http___blogs.cgdev.org_mca-monitor_bg_2012_04_assessing-feed-the-future-and-u-s-leadership-on-food-security.php_1.xml
http___blogs.cgdev.org_mca-monitor_2012_04_assessing-feed-the-future-and-u-s-leadership-on-food-security.php.xml
2.1 2.2 3.1 3.2 3.3 4.1 4.2 5.1 5.2 6.1 7.1 7.2 7.3 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 8.6 8.7 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 10.1 10.2 10.3 11.1 11.2 12.1 12.2 13.1 13.2 14.1
Нов доклад от Чикагския съвет по глобални въпроси аплодира американските правителствени агенции за лидерство на продоволствената сигурност, но ги призовава да от играта в лицето на нарастващите глобални предизвикателства и свиване на бюджетите за помощи. Макар че това е положителна оценка, докладът подчертава някои области на загриженост, които могат да повлияят на лидерството на САЩ в следващите години. Докладът е навременно поради две причини. Първо, то се очаква, че сигурността на храните ще бъде тема на обсъждане на предстоящата Г-8 среща в Кемп Дейвид. С аскетичност захващане на вниманието на повечето международни донори, ще бъде интересно да се види, ако поетите ангажименти към сигурността на храните ще се запази и дали дължимите обещания ще бъдат попълнени. На второ място, на администрацията Feed бъдещето инициатива сега е на две годинки. Това е достатъчно възрастен, за да бъдат оценени от съгласуваност на политиките и изпълнението на перспектива, не е достатъчно време за оценки на въздействието, свързани с добив на фермата, наличието на хранителни храни, достъп до кредити, увеличение на доходите, между другото, тъй като докладът отбелязва надлежно. Докладът дава висока оценка за лидерство от Държавния департамент, USAID и MCC, и добри марки, които Конгресът и USDA, но призовава за всеки от тях да игра в лицето на глобалните предизвикателства и проблемите на финансирането на дома. Справедлива степен на високите степени се отнасят към стабилно увеличение на финансирането за селското стопанство и продоволствената сигурност, инерция, която може да дойде до скърцащо спиране, ако се приемат препоръките на бюджетния комитет на къща. Докато тя е била в дневния ред на преосмисляне, за да се направи доклад за напредъка по отношение на фуражите бъдещето, бих предложил следните мисли, някои от които е израснал в Чикаго Съвета доклад, а други не. - Нахранете бъдещето е първият изрично утвърждаване на подход на цялото правителство. Макар че е полезно да се оцени изпълнението на всяка отделна правителствена агенция, има ясна разликата в оценката на това дали цялото правителство подход подобрява производителността като цяло, или е повече пречка за свършване на работата. Координацията никога не е лесно сред бюрократите, но чувам, че все още има някои междуведомствени борби за храна и дублирането на усилия, както във Вашингтон, така и на полето. - Сигурността на храните зависи от повече от просто повишаване на ферма добив, и, тъй като докладът правилно отбелязва, правителството на САЩ са пропуснали да инвестира повече в научни изследвания, образование и разширяване. Паси бъдещето има стратегия за изследване, но, изграждане на образователен капацитет на университета в Субсахарска Африка и Южна Азия, не е много силен компонент. Аз не говоря за усещането добри 3-седмични пътувания с учебна цел привеждане над африкански учени и правителствени служители на турне в САЩ ферми и университети. Говоря за изграждането на институционалния капацитет на тези университети, за да произвежда агрономи, биолози, ветеринари, земеделски икономисти, специалисти по хранене, и други академични специалности, които са необходими, за да генерира свои собствени решения на местните предизвикателства. Това се разбира добре, че текущото състояние на университетите в Африка са добри в производство на бюрократите. Учени и разширяване агенти? Не толкова много. - Администрацията може да сте пропуснали през прозореца, за да получите законодателство разрешаване програма за сигурността на храните, когато си тръгна от Лугар-Кейси глобалната продоволствена сигурност закон от 2009 г.. (Разкриване ръководи екип, който пише на законодателството, така че аз съм предубеден ясно). Дори, ако това решение се възстановява, законодателството не би било възможно, докато през следващата година, като се има предвид избора на календара. Дори и тогава, то ще зависи от политическата динамика, излиза на изборните резултати. Законодателството е важно, защото помага да се втвърди Продължаващото Конгреса подкрепа в администрациите. - Без Конгреса бай-ин, финансиране в дългосрочен план е уязвима. Помощи за селското стопанство, само един компонент от стратегията за сигурността на храните, показват висока степен на нестабилност, в продължение на няколко десетилетия. Такова несъответствие може да подкопае предходни печалби и в крайна сметка е неефективно използване на средствата. - Част за преодоляване на бюджетни опасения е да се подобри ефективността и ефикасността на помощта долара. Едно добро начало, подчерта в доклада Чикагския съвет, е да реформира програми за продоволствена помощ , като например премахване на монетизацията и разширяването на местното и регионалното покупка. Преместване на близо 925 милиона души, които страдат от хронично недохранване в хранителната сигурна категория ще отнеме време и постоянство сред страните, които работят в партньорство. Тя ще вземе също учи вниманието на организации като Съвета на Чикаго, за да запази задаваме правилните въпроси. Тук, в на CGD, моите колеги правят същото. За повече информация на нашата работа на хранителната сигурност и помощ, вижте Vijaya Рамачандран на работна група на хранителната сигурност и на Рим-базирани агенцията и работата си по стратегиите за хеджиране , Ким Елиът на работа хартия на иновативни механизми за финансиране за инвестиции селското стопанство, или работата на Аманда Glassman, на пари в брой Прехвърляне на програми и по-здравословно хранене. Вероятно свързани Мнения
