http___bnr.bg_radiobulgaria_post_100421102_za-promenite-v-ugoiztochna-evropa-s-optimizam-i-nostalgia_1.xml
http___bnr.bg_en_post_100421517_with-optimism-and-nostalgia-about-changes-in-south-eastern-europe.xml
1.1 1.2 1.3 1.4 2.1 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 4.1 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 5.6 5.7 5.8 5.9 5.10 5.11 6.1 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 7.6 7.7 8.1 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 9.6 9.7 9.8
На 12 и 13 юни в Американския научен център в София се провежда международна конференция, посветена на 25-годишнината от рухването на комунизма. Под заглавие „Живот след падането: преди и сега в Югоизточна Европа” тя събира учени от 10 страни: както от региона, така и от Германия и САЩ. Повече ще научим от интервюто с проф. Искра Баева от СУ „Св.Климент Охридски”, участник във форума. Доколко подходящ за изследвания на промените в Югоизточна Европа е един срок от 25 години? „Напълно е подходящ. Аз, понеже се занимавам със съвременна история, смятам, че историците имат правото, дори и задължението да анализират събитията дори в своето съвремие. Много добър пример ни е дал създателят на истинската история Тукидид, който със своята книга „История на Пелопонеската война” описва събития, в които участва. Той дори не успява да доживее края на тази война, но пише най-доброто аналитично изследване за нея. Така че 25 години е съвсем подходящ срок, тъй като докладите, обсъжданията, опитът да се търсят някакви заключения за състоянието на българското общество днес със спомени отпреди 25 години, ще бъде обърнат към днешната реалност, а не към миналото.” Как днес се възприема посткомунистическият период: като крачка към свободата и прогреса или с носталгия към социалистическото минало? „Веднага бих отговорила, че и по двата начина. И това е напълно естествено. Американският научен център – организатор на конференцията, неслучайно се обръща към тази проблематика, тъй като ние живеем в тази реалност и ни е много по-трудно да оценим от дистанция двете епохи. Затова един страничен поглед е много по-спокоен, по-неподлежащ на политическите страсти на времето. Аз като изследовател бих направила следния извод: днешната реалност е в много отношения по-добра от времето на социализма, но не във всичко. И това, че има носталгия по онова време, не означава, че хората, които я изповядват, искат да се върнат в него. Повечето от тях не искат. Може би има една малка част възрастни хора, които действително мечтаят за него. Но, тъй като фокусът на моето изследване е младото поколение, аз не мисля, че който и да било негов представител желае това. Днешните младежи искат да подобрят нашата реалност, като заимстват част от предимствата на социализма. Например социалната сигурност, това, че всеки е можел да си намери работа, че перспективите за бъдещето са му били осигурени, но като се възползва от предимствата на нашата епоха, на демокрацията, на глобализирания свят.” Какви са основните промени в българското общество през това време? „Без никакво съмнение, най-положителната промяна е политическият плурализъм, възможността сами да избираме своите управници. Знаем, че има и голямо разочарование в това отношение, но това е по-добре от онази еднопартийност, в която живяхме. Другите големи промени са в сферата на икономиката, въвеждането на пазарните механизми, което направи българския пазар много пъстър. Същевременно в годините на прехода беше извършена деиндустриализация, бе разбито едрото земеделие. Това донесе и много негативи. Сега на пазара има пълно предлагане на всичко, но една немалка част от обществото трудно може да си позволи да си купи тези неща. Но възможностите, особено за младото поколение, да пътува, да получи образование не само тук, но и в чужбина, да търси своя житейски път в България и по света, да се завръща, са без съмнение голяма придобивка на прехода.” Какви са тревогите Ви и надеждите за страната ни? „Тревогите са много. Те са свързани с острата политическа криза, в която сме вече година и половина, с икономическите проблеми, с недостатъчно бързото излизане от глобалната криза, която започна в САЩ и достигна и България. Тези проблеми са свързани и с това, което важи за всички източноевропейски държави: възраждането на популизма, на национализма, на въпросите дали етническите общности в Европа са предимство или недостатък на националните държави. Предимствата тепърва предстоят, но като цяло трябва да кажем, че все пак, изминатият път през последните 25 години ни доведе до свобода на политическо действие. Поне от гледна точка на моята професия – историята - че такава свобода на изследвания и възможности да стигаме до изводи никога преди това не сме изживявали. Не сме имали и такъв достъп до архивни материали, до нашите извори. И това за нас е голяма положителна стъпка, от която нямаме основание да се отказваме. Всички искаме да подобрим живота си във всичките му параметри: икономика, политика, да направим Европа действително най-доброто място за живеене, такава, каквато изглеждаше преди време.”
1.1 1.2 1.3 2.1 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 4.6 4.7 4.8 5.1 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 6.6 6.7 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 7.6 7.7 8.1
On June12 and 13 at the American Research Center in Sofia an international conference on the 25th anniversary of the collapse of communism was held. The conference was entitled “Living after the Fall” and gathered experts from 10 countries: those from the region, as well as Germany and the USA. We learn more from one of the participant in the forum - Prof. Iskra Baeva of the St. Kliment Ohridski University. How appropriate for the study of changes in Southeast Europe is a period of 25 years? “It is quite an appropriate period of time as I deal with modern history and believe that historians have the right, even the duty to analyze contemporary events. A very good example was given to us by historian Thucydides, who described events, in which he had personally taken part, in his work ‘History of the Peloponnesian War’. He did not even live to see the end of this war, but still wrote the best analytical study of it. So 25 years is a good period because attempts to seek any conclusions about the state of Bulgarian society today through our memories will be directed towards today’s reality and not the past.” Do people see the post-communist era as a step towards freedom and progress or feel nostalgia for the socialist past? "Both reactions exist and it is quite natural. It is no coincidence that the American Research Center addresses this issue, as we live in this reality and it is more difficult for us to assess the periods. Therefore, a foreign look on the events is much calmer and it is not affected by the political passions of the time. As a researcher, I made the following conclusion: today's reality is in many ways better than socialism, but not in every way. If there is nostalgia for that time it does not mean that people actually would like to return to it. Most of them do not want to live in socialism, maybe with the exception of some elderly people. But, as the focus of my research is the younger generation, I do not think there is a young person who wishes to live in the times of socialism. Today's youth want to improve our reality by using some of the advantages of socialism, such as social security, employment and others but keeping all the advantages of our era.” What were the main changes in Bulgarian society during this period? "Without any doubt, the most positive change is political pluralism and the ability to choose our government. We know that there is great disappointment in this respect, but it's is still better than the one-party system we used to live in. Major changes have taken place in the economy. Free market mechanisms were introduced, which made the Bulgarian market diverse. However, in the years of transition industry and large-scale farming suffered negative effects. Now the market offers everything one needs, but many people just cannot afford to buy these things. But the opportunities, especially for the younger generation, to travel study and work abroad are without doubt a great benefit to the Bulgarian society.” "The concerns are many. They are related to the acute political crisis that has been going on for a year and a half and the economic problems caused by the global crisis that began in the U.S. and reached to Bulgaria. These problems are related to what applies to all Eastern European countries: the resurgence of populism, nationalism, questions whether ethnic communities in Europe are an advantage or disadvantage to nation states. Benefits are yet to come, but overall we have to say that our path during the past 25 years led us to freedom of political action. As a historian I can say that I never had such freedom and opportunities for research before. That's a big positive step and we have no reasons to turn back. We all want to improve our lives in all of its aspects and make Europe truly the best place to live in." English: Alexander Markov