http___blogs.cgdev.org_globaldevelopment_bg_2009_12_linking-aid-to-results-why-are-some-development-workers-anxious.php_1.xml
http___blogs.cgdev.org_globaldevelopment_tag_results.xml
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 5.2 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 7.6 8.1 9.1 9.2 9.3 10.1 11.1 11.2 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 12.6 13.1 13.2 13.3 13.4 14.1 14.2 14.3 14.4 14.5 14.6 15.1 15.2 16.1 16.2 17.1 17.2 17.3 18.1 18.2
17 декември, 2009 г. За мен е удоволствие да споделим с нашите читатели на искането на Оуен на тази дискусия на парични средства за предоставяне на помощ, който се яви вчера в блога си, Оуен в чужбина . Свързването Помощ за резултатите: Защо известно развитие работници загрижени? С Оуен Barder Центъра за глобално развитие се работи върху една идея, която те наричат в брой при доставка помощ , в която донори правят обвързващ ангажимент за развиващите се страни, правителствата за предоставяне на помощ, според изходите, че правителството е осъществил доставката, мисля, че това е добра идея по принцип, , и се надявам, че тя може да бъде тестван, за да се види дали и как тя би могла да работи на практика. Консервативната партия на Великобритания , се казва в Зелената книга, че ако те бъдат избрани, те ще използват Наложен платеж да се свърже помощ за резултатите. Свързване на помощ, по-тясно с резултатите е атрактивен от много различни гледни точки. Моето лично мнение е, че обвързването на помощ директно към резултатите ще помогне да се промени политиката на помощ за дарителите. Много от най-egregiously неефективни поведение помощи са пряк резултат на донорите (много правилно) трябва да покаже на своите данъкоплатци, как пари е била използвана. Тъй като традиционната помощ не е пряко свързана с резултатите, донорите в крайна сметка се фокусира върху входове и micromanaging на как се изразходват помощ вместо това, с всички очевидни последици за разходите за транзакции, лошо привеждане в съответствие с разработването на системи се страни и приоритети, както и липсата на хармонизация. Ако ние може да се свърже помощи по-пряко към резултатите, мисля, че донорите ще бъде освободен от много от политически натиск, които в момента се сблъскват за предоставяне на помощта зле, и това би било политически по-лесно да защитава големи увеличения на бюджетите за помощи. Други хора поддържат парични средства за предоставяне на помощ по други причини. Министри и длъжностни лица на правителствата на развиващите се страни го виждат като начин за достъп до повече пари, без съпътстващите разходи на условията и външна намеса във вътрешната политика. Някои хора виждат базирана на резултатите от помощта, като начин да се възстанови отчетността на развиващите се страни правителствата за собствените им граждани, обществен договор, в която донорите, твърде често по невнимание се намесва. Особено в САЩ, някои хора вярват, че обвързването на помощта до резултати могат да създадат по-силни стимули за развиващите се страни правителствата да доставят висококачествени обществени услуги. Други подкрепа Наложен платеж, защото тя ще се подобри разпределението на ресурсите от помощи, тъй като паричните потоци на места, където услугите се доставят и далеч от местата, в които се губи пари. С всички тези допълнителни причини изглежда, че възможността за широка коалиция от хора в полза на напредва с изпитване, дали Наложен платеж помощ могат да работят на практика. Но има една група от хора, за които тези идеи изглежда да е доста обезпокоително: развитие на професионалисти в помощ агенции и неправителствени организации. Аз наскоро написах отговор до кратко от CAFOD, за някои възможни опасения за Наложен платеж помощ. Тъй като аз бях това разбрах, че въпросите, задавани от известно развитие специалисти разкриват някакъв дискомфорт за възможното въздействие на базирана на резултатите от помощ по отношение на качеството и съдържанието на работните си места. "Рискове", определени в CAFOD кратко, не са предимно за последиците за развитие, но по-скоро рискува да привилегирована позиция, от която се ползват от професионален екип в помощ агенции и неправителствени организации. Можете да съди за себе си дали съм преувеличават рисковете, предвидени в CAFOD хартия , но те по същество за това: Парични пари Доставка помощ ще се влеят тези правителства, които най-добре могат да се възползват от нея, правителствата ще имат свободата да решават кои услуги да се предоставят и на кого; правителството ще бъде в състояние да реши как да използва ресурсите; правителство ще носи отговорност за своите решения и за резултатите и напредъка ще се измерва в съответствие с международно съгласуваните цели за въздействие, отколкото суровини и междинни цели, договорени зад затворени врати. Всичко това са необходимите стъпки за международно приетия дневен ред за по-ефективна помощ, посочени в Париж и Акра , и необходими за появата на способни, отговорни и отзивчиви държави. Но когато се предлага механизъм, който се опитва да организира система за помощ по начин, това означава, че тези неща може да започне да се появи, тези последствия са описани като "рискове". В сърцето на тези тревоги, струва ми се, е въпрос за какво секторните консултанти в агенциите за помощ са предназначени да се прави. Вземете образователни съветници, като например (не съм бране на тази група по-специално, но това се случва, че настоящите предложения за парични средства за предоставяне на помощ се търси конкретно към образованието.) Много хора, които работят за агенциите за помощ по управлението на програмите за помощ за образованието сами по себе си са образователни специалисти, често бивши учители. Дълбоко в себе си (понякога и на повърхността), много от тях искат да са педагози, а не, ръководители на програмите за подпомагане. Те искат да бъдат включени проектирането на учебната програма, реформиране на педагогически подход, обучение на учители, закупуване на учебници, или подобряване на образователните системи за управление на информация. Но това е работа на една общност, за да образова младите, а не чужденци. Като ръководители на програмите за помощ на персонала на агенциите за помощ трябва да се гарантира, че помощта, е доставено по начини, които да повишат отчетността на централната и местната власт на гражданите на нацията, поддържане сделки разходи до минимум, предоставянето на помощ по начини, които подкрепят развитието на страната