http___bnr.bg_radiobulgaria_post_100833536_na-24-mai-za-chujdencite-koito-izuchavat-balgarskia-ezik-kato-vtori_1.xml
http___bnr.bg_en_post_100834300_foreigners-learning-the-bulgarian-language-as-a-second-language.xml
1.1 1.2 1.3 1.4 1.5 3.1 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 5.1 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 6.6 6.7 6.8 7.1 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 8.6 8.7 8.8 8.9 10.1 11.1 11.2 11.3 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 12.6 12.7 13.1 13.2 13.3 14.1 14.2 14.3 14.4 14.5 14.6 14.7 14.8 14.9 15.1 15.2 15.3 15.4 16.1 16.2 16.3 17.1 17.2 17.3 17.4 18.1 18.2 18.3 18.4 19.1 19.2 19.3 19.4 20.1 20.2 20.3 20.4 20.5 20.6 20.7
По данни на Института за български език към БАН 15 милиона души по света говорят родния ни език. На днешния празник – Денят на българската просвета и култура и на славянската писменост, обръщаме внимание на една определена група от тях – чужденците, изучаващи българския език като втори. У нас не малко школи предлагат такъв тип обучение. Сред тях е и езиково училище във Велико Търново, където преподава д-р Илияна Димитрова. Тя твърди, че интерес към българския език има и ще продължава да има, и разказва за нейните ученици: Интервю с д-р Илияна Димитрова Най-често това са британци. Изследванията на колегите етнолози, които се занимават с миграционните процеси, показват, че британците са една от новите миграционни вълни в България. Доста голяма част от тях се интегрират в българската среда чрез изучаването на езика. Начинаещите са най-многобройната група от желаещите да изучават българския език като втори. Това, което много ме радва в последно време, е, че усвоили вече началните нива на владеене на български език – А1 и А2 според Общата европейска езикова рамка, студентите продължават да искат да надграждат знанията си със следващите нива на владеене на езика. Спектърът от хора, които искат, или пък им се налага да учат български, е широк, допълва д-р Димитрова: Така, както емигриралите българи научават езика на държавата, в която са решили да се установят, така и чужденците, решили да живеят в България, искат да учат български. Съществува и обратният вариант – чужденци, които не живеят в България, но въпреки това учат български език, защото един ден искат да заживеят у нас. Чужденците обаче не са единствената целева група. Преподаването на български език като втори се изисква и при деца на български емигранти или от смесени бракове, които живеят в чужбина и не са успели да усвоят езика в семейна среда. Идентичен е случаят с малцинствените общности в България. Често това може да са затворени моноезични общности, в които ако се говори само на ромски или само на турски, децата също не успяват да усвоят българския език по естествен начин – чрез общуване. Тогава отново се налага обучение по правилата на чуждоезиковото обучение. Но в никакъв случай не става въпрос само за преподаване на лексика и граматика, а за преподаване на нещо много деликатно – културата. Любовта към българското е накарало д-р Илияна Димитрова да започне да преподава, но не само нейната собствена, а и тази, проявена от чужденците: През 2003 г. проф. дфн Живка Колева Златева от Великотърновския университет ме покани да бъда сътрудник към международния българистичен семинар, който се провежда всяко лято в града. Тогава бях последна година студентка по специалността „Славянски филологии” и приех. Тогава се роди тази любов. Всеки ден виждах семинаристи от цял свят да се просълзяват, когато чуят българска гайда или им сервират шопска салата. Питах ги защо учат български, който все пак е в групата на малките езици в ЕС. Отговаряха, че не знаят, че обичат България, но не и защо. Казваха, че има нещо в нас българите и в България, което не могат да обяснят, но ги кара да настръхват и да се връщат. Тогава реших, че трябва да дам на тези хора най-доброто, на което съм способна. И до ден-днешен преподаването на български език на чужденци е много свидна за мен тема, която е взела сърцето, душата и цялата ми любов. Запознайте се с някои от учениците на д-р Илияна Димитрова - Лука, Линда, Алисън, Андреа и Ник Лука Пенсато е от Генуа, Италия. Той е професионален готвач. Учи български, защото има много приятели българи и един ден иска да живее в България и да отвори италиански ресторант тук: Наистина много харесвам българските плодове и зеленчуци и българската кухня. Надявам се един ден и аз да мога да живея в България. Мисля, че няма да ми е трудно, защото няма голяма разлика между българите и италианците. И двата народа обичаме еднакви неща – да се забавляваме, да ядем и пием добре и да се грижим за семейството и приятелите си. Аз се чувствам вкъщи, когато съм в България. И оше нещо – България трябваше да спечели тазгодишната Евровизия! Вашата песен беше супер и много по-хубава от португалската! Линда Сприг е родена в Мелбърн, Австралия. Работила е 12 години като геолог в различни държави. Сега живее със семейството си в България и тук отглежда двете си деца: Харесват ми различните сезони. Бях особено впечатлена от миналата зима – никога не съм преживявала такава. В България има почти всичко – планини, плажове, реки, села, градове, и всички имат свой собствен чар. Приятно съм изненадана и от традиционната българска храна! Струва ми се, че българите по принцип са гостоприемни и симпатични. Много ми харесва как непознати си говорят на улицата и в магазините – все едно, че са приятели. Дори майка ми, която беше преди месец в България, каза същото. Най-типичната разлика между българите и австралийците е, че ако ако австралиец е на самотен остров с няколко бидона и маркуч – той ще вари бира. Ако българин е на същия самотен остров – той ще вари ракия. Алисън Макдоналд е британка. Тя е дерматолог и живее в Англия. Много