http___blogs.cgdev.org_globaldevelopment_bg_2012_05_a-review-of-the-u-s-governments-review-of-its-haiti-quake-response.php_1.xml
http___blogs.cgdev.org_globaldevelopment_2012_05_a-review-of-the-u-s-governments-review-of-its-haiti-quake-response.php.xml
2.1 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 3.6 4.1 5.1 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 7.6 7.7 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 9.1 10.1 10.2 10.3 11.1 11.2 11.3 11.4 12.1 12.2 13.1 13.2 13.3 13.4 13.5 14.1
Този пост е съвместен с Джули Walz. Миналата седмица, USAID накрая публикувани външен преглед на дейността си в Хаити: "Независим преглед на правителството отговор на САЩ на земетресението в Хаити" . Докладът е с дата 28 март, 2011. Отне повече от една година, за да публикувате документа на Американската агенция за международно развитие уебсайт. Прегледът бе извършен от MacFadden и Associates, която управлява $ 80 млн. Неопределен договор Количество от Американската агенция за международно развитие . Има някои Франк и поучително оценка за реагиране и координация на правителството на САЩ, но много малко дискусия на помощта отчетност. Ето някои впечатления от доклада: Нека да започнем с добрата. Укрепване на ААМР много ясно Докладът призовава за укрепване на USAID: подобряване на институционалните структури, повече персонал и капацитет, инвестициите в нови технологии, както и намаляване на зависимостта от външни изпълнители. Това е призив, че е направено много пъти преди , като Американската агенция за международно развитие се е развила от ОСЪЩЕСТВЯВАЩА развитие в организация, която управлява изпълнители и стипендиантите. Например, на USAID директно под наем работната сила е намаляла от около 8600 през 1962 г. на 2900 през 2009 г. , въпреки увеличението в чуждестранна помощ. В доклада се казва, че слабостите на USAID бяха особено очевидно, защото президентът назначи ААМР като водещата агенция в USG отговор на Хаити. Никс "цялото правителство" подход в отговор при бедствия. В доклада се препоръчва подход на "цялото правителство" не трябва да се използва в бъдеще международен отговор при бедствия. Това е повод за загриженост, че нашият колега Тод Мос вече бе обсъдено . Въпреки, че идеята на всички федерални агенции на масата изглежда логично, то също така създава паралелни вериги на командване и допълнително ограничава способността на правителството на САЩ да се направи нещо. Това е особено вярно в ситуация на бедствие, където е необходима бърза реакция. След земетресението, повече от 12 федерални агенции изпращат на персонала в Хаити. Това създава проблеми в условията на ясни линии на властта, със специфични структури на отчетност и да се очертаят функциите между агенцията. Намаляване на Вашингтон микроуправление. Докладът включва интересен коментар за микро-управление на реакцията при бедствия от политиците във Вашингтон. В доклада се описва как искания за информация на почасова база за малки и тактически въпроси за управление detracted от общия отговор, като персонал, прекарал известно време отчетът за DC, вместо да се фокусира върху ситуацията на земята. Отговор в дарения от американската общественост е огромна, все още много игнорира призивите да дарят пари в брой, и се изпраща в натура стоки, вместо. Управление на тези дарения в натура е проблематична, тъй като "служители на изборна длъжност натиск правителството на САЩ и военен персонал, да има стоки, на техните съставни части, включени в ограниченото пространство транспорт." В не-толкова добро. Къде са данните? Има много малко в доклад за отчетността по отношение на потоците от помощи. Цитат от "отварянето Забележка" обобщава добре: "Ние се надявахме да инвестират по-големи усилия, по-точно измерване на качеството на помощта и нейното въздействие върху бенефициентите. Въпреки това, една обезпокоителни липсата на данни за изходните линии за измерване на напредъка или дори въздействие принудени на тази задача на заден план. Осъзнахме, че отделянето на повече енергия на тази задача може да отнеме цялото време и човешки ресурси, които имахме на разположение. По този начин, някои полезни уроци в тази насока, остават неясни. Трудно е да се разбере защо има "обезпокоителни липса на данни." На ААМР и други американски агенции са функционира в продължение на няколко десетилетия в Хаити, тъй като има много от големите международни неправителствени организации. И все пак, почти нищо не се знае как парите са похарчени в Хаити, в годините, довели до земетресението, и в двадесет и седем месеца, когато няколко милиарда долара са канализирани чрез посредници за предоставяне на услуги за народа на Хаити. Защо няма дискусия на отчетност на НПО? Докладът прави минава препратки към липсата на бенефициента и местно участие, голям брой неправителствени организации, работещи в страната, както и факта, че много организации са дошли в Хаити, без предишен опит в управлението на бедствията. И все пак заявява, че "поради времето и ресурсни ограничения, ние бяхме в състояние да проучи тези теми в големи подробности." Също така, се казва в доклада, че "няма ясен механизъм за изходното ниво или докладване е създадена" за неправителствените организации, получаващи USAID финансиране. Това са големи въпроси за правителството на САЩ - особено, ако неправителствени организации и частни предприемачи продължават да са основните канали, чрез които се бяха изплатени парите . Правителството на САЩ трябва да гледат в различни варианти, за да се повиши отчетността - от лесно достъпни тримесечни доклади до стандартната счетоводна рамка, предлагани от международната инициатива за помощ на Прозрачност. Вероятно свързани Мнения
