http___bogoposveteni.bg_index.php_2016-09-29-15-53-58_2016-12-31-07-39-19_85-a_410-9-04_1.xml
http___gxdaminh.net_palm-sunday-of-the-lord-s-passion-a_.xml
1.1 1.2 1.3 1.4 1.5 1.6 1.7 1.8 1.9 1.10 1.11 1.12 1.13 1.14 1.15 1.16 1.17 1.18 1.19 1.20 1.21 1.22 1.23 1.24 1.25 1.26 1.27 1.28 1.29 1.30 1.31 1.32 1.33 1.34 1.35 1.36 1.37 1.38 1.39 1.40 1.41 1.42 1.43 1.44 1.45 1.46 1.47 1.48 1.49 1.50 1.51 1.52 1.53 1.54 1.55 1.56 1.57 1.58 1.59 1.60 1.61 1.62 1.63 1.64 1.65 1.66 1.67 1.68 1.69 1.70 1.71 1.72 1.73 1.74 1.75 1.76 1.77 1.78 1.79 1.80 1.81 1.82 1.83 1.84 1.85 1.86 1.87 1.88 1.89 1.90 1.91 1.92 1.93 1.94 1.95 1.96 1.97 1.98 1.99 1.100 1.101 1.102 1.103 1.104 1.105 1.106 1.107 1.108 1.109 1.110 1.111 1.112 1.113 1.114 1.115 1.116 1.117 1.118 1.119 1.120 1.121 1.122 1.123 1.124 1.125 1.126 1.127 1.128 1.129 1.130 1.131 1.132 1.133 1.134 1.135 1.136 1.137 1.138 1.139 1.140
ВЕЛИКА СЕДМИЦА ВРЪБНИЦА (Страдание Господне) При шествието с върбовите клонки ЕВАНГЕЛИЕ Година А Благословен Идещият в име Господне. Четене от светото Евангелие според Матей. 21,1-11 Когато наближиха до Йерусалим и дойдоха до Витфагия при Елеонската планина, Исус изпрати двама ученици, като им каза: "Идете в селото, що е насреща ви, и веднага ще намерите вързана ослица и осле с нея; отвържете и докарайте ми ги: и, ако някой ви рече нещо, ще кажете, че те са потребни на Господа; и веднага ще ги прати." А всичко това стана, за да се сбъдне реченото чрез пророка, който казва: "Кажете на дъщерята Сионова: Ето, Твоят цар иде при тебе кротък, възседнал ослица и осле, син на подяремница." Учениците отидоха и сториха тъй, както им бе заповядал Исус; докараха ослицата и ослето и метнаха отгоре им дрехите си, и Той седна на тях. Повечето от народа постилаше дрехите си по пътя; други пък сечяха клони от дървета и постилаха по пътя; а народът, който вървеше отпред и който Го съпровождаше, възклицаваше и казваше: "Осанна на Сина Давидов; благословен Идещият в име Господне: Осанна във висините." И когато влезе в Йерусалим, цял град се потресе, и думаха: "Кой е Този?" А народът отговаряше: "Този е Исус, пророкът от Назарет Галилейски." Това е слово Господне. На литургията Днешната Литургия предвижда три четива, които много се препоръчват, освен ако пасторални причини подсказват друго. Имайки обаче предвид значението на историята за страданието Господне, позволено е на свещеника, вземайки под внимание естеството на събрания народ, да чете едно от двете четива, които предшествуват Евангелието, или пък само историята за страданието Господне, ако е необходимо даже в съкратения вид. Това важи само за литургиите, които се отслужват с народ. ПЪРВО ЧЕТИВО Лицето си не скривах от поругание, и зная, че няма да остана посрамен. Четене из книгата на пророк Исаия. 50,4-7 Господ Бог ми даде език на мъдри, за да мога с думи да подкрепя изнемогващия. Всяка заран той пробужда, пробужда ухото ми, за да слуша като ония, които се учат. Господ Бог ми отвори ухото. И аз се възпротивих, не отстъпих назад. Тялото си предадох на биещите, и страните си - на удрящите; лицето си не скривах от поругание и заплюване. И Господ ми помага: затова се не срамувам, затова държа лицето си като кремък, и зная, че няма да остана посрамен. Това е Божие слово. ОТПЕВЕН ПСАЛОМ Пс 21,8-9.17-18а. 17-20.23-24 ( О: 2а) Боже, Боже мой, защо си ме оставил. Всички, които ме виждат, ругаят ми се; клатейки с глава, думат с уста: Той се уповаваше на Господа, нека го избави; нека го спаси, ако му е угоден. О Защото псета ме окръжиха, сбирщина злосторници ме обиколи, пробиха ми ръце и нозе, и изброиха всичките ми кости. О Делят помежду си дрехите ми, и за одеждата ми хвърлят жребие. Но Ти, Господи, не се отдалечавай от мене, сило моя! Побързай ми на помощ. О Ще възвестявам Твоето име на братята си, сред събранието ще Те хваля. Вие, които се боите от Господа, възхвалете Го, цялото потомство Яковово, прослави Го. Да благоговее пред Него цялото поколение Израилево. О ВТОРО ЧЕТИВО Смири себе Си, затова и Бог Го високо въздигна. Четене от посланието на Свети Павел Апостол до филипяни. 