http___bodhi.name_bg_home_selekciya-2005-ptyat-km-yasno-sznanie_osvobozhdavane-ot-negativnite-emocii__rnd_3861_1.xml
http___bodhi.name_en_home_selection-2005-path-to-clear-consciousness_thoughts_terms_.xml
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 11.2 11.3 12.1 12.2 12.3 12.4 13.1 13.2 13.3 13.4 13.5 13.6 13.7 13.8 13.9 13.10 13.11 14.1 14.2 14.3 14.4 15.1 15.2 15.3 15.4 15.5 16.1 17.1 17.2 18.1 18.2 18.3 18.4 19.1 19.2 20.1 20.2 20.3 20.4 20.5 21.1 21.2 21.3 21.4 22.1 22.2 22.3 23.1 23.2 23.3 23.4 23.5 23.6 23.7 23.8 23.9 24.1 24.2 24.3 24.4 24.5 24.6 24.7 24.8 24.9 25.1 25.2 25.3 25.4 25.5 25.6 25.7 25.8 25.9 25.10 26.1 26.2 26.3 26.4 26.5 26.6 26.7 26.8 26.9 26.10 26.11 26.12 26.13 26.14 26.15 27.1 27.2 27.3 27.4 27.5 28.1 29.1 29.2 29.3 29.4 29.5 29.6 29.7 29.8 29.9 29.10 29.11 30.1 30.2 30.3 30.4 30.5 30.6 31.1 31.2 31.3 31.4 31.5 31.6 31.7 31.8 32.1 32.2 32.3 32.4 32.5 33.1 33.2 33.3 34.1 35.1 36.1 37.1 38.1 39.1 40.1 41.1 42.1 43.1 44.1 45.1 46.1 47.1 48.1 49.1 50.1 51.1 51.2 51.3 52.1 53.1 53.2 53.3 53.4 54.1 54.2 54.3 55.1 56.1 56.2 56.3 56.4 57.1 57.2 57.3 57.4 57.5 57.6 57.7 57.8 57.9 58.1 58.2 58.3 58.4 58.5 58.6 58.7 58.8 58.9 58.10 59.1 59.2 59.3 59.4 59.5 59.6 59.7 59.8 59.9 59.10 60.1 61.1 61.2 61.3 61.4 61.5 62.1 62.2 62.3 62.4 62.5 62.6 62.7 62.8 62.9 62.10 62.11 62.12 62.13 62.14 62.15 62.16 62.17 62.18 62.19 62.20 63.1 63.2 63.3 63.4 63.5 63.6 63.7 63.8 63.9 63.10 63.11 63.12 63.13 63.14 63.15 63.16 63.17 63.18 64.1 64.2 64.3 64.4 65.1 65.2 65.3 65.4 65.5 66.1 66.2 66.3 66.4 66.5 66.6 66.7 67.1 67.2 67.3 67.4 67.5 68.1 68.2 68.3 68.4 68.5 69.1 69.2 69.3 69.4 70.1 70.2 70.3 70.4 70.5 71.1 71.2 72.1 72.2 72.3 72.4 72.5 73.1 73.2 73.3 73.4 74.1 75.1 75.2 76.1 76.2 77.1 78.1 79.1 80.1 81.1 81.2 82.1 82.2 82.3 82.4 82.5 82.6 83.1 83.2 83.3 84.1 85.1 86.1 87.1 88.1 89.1 90.1 91.1 91.2 92.1 92.2 92.3 92.4 93.1 93.2 93.3 93.4 94.1 95.1 95.2 96.1 96.2 96.3 96.4 97.1 97.2 98.1 99.1 100.1 100.2 100.3 100.4 100.5 100.6 100.7 100.8 100.9 100.10 100.11 100.12 101.1 101.2 102.1 103.1 103.2 103.3 103.4 104.1 104.2 104.3 104.4 104.5 104.6 104.7 104.8 104.9 104.10 104.11 105.1 105.2 105.3 105.4 105.5 105.6 106.1 106.2 106.3 106.4 106.5 106.6 106.7 106.8 106.9 106.10 107.1 107.2 107.3 108.1 108.2 108.3 108.4 108.5 109.1 109.2 109.3 109.4 110.1 111.1 111.2 111.3 111.4 111.5 111.6 112.1 113.1 113.2 113.3 113.4 114.1 114.2 114.3 115.1 116.1 117.1 118.1 119.1 120.1 121.1 121.2 121.3 122.1 122.2 122.3 123.1 123.2 123.3 123.4 124.1 124.2 124.3 124.4 124.5 124.6 124.7 125.1 125.2 125.3 125.4 126.1 126.2 126.3 126.4 126.5 127.1 127.2 127.3 127.4 127.5 127.6 127.7 127.8 127.9 127.10 127.11 127.12 127.13 127.14 127.15 127.16 128.1 128.2 129.1 130.1 131.1 132.1 132.2 132.3 132.4 133.1 133.2 133.3 133.4 133.5 134.1 134.2 134.3 134.4 134.5 134.6 134.7 135.1 135.2 136.1 136.2 136.3 136.4 136.5 137.1 137.2 137.3 137.4 137.5 137.6 138.1 138.2 138.3 138.4 139.1 139.2 139.3 139.4 140.1 140.2 140.3 140.4 140.5 140.6 140.7 140.8 141.1 142.1 142.2 142.3 143.1 143.2 143.3 144.1 145.1 146.1 147.1 148.1 149.1 150.1 151.1 152.1 152.2 152.3 152.4 152.5 152.6 152.7 152.8 152.9 153.1 154.1 154.2 154.3 154.4 154.5 154.6 154.7 154.8 155.1 155.2 155.3 156.1 156.2 156.3 156.4 156.5 156.6 156.7 157.1 157.2 157.3 157.4 158.1 159.1 159.2 159.3 160.1 160.2 161.1 161.2 162.1 162.2 163.1 163.2 164.1 164.2 164.3 164.4 164.5 164.6 164.7 164.8 165.1 166.1 166.2 166.3 166.4 167.1 167.2 168.1 168.2 168.3 168.4 168.5 169.1 169.2 170.1 171.1 171.2 172.1 172.2 173.1 173.2 173.3 173.4 173.5 174.1 175.1 176.1 176.2 176.3 177.1 177.2 177.3 177.4 177.5 178.1 178.2 179.1 179.2 179.3 180.1 181.1 181.2 181.3 181.4 182.1 182.2 182.3 182.4 183.1 183.2 183.3 183.4 184.1 184.2 185.1 185.2 185.3 186.1 187.1 188.1 189.1 190.1 191.1 191.2 192.1 193.1 194.1 195.1 196.1 196.2 197.1 198.1 199.1 200.1 201.1 202.1 203.1 204.1 205.1 206.1 207.1 208.1 209.1 210.1 211.1 212.1 213.1 214.1 214.2 214.3 214.4 214.5 214.6 214.7 215.1 215.2 215.3 215.4 216.1 216.2 216.3 217.1 218.1 218.2 218.3 218.4 218.5 219.1 220.1 221.1 222.1 223.1 223.2 223.3 223.4 223.5 223.6 223.7 224.1 225.1 225.2 225.3 226.1 226.2 226.3 226.4 226.5 226.6 227.1 228.1 229.1 229.2 229.3 230.1 230.2 231.1 231.2 232.1 232.2 233.1 234.1 234.2 234.3 234.4 235.1 236.1 236.2 236.3 237.1 238.1 238.2 238.3 239.1 239.2 239.3 239.4 239.5 239.6 240.1 241.1 241.2 241.3 241.4 241.5 241.6 242.1 243.1 243.2 244.1 244.2 244.3 244.4 244.5 244.6 244.7 244.8 244.9 244.10 244.11 245.1 245.2 245.3 245.4 245.5 245.6 245.7 245.8 245.9 245.10 245.11 246.1 246.2 246.3 246.4 246.5 246.6 247.1 247.2 247.3 247.4 247.5 247.6 247.7 247.8 247.9 248.1 248.2 249.1 249.2 249.3 249.4 250.1 250.2 250.3 250.4 251.1 251.2 251.3 251.4 252.1 253.1 253.2 253.3 254.1 254.2 254.3 254.4 255.1 255.2 255.3 255.4 255.5 256.1 256.2 256.3 256.4 256.5 257.1 257.2 257.3 258.1 258.2 259.1 259.2
Съдържание на главата: 01-01) Обща информация за негативните емоции (НЕ) и освобожването от тях 01-02) Отстраняване и подтискане на НЕ 01-03) Първи стъпки в изследването и отстраняването на НЕ 01-04) Практика на цикличното възприятие на НЕ 01-05) Други практики за отстраняване на НЕ 01-06) Типични грешки 01-08) Практика на уплътняването 01-09) Задоволство, „нищо-не-се-случва”, светлосиво състояние. 01-01) Ден след ден, минута след минута хората изпитват негативни емоции („НЕ”): ревност, самосъжаление, страх, гняв, раздразнение, недоволство, обида, бяс, недоумение, оскърбление, злоба, завист, опасение, безпокойство, презрение, отвращение, срам, мнителност, апатия, мързел, тъга, разочарование, алчност и така нататък и така нататък. Практиката на прекия път („ППП”), изложена в тази книга се състои в последователната замяна на нежеланите от теб възприятия с желани. За това е необходимо да изпитваме радостно желание (т.е. желание съпроводено от очакване) от такава замяна на възприятията и да я култивираме упорито и решително, докато новосъздадения навик не пребори предишния, създаден някога механично. Аз наричам този път пряк, именно защото за неговото осъществяване се изисква единствено съществено условие – наличие на радостно желание да променим възприятията си. Докато човек, занимавайки се с ППП достига безупречно отстраняване на забелязаните от него НЕ (виж по-нататък), той открива, че оказва се, освен силните и забележими НЕ той постоянно изпитва огромно количество слаби такива. Без преувеличение може да се каже, че почти всяко възприятие се съпровожда от слаб изблик на НЕ (най-често това е недоволство, негативно отношение, тревожност), след които се носи едва забележим „шлейф”, подхранващ и без това свръхплътния негативен фон. Всичко това накуп създава чудовищна, отровна атмосфера. Последствията от това са ужасяващи, катастрофални. Първо, това води до остаряване и този процес започва не на 40 години, а на 20-25, при това много бързо. Кожата става не просто по-малко гладка, а неприятна на вид и допир, телата и лицата се отпускат, стават уродливи, безобразни, натрупват мазнини или обратно – стават грозно слаби. Миризмите стават неприятни, резки. Самочувствието непрекъснато се влошава, но тъй като това става бавно, то човек свиква и даже не осъзнава, че протичат доста неприятни промени – сутрин се събуждаш отпаднал, вечер заспиваш – като че ли са те упоили – започваш да пъшкаш, да ставаш вял, изпитваш нужда от все повече стимулатори – кафе, механичен секс, примитивни впечатления. А погледни нашите старци! Да оставим настрани тактичността, да ги погледнем с цялата честност, на която си способен. Картината е ужасяваща. Техните тела и лица са материалното въплъщение на НЕ, които те цял живот са изпитвали и продължават да изпитват. И това е станало нещо дотолкова обикновено, че се приема за нещо естествено, което се разбира само от самосебе си, смятаме, че по друг начин не може и да бъде, че старостта – това е наизбежна деменция, уродство, страдание, тъпота и агресия. Но в Индия, Непал, Тибет, Шри Ланка, в тибетските манастири може да се видят много стари хора, които поразително се отличават от нашите! Техните лица, интонации, маниери предизвикват силна симпатия, техните остарели тела не изглеждат отвратителни, техните очи често буквално омагьосват. Второ, аз съм абсолютно уверен, че почти няма, или че даже изобщо няма такива болести, коита да не са били предизвикани именно от НЕ. Според съвременната религия хората се разболяват от микроби и вируси, но аз съм убеден, че тези микроби и вируси започват своята разрушителна работа именно в телатата на тези хора, които са особено силно поразени от НЕ, при това не е сложно да се намери съответствие между определени болести и типовете доминиращи НЕ. Тези, които практикуват ППП и достигат все по-високи степени на освобождаване от НЕ, понякога ги връхлитат изблици на стария навик да изпитват НЕ и тогава с изумление забелязват, че с телата им започва да се случва нещо невъобразимо – нещо започва да се обажда, на някои места определено да боли, обхваща ги болезнена тежест, инертност, особен физически дискомфорт, вялост и това само за някакъв си час – половин час изпитване на негативен фон, само след няколко неотстранени изблика на НЕ. В такива моменти става особено ясно, че ако ти не отстраниш НЕ, ще живееш в това болезнено състояние постоянно, а хората непрекъснато изпитват едни или други НЕ – като ярки изблици или под формата на „слаб” негативен фон („НФ”) от загриженост, тревожност, недоволство, самосъжаление, тъга и т.