2.1 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 4.1 5.1 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 7.6 7.7 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 9.1 10.1 10.2 10.3 11.1 11.2 11.3 11.4 12.1 12.2 12.3 13.1 13.2 13.3 13.4 13.5 13.6 14.1
This post is joint with Julie Walz. Last week, USAID finally published an external review on its activities in Haiti: “Independent Review of the U.S. Government Response to the Haiti Earthquake”. The report is dated March 28, 2011. It took over a year to post the document on the USAID website. The review was conducted by MacFadden and Associates – which operates an $80M Indefinite Quantity Contract from USAID. There are some frank and enlightening assessments of USG response and coordination, but very little discussion of aid accountability. Here are some impressions of the report: Let’s start with the good. Strengthen USAID. The report very clearly calls for a strengthening USAID: improved institutional structures, more staff and capacity, investments in new technology, and a reduction in reliance on outside contractors. It is a call that has been made many times before, as USAID has evolved from a development implementer into an organization that manages contractors and grantees. For example, USAID’s direct-hire workforce has decreased from around 8600 in 1962 to 2900 in 2009, despite an increase in foreign assistance. The report says that USAID’s weaknesses were especially apparent because the President appointed USAID as the lead agency in the USG Haiti response. Nix the “whole of government” approach in disaster response. The report recommends that a “whole of government” approach should not be used in future international disaster response. It is a concern that our colleague Todd Moss has previously discussed. Although the idea of having all federal agencies at the table seems logical, it also creates parallel chains of command and further constrains the USG’s ability to get things done. This is especially true in a disaster situation where rapid response is needed. After the quake, more than 12 federal agencies sent staff to Haiti. This created problems in terms of clear lines of authority, with specific reporting structures and delineated functions between agencies. Reduce Washington micromanagement. The report includes interesting commentary about the micro-management of disaster response by policymakers in Washington. The report describes how requests for information on an hourly basis about small, tactical management issues detracted from the overall response, as personnel spent time reporting back to DC, rather than focusing on the situation on the ground. The response in donations from the American public was overwhelming, yet many ignored calls to donate cash, and sent in-kind goods instead. Management of these in-kind donations was problematic as “elected officials pressured the USG and military personnel to have their constituents’ goods included in the limited transportation space.” The not-so-good. Where are the data? There is very little in the report on accountability with regard to aid flows. A quote from the “Opening Note” sums it up well: “We had hoped to invest greater efforts in measuring more accurately the quality of aid and its impact on beneficiaries. However, a disquieting lack of data on baselines against which to measure progress or even impact forced this task to the back burner. We realized that devoting more energy to this task could take up all the time and human resources we had available. Thus, some useful lessons in that direction remain unclear.” It is hard to understand why there is a “disquieting lack of data.” USAID and other U.S. agencies have been operating for several decades in Haiti, as have many of the large international NGOs. Yet, almost nothing is known about how the money has been spent in Haiti, in the years leading up to the quake and in the twenty-seven months following, when several billion dollars were channeled through intermediaries for service delivery to the Haitian people. Why is there no discussion of NGO accountability? The report makes passing references to the lack of beneficiary and local involvement, the large number of NGOs operating in the country, and the fact that many organizations came to Haiti with no previous experience in disaster management. Yet it states that “due to time and resource constraints, we were unable to explore these topics in great detail.” Also, the report says that “no clear baseline or reporting mechanism was established” for NGOs receiving USAID funding. These are big issues for the USG – especially if NGOs and private contractors continue to be the main channels through which the money is being disbursed. The USG must look at various options to increase accountability—from easily-accessible quarterly reports to the standard accounting framework offered by the International Aid Transparency Initiative. Possibly Related Posts