http___blogs.worldwatch.org_revolt_bg_forty-years-of-dependency-oils-evolution-since-the-embargo__1.xml
http___blogs.worldwatch.org_revolt_tag_oil-embargo_.xml
1.1 1.2 2.1 2.2 2.3 3.1 3.2 3.3 4.1 4.2 5.1 5.2 5.3 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 7.1 7.2 7.3 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 9.1 9.2 9.3 10.1 10.2 10.3 11.1 11.2 11.3
В 40-та годишнина от арабския петролно ембарго предлага уникална възможност за размисъл върху четири десетилетия на развитие в енергийния сектор в САЩ и по целия свят. В много отношения, шокът на ембаргото спомага за промени сектор на световната енергия, още четири десетилетия по-късно много от същите проблеми, пред които са изправени през 1973 г. се запази, особено в Съединените щати. До голяма степен, изкопаемите горива продължават да захрани на глобалния икономически растеж и енергийната сигурност, както и конкурс за тези ресурси продължава да бъде значителен проблем за правителствата по целия свят. Точно както през 1973 г., на Организацията на страните износителки на петрол (ОПЕК) и маслото, че неговите държави-членки да продължат да бъдат неоспорим сила в глобалната геополитика. Задържане на ОПЕК над 81 процента от доказаните световни резерви на суров тя дава до голяма степен непокътнати контрол върху международните цени на петрола, което тя постига чрез създаването на ОПЕК-широки производствени цели . Въпреки, че ОПЕК е играл ключова роля в производството на страната на международния пазар на петрол през последните четири десетилетия, потребителите пейзаж се е променил драстично от 1973 г. насам. Значителен икономически растеж в развиващите се страни е довело до увеличаване на конкуренцията за енергийни ресурси. Търсенето на петрол в развиващите се страни, гарнирани търсене в индустриализираните страни на ОИСР за първи път през април 2013 г., драстична промяна от преди само едно десетилетие, когато всички развиващи се страни, в съчетание, консумирани само две трети от маслото, използвано в страните-членки на ОИСР ( по обем). Водени главно от бързия растеж в Китай, който сега съперници на Съединените щати като най-големият клиент на Саудитска Арабия за износ на петрол, тези развития са значително променени международните петролни пазари. Независимо от бързо нарастващото глобално търсене в развиващите се пазари, производството на петрол на ОПЕК остава на 30 милиона барела на ден , на същия обем произведена през 1973 г., като допринася за цени за барел, които са 5.5 пъти по-висок , отколкото по времето на ембаргото. Въпреки предизвикателството за преодоляване на зависимостта от изкопаеми горива, необходимите технологии вече съществуват в търговската разгръщат мащаба и разходите, за да се гарантира, че пътищата за развитие от миналото не трябва да се повтаря. Възобновяеми енергийни технологии вече не са "алтернативни" енергийни опции, по-скоро, те са основните източници на енергия, които са все по-отговарящи на нуждите от енергия на населението по целия свят. По същия начин, по целия свят, природен газ е все изпреварвайки с мръсни изгаряне на горива като нефт и въглища. За възобновяеми енергийни източници, бариерите на разходите, които са съществували преди 40 години са нещо от миналото. Цената на слънчеви pholtovoltaics (PV), например, е намалял 99% от края на 1970 г., спадайки от САЩ $ 76,67 на ват през 1977 г. на САЩ $ 0,74 на ват днес. Намаляването на разходите в слънчева PV и други възобновяеми технологии са изпълнени с забележителни увеличаване на капацитета. Съвременните възобновяеми енергийни източници, включително водноелектрическа енергия, сега възлизат на 9,7% от световното потребление на енергия и 21,7% от световното производство на електроенергия. Non-хидро възобновяеми енергийни източници сега възлизат на 5,2% от световното производство на електрическа енергия, в сравнение с по-малко от половин процент в края на 1970-те години. Дори големи износители на изкопаеми горива започват да осъзнават ползите от възобновяемите енергийни източници. Държавите от Персийския залив като Катар, Саудитска Арабия и Обединените арабски емирства са всички да определят цели за разработване на нови възобновяеми енергийни мощности. И все пак, въпреки че възобновяемите