2.1 2.2 3.1 3.2 3.3 4.1 4.2 5.1 5.2 6.1 7.1 7.2 7.3 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 8.6 8.7 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 10.1 10.2 10.3 11.1 11.2 12.1 12.2 13.1 13.2 14.1
A new report from the Chicago Council on Global Affairs applauds U.S. government agencies for food security leadership but calls on them to up the game in the face of rising global challenges and shrinking aid budgets. While it is a positive assessment, the report highlights some areas of concern that could affect U.S. leadership in future years. The report is timely for two reasons. First, it is anticipated that food security will be a topic of discussion at the upcoming G-8 meeting at Camp David. With budget austerity gripping the attention of most international donors, it will be interesting to see if commitments to food security will be maintained and whether outstanding pledges will be filled. Secondly, the administration’s Feed the Future initiative is now two years old. This is old enough to be assessed from a policy coherence and implementation perspective; not sufficient time for impact evaluations relating to farm yield, availability of nutritional foods, access to credit, increases in income, among others, as the report duly notes. The report gives high marks to leadership from the State Department, USAID, and MCC, and good marks to Congress and USDA, but calls on all of them to up their game in the face of global challenges and funding issues at home. A fair degree of the high grades are attributed to steady increases in funding for agriculture and food security, momentum that could come to a screeching halt if recommendations of the House Budget Committee are adopted. While it has been on the Rethink agenda to do a progress report on Feed the Future, I would offer the following thoughts, some raised in the Chicago Council report and others not. - Feed the Future was the first explicit endorsement of a whole-of-government approach. While it is helpful to assess the performance of each individual government agency, there is a clear gap in assessing whether the whole-of-government approach enhances performance overall or is more of a hindrance to getting the job done. Coordination is never easy among bureaucracies, but I’m hearing there are still some inter-agency food fights and duplicative efforts both in DC and the field. - Food security depends on more than just raising farm yield, and as the report rightly notes, the U.S. government has neglected to invest more in research, education, and extension. Feed the Future has a research strategy, but building the educational capacity of universities in Sub-Saharan Africa and South Asia is not a very strong component. I’m not talking about the feel good 3-week study trips bringing over African academics and government officials to tour US farms and universities. I’m talking about building the institutional capacity of those universities to produce agronomists, biologists, veterinarians, agricultural economists, nutritionists, and the other academic specialties that are needed to generate their own solutions to local challenges. It is well understood that the current state of universities in Africa are good at producing bureaucrats. Scientists and extension agents? Not so much. - The administration may have missed the window to get legislation authorizing a food security program when it walked away from the Lugar-Casey Global Food Security Act of 2009. (Disclosure: I led the team that wrote the legislation so I am clearly biased.) Even if this decision is reversed, legislation would not be possible until next year given the election calendar. Even then, it would depend on the political dynamic coming out of the election results. Legislation is important because it helps to solidify continuing congressional support across administrations. - Without congressional buy-in, funding over the long-term is vulnerable. Aid for agriculture, just one component of a food security strategy, has shown a high degree of volatility over several decades. Such inconsistency can undermine previous gains and in the end is an inefficient use of funds. - Part of overcoming budget concerns is to improve the effectiveness and efficiency of aid dollars. A good start, highlighted in the Chicago Council report, is to reform food aid programs, such as eliminating monetization and expanding local and regional purchase. Moving the nearly 925 million people who suffer from chronic malnourishment into the food secure category will take time and perseverance among countries working in partnerships. It will also take the studied attention of organizations like the Chicago Council to keep asking the right questions. Here at CGD, my colleagues are doing the same. For more of our work on food security and assistance, see Vijaya Ramachandran’s working group on food security and the Rome-Based agencies and her work on hedging strategies, Kim Elliott’s working paper on innovative funding mechanisms for agriculture investment, or Amanda Glassman’s work on cash transfer programs and improved nutrition. Possibly Related Posts