http___bogoposveteni.bg_index.php_2016-09-29-15-53-58_2016-12-31-07-39-19_85-a_410-9-04_1.xml
https___www.blueletterbible.org_csb_luk_22_.xml
1.1 1.2 1.3 1.4 1.5 1.6 1.7 1.8 1.9 1.10 1.11 1.12 1.13 1.14 1.15 1.16 1.17 1.18 1.19 1.20 1.21 1.22 1.23 1.24 1.25 1.26 1.27 1.28 1.29 1.30 1.31 1.32 1.33 1.34 1.35 1.36 1.37 1.38 1.39 1.40 1.41 1.42 1.43 1.44 1.45 1.46 1.47 1.48 1.49 1.50 1.51 1.52 1.53 1.54 1.55 1.56 1.57 1.58 1.59 1.60 1.61 1.62 1.63 1.64 1.65 1.66 1.67 1.68 1.69 1.70 1.71 1.72 1.73 1.74 1.75 1.76 1.77 1.78 1.79 1.80 1.81 1.82 1.83 1.84 1.85 1.86 1.87 1.88 1.89 1.90 1.91 1.92 1.93 1.94 1.95 1.96 1.97 1.98 1.99 1.100 1.101 1.102 1.103 1.104 1.105 1.106 1.107 1.108 1.109 1.110 1.111 1.112 1.113 1.114 1.115 1.116 1.117 1.118 1.119 1.120 1.121 1.122 1.123 1.124 1.125 1.126 1.127 1.128 1.129 1.130 1.131 1.132 1.133 1.134 1.135 1.136 1.137 1.138 1.139 1.140
ВЕЛИКА СЕДМИЦА ВРЪБНИЦА (Страдание Господне) При шествието с върбовите клонки ЕВАНГЕЛИЕ Година А Благословен Идещият в име Господне. Четене от светото Евангелие според Матей. 21,1-11 Когато наближиха до Йерусалим и дойдоха до Витфагия при Елеонската планина, Исус изпрати двама ученици, като им каза: "Идете в селото, що е насреща ви, и веднага ще намерите вързана ослица и осле с нея; отвържете и докарайте ми ги: и, ако някой ви рече нещо, ще кажете, че те са потребни на Господа; и веднага ще ги прати." А всичко това стана, за да се сбъдне реченото чрез пророка, който казва: "Кажете на дъщерята Сионова: Ето, Твоят цар иде при тебе кротък, възседнал ослица и осле, син на подяремница." Учениците отидоха и сториха тъй, както им бе заповядал Исус; докараха ослицата и ослето и метнаха отгоре им дрехите си, и Той седна на тях. Повечето от народа постилаше дрехите си по пътя; други пък сечяха клони от дървета и постилаха по пътя; а народът, който вървеше отпред и който Го съпровождаше, възклицаваше и казваше: "Осанна на Сина Давидов; благословен Идещият в име Господне: Осанна във висините." И когато влезе в Йерусалим, цял град се потресе, и думаха: "Кой е Този?" А народът отговаряше: "Този е Исус, пророкът от Назарет Галилейски." Това е слово Господне. На литургията Днешната Литургия предвижда три четива, които много се препоръчват, освен ако пасторални причини подсказват друго. Имайки обаче предвид значението на историята за страданието Господне, позволено е на свещеника, вземайки под внимание естеството на събрания народ, да чете едно от двете четива, които предшествуват Евангелието, или пък само историята за страданието Господне, ако е необходимо даже в съкратения вид. Това важи само за литургиите, които се отслужват с народ. ПЪРВО ЧЕТИВО Лицето си не скривах от поругание, и зная, че няма да остана посрамен. Четене из книгата на пророк Исаия. 50,4-7 Господ Бог ми даде език на мъдри, за да мога с думи да подкрепя изнемогващия. Всяка заран той пробужда, пробужда ухото ми, за да слуша като ония, които се учат. Господ Бог ми отвори ухото. И аз се възпротивих, не отстъпих назад. Тялото си предадох на биещите, и страните си - на удрящите; лицето си не скривах от поругание и заплюване. И Господ ми помага: затова се не срамувам, затова държа лицето си като кремък, и зная, че няма да остана посрамен. Това е Божие слово. ОТПЕВЕН ПСАЛОМ Пс 21,8-9.17-18а. 17-20.23-24 ( О: 2а) Боже, Боже мой, защо си ме оставил. Всички, които ме виждат, ругаят ми се; клатейки с глава, думат с уста: Той се уповаваше на Господа, нека го избави; нека го спаси, ако му е угоден. О Защото псета ме окръжиха, сбирщина злосторници ме обиколи, пробиха ми ръце и нозе, и изброиха всичките ми кости. О Делят помежду си дрехите ми, и за одеждата ми хвърлят жребие. Но Ти, Господи, не се отдалечавай от мене, сило моя! Побързай ми на помощ. О Ще възвестявам Твоето име на братята си, сред събранието ще Те хваля. Вие, които се боите от Господа, възхвалете Го, цялото потомство Яковово, прослави Го. Да благоговее пред Него цялото поколение Израилево. О ВТОРО ЧЕТИВО Смири себе Си, затова и Бог Го високо въздигна. Четене от посланието на Свети Павел Апостол до филипяни. 