н. и постоянно тяхното тяло се намира под твърде силния натиск на тази отрова. Трето, НЕ не само разяждат тялото, но те и напълно унищожават способността да изпитваме озарени възприятие („ОзВ”) – нежност, чувство за красота, устременост, безгрижност, радост да твориш, симпатия, възторг, радостни желания, очакване, предусещане… НЕ превръщат човека в ходещ мъртвец и той още много години може да броди по земята, постепенно разлагайки се, външно живо същество, вътре, в което вече отдавна няма нищо живо. А това озанчава още, че пред човек неумолимо се затваря вратата към пътешествие на съзнанието, към нови открития, към нови ОзВ. Подчертавам – никаква духовна практика, никакви йоги и медитации, никакви молитви няма да те отведат никъде, ако ти не се стремиш най-напред да постигнеш безупречно отстраняване на НЕ и непрестанно изпитване на ОзВ. Докато има НЕ – нищо няма да се получи. Отстраняването на НЕ и откриването в себе си на света на ОзВ – това е път към невероятно пътешествие на съзнанието, независимо от това каква именно духовна практика си избрала за себе си. Аз смятам, че всеки искрен стремеж към ОзВ ще те доведе по-бързо или по-бавно до повече или по-малко ясно изразен резултат, независимо дали си будист, кришнаит, православен или още някакъв. Кланяш ли се ти на бога в каквато и да е форма или вярваш в безформен бог; атеист ли си или дарвинист, езотерик, тантрист; последовател на древна секта или поклонник на някоя новосъздадена – ако изпитваш искрен стремеж към ОзВ, ако имаш непримиримо отношение към НЕ и догматизма, ако се занимаваш с коя да е практика насочена към това да изпитваш ОзВ и да спреш да изпитваш НЕ, то резултатите ще започнат да се появяват, животът ти ще става все по-интересен и наситен. Но ако се отнасяш снизходително към НЕ, оправдаването им или самозалъгването, ако само даваш вид, че не ги изпитваш – това е задънена улица, движение към разрушение, маразъм, интензивни страдания. Общество, в което няма непримиримо отношение към НЕ и догматизма, никога няма да живее в мир, колкото и да се усложняват законите, колкото и да утежняват наказанията, каквито и да измислят прибори и механизми. Сдружението на практикуващите ППП – „муцуни” е уникален пример на сдружение от нов тип – то е абсолютно устойчиво, тъй като в него просто няма вътрешни разрушаващи сили, защото всеки импулс на агресия, обида, самосъжаление, алчност, надменност или непълноценност и т.н. – всичко това незабавно се отстранява, от което следва, че бурно разцъфтяват симпатията, желанието за ОзВ в себе си и другите, предаността, нежността, желанието за съдействие и т.н. И даже сдружението на тези, които макар и да не си поставят като задача отстраняването на НЕ и догматизма, но симпатизират на ППП, изразяват подкрепа към стремежа на „муцуните”, се отличава с изключително висока миролюбивост (да не се бърка с беззащитността и инфантилността) и устойчивост. Светът, в който ти живееш, това е преди всичко свят на НЕ – това може да се твърди без преувеличение. Те имат толкова многочислени проявления, така тясно са преплетени с живота, че понякога ни се струва, че освен тях няма нищо друго, че всичко, което можеш да направиш е да ги изтънчиш, усложниш, разнообразиш, заплитайки ги, съединявайки ги, правейки ги по-многопластови и интензивни. НЕ те заобикалят отвякъде, те се натрапват и култивират. Аз даже не говоря за такива очевидни неща като култа към насилието в новините и филмите, но отвори коя да е „художествена” книга, която се счита за хубава и дълбока, и там ще намериш „изтънчени” НЕ, силни НЕ, сложни НЕ, и ако у читателя възникне комплекс НЕ, примесен с положителни емоции („ПЕ”), то именно това е основанието да се смята книгата за „хубава”. Ами то, откъде да дойдат книгите, описващи живота с ОзВ? Та нали, за да пишеш за това е необходимо да имаш личен опит и да се стремиш да го заздравиш с всички сили. Да измислиш такова нещо е невъзможно, затова тези книги са изключително малко, например всичките книги на Кастанеда, Тайши Абеляр, Флоринда Донър, „Рамакришна и неговите ученици” на Кристофър Ишерууд, „Шри Ауробиндо или пътешествие на съзнанието” на Сатпрем, „Махамудра” на Таши Такпо Намгяла и Далай-Лама, „Ламрим” на Чже Цонкапа, „Бележници” на Кришнамутри, „Йога-сутра” на Патанджали, „Нарисувано от дъгата” на Тулку Урген Ринпоче, „Чудесата на естествения ум” на Тендзин Вангял, „Великият йог на Тибет Милареп” на Евънс Вентц се отнасят към тези книги. Едно от най-големите заблуждения се сътои в това, че хората си мислят, че не те сами решават да изпитват НЕ, а ги принуждават други хора или обстоятелства.Тази концепция е 100% грешна и вярвайки в нея стават безсилни даже тези, които биха искали да спрат да изпитват всички или поне някои НЕ. Аз твърдя, основавйки се на своя опит и на опита на други хора, занимаващи се с ППП, че изпитваш ли ти НЕ или не изцяло зависи от само теб, от твоите усилия за преодоляване на този ужасен навик. Съпроводеното с очакване радостно желание да променим обстоятелствата е напълно съвместимо с практиката за отстраняване на НЕ в текущите обстоятелства, с разбиране за това, обаче, че не обстоятелствата предизвикват НЕ, а на това място просто имаме такъв навик – да изпитваме НЕ при дадените обстятелства. Затова може безупречно да отстраняваме възникващите в дадена ситуация НЕ и да изпитваме ОзВ и едновременно с това да изпитваме радостно желание да променим ситуацията и да полагаме за това необходимите усилия. Няма такива обстоятелства, които биха били пречка за практиката. Колкото повече ситуацията е нежелателна за теб, толкова по-скоро в нея се появават НЕ и ти можеш доста интетнзивно да тренираш отстраняване и да постигаш по-ярък резултат. Като резултат даже най-нежеланите ситуации, практикуващият посреща с възторг, решимост и очакване (по-подробно виж глава „Сталкинг”) Като се намираш в агресивна среда, можеш да отработваш безупречност в отстраняването на НЕ. А като се намираш в комфортна среда – усилие за отстраняване на задоволството и сивотата. Докато си жива – имаш идеални условия за практиката при каквито и да било обстоятелства. Попътно възниква непривично отношение към обстоятелствата – не като към хаотично натрупване на събития, а като към нещо живо и отзивчиво. Възможно ли е освобождаване от НЕ? Хората толкова безнадеждно са затънали в тях, че даже самата идея за освобождаване от НЕ предизвиква в тях раздразнение. Те си се представят без НЕ и недоумяват как да живеем тогава? Да се превърнем в нищо не чувстващи пънове? Те са толкова наркозависими от НЕ, че даже не могат да си въобразят нещо извън тях, въпреки, че всъщност много хора са имали кратковременни проблясъци на слаби отзвуци от ОзВ, особено през ранното детство. Попитай кой да е човек – изпитва ли НЕ? Той ще ти отговори – „разбира се”, понякога изпитвам. Думите „разбира се” отразяват непоколебимата увереност в това, че по друг начин не е възможно. А думата „понякога” е самозалъгване – защото хората изпитват НЕ или НФ не „понякога”, а „постоянно”. Колкото по-силен е навикът да изпитваш НЕ, толкова по-малко човек осъзнава тяхното присъствие и най-вероятно само див изблик на агресия, съпроводен от сърдечен пристъп ще бъде разпознат като НЕ, а през останалото време ще предполага, че няма НЕ. Степента на потапяне на хората в НЕ е чудовищна, невъобразима. 99,99% от цялото време човек изпитва по-силни или по-слаби НЕ или НФ, от време на време прекъсвани от ПЕ– нищо живо няма да издържи такава отровна среда. Но и ПЕ са слабо утешение, тъй като те са обратната страна на НЕ, която едва ли е по-малко отровна – към положителните емоции се отнасят задоволството от притежаването на внимание, вещи, власт и т.н., злорадството, самодоволството, самолюбуването, чувство за собствена значимост („ЧСЗ”), презрението, гордостта и др. Не стига това, че ПЕ са несъвместими с ОзВ, но те още и провокират по-силни НЕ, та нали колкото е по-силно, например, ЧСЗ на човек, толкова той по-лесно се засяга, толкова повече заплахи за своето самомнение той вижда в окръжаващия го свят, толкова по-често и по-лесно той изпитва недоволство, злоба, обида и агресия. При някои хора понякога към някои ПЕ се примесват ОзВ, а понякога ПЕ уравновесяват действието на НЕ (например задоволството компенсира недоволството) и тогава за кратък миг е възможно да избие отзвук на ОзВ, но той е твърде слаб и с времето може да изчезне съвсем. НЕ – те са отрова, наркотично опиянение. От тях умираш, но като че ли има и някакво „удоволствие”, а ако се опиташ да се отървеш от иглата, веднага започва започва абстиненция, страх от свободата. Хората получават впечатления от негативните си емоции и ги запечатват в себе си, като ги приемат за даденост. „Впечатленията” – това са ПЕ. Злобата към врага е съпроводена от злорадство при мисълта за отмъщение. Тъгага от някаква загуба – от задоволство, че ще те съжаляват и ще ти отделят внимание, затова хората виждат нещо ценно в НЕ – способ да получават ПЕ и самата идея за тяхното отстраняване предизвиква страх от загубата на тези ПЕ, самосъжаление, скептицизъм и агресия. Колко трябва да си мъртъв, за да се хващаш за НЕ като за средство, чрез което да се почувстваи жив! „Удоволствието” от НЕ – това е „удоволствие” като от приемането на отрова: отначало ти е много зле, но после настъпва облекчение и колкото по-силна е отровата, толкова по-силен е контрастът с последващото облекчение. Затова хората преднамерено култивират НЕ, та те не могат да изживяват ОзВ и даже не мечтаят за тях, привикнали с мисълта, че животът е даста сив и еднообразен. Към 25-30 годишна възраст хората вече започват да чакат смъртта като избавление от сивотата, НЕ и болестите, като по този начин ускоряват, програмирайки своето остаряване, разлагането си. И все пак – свободата е възможна. Аз предлагам практика, която води към свобода. Преодоляването на НЕ – е най-първата стъпка, след която се откриват необозрими светове на пространства и състояния. Срещат се хора, които допускат, че е възможно да се намали силата на НЕ, но те не вярват, че това може да стане със собствените им усилия, а се опитват да намерят „голямото червено копче” („ГЧК”) – натискаш – и няма страдания. В търсене на това копче те се занимават с йога, дишат по някакви особени начини, седят в различни пози, произнасят мантри, ходят в строй, пеят химни и прочее, т.