http___bogoposveteni.bg_index.php_2016-09-29-15-53-58_2016-10-26-05-49-36_92-2017-09-19-10-10-55_593-9-10_1.xml
https___drafts2.com_2015_09_04_great-samaritans_.xml
1.1 1.2 1.3 1.4 1.5 1.6 1.7 1.8 1.9 1.10 1.11 1.12 1.13 1.14 1.15 1.16 1.17 1.18 1.19 1.20 1.21 1.22 1.23 1.24 1.25 1.26 1.27 1.28 1.29 1.30
Понеделник Голина I ПЪРВО ЧЕТИВО Стана Йона да побегне от лицето Господне. Четене из книгата на пророк Йона 1,1-2,1.11 Биде слово Господне към Йона, син Аматиев: "Стани, иди в Ниневия, град голям, и проповядвай в него, защото злодеянията му достигнаха до Мене." И стана Йона да побегне в Тарсис от лицето Господне, и дойде в Иопия и намери кораб, който отиваше в Тарсис, плати за превоз и влезе в него, за да отплува с тях в Тарсис от лицето Господне. Но Господ подигна в морето силен вятър, и стана в морето голяма буря, и корабът насмалко оставаше да се разбие. Уплашиха се корабниците; те викаха всеки към своя Бог и почнаха да хвърлят в морето товара от кораба, за да му олекне от него; а Йона бе слязъл в дъното на кораба, бе легнал и дълбоко заспал." Дойде при него началникът на кораба и му рече: "Защо спиш? Стани, извикай към твоя Бог; може би Бог ще си спомни за нас, ние не ще загинем." И рекоха един другиму: "Нека хвърлим жребие, за да узнаем, за кого ни постигна тази беда." Хвърлиха жребие, и жребието се падна на Йона. Тогава му рекоха: "Кажи ни, за кого ни постигна тази беда? Какво е твоето занятие, и отде идеш ти? Де е твоята земя и от кой народ си?" Той им рече: "Аз съм евреин, почитам Господа, Бога на небесата, който направи морето и сушата." Тогава човеците се уплашиха твърде много и му рекоха: "Защо направи това?" - защото те узнаха, че той бяга от лицето Господне -както той сам им бе обадил; и рекоха му: "Какво да направим с тебе, за да утихне морето за нас?" Защото морето все се вълнуваше. Тогава той им рече: "Вземете ме, и ме хвърлете в морето, и морето ще утихне за вас, защото знам, че заради мене ви постигна тази голяма буря." Ала тези човеци почнаха да гребат усилно, за да стигнат на суша, но не можаха, защото морето все повече вилнееше против тях. Тогава извикаха към Господа и рекоха: "Молим Те, Господи, да не загинем поради душата на този човек, и да не ни зачетеш невинна кръв; защото Ти, Господи, си направил, което е на Тебе угодно!" И взеха Йона, та го хвърлиха в морето и утихна морето от своята ярост. И тези човеци се уплашиха от Господа твърде много, принесоха жертви на Господа и дадоха оброци. И заповяда Господ на един голям кит да глътне Йона; и биде Йона в утробата на този кит три дни и три нощи. И заповяда Господ на кита, и той изхвърли Йона на суша. Това е Божие слово. ОТПЕВЕН ПСАЛОМ Пс Йон 2,3.4.5.8 (О: 7с) Ще въздигнеш душата ми от тление, Господи. Към Господа извиках в моята скръб, и Той ме чу: извиках из утробата на преизподнята, и Ти чу гласа ми. O Ти ме хвърли в дълбинето, в сърцето на морето, и струи ме обиколиха; всички Твои води и Твои вълни минаваха над мене. O И рекох: "Отхвърлен съм от Твоите очи: обаче пак ще видя светия Ти храм. O Когато изнемощя в мене душата ми, аз си спомних за Господа, и моята молитва стигна до Тебе, до светия Ти храм. O АЛИЛУЯ Ив 13,34 O Алилуя. Нова заповед ви давам, казва Господ; Да се обичате един друг, както Аз ви възлюбих. O Алилуя. ЕВАНГЕЛИЕ Кой е мой ближен? Четене от Светото Евангелие според Лука 10,25-37 В онова време: Ето, един законник стана и, изкушавайки Исуса, рече: "Учителю, какво да направя, за да наследя живот вечен?" А Той му каза: "В закона що е писано? Как четеш?" Той отговори и рече: "Възлюби Господа, твоя Бог, от всичкото си сърце, и от всичката си душа, и с всичката си сила, и с всичкия си разум, и ближния си като себе си." Исус му каза: "Право отговори; тъй постъпвай, и ще бъдеш жив." Но той, като искаше да се оправдае, рече на Исуса: "А кой е моят ближен?" Отговори Исус и каза: "Един човек слизаше от Йерусалим в Иерихон и налетя на разбойници, които го съблякоха, изпораниха го и си заминаха, като го оставиха полумъртъв. Случайно един свещеник