2,6-11 Исус Христос, бидейки в образ Божий, не счете за похищение да бъде равен Богу; но понизи Себе си, като прие образ на раб и се уподоби на човеци; и по вид се оказа като човек, смири Себе си, бидейки послушен дори до смърт, и то смърт кръстна. Затова и Бог Го високо въздигна и Му даде име, което е по-горе от всяко име, та в името на Исуса да преклони колене всичко небесно, земно и подземно, и всеки език да изповядва, че Исус Христо е Господ, за слава на Бога Отца. Това е Божие слово. СТИХ ПРЕДИ ЕВАНГЕЛИЕТО Фил 2,8-9 Христос биде за нас послушен дори до смърт, и то смърт кръстна. Затова и Бог Го високо въздигна и Му даде име, което е по-горе от всяко име. ЕВАНГЕЛИЕ Година А Страданието на нашия Господ Исус Христос според Матей. 26,14-27,66 Какво ще ми дадете, за да ви Го предам. В онова време: Един от дванайсетте, на име Юда Искариот, отиде при първосвещениците и рече: "Какво ще ми дадете, та да ви Го предам? А те му предложиха тридесет сребърника. И оттогава той търсеше сгоден случай да Го предаде. Де искаш да Ти приготвим Пасхата. А в първия ден на празник Безквасници пристъпиха учениците към Исуса и Му рекоха: "Де искаш да Ти приготвим да ядеш Пасхата? Той рече: "Идете в града у еди-кого си и му кажете: Учителят казва: Времето Ми наближава, у тебе ще правя пасхата с учениците Си." Учениците направиха, както им заповяда Исус, приготвиха пасхата. Един от вас ще Ме предаде. А когато се свечери, Той седна на трапезата с дванайсетте ученика; и когато ядеха, рече: "Истина ви казвам, един от вас ще Ме предаде; те се много наскърбиха, и всеки от тях почна да Го пита: "Да не съм аз, Господи?" А Той отговори и рече: "Който топна с Мене в блюдото, той ще Ме предаде. Син Човеческий, прочее, отива, както е писано за Него; но горко на оня човек, чрез когото Син Човеческий ще се предаде; добре щеше да бъде за тоя човек, ако не бе се родил." А Юда, който Го предаде, отговори и рече: "Да не съм аз, Рави?" Исус му отговори: "Ти каза." Това е Моето Тяло. Това е Моята Кръв. И когато ядеха, Исус взе хляба и, като благослови, преломи го и, раздавайки на учениците, каза: "Вземете, яжте: това е Моето тяло." И като взе чашата и благодари, даде им и рече: "Пийте от нея всички; защото това е Моята кръв на новия завет, която за мнозина се пролива за опрощение на грехове. И казвам ви, че отсега нататък няма да пия от тоя лозов плод до оня ден, когато с вас ще го пия в царството на Отца Си." И като изпяха хвалебна песен, излязоха на Елеонската планина. Ще поразя Пастиря, и ще се разпръснат овците на стадото. Тогава Исус им каза: "Всички вие ще се съблазните поради Мене през тая нощ; защото писано е: "Ще поразя пастиря, и ще се пръснат овците на стадото". След като възкръсна, ще ви изпреваря в Галилея. Тогава Петър Му отговори и рече: "Дори и всички да се съблазнят поради Тебе, аз никога няма да се съблазня." Исус му рече: "Истина ти казвам, че тая нощ, преди още петел да пропее, три пъти ще се отречеш от Мене." Почна да скърби и да тъгува. След това отива с тях Исус на едно място, наричано Гетсимания, и казва на учениците: "Поседете тука, докле ида там да се помоля." И като взе със Себе си Петър и двамата Зеведееви синове, почна да скърби и да тъгува. Тогава им казва: "Душата Ми е прескръбна до смърт; Останете тук и бъдете будни с Мене." И като се отдалечи, падна на лицето Си, молеше се и думаше: "Отче мой, ако е възможно, нека Ме отмине тая чаша, обаче не както Аз искам, а както Ти". И дохожда при учениците и ги намира да спят, и казва на Петър: "Толкоз ли не можахте един час да стоите будни с Мене? Бъдете будни и се молете, за да не паднете в изкушение. Духът е бодър, а плътта -немощна." Пак като се отдалечи повторно, помоли се, казвайки: "Отче мой, ако не може Ме отмина тая чаша, без да я изпия, нека бъде Твоята воля." А като дойде, намира ги пак да спят, (понеже очите им бяха натегнали) и, като ги остави, отдалечи се пак и се помоли за трети път, като каза същите