http___blog.ramuslab.com_category__D0_BB_D0_B0_D0_B1_D0_BE_D1_80_D0_B0_D1_82_D0_BE_D1_80_D0_B8_D1_8F__1.xml
http___www.state.in.us_isdh_21932.htm.xml
1.1 1.2 1.3 2.1 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 8.2 8.3 8.4 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 13.2 13.3 13.4 14.1 15.1 15.2 15.3 16.1 16.2 16.3 16.4 17.1 18.1 18.2 19.1 19.2 20.1 20.2 20.3 20.4 21.1 22.1 22.2 22.3 22.4 22.5 22.6 22.7 22.8 23.1 24.1 24.2 24.3 25.1 26.1 27.1 28.1 28.2 29.1
Хепатитът представлява възпаление на черния дроб. Причините за него могат да бъдат най-различни: вирусна инфекция, прием на лекарства, контакт с химикали, отрови, прекомерна употреба на алкохол или вследствие на нарушение в имунната система на организма. Вирусите, причинители на хепатит са няколко вида: А, В, С, D и Е. Хепатит А Хепатитният А вирус (HAV) предизвиква инфекция на черния дроб, която протича доброкачествено и не хронифицира. Предава се чрез битови контакти, заразена храна или вода и се нарича още „болест на мръсните ръце”. Източник на заразата е болният човек. Могат да заболеят лица от всички възрастови групи, но най-възприемчиви са децата и юношите. Хепатит А инфекцията има различни клинични прояви: от напълно безсимптомно протичане до типичния остър хепатит с жълтеница – най-характерния симптом на хепатитите (пожълтяване на кожата и склерите). В лаборатория „Рамус” може да изследвате 2 маркера за хепатит А: - Anti-HAV IgM: определяне на ранни антитела от клас М срещу хепатит А вируса; показва остра инфекция, пациентът е заразен в този етап. - Аnti-HAV: обхваща антитела от клас G (късни антитела), които са маркер за прекаран в миналото хепатит А, или придобити след имунизация. Хепатит В Хепатитният В вирус (HBV) предизвиква както остра, така и хронична инфекция на черния дроб. Инфекцията с HBV може да протече и безсимптомно. Източник на заразата е човек – болен с остра инфекция или хроничен носител. Вирусът се съдържа във всички телесни течности, но в най-висока концентрация е в кръвта и гениталните секрети. Начини на предаване: - Кръвен път: при контакт със заразена кръв (стоматологични интервенции, използване на заразени игли, предмети от бита – ножички, самобръсначки, четки за зъби и др.) - Полов път: при полов контакт със заразен партньор - Перинатален път: от майка на новороденото при остра инфекция по време на бременността. Времето от заразяването до проявата на клиничните симптоми може да бъде от 30 до 180 дни. Клиничните признаци са сходни при всички хепатити, с малки различия: грипоподобни симптоми, висока температура, гадене, повръщане, загуба на апетит, потъмняване на урината, болки в дясното подребрие. По-късно се появява и пожълтяване на кожата и склерите на очите. За неваксинираните, рискът от HBV инфекция след рисков контакт с носител на инфекцията е не по-малък от 30%, Лаборатория „Рамус” предлага няколко различни теста за хепатит В: - HBs антиген (HBs Ag, австралийски антиген): Този антиген е най-ранният индикатор на активна хепатит В инфекция. Той може да бъде открит в серума преди поява на симптомите. Ако след 6 – 12 месеца HBs Ag не изчезне, пациентът се счита за хроничен носител. - Аnti-HBs: Обикновено антителата срещу HBs антигена се появяват 7 седмици след заразяването и това означава, че инфекцията е в последен стадий на активност и пациентът не може да предава заразата на останалите. Тестът е положителен и ако сте ваксиниран. Тези антитела ви предпазват от повторно заразяване с вируса в бъдеще. Прието е, че защитното ниво трябва да бъде поне 100 IU/ml след имунизация. - Anti-HBc Тotal: Aнтитела срещу HBc антигена (коров антиген) са маркер за прекарана инфекция и се откриват се през целия живот при почти всеки пациент, който е имал предхождащ контакт с вируса на хепатит В. - Anti-HBc IgM: Антителата IgM са признак на настояща инфекция или реактивация на вируса. Положителен е резултата при пациенти, които са също и HBsAg положителни и обикновено това означава, че те имат остра инфекция. - HBe антиген (HBe Ag): Mаркер за активно размножаване на вируса и инфекциозност. Понякога отсъствието на HBeAg у хора, които са позитивни за HbsAg не означава, че те не могат да заразят околните с вируса на хепатит В. - Anti-HBe: Признак на липса на вирусна репликация (размножаване). Организмът се очиства от HBe антигена, започнал е оздравителен процес. Пациентите с положителен резултат за anti-HBe вече са много по-малко заразни. Обикновено това антитяло се задържа при хронична инфекция. Хепатит С Вирусният хепатит С се причинява от хепатит С вирус (HCV). Важна особеност на този вирус е голямата му изменчивост, поради което все още няма изработена ваксина срещу хепатит С. Предава се по кръвен път. С повишен риск от заразяване с HCV са венозни наркомани, използващи общи игли и спринцовки и пациенти на хемодиализа. Вирусът може да се предаде от заразена майка на новороденото при раждането или по време на бременността. Инфекцията с хепатит С може да протече по три различни начина: безсимптомно, като остър или хроничен вирусен хепатит. Симптомите са сходни с тези при останалите хепатити. Вирусът е онкогенен и може да предизвика карцином на черния дроб и цироза. Хепатит D Причинява се от хепатит D вирус, който никога не се открива без хепатит В вирусна инфекция. Възможно е едновременно заразяване с двата вируса (коинфекция) или заразяване на фона на вече съществуваща хепатит В вирусна инфекция (суперинфекция). Заразяването става по един и същи начин и при двата вируса. Лаборатория „Рамус” определя серологичен маркери за хепатит D: Anti HDV-total Хепатит Е По начин на заразяване наподобява хепатит А (заразена вода или храна, битови контакти), а също и по начин на протичане. Единствено при бременни прогнозата е сериозна – може да доведе до чернодробна недостатъчност и увреждане на плода. Към Сайтa на Лаборатория Рамус
1.1 1.2 2.1 3.1 3.2 3.3 3.4 4.1 4.2 5.1 6.1 7.1 7.2 7.3 7.4 8.1 8.2 8.3 9.1 9.2 9.3 9.4 10.1 10.2 11.1 12.1 12.2 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1
Note: This message is displayed if (1) your browser is not standards-compliant or (2) you have you disabled CSS. Read our Policies for more information. Please CLICK HERE to download this document in PDF format. Hepatitis B is a serious disease of the liver caused by the hepatitis B virus (HBV). Most people will recover without any complications. However, some people develop chronic (long-term) hepatitis B infection. In some people with chronic infections, hepatitis B can lead to severe illness, liver cancer, liver failure, and sometimes death. Hepatitis B virus is spread when blood or certain body fluids, such as semen and vaginal secretions, from an infected person enter the body of a person who is not infected. Some examples include: An infected person with no symptoms can still spread hepatitis B to others. You get hepatitis B by direct contact with blood or certain body fluids of a person who has hepatitis B. Your risk is higher for hepatitis B if you: See your health care provider. Blood tests will determine if you are infected with hepatitis B. Follow-up blood tests are necessary to determine if the disease is still present. Chronic hepatitis B is diagnosed by two positive blood tests at least six months apart. Chronic infection may last for a lifetime. Hepatitis B is known as a “silent infection,” because you may have very mild or no symptoms. Symptoms appear six weeks to six months after exposure. Symptoms may include: In most people, the infection will clear itself. People with chronic infection should see their health care provider to determine if the disease is getting worse. Medications are available for the treatment of chronic hepatitis B, and your health care provider can decide which one is right for you. It is important to avoid further injury to your liver by: A safe and effective vaccine can prevent hepatitis B infection. It is recommended for all children from birth to 18 years and adults at risk for hepatitis B. See your health care provider for more information on hepatitis B vaccine. Other ways to prevent hepatitis B infection include: All information presented is intended for public use. For more information, please refer to: Centers for Disease Control and Prevention http://www.cdc.gov/hepatitis/index.htm Hepatitis B Foundation http://www.hepb.org/ Immunization Action Coalition http://www.immunize.org/ This page was last reviewed July 17, 2009.