2,6-11 Исус Христос, бидейки в образ Божий, не счете за похищение да бъде равен Богу; но понизи Себе си, като прие образ на раб и се уподоби на човеци; и по вид се оказа като човек, смири Себе си, бидейки послушен дори до смърт, и то смърт кръстна. Затова и Бог Го високо въздигна и Му даде име, което е по-горе от всяко име, та в името на Исуса да преклони колене всичко небесно, земно и подземно, и всеки език да изповядва, че Исус Христо е Господ, за слава на Бога Отца. Това е Божие слово. СТИХ ПРЕДИ ЕВАНГЕЛИЕТО Фил 2,8-9 Христос биде за нас послушен дори до смърт, и то смърт кръстна. Затова и Бог Го високо въздигна и Му даде име, което е по-горе от всяко име. ЕВАНГЕЛИЕ Година А Страданието на нашия Господ Исус Христос според Матей. 26,14-27,66 Какво ще ми дадете, за да ви Го предам. В онова време: Един от дванайсетте, на име Юда Искариот, отиде при първосвещениците и рече: "Какво ще ми дадете, та да ви Го предам? А те му предложиха тридесет сребърника. И оттогава той търсеше сгоден случай да Го предаде. Де искаш да Ти приготвим Пасхата. А в първия ден на празник Безквасници пристъпиха учениците към Исуса и Му рекоха: "Де искаш да Ти приготвим да ядеш Пасхата? Той рече: "Идете в града у еди-кого си и му кажете: Учителят казва: Времето Ми наближава, у тебе ще правя пасхата с учениците Си." Учениците направиха, както им заповяда Исус, приготвиха пасхата. Един от вас ще Ме предаде. А когато се свечери, Той седна на трапезата с дванайсетте ученика; и когато ядеха, рече: "Истина ви казвам, един от вас ще Ме предаде; те се много наскърбиха, и всеки от тях почна да Го пита: "Да не съм аз, Господи?" А Той отговори и рече: "Който топна с Мене в блюдото, той ще Ме предаде. Син Човеческий, прочее, отива, както е писано за Него; но горко на оня човек, чрез когото Син Човеческий ще се предаде; добре щеше да бъде за тоя човек, ако не бе се родил." А Юда, който Го предаде, отговори и рече: "Да не съм аз, Рави?" Исус му отговори: "Ти каза." Това е Моето Тяло. Това е Моята Кръв. И когато ядеха, Исус взе хляба и, като благослови, преломи го и, раздавайки на учениците, каза: "Вземете, яжте: това е Моето тяло." И като взе чашата и благодари, даде им и рече: "Пийте от нея всички; защото това е Моята кръв на новия завет, която за мнозина се пролива за опрощение на грехове. И казвам ви, че отсега нататък няма да пия от тоя лозов плод до оня ден, когато с вас ще го пия в царството на Отца Си." И като изпяха хвалебна песен, излязоха на Елеонската планина. Ще поразя Пастиря, и ще се разпръснат овците на стадото. Тогава Исус им каза: "Всички вие ще се съблазните поради Мене през тая нощ; защото писано е: "Ще поразя пастиря, и ще се пръснат овците на стадото". След като възкръсна, ще ви изпреваря в Галилея. Тогава Петър Му отговори и рече: "Дори и всички да се съблазнят поради Тебе, аз никога няма да се съблазня." Исус му рече: "Истина ти казвам, че тая нощ, преди още петел да пропее, три пъти ще се отречеш от Мене." Почна да скърби и да тъгува. След това отива с тях Исус на едно място, наричано Гетсимания, и казва на учениците: "Поседете тука, докле ида там да се помоля." И като взе със Себе си Петър и двамата Зеведееви синове, почна да скърби и да тъгува. Тогава им казва: "Душата Ми е прескръбна до смърт; Останете тук и бъдете будни с Мене." И като се отдалечи, падна на лицето Си, молеше се и думаше: "Отче мой, ако е възможно, нека Ме отмине тая чаша, обаче не както Аз искам, а както Ти". И дохожда при учениците и ги намира да спят, и