http___bnr.bg_radiobulgaria_post_100292141_po-sledite-na-minaloto_1.xml
http___bnr.bg_en_post_100293759_tracing-the-past-vratsa.xml
1.1 1.2 1.3 1.4 1.5 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 2.6 2.7 2.8 2.9 2.10 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 3.6 3.7 3.8 3.9 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 4.6 4.7 4.8 4.9 4.10 4.11 4.12 4.13 4.14 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 5.6 5.7 5.8 6.1 6.2 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 7.6 7.7 7.8 7.9 7.10 7.11 7.12 7.13 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 8.6 9.1 10.1
Най-голямото тракийско съкровище, най-древния човешки скелет, откриван в България, глинена плочка и дъна на съдове с пиктограмни знаци, определяни като „най-древната писменост в света”. За тези и още много други любопитни артефакти ще можете да научите и видите в Регионалния исторически музей на Враца. Тръгвайки по следите на миналото, разкрити от археолозите, пътешествието ще ви върне далеч, хилядолетия назад във времето. Не случайно врачани са избрали за девиз на родното си място: „Град като Балкана – древен и млад”. За люлка на града се смята местността Градище край прохода Вратцата в западната част на Стара планина. „Оттук се е зародил градът. Първо тръгва като тракийско селище, свързано с охраната на пътя и на медните мини в Балкана, които се експлоатират още от каменно-медната епоха – разказва Александра Петрова, уредник в музея. – След това прераства в римски укрепен център и ранно-византийски център. От ранно-византийската епоха проучваме стара църква. Оказа се, че под нея е имало християнски некропол, който не е свързан с нея. Интересното е, че всичките гробове са на деца. По-късно през Средновековието тук се развива класически средновековен град, наричал се е Вратица. За името му съдим от каменен надпис, намерен в местността през 1941 г. Надписът датира от XIII век. Градът се разраства по дефилето на река Лева и достига границите на съвременния град Враца.” При проучванията на местността Градище археолозите са открили антични и средновековни монети, както и керамика. Една от най-интересните находки е монета на император Зенон /425-491 г./ „Представлява автентичен фалшификат. Отвън е златна, но ядрото й е бронзово. Позлатена е с цел да бъде намалена себестойността й”, обяснява г-жа Петрова. Монетата също можете да видите в Регионалния исторически музей, обявен за един от стоте национални туристически обекти на България. Помещава се в специална сграда, в която в няколко зали е представен животът по тези земи още от праисторически времена до наши дни. Една от най-интересните експозиции разбира се, е тази на обиколилото почти целия свят Рогозенско съкровище. Това е най-голямото тракийско съкровище, откривано някога и е обявено за находката на века. Наброява 165 съда: фиали, канички и чаши, използвани при религиозни ритуали в чест на Дионис, бог на виното. „Съкровището е сребърно и тежи около 20 кг. – разказва Александра Петрова. – Голяма част от съдовете са от висока проба сребро. Други са окислени, защото в среброто има примеси на мед. 131 от съдовете са украсени частично чрез позлатяване. Съкровището се свързва с тракийското племе трибали. То е населявало земите на днешна Северозападна България и е известно като най-войнственото тракийско племе. Това е царската съкровищница на трибалите, събирана в продължение на повече от век. Затова го датираме V-IV в. пр. Съдовете се различават чисто технологично и стилово като начин на изработка. Част от тях са произведени северно от Хемус /античното име на Стара планина/. Други са изработени на юг от планината, в земите на одрисите. Третата част е т.нар. абдерска плячка. Смята се, че тези съдове са заграбени от Абдера, гръцка колония на Егейското крайбрежие. В историческите извори се съдържат сведения за съвместни походи на трибалите с войските на македонците, които плячкосват Абдера.” С трибалите се свързват и гробниците в Могиланската могила, намираща се в старата част на града. В една от гробниците е открито парадното въоръжение на тракийски войн: оригинален наколенник, направен от сребро с позлата и железен шлем. Сред находките е също женски скелет, за който се предполага, че е на любимата на местен владетел. За тракийския обичай съпругата да бъде ритуално умъртвявана и погребвана заедно с владетеля, разказва Херодот. Запазен до наши дни е златен венец, наподобяващ лаврови клонки, с който е била украсена главата на младата жена. Той тежи 205 гр. и е от чисто злато. Накитите й се допълвали от масивни златни обеци, изящно украсени в долната част с фигурки на сфинксове и растителни орнаменти. В гробницата е намерена също колесница с два коня, впрегнати в нея. Към Историческия музей има и Етнографско-възрожденски комплекс, представящ богата експозиция, посветена на годишните обредни празници на местните хора. Съхранени до днес са също стара църква от 1848 г. и три автентични възрожденски къщи. „В една от къщите е развита най-новата експозиция в Етнографския комплекс: „Светът на детето” – обяснява г-жа Петрова. – Къщата е на два етажа. На приземния етаж е показан светът на селското дете, неговите играчки, които са от естествени материали: царевични кочани, житни класове и т.