думи. След това дохожда при учениците Си и им казва: "Спете, прочее, и почивайте: ето, наближи часът и Син Човеческий се предава в ръцете на грешниците. Ставайте да вървим, ето, приближи оня, който Ме предава." Туриха ръце на Исуса, и Го хванаха: Докато Той още говореше, ето че Юда, един от дванайсетте, дойде, и с него множество народ с ножове и колове, от страна на първосвещениците и старейте народни. А оня, който Го предаваше, бе им дал знак, казвайки: "Когото целуна, Той е; хванете Го." И веднага се приближи до Исуса и рече: "Радвай се, Рави!" и Го целуна. А Исус му рече: "Друже, защо си дошъл?" Тогава пристъпиха, сложиха ръце на Исуса и Го хванаха. И ето, един от ония, които бяха с Исуса, протегна ръка, извади ножа си и, като удари слугата на първосвещеника, отряза му ухото. Тогава Исус му казва: "Върни ножа си на мястото му; защото всички, които се залавят за нож, от нож ще погинат. Или мислиш, че не мога сега да помоля моя Отец, и той ще ми представи повече от дванайсет легиона Ангели? Но как ще се сбъднат Писанията, че тъй трябва да бъде?" Тогава Исус каза на народа: "Като на разбойник сте излезли с ножове и колове, за да ме хванете; всеки ден седях с вас, поучавайки в храма, и Ме не хванахте." Но всичко това стана, за да се сбъднат пророческите Писания. Тогава всички ученици го оставиха и се разбягаха. Ще видите Сина Човечески, седнал отдясно на силата Божия. А ония, които хванаха Исуса, заведоха Го при Кайяфа, първосвещеника, дето бяха събрани книжниците и старейте. Петър пък вървеше след Него отдалеч до двора на първосвещеника; и, като влезе вътре, седна със слугите, за да види края. А първосвещениците и старейте и целият синедрион търсеха лъжливо свидетелство против Исуса, за да Го умъртвят, и не намериха; и, макар да надойдоха много лъжесвидетели, не намериха. Ала най-сетне дойдоха двама лъжесвидетели и рекоха: "Тоя каза: Мога да разруша Божия храм, и в три дни да го съзидам." И като стана първосвещеникът, рече му: "Нищо ли не отговаряш? Какво свидетелствуват тези против Тебе?" Но Исус мълчеше. А първосвещеникът Му рече: "Заклевам Те в живия Бог, да ни кажеш, Ти ли си Христос, Син Божий?" Исус му отговаря: "Ти рече; казвам ви обаче: отсега ще видите Сина Човечески, седнал отдясно на силата и идещ на небесните облаци." Тогава първосвещеникът раздра дрехата си и рече: "Той богохулствува! Каква нужда имаме вече от свидетели? На, сега чухте богохулството Му! Как ви се струва?" А те отговориха и рекоха: "Заслужава смърт." Тогава Го заплюваха и биеха по лицето, а другите Му удряха плесници и думаха: "Проречи ни, Христе, кой Те удари?" Преди петел да пропее, три пъти ще се отречеш от мене. А Петър седеше вън на двора, и приближи се до него една слугиня и рече: "И ти беше с Исуса Галилееца." Но той се отрече пред всички, като каза: "Не зная, що говориш." А когато отиваше към вратата, видя го друга и думаше на ония, що бяха там: "И тоя беше с Исуса Назорея." А той пак се отрече с клетва: "Не познавам човека." Малко по-сетне се приближиха ония, които стояха там, и казаха на Петър: "Наистина и ти си от тях, защото и твоят говор те издава." Тогава той почна да проклина и да се кълне: "Не познавам човека." И веднага пропя петел. И спомни си Петър думата, казана му от Исуса: "Преди още петел да пропее, три пъти ще се отречеш от Мене." И като излезе вън, плака горко. Предадоха Исуса на управителя - Понтий Пилат. А когато се съмна, всички първосвещеници и старей народни направиха съвещание против Исуса, за да Го убият. И като Го вързаха, отведоха Го и предадоха на управителя Понтия Пилата. Не бива да се сложат в съкровищницата, защото са цена на кръв. Тогава Юда, който Го предаде, като видя, че Той е осъден, разкая се и върна трийсетте сребърника на първосвещениците и старейте, като каза: "Съгреших, че предадох невинна кръв." А те му рекоха: "Що ни е грижа? Ти му мисли." И като захвърли сребърниците в храма, излезе и отиде, та се обеси. Първосвещениците прибраха сребърниците и казаха: "Не бива да се турят в черковния