системи и приоритети, като се гарантира, че парите се използват за цели, предназначени от финансиращите институции, и показва какви резултати са постигнати. Накратко, ръководителите на програмите за подпомагане трябва да се фокусира върху ефективността на помощта, а не образователната политика. Ако правителствата имат нужда от технически съвети по образование, те могат да се снабдяват, че отделно, както и да получават съвети от хора, които са по-обучен, за да се изгради капацитет и които са правилно отговорни за това, не я получа като пакет безплатна оферта, че те-cannot- се откаже от хората, които управляват своята помощ. Ако работи по предназначение, Наложен платеж помощ ще промени връзката между дарителите и правителствата, и ще се превърне за развитие на професионалисти в помощ мениджъри, вместо да бъде възпитатели. И именно това е следствие, което, според мен, някои хора намират обезпокоително. Много от най-добрите ми приятели са професионалисти за развитие, и знам, че всеки, който работи в областта на развитието (Е, почти всеки) има интересите на бедните в сърцето. Те често искрено вярваме, че те трябва да се запази степента на влияние, за да се гарантира, че развиващите се страни от вида на напредък по отношение на развитие, че те (и аз) искат да видят. Налице е доста близък паралел с развитието на отношението на политици, някои от които също познават добре и са известни, тъй като те са млади, идеалистично студенти. Почти всички политици влизат в политиката за най-благородните мотиви: да допринесе за подобряване на обществото, в което те живеят. До много голяма степен те запазват тези ценности чрез политическата си кариера. Но с течение на времето може да има постепенната ерозия на разликата в техните умове между собствените си интереси и услугите, които те дават на други: някои политици постепенно започват да мислят, че увеличаването на собственото им власт е служба на другите, защото те вярват, че ще упражнява тази власт по-добре от всеки друг. Политиците са, разбира се, в най-опасния им, когато те вече не могат да се разграничат собствените си интереси от интересите на хората, които са предназначени да служат. По същия начин ние трябва да се притесняват, когато чуем за развитие на професионалисти, които се идентифицират като говорим за бедните, и аргумента, че трябва да запази влияние (т.е. мощността) - закупени от относителното богатство на страната си - Да се разработят стратегии, които страната няма да продължи да работи по своя собствена. За да бъдем честни, аз също така знаем, известно развитие съветници, които са фокусирани върху подобряването на ефективността на помощта, който с основание са втрещени, когато от тях се изисква да се удвои чрез предоставяне на съвети за това как да управляват система за образование или здравеопазване. Ако мога да се разрешава партизанското настрана, моето наблюдение е, че DFID секторни консултанти са склонни да бъдат по-голямо уважение на необходимостта от насърчаване на ефективни системи страни за формулиране на политики и отчетност от професионалисти от други донорски организации (НПО, така и официални агенции за помощ) , а те са по-малко вероятно да се намесва в политиките и стратегиите на страната. Това може да изглежда сложен, за да се изгради от безвредни и доста разумно CAFOD кратко за Парични средства в помощ на доставка . Но рисковете, идентифицирани от CAFOD, както и въпроси, които са били повдигнати на друго място, ще се прилага за всяка система, базирана на резултатите от помощта, която прави съществен напредък към правителствата по-голяма свобода да избират как да достави на своите програми за развитие и ги прави по-отговорни пред своите собствените си граждани за собственото им успеха и провала. Мисля, че тези опасения се крие една дълбоко вкоренена напрежение между международно приетия дневен ред за подобряване на ефективността на помощта, както и възгледите и интересите на професионалисти за развитие, натоварени с проектирането и изпълнението на тези реформи в практиката. Актуализация от Оуен-PS: За избягване на съмнение, не искам да кажа да се предполага, че автор на CAFOD Накратко, нито някой друг в CAFOD, лично загрижени за собствената си кариера или описание на работни места. Аз съм просто отразяват върху характера на възраженията, които са били повдигнати в парични средства за предоставяне на помощ.
1.1 2.1 3.1 3.2 4.1 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 10.2 10.3 11.1 11.2 11.3 11.4 11.5 12.1
December 8, 2010 Jacob got it right on who said what: Barack Obama; Andrew Mitchell; and George W. Bush in that order. But what’s really new here? Read More… December 7, 2010 Which world leaders are represented below? And do you think they had in mind my definition of “results”? Your guesses and comments are welcome. Answers tomorrow. Read More… December 17, 2009 I am pleased to share with our readers at Owen’s request this discussion of Cash on Delivery Aid, which appeared yesterday on his blog, Owen Abroad. Linking Aid to Results: Why Are Some Development Workers Anxious? By Owen Barder The Center for Global Development is working on an idea which they call Cash on Delivery aid, in which donors make a binding commitment to developing country governments to provide aid according to the outputs that the government delivers. I think this is a good idea in principle, and hope that it can be tested to see whether and how it could work in practice. The UK Conservative party have said in their Green Paper that if they are elected they will use Cash on Delivery to link aid to results. Linking aid more closely to results is attractive from many different perspectives. My own view is that linking aid directly to results will help to change the politics of aid for donors. Many of the most egregiously ineffective behaviours in aid are a direct result of donors’ (very proper) need to show to their taxpayers how money has been used. Because traditional aid is not directly linked to results, donors end up focusing on inputs and micromanaging how aid is spent instead, with all the obvious consequences for transactions costs, poor alignment with developing countries systems and priorities and lack of harmonisation. If we could link aid more directly to results, I think donors will be freed from many of the political pressures they currently face to deliver aid badly; and it would be politically easier to defend large increases in aid budgets. Read More…