http___blogs.worldwatch.org_revolt_bg_tag_united-states__1.xml
http___blogs.worldwatch.org_revolt_the-effectiveness-of-sustainability-metrics-is-dependent-on-the-definition-used-for-sustainable_.xml
1.1 1.2 1.3 2.1 2.2 3.1 3.2 4.1 4.2 4.3 4.4 5.1 5.2 5.3 6.1 7.1 7.2 7.3 7.4 8.1 8.2 9.1 9.2 9.3 10.1 10.2 11.1 11.2 12.1 12.2 12.3
Индекса за устойчивост Dow Jones е единственият индекс на устойчивост за инвеститорите и остава "Оскар" за корпоративна устойчивост. Но дали го използва ефективно определяне на устойчивостта? (Снимката Източник: hms.harvard.edu) В епоха, когато екологичното съзнание и смекчаване на изменението на стават основни приоритети, това е окуражаващо е, че повече от един милиард души от 192 държави, наскоро отпразнува Деня на Земята. Но това, което са най-ефективните стъпки, които можем да предприемем, за да достигне устойчивост, и как можем най-добре да следите нашия напредък в стигнат до там? За съжаление, показатели и добри практики за постигане на устойчиво планетата не са в състояние да развие конкретно. Така че, когато открих, Webinar, " Отключване на тайните на Индекс за устойчивост на Дау Джоунс ", обсъждане на методологията зад това широко приета инструмент за измерване на корпоративна устойчивост, бях заинтригуван да научите как определя с нестопанска цел свят и се нарежда фирмите, които искат да бъдат по-устойчива. Стартирала през 1999 г. Индексът за устойчивост Дау Джоунс (DJSI) е първият световен еталон за устойчивост. Аз предполагах, че Индексът класира компаниите въз основа на такива променливи, като техните бизнес практики, веригите на доставка или друг метод, който ще прецени кои компании са най-екологично и социално отговорни. Но вместо това, основен приоритет на DJSI е да класира "Устойчивост движени от компании на базата на това как жизнеспособна на инвестиционен избор, те са, според тяхното дългосрочно фискално устойчив растеж. DJSI е единственият индекс за устойчивост за инвеститорите, и на уебинара, спечелил DJSI класиране остава "Оскар" на корпоративна устойчивост. Индексът се разглежда само най-големият от 2500 компании в Общ индекс Dow Jones Global Stock Market. Миналата година от 2,763 компании, които бяха поканени да подадат заявление, да бъдат разгледани в DJSI, 1443 бяха анализирани и около 320 бяха включени в индекса. (Източник на снимките: "Отключване на тайните на DJSI", Powerpoint) На 10 април, компаниите са били изпратени необходимото проучване, да се счита за DJSI. Всеки въпрос има предварително оценка за отговора, с тегло до въпроса, и тегло, за критериите за всеобхватни въпроси се поставят в. При попълване на оценката, компанията не знае каква стойност, като се има предвид точка на различни въпроси и критерии. Това дава възможност за всеки въпрос да се отговори по възможно най-честно, но също така го прави трудно за компаниите да насочат ресурсите си в специфични области, които ще ги направят по-устойчива, поне в очите на DJSI. Тази липса на прозрачност не позволява точна и ефективна оценка на инструмент за оценка, както добре. Например, той е широко прието, че един от най-ефективните начини да се намали търсенето на енергия, а също и смекчаване на климатичните промени е за подобряване на енергийната ефективност , все още това не е ясно как ефективността на, да речем, сгради на компанията или съоръжения, играе роля в DJSI ранглиста. Човек получава усещане за приоритетите на индекса, когато търсите чрез DJSI пътеводител . В документа се изброяват много причини, поради които една компания може да бъде извадено от индекса, дори и след като получи класиране. Първата причина е лошите бизнес практики (данъчни измами, прането на пари, антитръста, измами с баланса, случаи на корупция и т.н.), следвани от нарушения на правата на човека (дискриминация, принудителни преселвания, детския труд, и др.), Съкращения или върху работната сила конфликти и накрая, катастрофални събития, които включват екологични бедствия. Примери на фирми, извадени от списъка, са BP, след Deepwater Horizon разлив на масло от 2011 г., и по-скоро Olympus дължи на вътрешен финансов скандал. Фактът, че лошото финансово поведение, не невнимателно околната среда и социално поведение е първата причина за това защо една компания може да отстранява от DJSI показва как роднина на определението за устойчиво развитие. Той е бил повече от 20 години, тъй като на Комисията Брунтланд определени "устойчивост" като "посрещане на нуждите на настоящето, без да се застрашава от способността на бъдещите поколения за своите собствени нужди." Факта, че, все още днес, на най-широко разглежда устойчивостта метрични в съществуване е финансов инструмент за инвестиции, които цени икономика повече от екологичното и социалното въздействие показва, че ние не сме все още там, където трябва да бъдем. Инвестициите, които се считат за полезно от DJSI, се основават на очакванията на дългосрочен икономически растеж и експанзия, която, ако бъде направено безотговорно, са до голяма степен контрапродуктивно каква е устойчивостта на околната среда. Въпреки на добронамерени усилия на DJSI, милион липсата на прозрачност в начина, на индекса на въпроси се претеглят и фокус върху основните финансови приоритети, които противоречат на околната среда, устойчивост да го трудно да се определи дали една компания е истински устойчив и ако е етикетирани правилно. За инвеститори, които се опитват да инвестират интелигентно и устойчиво, има нужда от ясна и по-всеобхватна дефиниция на устойчивото развитие в DJSI. Dow Jones , финанси , зелена икономика , зелена Инвестиране , Инвестиране на въздействието , United States