е. правят всичко друго, освен да приложат преки усилия, за да прекратят да изпитват НЕ и да „скочат” в ОзВ. Някои НЕ при това наистина за кратко отслабват, но това е временен и много слаб ефект, рано или късно вниманието отслабва и се връща към същите тези НЕ, а пък е и невъзможно през всичките 24 часа да седиш и да пееш мантри – нали ще се наложи да станеш, да отидеш за храна, на работа, да общуваш с хора, да спиш и тогава НЕ ще те връхлетят отново. Тибетските монаси вярват, че в много далечно бъдеще, след стотици превъплъщения, те ще спрат да изпитват НЕ, но и те няма да повярват, че това може стане не след 500-годишно четене на мантри, а направо сега – за няколко години упорита работа. За да предотвратя възможни грешни тълкувания ще определя, че под „усилие” ще разбираме много съсредоточено, много интензивно и радостно желание. „Съсредоточено” – означава, че няма разсейване с хаотични неща. „Радостно” – означава съпроводено с очакване , свежест, предусещане. „Да полагаш усилия за отстраняване” – не означава да си напрягаш мускулите, да стискаш зъби или да дишаш по някакъв начин – това значи много силно да искаш да спреш да изпитваш НЕ и много силно да искаш да изпитваш ОзВ. Съсредоточеното интензивно и радостно желание довежда до промяна на възприятията в съответствие с тези желания. И колкото по-упорито и решително се упражняваш, толкова по изкусна ще ставаш, толкова по-дейни стават твоите усилия. Как става това – че усилието да води до промяна – това е тайна, но тъй като това се случва, аз се възползвам от това и постигам желаното. Хората нищо не знаят за тази способност на усилията, тъй като техните желания се или много слаби, или твърде разсеяни, или са мотивирани не от стремеж към ОзВ; не са радостни, а мотивирани от страхове, други НЕ или от желание да се защитиш или да нападнеш. Ето още две думи, които доста точно описват усилието – „да си спомня” и „да скоча вътре”. „Да направиш усилие за отстраняване на НЕ” е тъждествено на „да си спомниш себе си в състояние, когато НЕ отсъстват” или „да скочиш в състояние извън НЕ”. „Да правиш усилие за зараждане на ОзВ” е тъждествено на „да си спомниш себе си в състояние, когато си изпитвал ОзВ”, „да скочиш в ОзВ”. Подчертавам – изисква се не просто да мислиш за това, че ти някога си изпитвал ОзВ, а именно да си спомниш самото състояние. Тъй като всички възприятия съществуват само тук и сега, то „да си спомниш себе си в ОзВ” означава да „изпитваш ОзВ точно сега”. Свръхусилие – положено е тогава, когато правиш нещо, което смяташ за невъзможно за себе си, като усилията ти стават все по-мощни, независимо от скептичните мисли, независимо от каквото и да било. Сега е невъзможно да си представим съвременния свят без науката. Учените изследват свойствата на материалите, търсят закономерности и начини да получават желаните свойства на материалите, след което използват получените знания, за да променят възприятията. Усещането за студ се сменя с усещане за топлина, когато вместо пробита мокра кожа и дървени обувки обличаш съвременно поларено яке и спортни боти. Усещането за зъбобол се премахва в резултат на използването на съвременни технологии. А някога не е имало наука и дори повече, тези които са се занимавали с изследване на свойствата на материалите или са изучавали устройството на срещащите се в околната среда същества – са били подлагани на гонения, обвинявани в неуважение към бога и т.н. Осъзнай, че сега човечеството се намира в следващия завой от развитието на цивилизацията. Съвременните хора са убедени, че е невъзможно да вземеш и да замениш раздразнението със симпатия или чувтвото на тъга с чувство за преданост и чувство за красота и т.н. Никой не изследва свойствата на възприятията, не тренира тяхната замяна, ръководейки се от радостни желания, очакване и здрав смисъл. Дори повече – тези, които се занимават с това ги плашат със страшни божи наказания, казват, че, видите ли, такива хора „нарушават естествения баланс” в природата на човека”, тъй като щом имало НЕ, значи те били „нужни за нещо”. В такъв случай не е ясно защо тези критици на спират да си лекуват зъбите, да обличат топли дрехи и ползват презервативи, та нали щом съществуват зъбоболът, усещането за студ и СПИН, значи, според техните догми, че те са „нужни за нещо”? На тези, които са във властта на догмата, че щом си създаден, изпитващ НЕ, то намесата в „естественото развитие на нещата” ще доведе до „дисбаланс”, аз напомням, че ако човек е създаден от някого с определен комплект възприятия, то сред тези възприятия са и радостното желание да се промениш, желанието да положиш усилия, за да спреш да изпитваш помрачения, а да изпитваш ОзВ. Има още един момент, на който бих искал да обърна внимание: ако човек под влиянието на лъжлива концепция, страх от наказание или уважение към авторитети и н.т. прави някакви промени в живота си, то в последствие той понякога може да съжалява за направеното и да иска да се върне в предишното състояние или да започне да търси нещо друго, тъй като този живот, който си е създал не го устройва. Той е имал една представа, а реалността се е оказала друга. Човек, който е постигнал успех поне при един опит за отстраняване на НЕ и в същия момент е почувствал изблик на ОзВ, то в този момент той не може да си помисли без да изтръпне за връщане в предишното състояние, когато няма ОзВ, а има НЕ. Това се асоциира със смъртта и даже с нещо по-ужасно от смъртта. И колкото по-често практикуващият изпитва ОзВ, толкова по-уверено се стреми да задържи това състояние, на всяка цена да изостави предишния си навик да изпитва НЕ. Новата реалност се оказва безкрайно по-привлекателна от предишната. В живота на човечеството започва нова епоха – хората започват да изследват възприятията, да изучават техните свойствта и закономерности, да разпознават радостните желания, които могат да променят вида на възприятията, да създават оптимални технологии за тези изменения. В миналото, в процеса на изследване от учените на известните им вещества са били откривани нови вещества, които са имали непостижими, уникални свойства. Същото е и тук – в процеса на осъществяване на практика на замяната на НЕ с ОзВ, възникват съвършено нови ОзВ, толкова поразителни, че никаква дори най-буйната фантазия не би могла да предвиди подобно нещо. Започва епохата на инженеринг на възприятията, съставляващи конгломерата с название „човек”. Започва ново, уникално пътешествие на човека, при това характерна особеност на това пътешествие е, че това не е прословутото „пътешествие на съзнанието”, под което обикновено се разбира някакъв емоционален или умствен процес, откъснат от предметната реалност, от усещанията, т.е. от физическото тяло, от ежедневието. Човек се отправя на пътешетвие изцяло. Той не просто става фантазьор, който оперира с философски термини и при това изпитва огромно количество НЕ, не изпитва радостни желания, боледува, чувства се все по-лошо и по-лошо. Неговото физическо тяло – това е също комплекс от възприятия, които ние наричаме „усещания” и тези възприятия също могат да бъдат заменяни чрез пряко усилие (например апатията с енергичност, „лошото самачувствие” с „прекрасно самочувствие”), а освен това физическото тяло започва да се трансформира, да се преустройва следвайки изчезването на НЕ от съвкупността от въприятия и появата на тяхна място на ОзВ. Към настоящия момент (2005г.) тези пътешественици са много малко – малко над 20 човека (аз имам предвид „муцуните”), но през 2000г., когато започвах тази дейност, нямаше нито една муцуна, така че аз съм уверен че те ще станат повече, много повече, тъй като за да се осъществи такова пътешествие няма нужда от пари, коли, образование, връзки, наследственост и прочие. Достатъчно е само да знаем, че такова пътешествие е възможно (тази задача решава тази книга), а също самият факт, че ти си жива и имаш стремеж да станеш щастлива, да изпитваш озарени възприятия, да предоляваш помраченията. Затова аз съм уверен, че бройката на „муцуните” ще расте с всяка година и ще дойде време, когато те ще станат стотици и хиляди. Затова аз много чакам момента, когато ще осъществя своите радостни желания да реализирам „муцуно-проектите” – строя инфраструктура за муцуно-културата, превеждам книги на други езици, съдействам на практиката на „муцуните”, за да може с времето те да станат експерти в практиката, носители на ОзВ, и да могат самостоятелно да съдействат на практиката на начинаещите. Аз посвещавам на това цялото си време и всичките си средства и това много ми харесва. Задачата-минимум на муцуните е отначало да се научат на изкуството на осъзнатите сънища и извънтелесен опит, а после да се научат да запазват съзнание в процеса на умиране на физическото тяло (когато и ако то умре), в периода между смъртта на физическото тяло и раждането на новото, а и след раждането, за да може в „новия живот” да си спомнят своята практика и да я продължат от мястото, до което са стигнали в „предишния живот”. Аз утвърждавам, че за да осъщесвяваме уверено такъв опит, е съвършено необходимо да отстраним помраченията и да постигнем непрекъснати ОзВ, желателно с екстатично качество. Човечеството вече има подобен ограничан опит (да си спомним Далай-Лама 14-ти, Кармапу 17-ти и стотици по-малко известни тибетски монаси, които са станали „тулку” – хора, пренесли своето съзнание в ново тяло с големи или малки разкъсвания в самосъзнанието, в способността да помнят предишни животи и своя минал опит). НЕ емоции имат ред отличителни признаци: - след тях настъпва тъпота; - след тях възниква отравяне, лошо физическо самочувствие; - след тях настъпва загуба на интереса към живота, на ентусиазма, на радостните желания; - тяхното протичане е несъвместимо с ясното мислене (т.е. възниква тъпота); - тяхното протичане е несъвместимо с ОзВ; - кагото изпитваш НЕ ти приличаш на програмиран робот – лесно е да се предвидят предварително реакциите и постъпките ти; твоите действия са крайно неефективни; - от потока НЕ е почти невъзможно да се откъснеш без упорити и решителни тренировки – даже ако в оределена ситуация поискаш да престанеш да ги изпитваш, те няма да престанат – такава е силата на хилядократно фиксирания навик. Характерни признаци на ПЕ: - те са огледална противоположност на НЕ: завист – злорадство, недоволство – задоволство, чувство за малоценност – чувство за собствена значимост, безпокойство – вяла успокоеност и сивота, мъка от поражение – „радост” от пебеда, тъга от самота – болезнена дружелюбност, подмазване и т.н; - след тях възниква умора, прострация, безразличие; - след тях възниква отравяне, лошо физическо самочувствие, макар и не така явно, както след НЕ; - по време на протичането им съществува страх, че рано или късно те ще свършат и ще настъпят НЕ; - тяхното протичане е почти 100% несъвместимо с ОзВ – изключение правят ситуациите, при които ПЕ уравновесяват съответстващите НЕ и в освободено пространстнво може да проблесне отзвук от ОзВ; - тяхното протичане е несъвместимо с ясното мислене, макар и не така явно, както при НЕ; - все същата „роботоподобност”, лекота на предвиждане на реакциите и постъпките на човек, изпитващ ПЕ; все същата неефективност на действията; - желанието да изпитваме ПЕ най-много напомня на наркозависимост – „абстиненциите” от неполучени ПЕ могат да бъдат изключително „болезнени”, т.