http___bnr.bg_radiobulgaria_post_100914241_chestita-nova-godina-i-na-mnogaa-leta_1.xml
http___bnr.bg_en_post_100914397_a-happy-new-year-grant-oh-lord-many-years.xml
1.1 1.2 1.3 1.4 1.5 2.1 3.1 5.1 6.1 6.2 7.1 9.1 10.1 10.2 10.3 11.1 13.1 14.1 14.2 14.3 14.4 14.5 14.6 14.7 15.1 15.2 17.1 18.1 18.2 18.3 19.1 19.2 21.1 23.1 25.1 26.1 26.2 26.3 26.4 26.5 26.6 26.7 26.8 26.9 26.10 26.11 27.1 27.2 29.1 30.1
Празник е! Време за благопожелания, подаръци и хубава музика. Ако сте почитатели на изкуството, без което животът би бил грешка (според Ницше), със сигурност ще оцените вдъхновените изпълнения, които подбрахме за вас. Те са на музиканти от различни поколения. Повечето от тях живеят в чужбина от десетилетия, но никога не са прекъсвали връзка с родината и, където и да са, продължават да работят за българската култура. Сред тях несъмнено са цигуларят Веско Ешкенази – концертмайстор на Кралския Концертгебау оркестър-Амстердам и пианистът Людмил Ангелов – основател и артистичен директор на Международния музикален фестивал в Толедо, както и на Международния музикален фестивал „Пиано Екстраваганца“ в София. Por una cabeza от Карлос Гардел е пиеса от техния успешен съвместен албум „Танго“, издаден през 2016 г. Por una cabeza Преди дни Александрина Пендачанска за първи път се представи в ролята на Тоска от едноименната опера на Пучини на сцената на Софийската опера. Така звездното българско сопрано добави още един незабравим артистичен образ към близо 70-те роли в репертоара си. Нека припомним, че дебютът ѝ на сцената е на 17-годишна възраст с концертно изпълнение на ария на Виолета от I действие на операта „Травиата“ от Верди. Ария на Виолета През изминалата година пианистката Пламена Мангова покори нови световни сцени, но не пропусна да блесне и в столичната зала „България“, заедно със Софийска филхармония под диригентството на Гилбърт Варга (Великобритания). Нека припомним, че точно преди десетилетие тя спечели второ място на престижния клавирен конкурс „Кралица Елизабет“ в Белгия. Оттогава Пламена получи още редица големи награди и осъществи многобройни успешни проекти. Сред записите с нейно участие подбрахме фрагмент от Концерт за пиано и оркестър № 9 от Моцарт, заедно с Пловдивска филхармония с диригент Георги Димитров. Концерт за пиано и оркестър № 9 Музиката изразява това, което не може да се каже с думи, както и това, което не може да се запази с мълчание – пише през ХIХ в. френският литературен класик Виктор Юго. С интелекта си на мислител и интуицията на артист Юго формулира едно от „космическите“ състояния, постигани чрез интерпретацията – свободата пръв „да съобщиш“ нещо чрез музиката, независимо колко изпълнители преди теб са опитвали да направят същото. Това преимущество се дава на най-талантливите, независимо кога са се появили на сцената. Непознат на широката публика, Петър Делчев е единственият български цигулар, спечелил два пъти място сред лауреатите на международния конкурс „Паганини“ в Генуа – на 17- и на 18-годишна възраст. Тогава критиците го наричат „новия Паганини“, „младия Хайфец“, „целунат от Бога“… След това животът му поднася неприятни изненади. По здравословни причини не свири отдавна, през последните години живее в Италия. Записите, които е оставил, говорят за невероятното му дарование. Младост, естетика, професионализъм са съхранени в „Интродукция и рондо капричиозо“ от Сен-Санс – регистрация от концерт в несъществуващата вече камерна зала „Славейков“ в София. Датата е 26. 12. 1969 г., на рояла е Златка Арнаудова. „Интродукция и рондо-капричиозо” Традиционните концерти на СО на БНР в края на всяка година са пъстра мозайка от световни шедьоври, интерпретирани с емоция и професионализъм. Записите, които подбрахме са от 1 януари 2013 г. когато диригент на оркестъра е Емил Табаков. В програмата на концерта, състоял се в зала № 1 на НДК, бяха включени повече от 20 шедьовъра от различни епохи. От тях избрахме „Кан-кан“ из оп. "Орфей в ада" на Офенбах, „Български танц“ от Емил Табаков и класическата българска пиеса „Нестинарско хоро“ от танцовата драма „Нестинарка“ от Марин Големинов. Кан-кан из оперетата ''Орфей в ада'' „Български танц“ Нестинарско хоро Едва ли си представяме български празник без православното „Многолетствие“ от Дмитрий Бортнянски и прекрасното изпълнение на Борис Христов. С промяна в оригиналния текст великият бас превръща песнопението в молитва за благоденствието на благочестивия и православен български народ, който да бъде съхранен „на многая лета“… В началото на 40-те години на м. в. младият Борис Христов, юрист по образование, е сред певците на мъжкия хор „Гусла“. На Богоявление през 1942 г. е паметната му среща с цар Борис III. Монархът пожелал някой от хористите да изпълни песен. Помолили Борис Христов да го стори и той така впечатлява публиката, че по-късно царят