казва на Петър: "Толкоз ли не можахте един час да стоите будни с Мене? Бъдете будни и се молете, за да не паднете в изкушение. Духът е бодър, а плътта -немощна." Пак като се отдалечи повторно, помоли се, казвайки: "Отче мой, ако не може Ме отмина тая чаша, без да я изпия, нека бъде Твоята воля." А като дойде, намира ги пак да спят, (понеже очите им бяха натегнали) и, като ги остави, отдалечи се пак и се помоли за трети път, като каза същите думи. След това дохожда при учениците Си и им казва: "Спете, прочее, и почивайте: ето, наближи часът и Син Човеческий се предава в ръцете на грешниците. Ставайте да вървим, ето, приближи оня, който Ме предава." Туриха ръце на Исуса, и Го хванаха: Докато Той още говореше, ето че Юда, един от дванайсетте, дойде, и с него множество народ с ножове и колове, от страна на първосвещениците и старейте народни. А оня, който Го предаваше, бе им дал знак, казвайки: "Когото целуна, Той е; хванете Го." И веднага се приближи до Исуса и рече: "Радвай се, Рави!" и Го целуна. А Исус му рече: "Друже, защо си дошъл?" Тогава пристъпиха, сложиха ръце на Исуса и Го хванаха. И ето, един от ония, които бяха с Исуса, протегна ръка, извади ножа си и, като удари слугата на първосвещеника, отряза му ухото. Тогава Исус му казва: "Върни ножа си на мястото му; защото всички, които се залавят за нож, от нож ще погинат. Или мислиш, че не мога сега да помоля моя Отец, и той ще ми представи повече от дванайсет легиона Ангели? Но как ще се сбъднат Писанията, че тъй трябва да бъде?" Тогава Исус каза на народа: "Като на разбойник сте излезли с ножове и колове, за да ме хванете; всеки ден седях с вас, поучавайки в храма, и Ме не хванахте." Но всичко това стана, за да се сбъднат пророческите Писания. Тогава всички ученици го оставиха и се разбягаха. Ще видите Сина Човечески, седнал отдясно на силата Божия. А ония, които хванаха Исуса, заведоха Го при Кайяфа, първосвещеника, дето бяха събрани книжниците и старейте. Петър пък вървеше след Него отдалеч до двора на първосвещеника; и, като влезе вътре, седна със слугите, за да види края. А първосвещениците и старейте и целият синедрион търсеха лъжливо свидетелство против Исуса, за да Го умъртвят, и не намериха; и, макар да надойдоха много лъжесвидетели, не намериха. Ала най-сетне дойдоха двама лъжесвидетели и рекоха: "Тоя каза: Мога да разруша Божия храм, и в три дни да го съзидам." И като стана първосвещеникът, рече му: "Нищо ли не отговаряш? Какво свидетелствуват тези против Тебе?" Но Исус мълчеше. А първосвещеникът Му рече: "Заклевам Те в живия Бог, да ни кажеш, Ти ли си Христос, Син Божий?" Исус му отговаря: "Ти рече; казвам ви обаче: отсега ще видите Сина Човечески, седнал отдясно на силата и идещ на небесните облаци." Тогава първосвещеникът раздра дрехата си и рече: "Той богохулствува! Каква нужда имаме вече от свидетели? На, сега чухте богохулството Му! Как ви се струва?" А те отговориха и рекоха: "Заслужава смърт." Тогава Го заплюваха и биеха по лицето, а другите Му удряха плесници и думаха: "Проречи ни, Христе, кой Те удари?" Преди петел да пропее, три пъти ще се отречеш от мене. А Петър седеше вън на двора, и приближи се до него една слугиня и рече: "И ти беше с Исуса Галилееца." Но той се отрече пред всички, като каза: "Не зная, що говориш." А когато отиваше към вратата, видя го друга и думаше на ония, що бяха там: "И тоя беше с Исуса Назорея." А той пак се отрече с клетва: "Не познавам човека." Малко по-сетне се приближиха ония, които стояха там, и казаха на Петър: "Наистина и ти си от тях, защото и твоят говор те издава." Тогава той почна да проклина и да се кълне: "Не познавам човека." И веднага пропя петел. И спомни си Петър думата, казана му от Исуса: "Преди още петел да пропее, три пъти ще се отречеш от Мене." И като излезе вън, плака