http___bnr.bg_radiobulgaria_post_100781489_balgarskoto-kino-v-evropeiskia-filmov-peizaj_1.xml
http___bnr.bg_en_post_100782078_bulgarian-movies-in-european-cinema-landscape.xml
1.1 1.2 1.3 1.4 3.1 3.2 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 5.6 5.7 5.8 5.9 6.1 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 7.6 7.7 8.1 8.2 8.3 9.1 9.2 9.3 9.4
През тази седмица на 13 януари ще отбележим Деня на българското кино. А през 2017 отбелязваме 10-годишнината от встъпването на страната ни в Европейския съюз. Какво се промени в седмото изкуство за това десетилетие – разказва киноведът проф. Божидар Манов: Интервю с проф. Божидар Манов С влизането ни в ЕС България стана пълноправен член на някои от най-големите европейски фондове за култура и в частност за кино като Евроимаж и програмата „Творческа Европа”, направление „Медия”. Това членство дава възможност за участие в европейски копродукции – двустранни, тристранни, дори четиристранни, при които се ползват сериозни финансови фондове. По друга линия пък се подпомага разпространението на европейски филми у нас, а и на български в Европа. Това улеснява обмена на европейското кино, което търси художествения ефект, конфронтирайки се с комерсиалното американско кино. В тези фондове са предвидени помощи за учебни програми, в които кинематографисти от различни области получават допълнителна квалификация. Друга линия за кооперация и интеграция с европейските ни партньори е изграждането на мрежа от киносалони. У нас филмовата дистрибуция е сериозно затруднена от липсата им. Голяма част от тях са в мултиплексите, в моловете. А мол културата е противопоказна на художественото артхауз кино. Затова програмата на Европа Синемас изгражда мрежа от няколко хиляди кина, предназначени за разпространение на некомерсиални европейски филми. Те получават специални помощи, грантове, финансиране. У нас например в София това са Домът на киното и кино „Люмиер” в НДК. Във Варна е малката зала „Европа” във Фестивалния и конгресен център. Има и други – част от обща европейска мрежа за некомерсиално кино. Целта е да се укрепи европейската филмова култура, която се бори с многократно по-силния комерсиален филмов бизнес, идващ отвъд океана – посочва Божидар Манов. Това не са самоцелни идеи и програми, те са стратегически проект, за да може европейското кино, добре подпомагано засега от правителствата и международните фондове, да намира възможности за опазване на своята идентичност. България в това отношение, чрез Националния филмов център, а и с частни продуценти, е доста активна в изграждането на такива контакти. Мога да дам пример, че всяка година се осъществяват интересни копродукции. В тях страната ни понякога е мажоритарен продуцент, т.е. водеща в художествено-творческо отношение, и като организатор и продуцент на финансовия дял от проекта. В други случаи сме миноритарен, подпомагайки с част от бюджета подобни тройни или четворни европейски копродукции. В крайна сметка името на България присъства на европейската карта и на големите европейски фестивали в каталозите. Бих искал да е по-често като мажоритарен продуцент, но засега финансовите ни възможности са ограничени и по-често подпомагаме други европейски продукции, но присъстваме в тяхното осъществяване. Ще добавим, че през изминалата година имахме възможност да видим мащабната копродукция „Прокурорът, защитникът, бащата и неговият син” със сценарист и режисьор Иглика Трифонова. Страната ни участва и в други копродукции и е достойно представена в европейската дистрибуция. А сега режисьорът Милко Лазаров подготвя интересен проект под заглавие „Нанук”, в който България е водеща страна и в творческо, и във финансово отношение. Имаме успехи и в подобна копродукционна работа в документалното кино, главно чрез нашата филмова компания „Агитпроп”. Вече е запазена марка български пълнометражни документални филми да печелят авторитетни награди на специализираните фестивали, а след това да имат пълноценна реализация и в европейските киносалони. Това е едно кратко обобщение за реалните, видими, конкретни резултати от тази интеграция, която преди не ни се удаваше, понеже не отговаряхме на редица правила и нормативи за участие в европейското съфинансиране. Сега вече имаме равнопоставени права.
1.1 1.2 1.3 1.4 1.5 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 3.6 3.7 4.1 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 5.6 5.7 6.1 6.2 6.3 7.1 7.2 7.3 7.4 8.1
This week, on January 13 we mark the Day of Bulgarian cinema. In 2017 Bulgaria also marks the 10th anniversary since this country was welcomed to the European Union. What has changed in the art of cinema during this decade? More from cinema expert prof. Bozhidar Manov: "With Bulgaria’s entry into the EU it became a full member of some of the largest European funds for culture and in particular the Eurimages Cinema Support Fund and the" Creative Europe" program. This membership allows for participation in European co-productions that receive serious financial funding. There are other mechanisms for supporting the distribution of European films in Bulgaria and Bulgarian movies across Europe. This facilitates the exchange of European movies that aim at the artistic effect, confronting with mainstream commercial American cinema. These funds have provided aid for educational programs in which filmmakers from different areas receive additional training," professor Manov says and adds: “Another line of cooperation and integration with our European partners is building a network of cinema halls. Film distribution is seriously hampered by absence of cinema halls. Most of them are situated in shopping malls but mall culture is in contradiction to arthouse cinema. That is why the program of Europe Cinemas focuses on creating a network of several thousand cinemas for distribution of non-commercial European films. They receive special funding. In Bulgaria, Dom na Kinoto and Lumiere Cinema in Sofia are examples of such cinema halls. The Europe Hall in the Varna Festival and Congress Centre is also part of this European network for non-commercial cinema.” The aim is to strengthen European film culture that competes with the mighty commercial film business from across the ocean, Bozhidar Manov says and adds: "These programs are a strategic project that allows European cinema, supported by governments and international funds, to preserve its identity. Actually, Bulgaria is quite active in establishing such contacts through the National Film Centre, as well as private producers. Every year some interesting co-productions are realised. In some of them this country is the major producer and leading artistic force. In other cases, we have a minor role, assisting with part of the budget for some tripartite co-productions. As a result Bulgaria has its place on the European cinema map and at major European festivals. I wish Bulgaria was more often a major producer, but currently finances are limited.” We'll add that last year we had the opportunity to see the co-production "The prosecutor, defender, the father and his son" written and directed by Iglika Trifonova. This country is involved in other co-productions that are part of European film distribution. Director Milko Lazarov has been working on an interesting project entitled "Nanuk", in which Bulgaria is a leading creative and financial force. "We have successes in documentary film co-productions, as well, mainly through Bulgarian film company ‘Agitprop’. It has become common for Bulgarian full-length documentaries to win prestigious awards at festivals and to be shown in European cinemas. This is a brief summary of the actual, visible, concrete results, stemming from this integration that we could not achieve before, as we did not meet a number of rules and regulations for participation in EU co-financing. We now have equal rights." English: Alexander Markov