н. На горното ниво на къщата е показан битът на градското дете. Голяма част от експонатите: креватче, дрешки, играчки са били на детенцето на един врачански лекар, което починало като малко. Има реставрирана автентична детска количка. В комплекса се намира и къщата на Димитраки Хаджитошев, един от деятелите на борбата за църковна и национална независимост. Убит е от турците. Фамилията Хаджитошеви е била една от издигнатите врачански фамилии. В третата къща е представено бубарството и копринарството, тъй като това е един от традиционните поминъци на врачани. Има възстановка на златарска работилница от Възраждането. Представено е и винопроизводството. Интерес предизвиква и експозицията, проследяваща някогашните традиционни превозни средства: файтони, кабриолети, брички, шейни, произведени от коларницата на самоукия, но истински новатор Мито Орозов.” Във Враца се намират и две от общо трите запазени в България автентични кули от 16 и 17 век. Едната, известна като Куртпашовата, се намира в непосредствена близост до музея и е превърната в негов бутик, откъдето можете да си закупите малки сувенири. Втората, кулата на Мешчиите, е до сградата на общината. Тя се е превърнала в символ на града. Имала е жилищно-отбранителен характер, а в края на ХІХ век е преустроена като часовникова кула. Разположен в подножието на Врачанския Балкан, градът е също отправна точка към множество пещери, водопади и интересни скални образувания. Материалът е подготвен със съдействието на БААТ по проект „Обща стратегия за устойчиво териториално развитие на транс-граничния регион Румъния-България”. Снимки: Румяна Цветкова
1.1 1.2 1.3 1.4 1.5 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 2.6 2.7 2.8 2.9 2.10 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 3.6 3.7 3.8 3.9 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 4.6 4.7 4.8 4.9 4.10 4.11 4.12 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 5.6 5.7 6.1 6.2 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 7.6 7.7 7.8 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 9.1 10.1
The biggest Thracian treasure, the oldest human skeleton ever discovered in Bulgaria, a clay tablet and a utensil bottom covered in pictograms, described as the oldest script in the world. You can learn more about these and many more intriguing artifacts and see them at the Regional Museum of History in Vratsa, the biggest town in Northwestern Bulgaria. Tracing the past, uncovered by archaeologists will take you on a journey thousands of years back in time. It is no coincidence that the people of Vratsa have chosen as their town’s motto: “A town like the Balkan Range – ancient and young.” The locality called Gradishte, close to Vratsata pass in the Western portion of the Balkan Range is thought to be the cradle of the town. “This is where the town originated. It started out as a Thracian settlement founded as an outpost guarding the road here and the copper mines in the mountain which have been exploited since the Copper-Stone Age,” says Alexandra Petrova, curator of the museum. “It then grew into a fortified Roman and then an early Byzantine centre. We have been studying a church dating to the Early Byzantine age. As it turned out there was a Christian necropolis beneath it, totally unconnected with the church. All graves in the necropolis are of children. Later, during the Middle Ages a classical medieval town emerged called Vratitsa. The name is to be found in an inscription in stone found in the vicinity in 1941. The inscription dates back to the 13th century. The town grew along the gorge of the river Leva to reach the limits of the latter-day town of Vratsa.” Archaeologists have discovered in Gradishte locality ancient and Medieval coins as well as pottery. One of the most interesting finds is a coin from the time of Emperor Zenon (425-491). “It is an authentic forgery - gold plated but inside it is made of bronze. It is gold plated to make it cheaper,” Mrs. Petrova