е. могат да се съпровождат от НЕ. На човек, потънал в НЕ му е много трудно да разграничи ПЕ и ОзВ именно затова, защото той много рядко изпитва ОзВ и затова главният акцент в ППП пада именно на отстраняването на НЕ, които са очевидно отравящи, мъчителни и нежелани. С увеличаването на степента на освобождаване от НЕ, сред ПЕ започва разслоение – някои ще станат очевидно нежелани спътници-двойници на НЕ, други ще продължим да искаме да изпитваме, очиствайки ги от отровните наслагвания и в процеса на това очистване в тях ще се появи зрънце ОзВ. А някои ПЕ ще изчезнат сами по себе си без усилия, когато огледалните им НЕ се отстранят, например при отстраняване на завистта изчезва и злорадството. ОзВ никога не изчезват заедно с отстраняването на НЕ, а напротив – всички техни качества се усилват: а) честотата на появата им, б) нтензивността, в) дълбочината (т.е. количеството оттенъци), г) пронизителност (степен на обособяване от съседните, граничещи си възприятия, „чистота”) и д) резонансност (свойство, чието проявление е следното: появата на едно ОзВ довежда до изблик на цял „букет” от други ОзВ. Още едно характерно отличие на ОзВ от ПЕ се състои в това, че ПЕ – независимо от тяхната инзензивност винаги са обектно ориентирани. Даже силното злорадство – това е злорадство по конкретен повод, по отношение на конкретен човек. Даже силното съжаление – това е съжаление към някой конкретен човек в конкретна ситуация. ОзВ имат уникалното свойтво да стават безобектни при увеличаване на тяхната интензивност, особено когато стават екстатични. Рисът: “Когато възникват ПЕ, липсва желание за различаване на възприятията и ти не си задаваш въпроса “какво изпитвам сега?”. Има само желание да реализираш възникващите желания без каквито и да било опити да разбереш механични ли са те или радостни, съпроводени ли са от нарастваща умора и отравяне или точно обратното. В крайна сметка неизбежно възникват ситуации, в които се проявяват НЕ, тъй като липсва различаване на възприятията, то няма и яснота по въпроса какви желания имаш, защо те са такива, няма възможност да се прояви желанието за отстраняване на механичните желания и да започнеш да търсиш и да реализираш радостните. Когато са проявени ОзВ, желанието да различаваш възприятията се усилва и всяко усилие за различаване започва особено силно да резонира с ОзВ. ПЕ блокират дейността на разсъдъка, т.е. те потискат способността да разсъждаваш, да съпоставяш възможните интерпретации и желанието ти да постигаш яснота по отношение на интерпретациите. Когато е обхванат от ПЕ човек избира единствената от многото възможни интерпретации не защото тя е по-обоснована от другите, а защото тя най-много подхожда, за да продължиш да изпитваш ПЕ. При това ти можеш да изкривяваш по най-невероятен начин нещата. Това понякога може да доведе до създаването на опасна ситуация, чието възникване човек, който не е обхванат от ПЕ, би могъл мигновено да разпознае и да избегне. Има такъв термин „психическа болест”. С него обзначават всичко, което е непривично. Ходиш гола – значи си болна. Моржуваш – значи си болна. Остраняваш НЕ – значи си болна. Не искаш да се омъжиш – значи си болна. Не обичаш родителите си – значи си много болна. Аз предлагам друго определение – психически болен е този, който не иска да изпитва някои мисли, емоции, желания, но ги изпитва. Ако ти не искаш да изпитваш НЕ, но ги изпитваш, значи си психически болна и яснотата в това укрепва желанието да търсиш път към оздравяване, т.е. към прекратяване на НЕ. Една от основните сложности при прякото отстраняване на НЕ е лъжливата им интерпретация като „неотделима част от себе си”, като своя собственост и колкото е по-склонен човек да изпитва жажда за притежаване, толкова по-сложно му е поиска да се избави даже от такава собственост като силните страдания, още повече, че той разчита след пристъпа на НЕ да изпита пристъп на ПЕ. Обаче, ако ти започнеш да отстраняваш НЕ, то страховете и съжаленията постепенно изчезват, тяхната абсурдност става явна, та нали като резултат от отстраняването на НЕ се усилват проблясъците на ОзВ и всеки такъв проблясък явно изкарва на бял свят дилемата: или едното, или другото. От едната страна на кантара са НЕ, от другата – възторгът от докосването до ОзВ. НЕ – не са неразделна част от личността, а всичко на всичко тумор. Често говорят за така наречените „лични качества”, при което се подразбира, че тези качества са нещо присъщо ни, независещи от нищо, нещо дадено ни по рождение или много здраво набито в нас чрез възпитанието, което дори да се поддава на корекция, то тя е съвсем ограничена. Като казват „аз съм толкова раздразнителна”, имат предвид, че това е именно „лично качество”, „свойство на характера”. При това се предполага, че раздразнението неизбежно възниква при определени обстоятелства, т.е. доизмисля се някаква постоянна и устойчива „връзка” между обстоятелствата и НЕ. Освен това, се доизмисля някаква особена „природа” на това „качество”, която е различна от тази на тумора, който можем или да култивираме, или да отстраним. Всички подобни „качества” са дълбоко сраснали се с нас навици да изпитваме НЕ. Няма никакви „връзки”, има просто навик, който може да бъде променен. Ако зафиксираш, че всички НЕ се отстраняват, или че сега НЕ липсват и в същото време няма и ярки ОзВ, то това означава, че точно в дадения момент ти изпитваш негативен фон (НФ). НФ – това са същите тези НЕ, но с много слаба интензивност, те са като „размазан слой” на дъното на НЕ. Те нямат изразени изблици, а когато такъв изблик възникне, то това е обикновена НЕ и често ти може да не се досещаш, че НЕ възникват не от нищото, а от хранителния слой във вид на НФ, който ти изпитваш точно в този момент. Негативният фон е много разпънат във времето, той може да продължи с часове, дни, месеци, цял живот. Да откриеш такъв станал навик фон никак не е лесно. За това е целесъобразно да се възползваме от съветите на партньора по практика, тъй като човек, който има опит при отстраняването на НЕ, НЕС и НФ може да види в теб прояви, които свидетелстват за НФ, с който ти си отъждествен. Ако липсва такава възможност, то трябва да се повиши вниманието и да се използват различни практики за откриване на НФ. Ефективна е практиката на емоционалната полировка (вж. по-нататък). А може и да се ровим из мислите си и да наблюдаваме – при кои от тях възниква най-ясен резонанс на НФ и това в крайна сметка ще позволи да открием НФ. Това може да се окаже тревожност от неувереност в бъдещето, страх за детето, страх от родителите, страх от оценката на другите хора, стеснителност, навик да изпадаме в мрачно състояние – при всеки е нещо индивидуално. Озарен фон („ОФ”) – определя се аналогично на НФ. Да въведем термина „негативна доминанта”. Често хората казват, че са достатъчно освободени от НЕ, а някои даже заявяват, че не изпитват НЕ и НФ с часове или дори дни. При това е очевидно, че той е толкова препълнен с НЕ и НФ, че лицето му е изкривено, тялото напрегнато, че само се чудиш – не вижда ли сам? Негативната доминанта – това е такава НЕ или НФ, с които ти дотолкова си свикнала, че не само не можеш да си представиш живота без тях, но дори не забелязваш, че постоянно ги изпитваш! Повтарям – ако в дадения момент ти си била освободена от всички НЕ, то точно в този миг ти щеше да изпитваш ярки, устойчиви ОзВ, а щом тях ги няма, значи точно сега има НЕ,НФ или НЕС, а именно – негативна доминанта. Не спирай само до разговорите за практиката, започни реална борба за освобождаване в този момент! Бори се! Колко може да се живее така? Да, да се отстранят НЕ не е никак лесно, а да живееш с тях лесно ли е? Да започнеш да отстраняваш НЕ – това е първата крачка. Ако не я направила, не си направила въобще нищо и всичко пред теб е затворено. Колко време можеш да загубиш за първата стъпка? Пред теб са грандиозните простори на ОзВ, а ти деликатничиш с тази отрова… Представи си, че си алпинистка, която щурмува връх. Това не е лесен връх. Има много хора, които се наричат учители, просветлени, майстори, но ти виждала ли си поне един човек, освободен от НЕ? Малко са хората, които успявят да покорят този връх, но не защото е толкова сложно, а защото никой не си поставя тази задача. Никой не отстранява НЕ чрез пряко усилие, а всички търсят околни пътища, ГЧК – пози, мантри. Събери цялата си решимост, упоритост, любов към живота – ако тази задача не бъде решена, теб те очаква съдбата на всички, които са около теб. Погледни стариците станали физическо въплъщение на НЕ – устройва ли те такъв живот? Погледни и младежите с празен поглед, които спазматично се лутат от НЕ и тъпотата към ПЕ и после към още по-силни НЕ и още по-голяма тъпота. Погледни 30-40 годишните с непрекъсната маска от НЕ на лицето, отдавна загубили всяка надежда. Ти искаш ли да бъдеш такава? Ако не – бори се! Представи си, че си амазонка, терминатор, алпинистка, вещица – ще ти трябва върховно напрежение на силите и не заради някакво призрачно „светло бъдеще”, а за да изпитваш ОзВ, и ще ги изпиташ в същия момент, когато отстраниш поредната НЕ. След всяка стъпка – идва нова степен на освободеност, всеки ден – нови изблици на ОзВ, животът се превръща в непрекъснато творчество и наслаждение от това творчество. До входа на твоя дом има пейки. На тях – старци и старици. До тях – дечица и тийнейджъри. И ето тези сладури БЕЗВЪЗВРАТНО ще се превърнат в ТОВА, което ми е толкова трудно да определя с думи. Погледни в очите на старците и стариците. Ти искаш ли да станеш ТОВА? Щом се отстранят НЕ, в същия миг се появяват проблясъци от ОзВ. Даже ако само малко се освободиш от НЕ става ясно, че пъпят към свободата е безумно прост! Всичко на всичко – да отстраниш няколко вида помрачения и това е! И започва поразително пътешествие в пронизителните и дълбоки преживявания, които откриват нов свят направо в самата теб. Ти не гледаш отдалеч нещо привлекателно, сама ставаш наслаждение, откритие, пътешествие. Зад пелената от НЕ е невъзможно да изпиташ ОзВ, тях не можеш да ги създадеш или да ги измислиш – тях или ги има или ги няма, но аз мога да искам да ги изпитвам. Желанието да изпитваш ОзВ е толкова по-силно, колкото по-освободена си ти от „помрачения” (вж. по-нататък) и то по някакъв таен начин приближава появата на ОзВ, а ако желанието е много силно, то променя своето качество и аз го наричам „усилие” и тогава ОзВ възникват спонтанно. Отначало това са кратки изблици, които възникват на пръв поглед без всякаква връзка с практиката. След това зависимостта между дълбочината и силата на ОзВ и интензивността и искреността на усилията става по-ясна. Когато кълбетата дим изтъняват, зад тях се показва слънцето. ОзВ – не са статични състояния. Изпитвайки ги, ти самата ставаш път към удивителни светове. Много сериозно препятствие кам отстраняването на НЕ и започването на упорити тренировки за постигането на това е реакцията на обществото. Негативната реакция. Агресивно-негативна. Хората около теб – твоите роднини, познати, „езотериците” на конференциите в интернет – с висока вероятност всички единогласно ще изразяват своята агресия към самата идея за отстраняване на НЕ, многословно ще говорят, че това е невъзможно, „неестествено”, ще доведе до ужасни психически болести и т.