http___blog.robbiecooper.org_bg_category_research-studies_page_2__1.xml
http___blog.robbiecooper.org_2009_04_29_.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 2.6 2.7 3.1 3.2 3.3 3.4 4.1 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 6.1 6.2 6.3 6.4 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 8.1 8.2 8.3
Защо ние не виждаме допълнителни измеренияСряда, 29 април, 2009 Науката е процес на обективация и генериране на модели създава двойственост в сравнение с феноменологичната или онтологичен съзнанието за. Пфу. Което може би затова ми е неустоим, когато самите модели поемат почти мистично качество, което е изкусително асоциации или трудно. Подозирам, че някой като Бодрияр щеше да приеме това като фетиш, сякаш технически жаргон на струнните теоретици, или който и да прави нещо на Gizmo, който стои за духовност. Да намеря механика и езика на тези теории, почти толкова чудни, като това, което се казва с тях. Може би фетиш нещо е правилно и всичко е за думи и цифри. Бих могъл просто да забравите за всичко останало и, да речем, да направи големи думи сребърни и символи като ч или D-Space и ги полира до точката, където можете да едва се вижда формите, просто всичко останало, отразени в тях. Открийте Блог Cosmic Variance има добро парче по дадена тема да получа удар на допълнителни измерения. Докладва за изследвания в областта на въпрос, че пет годишен да я попитам за допълнителни измерения ", ако са налице всички тези допълнителни измерения, как така ние не ги виждаме?" Calibau-Яу manifild в теорията на струните, които съм публикувал преди, е един вид тор, това е твърде малка, за да се види. В електромагнетизма, решения и от опаковане допълнително измерение в кръг, че е твърде малка, за да се види. На този етап става въпрос "защо са размерите, които виждаме толкова голям, а останалите толкова малка? Публикувайте своите доклади за академична книга, която намира "мултивселена" като част от едно възможно решение; Повишаване на броя на размери D, то е възможно да се намери черни брани, които правят точно това - когато кръстосаме хоризонта на събитията, вие влизате в региона, в който известен брой допълнителни измерения са станали компактен. Броят на компактните си размери се определя от симетрията на хоризонта на събитията. Ако хоризонта на събитията (D-4) триизмерна сферична симетрия, тогава региона вътрешността на черната мембраната е ефективно четири тримерно. Освен това, четири тримерно района има естествен "нарязване" в пространството и времето, които получава космология. Големият взрив в този 4-мерен космология съответства на хоризонта на събитията на черната мембраната. Тези черни брани може да бъде вградена в D-измерна Sitter пространство, което има някои много интересни свойства. Най-голямо значение за нас е, че икономията на енергия не работи в Sitter де пространство, тъй като тя има ограничен температура. Това означава, че всеки от време на време на колебание ще се случи, че произвежда една от черните решения Brane, и следователно 4 триизмерна вселена. Това е механизъм за динамично compactification. Дяволът е в детайлите. Първо трябва да се зареди, мембрана по габарит поле за да има един от тези интересни решения. За всяка стойност, че таксата може да отнеме малко по-различен и по-ниско Вселената ще бъдат произведени, и ако има различни видове на габарит полета, след това вселени с различен брой измерения ще бъдат произведени, както и. Налице е "пейзаж" от многото възможни и по-ниско Vacua, точно както в теорията на струните. Динамични compactification ще се случва през цялото над мястото в D-измерна Sitter пространство, реализирането на всички тези възможности в различни региони на пространство-времето, и по-гъвкаво, което е посочено като "мултивселена". Е, ако zeroth въпрос за някоя от тези вселени изглеждат като нашата. Това включва като ранна епоха на инфлацията и късно време еволюция към една вселена, доминирана от малка космологична константа. Открихме, че отговорът може да е "да" и в двата случая за модели, които сме учили.
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 2.6 2.7 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 4.1 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 6.1 6.2 6.3 6.4 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 8.1 8.2 8.3
Why we don’t see extra dimensionsWednesday, April 29th, 2009 Science is a process of objectification and the generation of models creates a duality- versus a phenomenological or ontological awareness of being. Phew. Which may be why I find it irresistible when the models themselves take on an almost mystical quality that is tantalizingly suggestive or difficult. I suspect someone like Baudrillard would have regarded this as a fetish- as if the technical jargon of string theorists, or whoever, makes a sort of gizmo that stands in for spirituality. I find the mechanics and language of these theories almost as wondrous as what’s being said with them. Maybe the fetish thing is right and it’s all about the words and numbers. I could just forget about everything else and, say, make big silver words and symbols like h or D-Space and polish them to the point where you can barely see the forms, just everything else reflected in them. Discover Blog Cosmic Variance has a good piece on a topic I get a kick out of- extra dimensions. It reports on research into the question that a five year old would ask about extra dimensions- “if there are all these extra dimensions, how come we don’t see them?” The Calibau-Yau manifild in string theory, which I’ve posted about before, is a sort of torus that’s too small to see. In electromagnetism, solutions are also provided by wrapping an extra dimension into a circle, that’s too small to see. At this point the question becomes, “why are the dimensions we see so large, and the rest so small?” The post reports on an academic paper that finds a “multiverse” as part of a possible solution; Upping the number of dimensions to D, it is possible to find black branes that do exactly this – when you cross an event horizon, you enter a region in which some number of the extra dimensions have become compact. The number of compact dimensions is determined by the symmetry of the event horizon. If the event horizon has (D-4)-dimensional spherical symmetry, then the region inside of the black brane is effectively four dimensional. Further, the 4 dimensional region has a natural “slicing” into space and time, that yields a cosmology. The big-bang in this 4-dimensional cosmology corresponds to the event horizon of the black brane. These black branes can be embedded in a D-dimensional de Sitter space, which has some very interesting properties itself. Most relevant for us is that energy conservation does not work in de Sitter space, since it has a finite temperature. This means that every once in a while, a fluctuation will occur that produces one of the black brane solutions, and therefore a 4-dimensional universe. This is a mechanism of dynamical compactification. The devil is now in the details. First off, the brane needs to be charged under the gauge field for there to be one of these interesting solutions. For each value that the charge can take, a slightly different lower-dimensional universe will be produced, and if there are different types of gauge fields, then universes with different numbers of dimensions will be produced as well. There is a “landscape” of many possible lower-dimensional vacua, just like in string theory. Dynamical compactification will be happening all over the place in the D-dimensional de Sitter space, realizing all of these possibilities in different spacetime regions, and yielding what is referred to as a “multiverse.” The zeroth order question is if any of these universes look like ours. This involves having an early time epoch of inflation and late-time evolution towards a universe dominated by a small cosmological constant. We found that the answer can be yes on both counts for the models we studied.