горко. Предадоха Исуса на управителя - Понтий Пилат. А когато се съмна, всички първосвещеници и старей народни направиха съвещание против Исуса, за да Го убият. И като Го вързаха, отведоха Го и предадоха на управителя Понтия Пилата. Не бива да се сложат в съкровищницата, защото са цена на кръв. Тогава Юда, който Го предаде, като видя, че Той е осъден, разкая се и върна трийсетте сребърника на първосвещениците и старейте, като каза: "Съгреших, че предадох невинна кръв." А те му рекоха: "Що ни е грижа? Ти му мисли." И като захвърли сребърниците в храма, излезе и отиде, та се обеси. Първосвещениците прибраха сребърниците и казаха: "Не бива да се турят в черковния ковчег, защото са цена за кръв." И като направиха съвещание, купиха с тях грънчаревата нива, за да погребват странници. Затова и до днес тая нива се нарича "Кръвна нива". Тогава се сбъдна реченото чрез пророк Иеремия, който казва: "И взеха трийсетте сребърника - цената на оценения, когото оцениха синовете Израилеви; и дадоха ги за грънчаревата нива, както ми заповядаГоспод." Ти ли си Царят Юдейски? И Исус се изправи пред управителя; и управителят Го попита и рече: "Ти ли си Юдейският Цар?" А Исус му отговори: "Ти казваш." И когато Го обвиняваха първосвещениците и старейте, Той нищо не отговаряше. Тогава Му казва Пилат: "Не чуваш ли, за колко работи свидетелствуват против Тебе?" И не му отговори нито една дума, тъй че управителят се чудеше твърде много. А на празника управителят имаше обичай да пуска на народа един затворник, когото биха поискали. Тогава у тях имаше прочут затворник на име Варава. И тъй, когато бяха събрани, Пилат им рече: "Кого искате да ви пусна: Варава ли, или Исуса, наричан Христос?" Защото знаеше, че Го бяха предали от завист. Между това, когато той седеше на съдийския престол, жена му прати да му кажат: "Не прави нищо на тоя праведник, защото днес насъне много пострадах за Него." Но първосвещениците и старейте надумаха народа, да изпроси Варава, а Исус да погуби. Тогава управителят ги попита: "Кого от двамата искате да ви пусна?" Те отговориха: "Варава." Пилат им каза: "А какво да сторя с Исуса, наричан Христос?" Казват му всички: "Да бъде разпнат!" Управителят им рече: "Та какво зло е сторил?" Но те още по-силно закрещяха и казаха: "Да бъде разпнат!" Пилат, като видя, че нищо не помага, и се усилва смутнята, взе вода, та уми ръце пред народа и рече: "Невинен съм за кръвта на тоя праведник; вие му мислете." И целият народ отговори и рече: "Кръвта Му нека бъде върху нас и върху чедата ни." Тогава им пусна Варава, а Исуса бичува и Го предаде на разпятие. Здравей, Царю Юдейски! След това войниците управителеви взеха Исуса в преторията, събраха срещу Него цялата чета войници и, като Го съблякоха, облякоха Му багреница; и сплетоха венец от тръни, наложиха Му го на главата и Му дадоха в дясната ръка тръст; и като застанаха пред Него на колене, присмиваха Му се и думаха: "Радвай се, Царю Юдейски!" И след като заплюха, взеха тръста и Го биеха по главата. И след като Му се наприсмяха, съблякоха Му багреницата, облякоха Му неговите дрехи и Го поведоха на разпятие. С Него бяха разпънати двама разбойници. А като излизаха, срещнаха един киринеец, на име Симон; него накараха да носи кръста Му. И като стигнаха на мястото, наричано Голгота, което значи: Лобно място, дадоха Му да пие оцет, смесен със злъчка; но Той вкуси и не иска да пие. А след като Го разпнаха, разделиха дрехите Му, хвърляйки жребие; за да се изпълни реченото от пророка: "Разделиха дрехите ми помежду си и за облеклото ми хвърлиха жребие". И седяха, та Го пазеха там. И туриха над главата Му надпис, който показваше вината Му: "Този е Исус царят Юдейски." Тогава бидоха разпнати с Него двама разбойници: единият отдясно, а другият отляво. Ако си Син Божий, слез от