препоръчва да му бъде отпусната стипендия за обучение в Италия. След 1944 г. Борис Христов не е допускан в България повече от 20 години. Едва през втората половина на 70-те настъпва промяна в отношението на социалистическото държавно ръководство. И Борис Христов записва православна богослужебна музика в любимия си „Св. Александър Невски“, заедно със Смесения хор при храма. Покорил световните сцени, превърнал се в еталон за майсторство и професионализъм, Борис Христов е извън себе си от радост и споделя, че това е един от най-вълнуващите моменти в живота му. „Многолетствието“, записано по онова време, се превръща в част от новогодишния празник и вече десетилетия се излъчва в първите минути на новата година. Звучи в национален ефир веднага след химна на Република България. „Многая лета“ Снимки: архив
1.1 1.2 2.1 3.1 5.1 6.1 7.1 9.1 10.1 11.1 11.2 13.1 14.1 14.2 14.3 15.1 15.2 15.3 15.4 15.5 17.1 18.1 18.2 18.3 20.1 22.1 24.1 25.1 27.1 28.1
It is that time of year once again, a time of well-wishing, of gifts and of wonderful music. If you are an admirer of music, “without which life would be a mistake”, as Friedrich Nietzsche put it, then you are sure to appreciate the music selection we have put together for you. They are musicians of different generations, most of them have been living abroad for dozens of years though they have never severed their bond with their country, and wherever they may be, have continued to make their contribution to Bulgarian culture. One of these musicians is Vesko Eschkenazy – concertmaster of the Royal Concertgebouw Orchestra, another – pianist Ludmil Angelov, founder and artistic director of the international music festival in Toledo, and of the Piano Extravaganza International Music Festival in Sofia. Por una cabeza by Carlos Gardel from the album the two released together in 2016 – Tango Just a few days ago Alexandrina Pendatchanska performed as Tosca in the opera by Puccini at the Sofia opera house for the first time, adding one more unforgettable role to the almost 70 roles in her repertoire. Alexandrina Pendatchanska made her debut at the age of 17 almost 30 years ago, with the aria of Violetta from Act 1 of La Traviata by Verdi. Violetta’s aria, Act 1 of La Traviata by Verdi, performed by Alexandrina Pendatchanska In 2017 Plamena Mangova conquered new world stages, but she also performed back home, in Bulgaria Hall, together with the Sofia Philharmonic with conductor Gilbert Varga, Great Britain. It was exactly ten years ago when she won second place at the prestigious Queen Elisabeth piano competition in Belgium. Since then, Plamena has won many major awards and has put through many successful projects. Concerto for piano and orchestra No. 9 by Mozart, fragment, part 3, performed by Plamena Mangova with the Plovdiv Philharmonic, conductor Georgi Dimitrov “Music expresses that which cannot be put into words and that which cannot remain silent”, Victor Hugo. With the intelligence of a scholar and the intuition of an artist, Hugo formulates one of the “cosmic” states interpretation is capable of attaining – the freedom of being the first to convey a message through music, even though many performers before you have endeavoured to do the same. This is something that is given to the most gifted, and it makes no matter when a given performer has first appeared on stage. Unknown to the broad public, Peter Deltchev is the only Bulgarian violinist, two-times laureate of the international Paganini competition in Genoa – at the age of 17 and 18. At the time critics dubbed him “the new Paganini”, “the young Heifetz”… But then his life was turned upside down, mostly for health reasons. He has been living in Italy and no longer plays. The recordings he has left us are a testimony to an incredible talent. Introduction et Rondo Capriccioso by Saint-Saëns, recording of a 1969 concert in Slaveikov chamber hall in Sofia (no longer in existence), piano Zlatka Arnaudova The traditional end-of-year concerts by the Bulgarian National Radio Symphony Orchestra offer a colourful collection of world masterpieces, interpreted with much emotion and incredible professionalism. The recordings we have selected for you are from 1 January, 2013, when the BNR orchestra was conducted by Emil Tabakov. The concert took place in Hall No.1 of the National Palace of Culture and the programme featured more than 20 gems from different epochs. Can-Can from the opera Orpheus in the Underworld by Offenbach Bulgarian Dance by Emil Tabakov Mnogaya Leta, Grant, Oh Lord, Many Years, performed by Boris Christoff And the grand finale – Mnogaya Leta, Grant, Oh Lord, Many Years, and legendary Bulgarian basso Boris Christoff. Mnogaya Leta, Grant, Oh Lord, Many Years, performed by Boris Christoff English version: Milena Daynova