обича да прекарва свободното си време в България и е у нас най-малко два или три пъти в годината. Мечтае един ден да живее в България и да говори езика съвършено: Мисля, че младите българи се интересуват повече от правата си. Слушам новините по българското радио и често чувам за студентски протести. Според мен, британците приемат своите свобода и образование за даденост. Андреа Алвизи е професионален преводач. Живее във Великобритания. Говори английски, руски, френски и сега учи български език, за да може да го използва в работата си. Той също така е и преподавател по конферентен превод в Университета на Лийдс, Великобритания: Мисля, че българите са щастливи и приятелски настроени. Италианците и българите си приличат. Например, и двата народа смятат, че ако излязат навън с мокра коса ще се разболеят. Ние сме практични народи и обичаме хубавата храна и вино. Никълъс Котън е британец. Живее в Лондон. Живо се интересува от българска история. Учи български, за да може да чете повече за Никола Петков, за когото смята, че е бил много добър и интересен български политик: В България много ме впечатлиха пейзажа и природата, но искам да видя повече. Все още не съм посетил Черно море и Рилския манастир. Много ми харесват хората. Изглеждат ми приятелски настроени, интелигентни и честни. Мисля, че за българите образованието е много важно. Гледал съм някои много интелигентни български филми. Много се забавлявам да откривам български писатели и да слушам българска музика.
1.1 1.2 1.3 1.4 1.5 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 3.1 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 4.6 4.7 4.8 4.9 5.1 6.1 6.2 6.3 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 7.6 7.7 8.1 8.2 8.3 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 9.6 9.7 9.8 9.9 10.1
In figures from the Institute for Bulgarian Language at the Bulgarian Academy of Sciences in Sofia, roughly 15 million people across the globe speak Bulgarian. On the eve of the Day of Bulgarian Education and Culture May 24, we look into a specific group – foreigners who study Bulgarian as a second language. There are a few schools offering this kind of training. Among them is a language center in the city of Veliko Tarnovo where one of the teachers is Dr. Iliyana Dimitrova. She contends that there is strong interest in Bulgarian language learning and tells us more about her students: “Most of them are British. Research of ethnologists who focus on migration suggests that British nationals account for one of the latest migration waves in Bulgaria. Many of them integrate into the Bulgarian realities by studying Bulgarian for communication. The largest group willing to study Bulgarian as a second language is made up of beginners. I am happy to say that recently, many students who have covered the A1 and A2 levels are willing to upgrade their knowledge with higher levels.” Her love for the Bulgarian language and values has made Dr. Iliyana Dimitrova teach, but she found this love also among foreigners: “In 2003 Prof. Zhivka Koleva-Zlateva from Veliko Tarnovo University invited me to work as a stringer for the International Seminar for Bulgarian Studies held in the city every summer. I was still a student of Slavic Philology and accepted the invitation. I was really fascinated to see what was happening there. Every day I saw foreign students from across the world with tears on their eyes while listening to the sound of the Bulgarian bagpipes. I was asking them why they had chosen to study Bulgarian which is a “small” language in EU. They’d just say they simply loved Bulgaria for no obvious reason. They’d say there was something in us, Bulgarians, and in Bulgaria which they could not explain but which was very thrilling and attractive. It was then that I decided I should give the best of my knowledge and skills to such people. To this very day teaching Bulgarian to foreigners is something that a dearly love.” Here is more from two of the students of Dr. Iliyana Dimitrova who talk about Bulgaria and cultural differences. Luca Pensato comes from Genoa, Italy. He is a professional cook. Luca studies Bulgarian because he has a few Bulgarian friends, and would like to live in Bulgaria one day – and to open an Italian restaurant here: “I really love Bulgarian fruits and vegetables, and the Bulgarian cuisine too. I hope I will be able to move to Bulgaria one day. Well, I do not believe it will be a problem, because there is hardly a big difference between Bulgarians and Italians. We both love the same things – enjoy life, eat and drink well and take care of family and friends. I feel at home when in Bulgaria. And, one more thing – Bulgaria ought to have won this year’s Eurovision! Your song was great, much better by the Portuguese winner!” Linda Sprigg was born in Melborne, Australia. She has worked as geologist in difference countries for 12 years. Today she lives with her family in Bulgaria where she is raising her two children: “I love the different seasons. I was particularly impressed last winter – I have never gone through such a winter. Bulgaria has almost everything – mountains, beaches, rivers, villages, cities, and they are charming in their own way. The traditional Bulgarian food has been a pleasant surprise – it is incredible! I think that Bulgarians are by rule hospitable and nice. I like to see strangers talking to each other in the shops or in the street – as if they are friends. Even my mom who visited Bulgaria a month ago said the same. The most typical difference between Bulgarians and Australians is that is an Australian ends up on a lonely island with a few containers and a hose – he is going to brew beer. A Bulgarian on the same lonely island is going to brew rakiya.” English Daniela Konstantinova