кръста. А минувачите Го хулеха, като клатеха глава и думаха: "Ти, който разрушаваш храма, и в три дни съзиждаш, спаси Себе си; ако си Син Божий, слез от кръста." Също и първосвещениците заедно с книжниците и старейте и фарисеите се присмиваха и думаха: "Други спаси, а Себе Си не може да спаси: ако Той е цар Израилев, нека сега слезе от кръста и ще повярваме в Него. Надяваше се на Бога, нека сега Го избави, ако Му е угоден; понеже бе казал: "Син Божий съм." Също Го хулеха и разбойниците, разпнати с Него. Или, или, ламма Савахтани! А от шестия час настана тъмнина по цялата земя до деветия час; А около деветия час Исус извика с висок глас: "Или, Или, ламма Савахтани?" сиреч, "Боже мой, Боже мой, защо си ме оставил?" Някои от стоящите там, като чуха, казваха: "Той вика Илия." И веднага един от тях се затече, взе гъба, натопи я в оцет и, като я надяна на тръст, даваше Му да пие. Другите пък думаха: "Чакай, да видим, дали ще дойде Илия да Го избави." А Исус, като извика пак с висок глас, изпусна дух. (Тук : се коленичи, и се пази кратко мълчание) И ето, храмовата завеса се раздра на две, от горе до долу; и земята се потресе; и скалите се разпукаха, и гробовете се разтвориха; и много тела на починали светии възкръснаха; и като излязоха из гробовете подир възкресението Му, влязоха в светия град и се явиха на мнозина. А стотникът и ония, които с него заедно пазеха Исуса, като видяха земетресението и всичко станало, твърде много се уплашиха и думаха: "Наистина Син Божий е бил този човек." Там бяха също и гледаха отдалеч много жени, които бяха последвали Исуса от Галилея и Му служеха, между тях бяха Мария Магдалина и Мария, майка на Яков и Йосиф, и майката на Зеведеевите синове. Йосиф положи тялото Исусово в своя нов гроб. А когато се свечери, дойде един богат човек от Ариматея, на име Йосиф, който също беше ученик на Исуса. Той отиде при Пилат и поиска тялото Исусово. Тогава Пилат заповяда да предадат тялото. А Йосиф, като взе тялото, обви го в чиста плащеница. И го положи в новия си гроб, който бе изсякъл в скалата; и като привали голям камък върху вратата гробни, отиде си. А там беше Мария Магдалина и другата Мария, които седяха срещу гроба. Имате стража, идете, пазете, както знаете. На другия ден, след петъка, събраха се първосвещениците и фарисеите у Пилата и казваха: "Господарю, спомнихме си, че Оня измамник още приживе, бе казал: "Подир три дни ще възкръсна." Затова заповядай да се запази гробът до третия ден, да не би учениците Му да отидат нощем да Го откраднат и да кажат на народа: "Възкръсна от мъртвите" и последната измама ще бъде по-лоша от първата." Пилат им рече: "Имате стража, идете, завардете, както знаете." Те отидоха, та завардиха гроба със стража и запечатаха камъка. Това е слово Господне. или по-краткото Страданието на нашия Господ Исус Христос според Матей. 27,11-54 Ти ли си Царят Юдейски? В онова време: И Исус се изправи пред управителя; и управителят Го попита и рече: "Ти ли си Юдейският Цар?" А Исус му отговори: "Ти казваш." И когато Го обвиняваха първосвещениците и старейте, Той нищо не отговаряше. Тогава Му казва Пилат: "Не чуваш ли, за колко работи свидетелствуват против Тебе?" И не му отговори нито една дума, тъй че управителят се чудеше твърде много. А на празника управителят имаше обичай да пуска на народа един затворник, когото биха поискали. Тогава у тях имаше прочут затворник, на име Варава. И тъй, когато бяха събрани, Пилат им рече: "Кого искате да ви пусна: Варава ли, или Исуса, наричан Христос?" Защото знаеше, че Го бяха предали от завист. Между това, когато той седеше на съдийския престол, жена му прати да му кажат: "Не прави нищо на тоя праведник, защото днес насъне много пострадах за Него." Но първосвещениците и старейте надумаха народа, да изпроси Варава, а Исус да