explains. The coin is among the exhibits at the Regional Museum of History, declared one of the 100 national tourist sites of Bulgaria. It is housed in a designated building with several halls, presenting life in these lands from prehistoric times to our day. One of the most glamorous expositions is, of course, that of the Rogozen treasure which has been on display around the world many times. It is the biggest Thracian treasure ever discovered and has been declared the find of the century. The Rogozen treasure comprises 165 vessels: phials, pitchers and cups used for religious rituals in honour of Dionysus, the God of wine. “The treasure is made of silver and weighs around 20 kg.,” says Alexandra Petrova. “Many of the utensils are made of high-grade silver. Others are oxidized, because the silver is tinged with copper. 131 of the utensils are partially gold-plated. The treasure is connected with a Thracian tribe called the Triballi. They inhabited the lands of what is today Northwestern Bulgaria and were the most warlike of all Thracian tribes. The Rogozen treasure is, in fact, the royal treasure of the Triballi, collected over more than a century. That is why we date it to the 5th-4th century B.C. The vessels are different from a purely technological and stylistic point of view. Some of them were made North of Hemus (the ancient name of the Balkan Range). Others were made South of the mountain, in the lands of the Odrissi tribe. Still others comprise what is known as the loot of Abdera, a Greek colony on the Aegean. Historical sources say the Triballi marched on Abdera and plundered it together with Macedonian troops.” The tombs in the Mogilan mound, in the town’s old part are also connected with the Triballi. One of the tombs contained the parade armaments of a Thracian warrior: an original gold-plated knee-piece made of silver and an iron helmet. The finds also include the skeleton of a woman thought to be that of the spouse of a local ruler - Herodotus writes about the Thracian custom of the ritual killing of the wife of the ruler. A gold wreath of laurel twigs which adorned the young woman’s head has been preserved to date. The wreath, made of pure gold, weighs 205 grams. The woman’s jewelry featured solid gold earrings, decorated in their lower end with sphinxes and plant ornaments. A chariot with two harnessed horses was also unearthed. The museum of History also has an Ethnographic and Revival time complex – an exposition dedicated to the annual ritual feasts of the local people. An old church dating back to 1848 as well as three authentic Revival time houses have also been preserved. “The latest exposition of the Ethnographic complex – the World of Children is on show in one of the houses that has two storeys,” Alexandra Petrova says. “The ground floor shows the life of village children, their toys, all made of natural materials: corn cobs, heads of wheat etc. The second floor features an exposition of the life of children town dwellers. Many of the exhibits on show here belonged to the child of a doctor from Vratsa, who died in its infancy – they include an authentic renovated pram. The complex also features the house belonging to Dimitraki Hajditoshev, a prominent figure in the fight for religious and national independence, killed by the Turks. The Hadjitoshevs were one of the prominent families in Vratsa. The third house presents silk-worm breeding and the silk trade – a traditional livelihood for the people of Vratsa, as well as an authentic reconstruction of a Revival time goldsmith’s. An exposition traces the history of vehicles: carriages, cabriolets, sleighs, made by self-taught cart maker Mito Orozov, a true pioneer in his craft.” Two of the three authentic 16th and 17th century towers preserved in Bulgaria to this day are in Vratsa. The first, known as the tower of Kurt Pasha, rises right next to the museum and is now a souvenir shop. The second, the tower of the Meschii is next to city hall and is considered the symbol of the town. Once used for defence and accommodation, at the end of the 19th century it was reconstructed into a clock tower. Located at the foot of the Vratsa portion of the Balkan range, the town is also a starting point for hikes to many caves, waterfalls and interesting rock formations in the vicinity. English version: Milena Daynova This article is written with the support of the Bulgarian Association for Alternative Tourism (BAAT) under the project “Common strategy for sustainable territorial development of trans-border region Romania-BulgariaPhotos: Rumyana Tsvetkova