енергийни източници като слънчева и вятърна могат да бъдат критични инструменти в преход глобалната електроенергийния сектор от петрола, това е само една част от по-голямо предизвикателство. Опитът на САЩ през последните четири десетилетия, показва трудностите при напълно преход от петролни горива и постигане на политически важно " енергийната независимост ", която е била сгодена от всички президенти от Ричард Никсън. В някои отношения, развитие на територията на страната е дошъл пълен кръг. Съединените щати са най-големият производител на петрол в света през 1973 г., а от този месец, го изпревари Русия и Саудитска Арабия , за да се превърне в началото на световния петрол и газ производителя. Въпреки петрол от Персийския залив, сега се падат само 9,6% от потреблението в САЩ, това е почти 5 на сто по-голяма, отколкото по времето на ембаргото. И въпреки растежа на вътрешното производство, Съединените щати все още остава зависима от вноса на горива да задоволи повече от една трета от необходимия му петрол, същия дял, както през 1973 година. Въглища, природен газ, ядрена енергия, водноелектрическа енергия, и в по-малка степен, но растящи други възобновяеми технологии вече осигуряват 99% от електроенергията в САЩ. Oil, обаче, продължава да се използва широко в сектора на транспорта, където петролни горива представляват 97% от горивния микс. Защото транспорт е на страната на второ място по големина сектор енергоемко , това е доста значителен. Въпреки усилията да се постигне максимална ефективност на използване на горивото в САЩ транспорт, малко акцент е поставен върху смяна на горивото, като по този начин запазването на разпространението на петрола, като важен компонент на енергийния микс. За съжаление, просто максимизиране на ефективността на използването на петрол в транспортния сектор не е намалена цена в САЩ уязвимост. Въпреки че Съединените щати не са били успешни за намаляване на търсенето на внос на петрол през последните десет години, през същия период от време стойността на суровия се е увеличил четирикратно, което води до удвояване на чуждестранните петролни разходи на САЩ . Разбира се 40 години извадени от ембаргото Oil има отвъд опасения за енергийната сигурност много причини да прехода от използването на изкопаеми горива. В последните 40 години на зависимостта от петрола в енергийния сектор са имали изключително вредно въздействие върху околната среда в световен мащаб и е основен двигател на промените в климата. С въздействията от изменението на климата вече се усещат, то е ясно, че ние нямаме още четири десетилетия за изместване от петрол да се случи.
1.1 1.2 2.1 2.2 2.3 3.1 3.2 3.3 4.1 5.1
The 40th anniversary of the Arab Oil Embargo offers a unique opportunity to reflect on four decades of developments in the energy sector in the United States and around the world. In many ways, the shock of the embargo helped reshape the world energy sector, yet four decades later many of the same problems faced in 1973 persist, especially in the United States. To a large extent, fossil fuels continue to power global economic growth and energy security, and the competition for these resources remains a significant concern for governments around the world. Just as in 1973, the Organization of the Petroleum Exporting Countries (OPEC) and the oil that its member states produce continue to be an undeniable force in global geopolitics. OPEC’s hold over 81 percent of the world’s proven crude reserves gives it a largely unchecked control over international oil prices, which it achieves by setting OPEC-wide production targets. Although OPEC has played a key role on the production side of the international oil market over the past four decades, the consumer landscape has changed dramatically since 1973. Significant economic growth in the developing world has led to increasing competition for energy resources. Oil demand in developing countries topped demand in the industrialized nations of the OECD for the first time ever in April 2013, a drastic change from just a decade ago when all developing countries combined consumed only two-thirds of the oil used in OECD member states (by volume). Read the rest of this entry Read the rest of this entry