http___blogatstvo.com_blogatstvo_spiritual_cookies__1.xml
https___gracefully50.com_2012_02_29_todays-thought_.xml
1.1 1.2 2.1 2.2 3.1 3.2 3.3 4.1 4.2 5.1 6.1 6.2 6.3 7.1 7.2 8.1 8.2 9.1 9.2 10.1 10.2 11.1 12.1 13.1 13.2 14.1 14.2 15.1 16.1 17.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1
Тази история е на пръв поглед банална. Като повечето неща, които са прекалено важни, за да не бъдат замаскирани като клишета… Разказа ми я една приятелка (добре де – изпрати ми я по е-мейл). В труден за мен момент… Може и да ви се стори безинтересна и скучна. Ежедневна. Измислена… А може и да откриете нещо в нея. Нещо, което да има значение точно за вас… точно сега… Има един-единствен начин да разберете: Една млада жена се намирала на оживено летище, в очакване на своя полет. Тъй като имало доста време до полета й, тя решила да си купи книга за четене. А заедно с книгата си купила и кутия бисквитки… Настанила се удобно в едно кресло във VIP-залата на летището – за да бъде необезпокоявана докато чете. На съседната седалка – точно до кутията с бисквитки – се настанил някакъв мъж, който отворил списанието си и също се зачел. Когато момичето си взело първата бисквитка от кутията, непознатият също се пресегнал и си взел една. Това я подразнило, но си замълчала. Обаче си казала наум: „Какъв нахалник! Заслужава да му забия един шамар!“. И така, всеки път когато тя си взимала по една бисквитка от кутията – мъжът правел същото. Това я вбесявало, но не искала да предизвиква сцени точно на летището… Когато в кутията останала само една бисквитка, тя си казала: „Я сега да го видим, какво ще направи този нахал?!“. Мъжът взел последната бисквитка, разделил я на две и подал едната половина на младата жена. След известно време, жената вече се била настанила на мястото си в самолета и отворила чантата си, за да си потърси очилата. За нейна огромна изненада, открила в чантата си нейната кутия бисквитки – недокосната и неразпечатана. Младата жена почервеняла от срам. Тя осъзнала, че не била права и че е забравила нейните бисквитки в чантата си. Непознатият мъж бил разделил своите бисквитки с нея – без да изпитва гняв или горчивина… … а през цялото това време тя била бясна, защото си мислела, че той си похапва от нейните сладки. И вече нямала възможност да се извини и да обясни грешката си… Има само четири неща, които не можем да върнем назад. Камъкът, който вече сме хвърлили… … думата, която вече сме произнесли… … поводът, който вече сме изгубили… … и времето, което сме пропилели. httpv://www.youtube.com/watch?v=blfdQFt6txE&NR=1 Tags: бисквитки, гняв, горчивина, история, клише, летище, поука
1.1 2.1 3.1 4.1 4.2 5.1 6.1 7.1 7.2 7.3 7.4 8.1 8.2 9.1 10.1 11.1 11.2 11.3 12.1 13.1 13.2 13.3 14.1 14.2 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 25.2 26.1 26.2 27.1 27.2 28.1 28.2 28.3 29.1
Happy Wednesday! I received this inspirational story from a friend, and I had to share it with you. A young lady was waiting for her flight in the boarding room of a big airport. As she would need to wait many hours, she decided to buy a book to spend her time. She also bought a packet of cookies. She sat down in an arm chair, in the VIP room of the airport, to rest and read in peace. Beside the armchair where packet of cookies lay, a man sat down in the next seat, opened his magazine and started reading. When she took out the first cookie, the man took one also. She felt irritated but said nothing. She just thought: “What a nerve! If I was in the mood, I would punch him for daring!” For each cookie she took, the man took one too. This was infuriating her, but she didn’t want to cause a scene. When only one cookie remained, she thought: “Ah…what would this abusive man do now?” Then, the man, taking the last cookie, divided it into half, giving her one half. That was too much! She was much too angry now! In a huff, she took her book, her things and stormed to the boarding place. When she sat down in her seat, inside the plane, she looked into her purse to take her eyeglasses, and, to her surprise, her packet of cookies were there, untouched, unopened! She felt so ashamed!! She realized she was wrong. She had forgotten that her cookies were kept in her purse. The man had divided his cookies with her, without feeling angered or bitter….while she had been very angry, thinking she was dividing her cookies with him. And now there was no chance to explain herself…nor to apologize. There are 4 things you cannot recover. The stone… …after the throw! The word… …after it’s said! The occasion… …after the loss! The time… …after it’s gone! A thousand thanks to a friend for sending this to me. This story hit me square in the face, because I can see more of myself in this young lady’s reaction than I’d like to admit. I’m, more times than not, quick to anger and quick to judge….you’d think at my age, I’d have these things worked out by now. I’m a majorly flawed human being….a constant work in progress. I’m certain this will continue to be true until I meet my Maker. My dear brothers, take note of this: Everyone should be quick to listen, slow to speak and slow to become angry, for man’s anger does not bring about the righteous life that God desires. Therefore, get rid of all moral filth and the evil that is so prevalent and humbly accept the word planted in you, which can save you. “Have patience with all things, but chiefly have patience with yourself. Do not lose courage in considering your own imperfections but instantly set about remedying them– every day begin the task anew.” ~ Francis de Sales Jeannie