http___blog.robbiecooper.org_bg_2008_08_08__1.xml
http___blog.robbiecooper.org_2008_08_08_.xml
1.1 2.1 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 3.6 4.1
Vanity Fair, измъчваниПетък, 8-ми август, 2008 Кристофър Хитчинс е написал добро парче в Vanity Fair за опита да бъде waterboarded; Разпитващите едва ли ще имат време да ми задавате въпроси, и аз знаех, че ще доста лесно да се съгласи да предоставя каквато и да било отговор. Аз все още се срамувам, когато мисля за това. Също така, в случай на интерес, аз, тъй като се събудили опитва да прокара шалтета от лицето ми, и ако правя нещо, което ме кара на дъх, да намеря себе си clawing на въздуха с ужасно чувство на задушаване и клаустрофобия. Без съмнение това ще мине. Тъй като, ако разкриването на мойта мизерия и срам, един от моите разпитващите утешително каза: "Всяко време е дълго време, когато дишаш вода". Можех да го прегърна, че го казвам, и точно тогава бях ударен с ужасна смисъл на sadomasochistic измерение, което стои в основата на отношенията между мъчителят и измъчвани. Това е добрата журналистика, въпреки че вероятно е насочена към аудитория, която вече сте се продават на идеята, че войната в Ирак е незаконна, заедно с интерпретацията полети, изтезания и др.
1.1 2.1 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 3.6 4.1
Vanity Fair, torturedFriday, August 8th, 2008 Christopher Hitchens has written a good piece in Vanity Fair about the experience of being waterboarded; The interrogators would hardly have had time to ask me any questions, and I knew that I would quite readily have agreed to supply any answer. I still feel ashamed when I think about it. Also, in case it’s of interest, I have since woken up trying to push the bedcovers off my face, and if I do anything that makes me short of breath I find myself clawing at the air with a horrible sensation of smothering and claustrophobia. No doubt this will pass. As if detecting my misery and shame, one of my interrogators comfortingly said, “Any time is a long time when you’re breathing water.” I could have hugged him for saying so, and just then I was hit with a ghastly sense of the sadomasochistic dimension that underlies the relationship between the torturer and the tortured. It’s good journalism, although probably aimed at an audience who’re already sold on the idea that the war in Iraq is illegal, along with rendition flights, torture etc.