погуби. Тогава управителят ги попита: "Кого от двамата искате да ви пусна?" Те отговориха: "Варава." Пилат им каза: "А какво да сторя с Исуса, наричан Христос?" Казват му всички: "Да бъде разпнат!" Управителят им рече: "Та какво зло е сторил?" Но те още по-силно закрещяха и казаха: "Да бъде разпнат!" Пилат, като видя, че нищо не помага, и се усилва смутнята, взе вода, та уми ръце пред народа и рече: "Невинен съм за кръвта на тоя праведник; вие му мислете." И целият народ отговори и рече: "Кръвта Му нека бъде върху нас и върху чедата ни." Тогава им пусна Варава, а Исуса бичува и Го предаде на разпятие. Здравей, Царю Юдейски! След това войниците управителеви взеха Исуса в преторията, събраха срещу Него цялата чета войници и, като Го съблякоха, облякоха Му багреница; изплетоха венец от тръни, наложиха Му го на главата и Му дадоха в дясната ръка тръст; и като застанаха пред Него на колене, присмиваха Му се и думаха: "Радвай се, Царю Юдейски!" И след като заплюха, взеха тръста и Го биеха по главата. И след като Му се наприсмяха, съблякоха Му багреницата, облякоха Му неговите дрехи и Го поведоха на разпятие. С Него бяха разпънати двама разбойници. А като излизаха, срещнаха един киринеец, на име Симон; него накараха да носи кръста Му. И като стигнаха на мястото, наричано Голгота, което значи: "Лобно място", дадоха Му да пие оцет, смесен със злъчка; но Той вкуси и не иска да пие. А след като Го разпнаха, разделиха дрехите Му, хвърляйки жребие; за да се изпълни реченото от пророка: "Разделиха дрехите ми помежду си и за облеклото ми хвърлиха жребие". И седяха, та Го пазеха там. И туриха над главата Му надпис, който показваше вината Му: "Този е Исус царят Юдейски." Тогава бидоха разпнати с Него двама разбойници: единият отдясно, а другият отляво. Ако си Син Божий, слез от кръста. А минувачите Го хулеха, като клатеха глава и думаха: "Ти, който разрушаваш храма, и в три дни съзиждаш, спаси Себе си; ако си Син Божий, слез от кръста." Също и първосвещениците заедно с книжниците и старейте и фарисеите се присмиваха и думаха: "Други спаси, а Себе Си не може да спаси: ако Той е цар Израилев, нека сега слезе от кръста и ще повярваме в Него. Надяваше се на Бога, нека сега Го избави, ако Му е угоден; понеже бе казал: "Син Божий съм." Също Го хулеха и разбойниците, разпнати с Него. Или, Или, ламма Савахтани! А от шестия час настана тъмнина по цялата земя до деветия час; а около деветия час Исус извика с висок глас: "Или, Или, ламма Савахтани?" сиреч, "Боже мой, Боже мой, защо си ме оставил?" Някои от стоящите там, като чуха, казваха: "Той вика Илия." И веднага един от тях се затече, взе гъба, натопи я в оцет и, като я надяна на тръст, даваше Му да пие. Другите пък думаха: "Чакай, да видим, дали ще дойде Илия да Го избави." А Исус, като извика пак с висок глас, изпусна дух. Тук се коленичи, и се пази кратко мълчание. И ето, храмовата завеса се раздра на две, от горе до долу; и земята се потресе; и скалите се разпукаха, и гробовете се разтвориха; и много тела на починали светии възкръснаха; и като излязоха из гробовете подир възкресението Му, влязоха в светия град и се явиха на мнозина. А стотникът и ония, които с него заедно пазеха Исуса, като видяха земетресението и всичко станало, твърде много се уплашиха и думаха: "Наистина Син Божий е бил този човек." Това е слово Господне.