слизаше по тоя път, и като го видя, отмина. Също и един левит, като стигна до същото място, приближи се, погледна и отмина. Един пък Самариянин, който пътуваше, дойде до него, видя го и се смили, и като се приближи, превърза му раните, изливайки елей от вино; след това го качи на добичето си, откара го в странноприемницата и се погрижи за него. А на другия ден като си заминаваше, извади два динария, даде на съдържателя и му рече: "Погрижи се за него; и ако потрошиш нещо повече, на връщане аз ще ти заплатя." И тъй, кой от тези трима ти се вижда да е бил ближен на изпадналия в ръцете на разбойниците? Той отговори: "Оня, който му стори милост." Тогава Исус му каза: "Иди и ти прави също така." Това е слово Господне.
1.1 1.2 1.3 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 3.1 4.1 4.2 5.1 5.2 6.1 7.1 7.2 8.1 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 9.6 9.7 9.8 9.9 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 15.2 15.3 15.4 16.1 17.1 17.2 17.3 18.1 18.2 18.3
Jesus never called the unnamed Samaritan ‘good.’ He was just a fellow traveller who risked all to stop to help a migrant along the dangerous Jericho road. He is a Samaritan. On 9 August I gave a talk at St. Mary’s church in Marylebone on Jesus’ Parable of the Good Samaritan. My focus was to look at the question that generated this parable and to look at a very similar question asked by another community leader a little later in Luke’s gospel. The question was about eternal life. The texts follow below with an answer in the essential summary section. In light of the immigrant crisis in Europe these texts tell us how we should live, both now and for eternity. who is our, who is my neighbour Luke 10: 25-37 On one occasion an expert in the law stood up to test Jesus. “Teacher,” he asked, “what must I do to inherit eternal life?” “What is written in the Law?” he replied. “How do you read it?” He answered, “‘Love the Lord your God with all your heart and with all your soul and with all your strength and with all your mind’; and, ‘Love your neighbour as yourself.’[b” “You have answered correctly,” Jesus replied. “Do this and you will live.” But he wanted to justify himself, so he asked Jesus, “And who is my neighbour?” In reply Jesus said: “A man was going down from Jerusalem to Jericho, when he was attacked by robbers. They stripped him of his clothes, beat him and went away, leaving him half dead. A priest happened to be going down the same road, and when he saw the man, he passed by on the other side. So too, a Levite, when he came to the place and saw him, passed by on the other side. But a Samaritan, as he travelled, came where the man was; and when he saw him, he took pity on him. He went to him and bandaged his wounds, pouring on oil and wine. Then he put the man on his own donkey, brought him to an inn and took care of him. The next day he took out two denarii[c] and gave them to the innkeeper. ‘Look after him,’ he said, ‘and when I return, I will reimburse you for any extra expense you may have.’ “Which of these three do you think was a neighbour to the man who fell into the hands of robbers?” The expert in the law replied, “The one who had mercy on him.” Jesus told him, “Go and do likewise.” The Rich Official Luke 18: 18-23 The Message 18 One day one of the local officials asked him, “Good Teacher, what must I do to deserve eternal life?” 19-20 Jesus said, “Why are you calling me good? No one is good—only God. You know the commandments, don’t you? No illicit sex, no killing, no stealing, no lying, honour your father and mother.” 21 He said, “I’ve kept them all for as long as I can remember.” 22 When Jesus heard that, he said, “Then there’s only one thing left to do: Sell everything you own and give it away to the poor. You will have riches in heaven. Then come, follow me.” 23 This was the last thing the official expected to hear. He was very rich and became terribly sad. He was holding on tight to a lot of things and not about to let them go.