http___blogatstvo.com_successology_teachers_john-maxwell__1.xml
http___www.truthworks.org_god-knows-what-he-is-doing_.xml
1.1 1.2 1.3 1.4 1.5 1.6 1.7 1.8 2.1 3.1 3.2 3.3 3.4 4.1 5.1 5.2 6.1 6.2 7.1 8.1 8.2 9.1 9.2 9.3 9.4 10.1 11.1 11.2 12.1 12.2 13.1 14.1 14.2 14.3 15.1 15.2 16.1 17.1 18.1 19.1 19.2
John C. Maxwell е един от любимите ми учители по успех. Има много причини за това. Но сигурно най-личната е неговия неповторим чар и присъствие на сцената. Между другото, самия Джон Максуел не обича да го наричат motivational speaker. Според него, мотивационните оратори са хора, “които те карат да се чувстваш приповдигнато… но след 2-3 дни и ти самият не знаеш защо”. Затова той определя себе си като мотивационен учител. И наистина, от всяка една от 50-те му книги (много малка част от тях, преведени и на български език) може да се научи много – за лидерството, за успеха и за живота въобще. Гледал съм доста негови записи и винаги усещането е, че това не е просто лектор, а професионален актьор (при това доста талантлив) и наблюдаваш не поредната лекция за успеха, а някакъв моно-спектакъл, който не ти се иска да свършва… Снощи изгледах – за пореден път – една от лекциите му (с благодарност – за пореден път – към приятеля, който ми я предостави) и реших да споделя с вас нещо от нея. Става дума за една притча, която е доста забавна и духовита. Но също така те кара да се замислиш сериозно над собствения си живот. И начина, по който го живееш… Ето и самата история (преводът ми не е дословен, но се надявам най-ценното от притчата да стигне до вас по достатъчно въздействащ начин): На първия ден, Бог сътвори Кучето и му каза: “Стой на прага на къщата и лай по цял ден по всеки, който мине! Давам ти продължителност на живота 20 години”. А Кучето Му отговори: “Това е прекалено много време за едното лаене! Дай ми само 10 години – връщам ти останалите десет!”. И Господ се съгласи. На втория ден Бог създаде Маймуната и й рече: “Забавлявай хората, прави маймунджулъци, разсмивай ги! И на теб ще ти дам 20 години живот”. “Колко скучно! Да правя маймунджулъци цели 20 години?! Кучето ти върна 10, защо и аз да не сторя същото? Става ли?” И Господ отново се съгласи. На третия ден Бог създаде Кравата и й проговори: “Ще отиваш всеки ден със фермера на полето. По цял ден ще се трудиш с него под яркото слънце, ще даваш мляко, ще раждаш теленца… Отреждам ти цели 60 години за този тежък труд”. Но и Кравата възроптала: “На тежък живот ме обричаш – и то за цели 60 години! Нека ти върна 40 – и 20 години тегло ми стигат!”. И Господ пак прие и тази молба. На четвъртия ден Господ създаде човека. И му рече: “Яж, спи, забавлявай се, жени се… наслаждавай се на живот! Отреждам ти 20 години”. И Човекът веднага също възропта: “Само 20 години?! Нека да взема и тези 40 години, които ти върна Кравата, и 10-те от Маймуната, а и 10-те на Кучето?”. И Господ удовлетвори и неговото желание. И от тогава, през първите 20 години от живота си ние ядем, спим, играем и се наслаждаваме на самите себе си… през следващите 40 години от живота си се потим под жежкото слънце и се трудим неуморно, за да изхранваме семействата си… след това цели 10 години се правим на маймуни – за да забавляваме внуците си… а през последните 10 години от живота си – лаем по всеки, който премине покрай прага ни… Това обяснява всичко, нали?! Tags: John C. Maxwell, Джон Максуел, мъдри мисли, притча, съвети, тайна, успех, цитати
1.1 1.2 2.1 2.2 2.3 2.4 3.1 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 5.1 6.1 6.2 6.3 6.4 7.1 8.1 8.2 8.3 8.4 9.1 10.1 10.2 10.3 10.4 11.1 11.2 11.3
“Who could ever have told GOD what to do or taught him his business?” (Isaiah 40:13, The Message). On the first day, God created the dog and said: “Sit all day by the door of your house and bark at anyone who comes in or walks past. For this, I will give you a life span of twenty years.” The dog said: “That’s a long time to be barking. How about only ten years and I’ll give you back the other ten?” So God agreed.. On the second day, God created the monkey and said: “Entertain people, do tricks, and make them laugh. For this, I’ll give you a twenty-year life span.” The monkey said: “Monkey tricks for twenty years? That’s a pretty long time to perform. How about I give you back ten like the Dog did?” And God agreed. On the third day, God created the cow and said: “You must go into the field with the farmer all day long and labor under the sun, have calves and give milk to support the farmer’s family. For this, I will give you a life span of sixty years.” The cow said: “That’s kind of a tough life you want me to live for sixty years. How about twenty and I’ll give back the other forty?” And God agreed again. On the fourth day, God created man and said: “Eat, sleep, play, marry and enjoy your life. For this, I’ll give you twenty years.” But man said: “Only twenty years? Could you possibly give me my twenty, the forty the cow gave back, the ten the monkey gave back, and the ten the dog gave back; that makes eighty, okay?” “Okay,” said God, “You asked for it; you got it.” So that is why for our first twenty years we eat, sleep, play and enjoy ourselves. For the next forty years we labor in the sun to support our family. For the next ten years we do monkey tricks to entertain the grandchildren. And for the last ten years we sit on the front porch and bark at everyone. The moral of the story is: It’s best to let God do His own work in His own way. He knows what He is doing. When we interject our own ideas into the process, we only mess things up royally!