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1 32.1 33.1 34.1 35.1 36.1 37.1 38.1 39.1 40.1 41.1 42.1 43.1 44.1 45.1 46.1 47.1 48.1 49.1 50.1 51.1 52.1 53.1 54.1 55.1 56.1 57.1 58.1 59.1 60.1 61.1 62.1 63.1 64.1 65.1 66.1 67.1 68.1 69.1 70.1 71.1 72.1 73.1 74.1 75.1 76.1 77.1 78.1 79.1 80.1 81.1 82.1 83.1 84.1 85.1 86.1 87.1 88.1 89.1 90.1 91.1 92.1 93.1 94.1 95.1 96.1 97.1 98.1 99.1 100.1 101.1 102.1 103.1 104.1 105.1 106.1 106.2 107.1 108.1 109.1 110.1 111.1 112.1 113.1 114.1 115.1 116.1 117.1 118.1 119.1 120.1 121.1 122.1 123.1 124.1 125.1 126.1 127.1 128.1 129.1 130.1 131.1 132.1 133.1 134.1 135.1 136.1 137.1 138.1 139.1 140.1 141.1 142.1 143.1 144.1 145.1 146.1 147.1 148.1 149.1 150.1 151.1 152.1 153.1 154.1 155.1 156.1 157.1 158.1 159.1 160.1 161.1 162.1 163.1 164.1 165.1 166.1 167.1 168.1 169.1 170.1 171.1 172.1 173.1 174.1 175.1 176.1 177.1 178.1 179.1 180.1 181.1 182.1 183.1 184.1 185.1
Palm Sunday of the Lord’s Passion (A) Lectionary: 35 and 38 At The Procession With Palms – Gospel Mt 21, 1-11 When Jesus and the disciples drew near Jerusalem and came to Bethphage on the Mount of Olives, Jesus sent two disciples, saying to them, “Go into the village opposite you, and immediately you will find an ass tethered, and a colt with her. Untie them and bring them here to me. And if anyone should say anything to you, reply, ‘The master has need of them.’ Then he will send them at once.” This happened so that what had been spoken through the prophet might be fulfilled: Say to daughter Zion, “Behold, your king comes to you, meek and riding on an ass, and on a colt, the foal of a beast of burden.” The disciples went and did as Jesus had ordered them. They brought the ass and the colt and laid their cloaks over them, and he sat upon them. The very large crowd spread their cloaks on the road, while others cut branches from the trees and strewed them on the road. The crowds preceding him and those following kept crying out and saying: “Hosanna to the Son of David; blessed is the he who comes in the name of the Lord; hosanna in the highest.” And when he entered Jerusalem the whole city was shaken and asked, “Who is this?” And the crowds replied, “This is Jesus the prophet, from Nazareth in Galilee.” At The Mass First Reading ( 1Is 50, 4-7) The Lord GOD has given me a well-trained tongue, that I might know how to speak to the weary a word that will rouse them. Morning after morning he opens my ear that I may hear; and I have not rebelled, have not turned back. I gave my back to those who beat me, my cheeks to those who plucked my beard; my face I did not shield from buffets and spitting. The Lord GOD is my help, therefore I am not disgraced; I have set my face like flint, knowing that I shall not be put to shame. Second Reading (Pl 2, 6-11 ) Christ Jesus, though he was in the form of God, did not regard equality with God something to be grasped. Rather, he emptied himself, taking the form of a slave, coming in human likeness; and found human in appearance, he humbled himself, becoming obedient to the point of death, even death on a cross. Because of this, God greatly exalted him and bestowed on him the name which is above every name, that at the name of Jesus every knee should bend, of those in heaven and on earth and under the earth, and every tongue confess that Jesus Christ is Lord, to the glory of God the Father. The Gospel (Mt 27, 11-54 ) Jesus stood before the governor, Pontius Pilate, who questioned him, “Are you the king of the Jews?” Jesus said, “You say so.” And when he was accused by the chief priests and elders, he made no answer. Then Pilate said to him, “Do you not hear how many things they are testifying against you?” But he did not answer him one word, so that the governor was greatly amazed. Now on the occasion of the feast the governor was accustomed to release to the crowd one prisoner whom they wished. And at that time they had a notorious prisoner called Barabbas. So when they had assembled, Pilate said to them, “Which one do you want me to release to you, Barabbas, or Jesus called Christ?” For he knew that it was out of envy that they had handed him over. While he was still seated on the bench, his wife sent him