ковчег, защото са цена за кръв." И като направиха съвещание, купиха с тях грънчаревата нива, за да погребват странници. Затова и до днес тая нива се нарича "Кръвна нива". Тогава се сбъдна реченото чрез пророк Иеремия, който казва: "И взеха трийсетте сребърника - цената на оценения, когото оцениха синовете Израилеви; и дадоха ги за грънчаревата нива, както ми заповядаГоспод." Ти ли си Царят Юдейски? И Исус се изправи пред управителя; и управителят Го попита и рече: "Ти ли си Юдейският Цар?" А Исус му отговори: "Ти казваш." И когато Го обвиняваха първосвещениците и старейте, Той нищо не отговаряше. Тогава Му казва Пилат: "Не чуваш ли, за колко работи свидетелствуват против Тебе?" И не му отговори нито една дума, тъй че управителят се чудеше твърде много. А на празника управителят имаше обичай да пуска на народа един затворник, когото биха поискали. Тогава у тях имаше прочут затворник на име Варава. И тъй, когато бяха събрани, Пилат им рече: "Кого искате да ви пусна: Варава ли, или Исуса, наричан Христос?" Защото знаеше, че Го бяха предали от завист. Между това, когато той седеше на съдийския престол, жена му прати да му кажат: "Не прави нищо на тоя праведник, защото днес насъне много пострадах за Него." Но първосвещениците и старейте надумаха народа, да изпроси Варава, а Исус да погуби. Тогава управителят ги попита: "Кого от двамата искате да ви пусна?" Те отговориха: "Варава." Пилат им каза: "А какво да сторя с Исуса, наричан Христос?" Казват му всички: "Да бъде разпнат!" Управителят им рече: "Та какво зло е сторил?" Но те още по-силно закрещяха и казаха: "Да бъде разпнат!" Пилат, като видя, че нищо не помага, и се усилва смутнята, взе вода, та уми ръце пред народа и рече: "Невинен съм за кръвта на тоя праведник; вие му мислете." И целият народ отговори и рече: "Кръвта Му нека бъде върху нас и върху чедата ни." Тогава им пусна Варава, а Исуса бичува и Го предаде на разпятие. Здравей, Царю Юдейски! След това войниците управителеви взеха Исуса в преторията, събраха срещу Него цялата чета войници и, като Го съблякоха, облякоха Му багреница; и сплетоха венец от тръни, наложиха Му го на главата и Му дадоха в дясната ръка тръст; и като застанаха пред Него на колене, присмиваха Му се и думаха: "Радвай се, Царю Юдейски!" И след като заплюха, взеха тръста и Го биеха по главата. И след като Му се наприсмяха, съблякоха Му багреницата, облякоха Му неговите дрехи и Го поведоха на разпятие. С Него бяха разпънати двама разбойници. А като излизаха, срещнаха един киринеец, на име Симон; него накараха да носи кръста Му. И като стигнаха на мястото, наричано Голгота, което значи: Лобно място, дадоха Му да пие оцет, смесен със злъчка; но Той вкуси и не иска да пие. А след като Го разпнаха, разделиха дрехите Му, хвърляйки жребие; за да се изпълни реченото от пророка: "Разделиха дрехите ми помежду си и за облеклото ми хвърлиха жребие". И седяха, та Го пазеха там. И туриха над главата Му надпис, който показваше вината Му: "Този е Исус царят Юдейски." Тогава бидоха разпнати с Него двама разбойници: единият отдясно, а другият отляво. Ако си Син Божий, слез от кръста. А минувачите Го хулеха, като клатеха глава и думаха: "Ти, който разрушаваш храма, и в три дни съзиждаш, спаси Себе си; ако си Син Божий, слез от кръста." Също и първосвещениците заедно с книжниците и старейте и фарисеите се присмиваха и думаха: "Други спаси, а Себе Си не може да спаси: ако Той е цар Израилев, нека сега слезе от кръста и ще повярваме в Него. Надяваше се на Бога, нека сега Го избави, ако Му е угоден; понеже бе казал: "Син Божий съм." Също Го хулеха и разбойниците, разпнати с Него. Или, или, ламма Савахтани! А от шестия час настана тъмнина по цялата земя до деветия час; А около деветия час Исус извика с висок глас: "Или, Или, ламма Савахтани?" сиреч, "Боже мой, Боже мой, защо си ме оставил?" Някои от стоящите там, като чуха, казваха: "Той вика Илия." И веднага един от тях се затече, взе гъба, натопи я в оцет и, като я надяна на тръст, даваше Му да пие. Другите