to test Jesus. “Teacher,” he asked, “what must I do to inherit eternal life?” 26 “What is written in the Law?” he replied. “How do you read it?” 27 He answered: “‘Love the Lord your God with all your heart and with all your soul and with all your strength and with all your mind’[c]; and, ‘Love your neighbor as yourself.’[d]” 28 “You have answered correctly,” Jesus replied. “Do this and you will live.” 29 But he wanted to justify himself, so he asked Jesus, “And who is my neighbor?” 30 In reply Jesus said: “A man was going down from Jerusalem to Jericho, when he fell into the hands of robbers. They stripped him of his clothes, beat him and went away, leaving him half dead. 31 A priest happened to be going down the same road, and when he saw the man, he passed by on the other side. 32 So too, a Levite, when he came to the place and saw him, passed by on the other side. 33 But a Samaritan, as he traveled, came where the man was; and when he saw him, he took pity on him. 34 He went to him and bandaged his wounds, pouring on oil and wine. Then he put the man on his own donkey, took him to an inn and took care of him. 35 The next day he took out two silver coins[e] and gave them to the innkeeper. ‘Look after him,’ he said, ‘and when I return, I will reimburse you for any extra expense you may have.’ 36 “Which of these three do you think was a neighbor to the man who fell into the hands of robbers?” 37 The expert in the law replied, “The one who had mercy on him.” Jesus told him, “Go and do likewise.”