a message, “Have nothing to do with that righteous man. I suffered much in a dream today because of him.” The chief priests and the elders persuaded the crowds to ask for Barabbas but to destroy Jesus. The governor said to them in reply, “Which of the two do you want me to release to you?” They answered, “Barabbas!” Pilate said to them, “Then what shall I do with Jesus called Christ?” They all said, “Let him be crucified!” But he said, “Why? What evil has he done?” They only shouted the louder, “Let him be crucified!” When Pilate saw that he was not succeeding at all, but that a riot was breaking out instead, he took water and washed his hands in the sight of the crowd, saying, “I am innocent of this man’s blood. Look to it yourselves.” And the whole people said in reply, “His blood be upon us and upon our children.” Then he released Barabbas to them, but after he had Jesus scourged, he handed him over to be crucified. Then the soldiers of the governor took Jesus inside the praetorium and gathered the whole cohort around him. They stripped off his clothes and threw a scarlet military cloak about him. Weaving a crown out of thorns, they placed it on his head, and a reed in his right hand. And kneeling before him, they mocked him, saying, “Hail, King of the Jews!” They spat upon him and took the reed and kept striking him on the head. And when they had mocked him, they stripped him of the cloak, dressed him in his own clothes, and led him off to crucify him. As they were going out, they met a Cyrenian named Simon; this man they pressed into service to carry his cross. And when they came to a place called Golgotha — which means Place of the Skull —, they gave Jesus wine to drink mixed with gall. But when he had tasted it, he refused to drink. After they had crucified him, they divided his garments by casting lots; then they sat down and kept watch over him there. And they placed over his head the written charge against him: This is Jesus, the King of the Jews. Two revolutionaries were crucified with him, one on his right and the other on his left. Those passing by reviled him, shaking their heads and saying, “You who would destroy the temple and rebuild it in three days, save yourself, if you are the Son of God, and come down from the cross!” Likewise the chief priests with the scribes and elders mocked him and said, “He saved others; he cannot save himself. So he is the king of Israel! Let him come down from the cross now, and we will believe in him. He trusted in God; let him deliver him now if he wants him. For he said, ‘I am the Son of God.’” The revolutionaries who were crucified with him also kept abusing him in the same way. From noon onward, darkness came over the whole land until three in the afternoon. And about three o’clock Jesus cried out in a loud voice, “Eli, Eli, lema sabachthani?” which means, “My God, my God, why have you forsaken me?” Some of the bystanders who heard it said, “This one is calling for Elijah.” Immediately one of them ran to get a sponge; he soaked it in wine, and putting it on a reed, gave it to him to drink. But the rest said, ‘Wait, let us see if Elijah comes to save him.” But Jesus cried out again in a loud voice, and gave up his spirit. Here all kneel and pause for a short time. And behold, the veil of the sanctuary was torn in two from top to bottom. The earth quaked, rocks were split, tombs were opened, and the bodies of many saints who had fallen asleep were raised. And coming forth from their tombs after his resurrection, they entered the holy city and appeared to many. The centurion and the men with him who were keeping watch over Jesus feared greatly when they saw the earthquake and all that was happening, and they said, “Truly, this was the Son of God!”