пък думаха: "Чакай, да видим, дали ще дойде Илия да Го избави." А Исус, като извика пак с висок глас, изпусна дух. (Тук : се коленичи, и се пази кратко мълчание) И ето, храмовата завеса се раздра на две, от горе до долу; и земята се потресе; и скалите се разпукаха, и гробовете се разтвориха; и много тела на починали светии възкръснаха; и като излязоха из гробовете подир възкресението Му, влязоха в светия град и се явиха на мнозина. А стотникът и ония, които с него заедно пазеха Исуса, като видяха земетресението и всичко станало, твърде много се уплашиха и думаха: "Наистина Син Божий е бил този човек." Там бяха също и гледаха отдалеч много жени, които бяха последвали Исуса от Галилея и Му служеха, между тях бяха Мария Магдалина и Мария, майка на Яков и Йосиф, и майката на Зеведеевите синове. Йосиф положи тялото Исусово в своя нов гроб. А когато се свечери, дойде един богат човек от Ариматея, на име Йосиф, който също беше ученик на Исуса. Той отиде при Пилат и поиска тялото Исусово. Тогава Пилат заповяда да предадат тялото. А Йосиф, като взе тялото, обви го в чиста плащеница. И го положи в новия си гроб, който бе изсякъл в скалата; и като привали голям камък върху вратата гробни, отиде си. А там беше Мария Магдалина и другата Мария, които седяха срещу гроба. Имате стража, идете, пазете, както знаете. На другия ден, след петъка, събраха се първосвещениците и фарисеите у Пилата и казваха: "Господарю, спомнихме си, че Оня измамник още приживе, бе казал: "Подир три дни ще възкръсна." Затова заповядай да се запази гробът до третия ден, да не би учениците Му да отидат нощем да Го откраднат и да кажат на народа: "Възкръсна от мъртвите" и последната измама ще бъде по-лоша от първата." Пилат им рече: "Имате стража, идете, завардете, както знаете." Те отидоха, та завардиха гроба със стража и запечатаха камъка. Това е слово Господне. или по-краткото Страданието на нашия Господ Исус Христос според Матей. 27,11-54 Ти ли си Царят Юдейски? В онова време: И Исус се изправи пред управителя; и управителят Го попита и рече: "Ти ли си Юдейският Цар?" А Исус му отговори: "Ти казваш." И когато Го обвиняваха първосвещениците и старейте, Той нищо не отговаряше. Тогава Му казва Пилат: "Не чуваш ли, за колко работи свидетелствуват против Тебе?" И не му отговори нито една дума, тъй че управителят се чудеше твърде много. А на празника управителят имаше обичай да пуска на народа един затворник, когото биха поискали. Тогава у тях имаше прочут затворник, на име Варава. И тъй, когато бяха събрани, Пилат им рече: "Кого искате да ви пусна: Варава ли, или Исуса, наричан Христос?" Защото знаеше, че Го бяха предали от завист. Между това, когато той седеше на съдийския престол, жена му прати да му кажат: "Не прави нищо на тоя праведник, защото днес насъне много пострадах за Него." Но първосвещениците и старейте надумаха народа, да изпроси Варава, а Исус да погуби. Тогава управителят ги попита: "Кого от двамата искате да ви пусна?" Те отговориха: "Варава." Пилат им каза: "А какво да сторя с Исуса, наричан Христос?" Казват му всички: "Да бъде разпнат!" Управителят им рече: "Та какво зло е сторил?" Но те още по-силно закрещяха и казаха: "Да бъде разпнат!" Пилат, като видя, че нищо не помага, и се усилва смутнята, взе вода, та уми ръце пред народа и рече: "Невинен съм за кръвта на тоя праведник; вие му мислете." И целият народ отговори и рече: "Кръвта Му нека бъде върху нас и върху чедата ни." Тогава им пусна Варава, а Исуса бичува и Го предаде на разпятие. Здравей, Царю Юдейски! След това войниците управителеви взеха Исуса в преторията, събраха срещу Него цялата чета войници и, като Го съблякоха, облякоха Му багреница; изплетоха венец от тръни, наложиха Му го на главата и Му дадоха в дясната ръка тръст; и като застанаха пред Него на колене, присмиваха Му се и думаха: "Радвай се, Царю Юдейски!" И след като заплюха, взеха тръста и Го биеха по главата. И след като Му се наприсмяха, съблякоха Му багреницата, облякоха Му неговите дрехи и Го поведоха на