н. В Русия има изключения от това правило, но рядко. Отначало роднините и приятелите могат да се съгласяват с всичко от дружелюбност или от страх да не загубят твоето внимание, но колкото по-последователно става твоята практика за отстраняване на НЕ и догматичните концепции, толкова по-ясно ще става тяхното истинско отношение към това. Такова единодушно агресивно-негативно отношение към отстраняване на НЕ, често съпроводено със заплахи и физическо насилие може сериозно да разколебае твоята решителност. Като се почувстват във вакуум, много ог начинаещите практикуващи се предават и се вливат в редовете на тези, които цял живот прекарват в НЕ. Това е твой избор – ти ще решиш. Когато се проявяват обикновените възприятия, то даже ако в тях НЕ имат голям дял, даже ако имаш желание да не ги изпитваш, ти изпитваш „чувство за комфорт”. Когато започнеш да се занимаваш с практиката на прекия път и да заменяш едни възприятия с други, то независимо, че дялът на ОзВ постепенно ще нараства, ще възниква „чувство на дискомфорт”. Започвайки от някакво ниво на насищане с ОзВ, дискомфортът при замяната на възприятията отстъпва място на предчувствието, стремежа, възторга и други ОзВ. Час извън практиката се запомня като гору-долу гладка последователност от впечатления. Час на усилия – като проправяне на път сред джунгла, пълна със сблъсъци, препятствия, тяхното преодоляване и нови открития. По такъв начин практикуващият в ранните стадии на практиката, когато ОзВ се проявават рядко, може да използва наличието на чувството за комфорт като основание да предположи, че той „спи” в привичните му помрачения. На някого такъв живот ще му се стори ужасен – точно както животът на пътешественика се струва на твоята съседка-старица ужасна глупост и мазохизъм. НЕ приличат на раков тумор. Например, човек, който е свикнал да изпитва самосъжаление, целенасочено разрушава своя живот със собствените си ръце. Та нали, за да го съжаляват, за да му обръщаг внимание, за да го утешават (а именно това той много иска) трябва да има повод, трябва да изпъква с особена „нещастност”. И за да се наслади на своята нещастност са необходими подробности и по-добре повече – тогава той компетентно и даже с чувство на превъзходство ще посвещава другите в „таинството” на своите „страдания”. Този, който преуспява в това шампионско надбягване си окачва мъченически ореол на човек „белязан от съдбата”, затвърждавайки чувството си за собствена значимост. В склонния към самосъжаление човек възниква съвкупност от желания, която наподобява раков тумор: за него по-желан става изходът, който води до „неприятности”, защото колкото повече страдания и НЕ той изпитва, толкова повече ще подхрани своето чувство за собствена значимост („ЧСЗ”) и самосъжалението си и ще заеме съответно по-високо стъпало в „скалата” на нещастните хора, които изискват (и получават) съжаление от другите хора и действия, произтичащи от съжалението. „Нещастията” (реални и въображаеми) стават негово имущество, стока, която той разменя срещу вимание и услуги. В резултат човекът, склонен към самосъжаление със собствените си ръце започва да руши живота си, ръководейки се от слабо [целе]насочени действия („снд”) и определено-[целе]насочени действия („онд”). СНД – това са действия, които са съпроводени от мислите „аз правя това”, „това се случва”, но ако попиташ човека или той сам си зададе въпроса „правя ли аз това”, „случва ли се това”, то той ще отговори „не”, тоест измества яснотата на разсъжденията. При ОНД човек се съгласява, че го прави. 01-02) Да си поставиш като задача отстраняването на НЕ е по-лесно, отколкото да я решиш. Необходимо е да се положат наистина огромни усилия и практиката да стане неотделима маст от живота ти, иначе мечтите ще си останат мечти. Не да се „отделя време за практиката” , а да се занимаваш с нея по време и на най-бурните събития в живота. Тези, които преминават от думи към действия и продължават с упоритаст и решимост да постигат целта с очакване и отчаян стремеж, независимо от успехите и провалите, не се срещат често. НЕ се отстраняват с помощта на усилия – все едно, че ги „откъсваш” от себе си, като от засмукващо блато, „припомняш си” себе си в състояние на освободеност от НЕ, „скачаш” в ОзВ. Това усилие се отработва с многочислени упражнения. По-нататък виж описанията на различните варианти на образи и мисли, резониращи с усилието. Отстраняването на НЕ – това, по определение, е такова усилие, в резултат на което а) от НЕ не остава никаква следа, б) възниква макар и слабо, но отчетливо ОзВ. Разбира се, веднага няма да можеш да се научиш толкова чисто да „изскачаш” от НЕ, че всеки път да изпитваш ОзВ и отначало по-често ще възниква състояние „нищо не се случва”, но може поне да си припомняш за стремежа към ОзВ след всеки опит за отстраняване на НЕ. „Безупречно отстраняване” – при него НЕ емоции се отстраняват за не повече от половин секунда. За такъв срок НЕ не успяват нито силно да те отровят, нито да породят шлейф от последващи НЕ, нито да подхранят НФ. За да останат социално адекватни, хората често подтискат НЕ, но това не довежда до освобождаване от тях, дори напротив – НЕ се превръщат в тежък НФ, който като плътна отровна пелена покрива всички останали възприятия. Как да отличим отстраняването на НЕ от тяхното подтискане? Критерият е именно в преживяването на ОзВ – поне за кратки мигове, докато НЕ по навик не е възникнала отново. Още като ориентир може да служи характерът на желанието да не изпитваш НЕ – ако то е съпроводено от очакване, то вероятността за отстраняване на НЕ, а не за нейното подтискане, е висока. Ако желанието е мотивирано от страх, срам, ЧСЗ и други НЕ, отстраняване няма да има. Ако след опита за отстраняване на НЕ възникне тежест, умора, недоволство, няма изблик на ОзВ, то това означава, че е имало не отстраняване, а подтискане. При подтискането ти избираш не да се откажеш от НЕ, а само да прикриеш външните прояви заради страха от последствията, или от срам, или от други НЕ, но при това цялата кипиш и се стараеш само да изглеждаш външно спокойна. При това НЕ често не само не отслабват, но даже се засилват, техните множествени огнища продължават да възникват, пораждайки зловонно кипене, което обезателно рано или късно ще се излее навън. Една НЕ може да измести друга (например, раздразнението може да бъде изместено от срам или страх, или самосъжаление), но отравянето продължава. Ще изброя това, което не е отстраняване на НЕ, което не те извежда от техния безкраен кръгооборот: - Замяна на НЕ с ПЕ. Ако си раздразнена на мъжа си, звъниш на приятелката си и тя те развлича. - Изместване – една НЕ измества друга. Вместо срам започваш да изпитваш агресия. - Самозаблуда – както и преди изпитваш НЕ, но ти си мислиш, че никой не вижда това и сама убеждаваш себе си в това, че не изпитваш НЕ, умъртвявайки по този начин своята искреност, лишавайки себе си от последната възможност да се промениш. - Бягства в затъпяването – както и преди изпитваш НЕ, но ти си забраняваш дори да мислиш за това, просто се стараеш да не мислиш. - Залепване – съществува мисъл „сега изпитвам НЕ”, съществува вяло желание да престанеш да изпитваш НЕ, но неговата сила не е достатъчна, за да пребори силата на навика да изпитваш НЕ и силата на механичното желание да продължаваш да изпитваш НЕ. - Подтискане – транформация на НЕ в НФ. Този списък, разбира се, не е пълен. Допълни го сама, ако имаш желание. Едно от главните препятствя в отстраняването на НЕ е самозаблудата, когато човек само си мисли, че иска да отстрани НЕ, а всъщност той не го иска. Именно това прави процеса на отстраняване толкова сложен – желанието да изпитваш НЕ, за чието наличие може дори да не си даваш сметка. Винаги, когато има НЕ, име и желание да изпитваш НЕ и колкото по-силна е НЕ, толкова по-силно е това желание. Когато стане ясно, че НЕ е толкова силна, защото ти искаш да я изпитваш, а не защото отстраняването й е много сложно – възниква решимост, очакване, възторг. Също така, тази яснота може да доведе до появата на нова двойка желания – желание да засилиш желанието за ОзВ и желание да отслабиш желанието да изпитваш НЕ. Желанието да изпитваш НЕ се съпровожда от мисли-оправдания от рода на „той ме провокира”, „тази НЕ е справедлива” и т.н. Отстраняването на НЕ става в резултат от приложените усилия, породени от а) желание да се прекратят тези страдания, б) осъзнаване на невъзможността да се живее в тази отровна каша, в) стемеж към яснота, към ОзВ, чието проявяване е несъвместимо с НЕ. При отстраняването не става замяна на една НЕ с друга, защото теб не би те устроил само козметичен ефект, та задачата не е в това някой да помисли, че ти не изпитваш НЕ, а в това ти наистина да не ги изпитваш, а да изпитваш ОзВ. Като резултат от отстраняването на НЕ винаги възниква макар и леко, но отчетливо преживяване на освобождаване, тиха радост, умиротворяване, интензивен покой, очакване и интерес към живота. Ако детайлно разгледаме процеса на отстраняване на НЕ, то това е: - Кратка, мигновена мислена фиксация „има НЕ”. - Желание да спреш да изпитваш НЕ. - Усилие (т.