1.1 1.2 2.1 2.2 3.1 3.2 3.3 4.1 4.2 4.3 5.1 5.2 5.3 5.4 6.1 6.2 7.1 7.2 7.3 8.1 8.2 9.1 9.2 9.3 10.1 10.2
In an age where environmental awareness and climate mitigation are becoming central priorities, it’s encouraging that more than a billion people from 192 countries recently celebrated Earth Day. But what are the most effective steps we can take to reach sustainability, and how can we best track our progress in getting there? Unfortunately, metrics and best practices for achieving a sustainable planet are failing to develop concretely. So when I discovered a webinar, “Unlocking the Mysteries of the Dow Jones Sustainability Index,” discussing the methodology behind this widely accepted tool for measuring corporate sustainability, I was intrigued to learn how the for-profit world defines and ranks businesses seeking to be more sustainable. Launched in 1999, the Dow Jones Sustainability Index (DJSI) was the first global benchmark for sustainability. I had assumed that the Index ranked companies based on such variables as their business practices, supply chains, or some other method that would assess which companies are the most environmentally and socially responsible. But instead, the main priority of the DJSI is to rank “sustainability-driven” companies based on how viable of an investment option they are, according to their long-term fiscally sustainable growth. The DJSI is the only sustainability index for investors, and, according to the webinar, earning a DJSI ranking remains the “Oscar” of corporate sustainability. The index looks at only the largest of the 2,500 companies in the Dow Jones Global Total Stock Market Index. Last year, of the 2,763 companies that were invited to submit an application to be considered in the DJSI, 1,443 were analyzed and approximately 320 were included in the index. On April 10, companies were sent the requisite survey to be considered for the DJSI. Each question has a predetermined score for the answer, a weight for the question, and a weight for the overarching criteria questions are placed into. When filling out the assessment, a company does not know the point value given to different questions and criteria. This allows for every question to be answered as honestly as possible, but it also makes it difficult for companies to focus their resources in specific areas that would make them more sustainable, at least in the eyes of the DJSI. This lack of transparency prevents an accurate and effective evaluation of the assessment tool as well. For example, it is widely accepted that one of the most effective ways to reduce energy demand while also mitigating climate change is to improve energy efficiency—yet it’s not clear how the efficiency of, say, a company’s buildings or facilities, plays a role in the DJSI rankings. One gets a sense of the index’s priorities when looking through the DJSI guidebook. The document lists the many reasons why a company may be removed from the index even after having been awarded a ranking. The first reason is poor business practices (tax fraud, money laundering, antitrust, balance sheet fraud, corruption cases, etc.) followed by human rights abuses (discrimination, forced resettlements, child labor, etc.), layoffs or workforce conflicts, and, lastly, catastrophic events, which include ecological disasters. Examples of companies being taken off the list are BP, following the Deepwater Horizon oil spill of 2011, and more recently Olympus due to an internal financial scandal. The fact that poor financial conduct—not careless environmental and social behavior—is the very first reason given for why a company may be removed from the DJSI shows just how relative the definition of sustainability is. It’s been more than 20 years since the Brundtland Commission defined “sustainability” as “meeting the needs of the present without compromising the ability of future generations to meet their own needs.” The fact that, still today, the most widely regarded sustainability metric in existence is a financial investment tool that values economics more than environmental and social impacts shows that we are not yet where we need to be. Investments deemed worthwhile by the DJSI are based on expectations of long-term economic growth and expansion, which, if done irresponsibly, are largely counterproductive to what environmental sustainability is. Despite the well-intentioned effort of the DJSI, a lack of transparency in how the index’s questions are weighted and a focus on underlying financial priorities that may be contradictory to environmental sustainability make it difficult to determine if a company is truly sustainable and if it is being labeled correctly. For investors attempting to invest intelligently and sustainably, there is a need for a clearer and more all-encompassing definition of sustainability in the DJSI.