разпятие. С Него бяха разпънати двама разбойници. А като излизаха, срещнаха един киринеец, на име Симон; него накараха да носи кръста Му. И като стигнаха на мястото, наричано Голгота, което значи: "Лобно място", дадоха Му да пие оцет, смесен със злъчка; но Той вкуси и не иска да пие. А след като Го разпнаха, разделиха дрехите Му, хвърляйки жребие; за да се изпълни реченото от пророка: "Разделиха дрехите ми помежду си и за облеклото ми хвърлиха жребие". И седяха, та Го пазеха там. И туриха над главата Му надпис, който показваше вината Му: "Този е Исус царят Юдейски." Тогава бидоха разпнати с Него двама разбойници: единият отдясно, а другият отляво. Ако си Син Божий, слез от кръста. А минувачите Го хулеха, като клатеха глава и думаха: "Ти, който разрушаваш храма, и в три дни съзиждаш, спаси Себе си; ако си Син Божий, слез от кръста." Също и първосвещениците заедно с книжниците и старейте и фарисеите се присмиваха и думаха: "Други спаси, а Себе Си не може да спаси: ако Той е цар Израилев, нека сега слезе от кръста и ще повярваме в Него. Надяваше се на Бога, нека сега Го избави, ако Му е угоден; понеже бе казал: "Син Божий съм." Също Го хулеха и разбойниците, разпнати с Него. Или, Или, ламма Савахтани! А от шестия час настана тъмнина по цялата земя до деветия час; а около деветия час Исус извика с висок глас: "Или, Или, ламма Савахтани?" сиреч, "Боже мой, Боже мой, защо си ме оставил?" Някои от стоящите там, като чуха, казваха: "Той вика Илия." И веднага един от тях се затече, взе гъба, натопи я в оцет и, като я надяна на тръст, даваше Му да пие. Другите пък думаха: "Чакай, да видим, дали ще дойде Илия да Го избави." А Исус, като извика пак с висок глас, изпусна дух. Тук се коленичи, и се пази кратко мълчание. И ето, храмовата завеса се раздра на две, от горе до долу; и земята се потресе; и скалите се разпукаха, и гробовете се разтвориха; и много тела на починали светии възкръснаха; и като излязоха из гробовете подир възкресението Му, влязоха в светия град и се явиха на мнозина. А стотникът и ония, които с него заедно пазеха Исуса, като видяха земетресението и всичко станало, твърде много се уплашиха и думаха: "Наистина Син Божий е бил този човек." Това е слово Господне.
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 12.2 13.1 13.2 14.1 14.2 15.1 15.2 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 22.2 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1 29.2 30.1 30.2 30.3 31.1 32.1 33.1 33.2 34.1 34.2 35.1 36.1 37.1 38.1 39.1 39.2 40.1 40.2 41.1 42.1 42.2 43.1 44.1 45.1 46.1 47.1 48.1 49.1 50.1 50.2 50.3 51.1 51.2 52.1 53.1 54.1 55.1 55.2 56.1 57.1 57.2 58.1 58.2 59.1 60.1 61.1 62.1 63.1 63.2 64.1 65.1 65.2 66.1 66.2 67.1 68.1 69.1 70.1 71.1 72.1 73.1 74.1 75.1 76.1 77.1 78.1 79.1 80.1 81.1 82.1 83.1 83.2 84.1 85.1 86.1 87.1 88.1 89.1 90.1 91.1 92.1 93.1 94.1 95.1 96.1 97.1 97.2 98.1 99.1 100.1 101.1
Other Searches * 'Number Delimiters' only apply to 'Paragraph Order' Blue Letter Bible offers several daily devotional readings in order to help you refocus on Christ and the Gospel of His peace and righteousness. Recognizing the value of consistent reflection upon the Word of God in order to refocus one’s mind and heart upon Christ and His Gospel of peace, we provide several reading plans designed to cover the entire Bible in a year. The Festival of Unleavened Bread, which is called Passover, was approaching. The chief priests and the scribes were looking for a way to put him to death, because they were afraid of the people. Then Satan entered Judas, called Iscariot, who was numbered among the Twelve. He went away and discussed with the chief priests and temple police how he could hand him over to them. So he accepted the offer and started looking for a good opportunity to betray him to them when the crowd was not present. Then the Day of Unleavened Bread came when the Passover lamb had to be sacrificed. Jesus sent Peter and John, saying, “Go and make preparations for us to eat the Passover.” “Where