е. рязък, концентриран изблик на желанието) да прекратиш НЕ. - Желание да изпиташ ОзВ. - Усилие да се зароди ОзВ. - Проявяване на ОзВ. Само след като и 6 точка е изпълнена остраняването може да се счита за извършено. Успешното отстраняване на НЕ не означава, че след 5 секунди тя няма да възникне отново, защото навикът твърде силен, но ако всеки път ти упорито отстраняваш НЕ, то този навик ще започне да отслабва, докато не изчезне. Колкото повече се усъвършенстваш, звената на тази верига ща стават все по-привични, сами ще се навързват – със същия автоматизъм, с който преди са се проявявали НЕ, по този начин навикът да изпитваш нежелани от теб възприятия се заменя с навик да изпитваш желани и в края на краищата е възможно да се научиш да отстраняваш НЕ безупречно. След като достатъчно дълго време безупречно отстраняваш НЕ, тя съвсем престава да се появява и по такъв начин се постига пълно отстраняване на тази НЕ. Когато се учиш да караш велосипед ти е адски трудно да запазиш равновесие, а когато се научиш – вече и не се замисляш за това. Така е и тук. В ранните стадии на тренировките за отстраняване на НЕ е целесъобразно да се прибягва до поддръжка със зрителни образи или мисли, които в теб резонират с процеса на очистване от НЕ. Всеки практикуващ си подбира такъв образ в сътветствие със своите предпочитания. Това може да бъде образът на лъч светлина, изпепеляващ всички НЕ, или образът на мощен поток, помитащ всичко на пътя си, или образът на взрив, разкъсващ на парчета преградите от НЕ – всичко, за което се сетите. Ще приведа като пример образи, резониращи с усилията за отстраняване на НЕ, които е събрала Скво: - Увеличаване на интензивността на усилията – като повдигане на тежък и голям камък от дълбоко езеро, – отначало го изчистваш от тинята, а после без прекъсване го дърпаш нагоре. - Всяка силна НЕ е като ураган и за да оцелееш трябва непрекъснато яростно да забиваш здрав стълб, който вятърът да не може да огъне. С всеки опит този стълб става все по-здрав. - Утвърждаване на власт в бунтовническа страна. Безумни тълпи самозванци непрекъснато искат да завземат властта на това място. Ако дори само за миг изгубим контрол и властта ще бъде загубена. Когато властта стане устойчива, аз ще провъзглася нови закони: закон за спокойствието, закон за устремеността, закон за радостта. - Меко и непреклонно връщане на вниманието от НЕ към спомена за ОзВ, както ако аз не бих могла внимателно да се взирам в някакъв предмет заради хаотично блуждаещ поглед и би ми се налагало постоянно да се стряскам, да се пляскам по бузите, да фиксирам главата си, за завивам останалите предмети с парчета. Но ето – аз съм се научила да да гледам в една посока, меко връщайки отплуващия си поглед. - Лазер – тънък, но мощен лъч светлина, бързо и неотвратимо разчистващ пространстовото. - Скок на тигър – с всяко издишване събирам всичките си сили и се хвърлям в ОзВ, скачам в тях и даже ако след 1-2 секунди, през които съм изпитвала ОзВ, ме изхвърлят обратно, аз продължавам да се хвърлям и скоро изходното състояние се променя, вече мога да скачам в ОзВ за 3-5 секунди. 01-03) Един от начините да се разклати нерушимия навик да изпитваме НЕ в оределени ситуации е практиката на циклична смяна на интерпретациите. Ако сега ти изпитваш тъга от самотата, опитай да се съсредоточиш върху следните мисли: „колко е хубаво, че най-накрая мога да прекарам известно време сама без да се налага да играя театър и да доказвам на някого нещо, без да трябва да съответствам на нечии очаквания, правила и приличия; мога спокойно да размисля, да се отпусна, да се отдам на чувствата и фантазиите си. Наоколо постоянно има толкова хора, а сега аз мога да се възползвам от момента и да се насладя на самотата”. В резултат ще забележиш, че негативната емоция от самотата е отслабнала. Сега измени интерпретацията и помисли: „ако тук имаше симпатично момче, аз бих могла да привлека неговото внимание, на нас би ни било интересно, аз бих могла да го докосна и да изпитам възторг от еротичните си чувства. Сега на някои им добре заедно, а аз съм сама и няма с кого да поговоря, няма в кого да се влюбя”. В резултат се обостря чувството за самота, усилват се и другите НЕ. Като се помяткаш между двата типа интерпретация, ти ще придобиеш интересен опит: наличието на НЕ зависи не от ситуацията, а от нейната интерпретация. Смяната на интерпретациите не е път към освобождаване от НЕ, а само първата стъпка, тъй като първо, силата на навика да изпитваме НЕ, повторен сто хиляди пъти е по-силна от всякакви интерпретации, а второ, през цялото това време докато ти сменяш интерпретациите, НЕ живее, развива се, трови те, поражда нови НЕ. Цикличната смяна на интерпретациите дава само минимален опит в отслабването на НЕ, но все пак затвърждава разбирането за това, че върху НЕ може да се влияе, независимо от ситуацията. Лъжливата концепция за това, че емоциите изцяло се определят от самата ситуация, те прави безпомощна, тъй като ти само много рядко можеш да промениш обстоятелствата; като резултат се появава чувство за безизходност. В единия случай имаме песимистка, цялата затънала в НЕ, а в другия – революционерка, която се опитва да промени обстоятелствата така, че да не възникват НЕ, което, разбира се, е невъзможно, просто едни НЕ се заменят с други. Ако и двете интерпретации са еднакво възможни, защо тогава да не изберем и да заздравим тази, която отслабва НЕ и позволява да се намираш в по-привлекателно състояние? Смяната на нежеланите интерпретации с желани е задачата-минимум, която ще позволи леко да разклатиш навика веднага да пропадаш в интензивни НЕ. Много съществен е фактът, че по време на твоята практика ти натрупваш опит от преживяни ОзВ – миговете преживени от теб в ОзВ се натрупват не в някакъв преносен смисъл, а в съвсем реален и рано (или, уви, късно) се случва пробив и ти изпитваш спонтанно облегчение от отстраняването на НЕ, известните ти ОзВ започват да се появават по-устойчиво и ярко, проявяват се и нови ОзВ. Има и такива НЕ, с които ти е мъчно да се разделиш (обикновено това са тъгата, самосъжалението, жалостта към другите, ревността, но понякога и агресията, и негативното отношение), в такъв случай можеш да се осбодиш от тези, които считаш за очевидно болезнени и нежелателни. Навикът да изпитваш НЕ е закрепен от стотици хиляди повторения, затова след няколко секунди след тяхното отстраняване те могат отново да възникнат. Заздравявай непоколебимите си решителност и устременост на всяка цена да постигнеш своето, да пребориш убийствения си навик. За пълното отстраняване на НЕ ще са необхадими много усилия, но резултатите във вид на проблясъци на ОзВ ти ще получаваш незабавно след всяко успешно усилие и опитът от тези преживявания ще се натрупва и ще увеличава ефективността на практиката и пълноценността на живота. Щурмът на отделно взета НЕ – това е ефективно упражнение. Избираш често проявяваща се НЕ, например недоволство и взимаш решение – в близките три денонощия (три часа или час) ти няма да му позволиш да се прояви за повече от секунда-две. Примесено с другите НЕ недоволството се проявява на всяка крачка и понякога е трудно да ги различим една от друга, да не говорим пък да напрвим това за секунда, затова е необходимо всяка секунда (!) да се наблюдаваме и тогава отстраняването на конкретната НЕ се превръща в масиран щурм на много други. Даже прекарването на един в час такава практика е много сложно – все едно бягяш маратон, а ако липсва такъв ефект, то това означава, че ти се самозалъгваш, взимаш желаното за действително и всъщност няма тотално отстраняване на недоволството (следи също така за непременния атрибут на успешното отстраняване на НЕ – изблиците на ОзВ). Постепенно с провеждането на такива щурмове започва да се формира и укрепва навик за незабавно отстраняване на НЕ, ще настъпи съществен прогрес в скоростта и чистотата на отстраняването. Отстраняването на следващата НЕ вече ще бъде много по-лесно в сравнение с първия опит. Прецизният мониторинг на възприятията с цел да се открият и отстранят всички прояви на НЕ, „осъдени” на отстраняване, довежда до още по-значителен резултат. Такъв мониторинг е възможен само в случай, че аз осъзнавам (т.е. фиксирам ВД – вътрешен диалог) всичко, което се случва с мен, така че се формира навик да бъдеш внимателна към възприятията, възниква опит на преживяна радост от внимателността. Просто да живееш и да правиш нещо и – да живееш като си даваш сметка за прояваващите се възприятия – разликата е огромна. Прецизният мониторинг води до началото на бурен процес на разслояване на възприятията, възниква творческо състояние – появавт се завладяващи идеи, открития, неочаквани аспекти на ОзВ, появява се чувство за особена дълбочина на живота – все едно се вдига пелена и се разлива чувство на пълнота. И писмената фиксация става радостна. НЕ винаги имат външен израз (ярко изразен или почти незабележим за неизкушения човек) – слаба въздишка, лека гримаса, едва забележим жест, специфично изменение на интонацията – да наречем това „телесни признаци на НЕ” („тпНЕ”). Почти 100% от всички мимики, жестове и интонации на хората неразривно са се срастнали с тпНЕ. Контролът над своите тпНЕ позволява по-качествено да улавяш промъкналите се НЕ, да преживееш по нов начин ситуацията, отстранявайки НЕ да се очистиш и от попътните НЕ. Контролът над мимиката, гласа, жестовете е много по-лесен отколкото над НЕ и затова откриването и отстраняването на тпНЕ подпомага практиката. Ако ти си пропуснала някоя НЕ и си се „събудила” когато тя се е разрастнала, обрастла е с други НЕ, то преди всичко незабавно прекрати тпНЕ, а след това и НЕ. Изчиствай си територията, не спирай по средата на пътя, отстранявай и най-малките изблици на НЕ, докато не достигнеш като минимум състоянието „нищо не се случва”, а като максимум – ОзВ. Освобождаването от НЕ води до яснота, до освобождоване от лъжливи концепции. Ако са те изнасилили – това може да бъде болезнено и неприятно (но това съвсем не е задължително, та ако ти дадеш на насилника презерватив и си спомниш, че не е толкова лесно да намериш добре надървен е самодвижещ се член, който просто да те изчука без „отношения”, то възможно е да получиш удоволствие, при това интензивно), но в това няма нищо травмиращо психиката, тъй като само от теб зависи дали да изпитваш НЕ или не. Когато си чупиш ръката, то болката е насравнимо по-силна, отколкото неприятните усещания при изнасилване. Защо тогава никой не се самоубива ако си счупи ръката? Защо не се създават клубове за психологическа помощ на хората със счупени ръце? Защото не е прието да изпитваме силни НЕ при счупване, това не се смята за „ужасно” и „позорно”, а при изнасилване – е прието. Членът по насилствен начин е влязал във влагалището – това е всичко, което се е случило, но на това се придава значение с космическа важност – това е елементарно лицемерие и глупост. След счупването на ръка ще ти се наложи два месеца да ходиш с гипс, после да разработваш ставите, да си правиш ваксини против тетанус и т.