do you want us to prepare it? ” they asked him. “Listen,” he said to them, “when you’ve entered the city, a man carrying a water jug will meet you. Follow him into the house he enters. “Tell the owner of the house, ‘The Teacher asks you, “Where is the guest room where I can eat the Passover with my disciples? ” ’ Then he will show you a large, furnished room upstairs. Make the preparations there.” So they went and found it just as he had told them, and they prepared the Passover. When the hour came, he reclined at the table, and the apostles with him. Then he said to them, “I have fervently desired to eat this Passover with you before I suffer. “For I tell you, I will not eat it again[fn] until it is fulfilled in the kingdom of God.” Then he took a cup, and after giving thanks, he said, “Take this and share it among yourselves. “For I tell you, from now on I will not drink of the fruit of the vine until the kingdom of God comes.” And he took bread, gave thanks, broke it, gave it to them, and said, “This is my body, which is given for you. Do this in remembrance of me.” In the same way he also took the cup after supper and said, “This cup is the new covenant in my blood, which is poured out for you.[fn] “But look, the hand of the one betraying me is at the table with me. “For the Son of Man will go away as it has been determined, but woe to that man by whom he is betrayed! So they began to argue among themselves which of them it could be who was going to do it. Then a dispute also arose among them about who should be considered the greatest. But he said to them, “The kings of the Gentiles lord it over them, and those who have authority over them have themselves called[fn] ‘Benefactors.’ “It is not to be like that among you. On the contrary, whoever is greatest among you should become like the youngest, and whoever leads, like the one serving. “For who is greater, the one at the table or the one serving? Isn’t it the one at the table? But I am among you as the one who serves. “You are those who stood by me in my trials. “I bestow on you a kingdom, just as my Father bestowed one on me, “so that you may eat and drink at my table in my kingdom. And you will sit on thrones judging the twelve tribes of Israel. “But I have prayed for you that your faith may not fail. And you, when you have turned back, strengthen your brothers.” “Lord,” he told him, “I’m ready to go with you both to prison and to death.” “I tell you, Peter,” he said, “the rooster will not crow today until[fn] you deny three times that you know me.” He also said to them, “When I sent you out without money-bag, traveling bag, or sandals, did you lack anything? “Not a thing,” they said. Then he said to them, “But now, whoever has a money-bag should take it, and also a traveling bag. And whoever doesn’t have a sword should sell his robe and buy one. “For I tell you, what is written must be fulfilled in me:[fn] And he was counted among the lawless. Yes, what is written about me is coming to its fulfillment.” “Lord,” they said, “look, here are two swords.” “That is enough! ” he told them. He went out and made his way as usual to the Mount of Olives, and the disciples followed him. When he reached the place, he told them, “Pray that you may not fall into temptation.” Then he withdrew from them about a stone’s throw, knelt down, and began to pray, “Father, if you are willing, take this cup away from me — nevertheless, not my will, but yours, be done.” Then an angel from heaven appeared to him, strengthening him. Being in anguish, he prayed more fervently, and his sweat became like drops of blood falling to the ground.