н., а даже след най-грубо изнасилване е необходимо само хубавичко да се намажеш с мирамистин или колоидно сребро за дезинфекция, за вземеш мерки срещу евентуална бременност, а синините скоро ще преминат – десет пъти по-бързо отколкото би зараствал един счупен палец. Освен това без парализиращите НЕ може и изобщо да се избегне изнасилване или неговият нежелан ефект да се сведе до минимум (вж. „въпроси и отговори” – 0059). Като осъзнаеш, че НЕ те разяждат отвътре в буквалния смисъл, можеш да използваш практиката на “напомняне за това, че НЕ са отрова”: в същия момент, когато възвикне негативна емоция ти високо казваш на глас или на ум – “Отрова!”, “Аз не искам да изпитвам това!”. Това ще ти позволи да се отърсиш и да се мобилираш, да си спомниш своето отношетие към НЕ, да отслабиш механичното желание да изпитваш НЕ. Това ще спомогне да се отслаби и паразитния вътрешен диалог, който обслужва НЕ и който е огнище на множествените им изблици. При отстраняването на НЕ няма дреболии! Даже най-нищожната НЕ е силна отрова и когато изпитваш ОзВ ясно разбираш това, но когато ОзВ липсват, тогава няма и яснота. Даже и леката сянка на НЕ незабавно и рязко отслабва ОзВ. Освен това, слабата НЕ – например, мимолетно негативно отношение (“НО”) или негатилно енергетично състояние (“НЕС”) (казано по друг начин – “лошо физическо самочувствие”, вялост, апатия, “нищо-не-се-случва”) – може да бъде надводната част на гигантския айсберг, наречен НФ. Отстрани я и подводната част ще се повдигне, ще стане достъпна за изследване и отстраняване. “Негативните отношения” са слаби НЕ, понякога много слаби , продължителността им е кратка и не винаги след тях следват добре изразени НЕ. Например, достатъчен е поглед към неприятно лице , а дори и към кое да е лице и мигновенно за секунда или част от секундата проблясва сянка на неприязън, осъждане или неприемане. По време на тренировките за развиване на вниманието ще откриеш, че всеки твой ден е пронизан от хиляди НО. Най-ефективният начин да отстраниш това кишащо блато е емоционалната полировка, съсредоточаването върху ОзВ. Цялата тази компания: НЕ, НЕС, НФ и НО по-нататък ще обозначаваме като “четирите Н” или “4Н”, но всичко това е не нещо друго, а разновидности на НЕ, затова най-често аз ще ги обозначавам със събирателния термин “НЕ”. На хората обикновено даже не им идва наум, че НЕС може да бъде отстранено. Тази идея се възприема като революционна. Смята се, че тази сивота, вялост е неотдалима част от мен, че тя е предизвикана от “обективни” причини и всичко, което можем да направим е да я прекъсваме отвреме на време с развлечения, оргазми, храна, сън. Но НЕС се поддава по същия начин на отстраняване както и всяко друго нежелано състояние. Първата стъпка е да отделим НЕС като отделно възприятие, да зафиксираме: “вяла съм” или “имам усещането за нищо-не-се-случва”. И тогава вече става възможно да го изследваш и да изпиташ точно насочено желание да “не не изпитваш това” и от което следва – да прилагаш усилия за неговото отстраняване и да го отстраняваш. Да въведем термина “помрачение” – ще означим с него коя да е съвкупност от НЕ, НФ, НЕС, НО, лъжливи концепции и механични желания (вж. съответните раздели). Позиция на безпристрастния съдия: представи си, че съдиш конфликт между двама души (единият от тях си ти самата) и казваш: “веднага млъкнете, на лицата – неутрално изражение, а после ще вникваме в същността”. Премахни увереността си в “справедливостта” на НЕ, спри да се самонавиваш, защото много често своите НЕ оценяваш като справедливи, а отстраняването на НЕ – като съгласие с тази “несправедливост”. Затова си кажи: “аз ще вникна в ситуацията и ще взема решение, но да мисля и да решавам искам в трезво състояние, а не отровена от НЕ, блокиращи възможността ми да разсъждавам”. Помни, че всички НЕ, независимо от произхода им, са отрова, която трови тялото ти, лишава те от възможността ефективно да реагираш, логично да разсъждаваш, да улавяш нюансите, да изпитваш радостни желания, затова преди всичко те трябва да бъдат отстранени без уговорки и безусловно. За да се засили желанието ти да се освободиш от НЕ е целесъобразно да изброя всички нежелани последствия от тяхното действие, т.е. такива последствия, които на теб няма да ти харесат. Също така е целесъобразно да изброя действията, които водят до отслабване на желанието за отстраняване на НЕ. Тук спадат: *) подтискането на радостните желания; *) следването на механични концепции – всякакви “трябва”, “длъжна съм”, “важно е”… *) преяждането; *) твърде много спане и хронично недоспиване; *) честите оргазми (средно – това е по-често от една серия оргазми веднъж на 2-3 седмици); *) задоволството и самодоволството Периодите на упорити и решителни усилия по отстраняването на НЕ се сменят с пероди на апатия и безсилие, но когато отново се върнеш към практиката откриваш, че някои работи вече стават по-лесно – това е резултат от приложените по-рано усилия. Какво да правим в периодите на “откат”, на спад? (“Спадът” ще го опрделим като състояние, при което желанието да изпитваш помрачения е много по-силно от желанието да изпитваш ОзВ). - Най-малкото, което можеш да направиш – е да изследваш своя откат: да наблюдаваш, да фиксираш в писмен вид, да анализираш, да правиш експерименти, да търсиш закономерности. Изследването навлиза в процеса на отката и променя неговата окраска, ти вече не си просто тази, която се предаде, а тази, която изследва и наблюдава. Разликата между двата вида преживяване е значителна. - Можеш да промениш други навици. Аз наричам това “консервативни практики”. Навикът да пушиш, да пиеш алкохол, да използваш паразитни думи, да си клатиш крака, да се мръщиш, да режеш хляб като го държиш в лявата ръка… навиците са страшно много, както тези, които са нежелани за теб, така и тези, към които си безразлична. Тяхното успешно изкореняване, макар и да не изисква силно съсредоточаване и непреклонна решимост както при отстраняването на НЕ, увеличава ефективността на усилията по остраняване на НЕ. Ето едно извлечение от записките на Скво за спиране на пушенето: “Значението на отказването от пушенето е не в това да започнеш да водиш здравословен начин на живот – за този “бонус” аз засега не мисля. Пушенето е силен механичен навик. Нереализираното желание да запалиш предизвиква цял куп негативни емоции и степента на това помрачение е толкова силна, че позволява с максимална ефективност да тренираме самото усилие по отстраняване на НЕ. Нецелесъобразно е да правим условията на практиката щадящи, иначе резултатът ще бъде съмнителен и няма да успеем да отработим прилагането на усилието в “бойни” условия. Разбира се, аз мога да отида в гората, да бягам там, да чета, да правя секс, и да “спра” пушенето, но само при вида на някоя лавка за цигари или на приятелка, която с вкус си подръпва ароматна цигарка, аз пак ще се пречупя, което ще означава, че не съм отработила усилие за отстраняване на навика. Моята задача се състои в това, не да избягам в условия, където моят навик “спи”, а безстрашно да се изправя лице в лице срещу него и да го отстранявам всеки път, когато се появи. В тази борба аз мога да “изградя” усилието си, да го усъвършенствам до безупречност, за да го използвам в битката с НЕ. За да отстраниш НЕ е необходимо да положиш мощно усилие. Да го отработиш, да го прочувстваш – това не е лесна, но е много интересна задача. Та аз отстранявам това, което не искам да изпитвам, а пораждам това, което искам! Това ме променя по най-непосредствен, пряк начин”. 01-04) изключително ефективна е практиката на “цикличното възприятие” (“ЦВ”) – многократно препреживяване и отстраняване на НЕ. Ти можеш отново и отново (например, с помощта на мисъл, която да играе ролата на спусък) да създаваш ли да си спомняш ситуация, в която обикновено изпитваш НЕ и щом възникне НЕ, ти незабавно я отстраняваш, след което отново пораждаш НЕ, отново я отстраняваши така докато ти стигнат силите, а като силите ти свършат – учи се да правиш свръхусилия и да изпитваш при това ентусиазъм, устременост и очакване. Ако, например, след 50 цикъла вече не възникват никакви НЕ, значи тази ситуация ти си използвала на 100%. Следващия път автоматизмът на възникване на НЕ ще бъде по-слаб и ще ти бъде по-лесно да ги отстраниш. Навикът да изпитваш НЕ ускорено прегаря при такава практика и се усилва яснотата в това, че дали да ги изпитваме или не – това изцяло е въпрос на твоето желание, твоята настойчивост. Цикличното възприятие на НЕ, възникващо при някои спомени е прекрасен способ да отстраним и глухия, и плътния НФ, та нали много от съставляващите на НФ водят началото си от събития от близкото или далечното минало. Например, теб са те изнасилили или са се опитали да те изнасилят; или са те били и ругали “нежно любящите те и грижовни” родители както това често се случва; или си изпитала много силна вина, срам и т.