[fn] When he got up from prayer and came to the disciples, he found them sleeping, exhausted from their grief. “Why are you sleeping? ” he asked them. “Get up and pray, so that you won’t fall into temptation.” While he was still speaking, suddenly a mob came, and one of the Twelve named Judas was leading them. He came near Jesus to kiss him, but Jesus said to him, “Judas, are you betraying the Son of Man with a kiss? When those around him saw what was going to happen, they asked, “Lord, should we strike with the sword? Then one of them struck the high priest’s servant and cut off his right ear. But Jesus responded, “No more of this! ” And touching his ear, he healed him. Then Jesus said to the chief priests, temple police, and the elders who had come for him, “Have you come out with swords and clubs as if I were a criminal?[fn] “Every day while I was with you in the temple, you never laid a hand on me. But this is your hour — and the dominion of darkness.” They seized him, led him away, and brought him into the high priest’s house. Meanwhile Peter was following at a distance. They lit a fire in the middle of the courtyard and sat down together, and Peter sat among them. When a servant saw him sitting in the light, and looked closely at him, she said, “This man was with him too.” But he denied it: “Woman, I don’t know him.” After a little while, someone else saw him and said, “You’re one of them too.” “Man, I am not! ” Peter said. About an hour later, another kept insisting, “This man was certainly with him, since he’s also a Galilean.” But Peter said, “Man, I don’t know what you’re talking about! ” Immediately, while he was still speaking, a rooster crowed. Then the Lord turned and looked at Peter. So Peter remembered the word of the Lord, how he had said to him, “Before the rooster crows today, you will deny me three times.” And he went outside and wept bitterly. The men who were holding Jesus started mocking and beating him. And they were saying many other blasphemous things to him. When daylight came, the elders[fn] of the people, both the chief priests and the scribes, convened and brought him before their Sanhedrin. They said, “If you are the Messiah, tell us.” But he said to them, “If I do tell you, you will not believe. “And if I ask you, you will not answer. “But from now on, the Son of Man will be seated at the right hand of the power of God.” They all asked, “Are you, then, the Son of God? And he said to them, “You say that I am.” “Why do we need any more testimony,” they said, “since we’ve heard it ourselves from his mouth? Christian Standard Bible®, Copyright © 2017 by Holman Bible Publishers. Additional information is provided here. CSB Front Matter also provided. Translations available: King James Version, New King James Version, New Living Translation, New International Version, English Standard Version, Christian Standard Bible, New American Standard Bible, New English Translation, Revised Standard Version, American Standard Version, Young's Literal Translation, Darby Translation, Webster's Bible, Hebrew Names Version, Reina-Valera 1960, Latin Vulgate, Westminster Leningrad Codex, Septuagint, Morphological Greek New Testament, and Textus Receptus. * 'Number Delimiters' only apply to 'Paragraph Order' Note: MLA no longer requires the URL as part of their citation standard. Individual instructors or editors may still require the use of URLs. Loading... Email / username or password was incorrect! Check your email for password retrieval Complete the form below to register [?] Error: That Email is already registered Error: Please provide a valid Email Error: Passwords should have at least 6 characters Error: Passwords do not match Error: Please provide a valid first name Error: That username is already taken Error: Usernames should only contain letters, numbers, dots, dashes, or underscores Passwords should have at least 6 characters. Usernames should only contain letters, numbers, dots, dashes, or underscores. Thank you for registering. A verification email has been sent to the address you provided. Error: That Email / Username is not registered Blue Letter Bible study tools make reading, searching and studying the Bible easy and rewarding. Blue Letter Bible is a 501(c)(3) nonprofit organization ©2018 Blue Letter Bible | Privacy Policy