н. Подтиснатите товагава НЕ са формирали плътен НФ, който си съществува и досега. За отстраняването на НФ съществува практиката на емоционалната полировка (вж. по-нататък), но и цикличното възприятие на тези спомени може твърде много неща да промени и да поправи. Подобни спомени могат да бъдат откъслечни, неясни, защото ти си се стремила да ги забравиш, затова отначало е необходимо да възстановиш всички детайли. Запиши всяка дреболия, за която се сетиш. Ако по време на препреживяването изплуват нови подробности – добави и тях в описанието. От началото и до края отново проигравай в паметта си това събитие, старай се максимално интензивно да преживееш всичко това, което тогава си преживяла, каквото и да е било то: сктрах, ужас, позор, срам – каквото е било, това и преживявай. Всички тези години ти си подтискала спомените за това събитие, стремила си се да се оградиш от НЕ, но сега задачата ти е противоположна – максимално плътно да ги изпиташ, след което безупречно да ги отстраниш. Представи си, че ти сегашната изпитваш всичко това, че сама си избрала да получиш този опит, за да постигнеш висше майсторство при отстраняването на НЕ. Когато ти постигнеш това, че споменът за тази ситуация или да не предизвиква повече НЕ, или ти се отдава безупречно да ги остстраниш, то ти получаваш опит за това, че сама по себе си ситуацията не е причина за НЕ, а причината за тях е навикът, а понякога и желанието да ги изпитваме. Да изпитваш НЕ или не – това е твой избор. Ако точно сега изпитваш радостно желание да потренираш отстраняване на НЕ, а ситуацията е такава, че силни НЕ липсват, то можеш да се възползваш от въображението си, защото не само реалната, а и въображаема ситуация по еднакъв начин могат да включат механизма на поява на НЕ. Например, за да работиш над ревността, представи си твоето момче в прегръдките на друго момиче, като си поддържаш фантазията с мисълта: “не ми е ясно къде и с кого е той сега. Аз, разбира се, мисля, че е на работа, но ако той поиска да прави секс с друга, то може да го направи така, че аз да си мисля, че е тъкмо на работа”. Няма никаква разлика между негативните емоции, възникнали в резултат на реална или въображаема ситуация, което позволява да използваш въображението си за практиката на цикличното възприятие. 01-05) Практика на ограничения тотален контрол („ОТК”): 5 или10 минути ежесекундно (!) да следиш даже сянка на НЕ да не се промъкне без да бъде незабавно отстранена. ОТК дава следния опит: 1) прилагане на усилия за тотално отстраняване на всяка НЕ без да ги избираш; 2) откриване и отстраняване даже на най-слабите НЕ; 3) пребиваване в състояние на по-висока освободеност от НЕ, отколкото обикновено; 4) уплътняване, разтягане на времето, по-интересен и интензивен живот; ОТК – това е съсредоточаване на всички сили, превъзбуждане, пълна мобилизация. Започни с малкото – с една минута. Ако аз планирам да изживея цял час без НЕ, но при това ги изпитвам всеки път без да ги отстранявам мигновено, то ще претърпя поражение, ще отслабне устремеността ми, ще се усили скептицизмът. Ако реша да опитам само за една минута и постигна успех – то това е победа, придобивам опит на по-висока степен от обикновено на освобождаване от НЕ и желание да продължа с практиката си. По време на ОТК отстранявай НЕ все едно, че това е твоята последна битка, която на бива да загубиш. Ако искаш, можеш да викаш нещо на ум, ако искаш – можеш да стягаш всички мускули, ако искаш – можеш да си ухапеш пръста, но не се предавай, на спирай да отстраняваш НЕ. Обръщай се наопаки, щом само почувстваш, че се задава НЕ. Навикът трябва да бъде преборен и това е. На всяка цена, а после ще се научиш да отстраняваш НЕ без помощта на допълнителни жестове, викове и прочие. Практиката на ситуационния контрол („СТК”) се състои в това, че ти разделяш деня си на типови ситуации, в които се проявавт свойствени за тези ситуации НЕ и НФ. Като влизаш във входа, ти изпитваш отвращение към миризмата на плъховете, а когато се готвиш да ходиш на работа – се притешняваш от мнението на началството и т.н. Постигни поне един, но определен, конкретен успех, заеми поне един плацдарм, който повече няма да дадеш обратно, изстръгни го от ввластта на НЕ. Ще има падения и възходи, разочарования и открития, но очистването на последващите ситуации от НЕ ще става по-лесно. Теб, каквато беше преди, вече те няма, тъй като „ти”- това не е нещо друго, а съвкупност от възприятия на това място. Ти повече не живееш предишния си живот, тъй като си сменила възприятията си и, ако искаш, можеш да продължиш да се променяш. Тази промяна е резултат от радостното желание, упоритостта и решителността да го реализираш. В ръцете ти е прост и действен метод, чрез който да постигнеш желаните от теб възприятия и отстраняване на нежеланите и вонящия на плъхове вход да се превърне в „озарен фактор” („ОзФ”), т.е. възприятието на входа да резонира с ОзВ. И колкото по-голям е делът на ОзВ сред другите възприятия, толкова повече ще започне да се превръще в ОзФ. ОзФ – това е възприятие-превключвател, пусков механизъм, който довежда до ОзВ (особено при наличието на радостно желание да изпитваме ОзВ). Такъв превключвател може да стане всичко: видът на бурно море, висока планина, животни, растения; фрази, хора, мелодия и т.н. Наример, гледаш океана и изпитваш ОзВ. Приближава те голям бръмбар и кръжи над теб, блъска се в ръцете ти, в корама и изведнъж това не просто се наслагва върху ОзВ, но като че ли се ръзкъсва пелената от тъпота, скъсва се дигата, възниква пронизителен резонанс на двете възприятия и ти изпитваш силна нежност към бръмбара, въпреки че винаги си била безразлична към бръмбарите или дори си изпитвала към тях неприязън. От този момент видът на летящ бръмбар ще стане за теб ОзФ. Съществува механизъм за пренос на ОзФ – ОзФ за едно ОзВ става ОзФ за друго. Аз препоръчвам да се състави списък на всички ОзФ – подобна фиксация ще укрепи неговата сила. При описанието на ОзФ голямо значение имат детайлите, които усилват неговото резонансно свойство и тъй като предварително е много трудно да бъдат отделени от масата други спомени, аз те съветвам да опишеш всичко цялостно, а след това да отсееш това, което е значимо. Например, има такъв ОзФ: спомен за това как си седяла на дивана с муцуните и си изпитала ярко ОзВ. Описвайки тази ситуация, ти неочаквано откриваш, че много значим е следният детайл: рисунъка на кафеви слончета по одеалото. С разсъдъка си не можеш да го обясниш, дори в началото сигурно си искала да изключиш този елемент като несъществен. ОзФ може да бъде всичко: тъп и аресивен човек, мръсотията на улицата, тясната електричка, рекламен плакат, фас в тоалетната – всичко, за което се сетиш. Колкото по-безупречно отстраняваш тези помрачения, толкова повече ОзВ изпитваш и толкова повече възприятия стават за теб ОзФ. Преди ти в електричката си се мъчила от безделие, а сега правиш поминутна фиксация, емоционална полировка, изразяване на желания, изследваш концепции, отстраняваш НЕ и т.н. и след месец изведнъж откриваш, че възприятието на тясната и неудобна електричка толкова тясно се е преплело с усилията ти, с ОзВ, че се е превърнало в ОзФ. Ако преди, гледайки тъпите и сиви лица, ти си изпитвала НО, то след като си започнала безупречно да го отстраняваш, тъпите хора са станали за теб ОзФ. Ти постоянно „знаеш” какво се случва зад стените на дома или офиса – там седят унили колеги или съседи и се занимават със скучни неща. Между другото, ти знаеш, че някъде далеч зад стената ги има Ежатина, Бодхи, Фьорд, други практикуващи, и океан с гладка козина, и сияйни планински върхове. Но по навик ти поддържаш във въображението си не това, което е ОзФ, а това, което си свикнала да си представяш. Този навик може да бъде променен. Аз препоръчвам да водиш подробни изследвания-отчети за провежданата от теб работа по замяната на възприятията, най-подробен дневник с описанията на твоята работа. Необходимо е просто да се срастнеш с химикала и тефтера. Какво си правила, какво се е получило, какво не се е получило, какви открития си направила, кави са наблюденията ти, каква е била интензивността на НЕ и ОзВ в процеса на прилагане на усилия и т.н. – подробности вж. в главата „Описания и фиксации”. Например, ти можеш с различни знаци да маркираш НЕ, отстранени незабавно, оттранени за 2-5 секунди и не отстранени (ако НЕ е продължила повече от 5 секунди). Писмената фиксация на опита трябва да стане противовес на скептичните мисли, да бъде неопровержимо доказателство за това, че решаването на такива задачи е по силите ти. И тъй като в твоя дневник ти ще водиш записки, за които не е желателно да знаят обкръжаващите те хора (тъй като могат да започнат да изпитват агресия към теб), то за да можеш до постигнеш максимална искреност, дръж своите записки във файлове, достъпът до които да е с парола, например в програмата Word. При това паролата трябва да отговаря на следните изисквания: да е не по-къса от 10 символа, да не се състои от части на прости думи, да съдържа главни букви, цифри и спецсимволи от типа на @#$%^&*. Изследването на конкретни НЕ, тяхната класификация способства за по-ефективното им отличаване и отстраняване. Да разгледаме примера с раздразнението. Раздразнението и недоволството са много удобни като полигон за изработване на усилие, тъй като се проявавт често, ясно изразени са, нямат никаква мощна концептуална опора, като например ревността или съжалението (жалостта). (Негативното отношение, недоволството, раздразнението, агресията, ненавистта са различни степени на интензивност на една и съща НЕ, и именно затова този, който изпитва „само” негативно отношение е човек, който във всеки един момент може да прояви ненавист). Всяко конкретно възникнало раздразнение може да се съотнесе с определена категория, след което вече да бъде отстранено. Разбира се, при това, няма да бъде възможно да се постигне безупречно отстраняване, (т.е. за половин-една секунда), затова е целесъобразно да се занимаваме с класифицирането на НЕ само в началния етап, когато няма пълна яснота за характера на нейното проявление. Когато скоростта на отстраняване на конкретна НЕ се увеличи и от възникването до отстраняването ще минават само две-три секунди, съотнасянето на емоциите с категориите ще престане да бъде ефективно и това звено без вреда ще може да бъде изключено, но в началото разбивката на категории има това преимущество, че за да определиш тази категория и нейните качествени отличия, ти си принудена доста детайлно да разгледаш всички аспекти на проявяването на НЕ и по този начин ти се учиш добре да я забелязваш във всекидневието си, без което отстраняването й би било невъзможно. Например, можеш да сортираш всички случаи на раздразнение по типовете ситуации, в които то се е проявило: а) нежелателно поведение на други хора б) нежелателно поведение на теб самата в) нежелателно стечение на обстоятелствата г) нежелетелно „поведение” на редмети д) общо раздразнение на „целия свят”. Не е толкова важна точността при описанието на ситуациите, при които по навик възниква раздразнение, тъй като неговото отстраняване в една ситуация води до развиване на общата способност да го забелязваш и отстраняваш и в други ситуации. Актът на отстраняване на НЕ е целесъобразно да бъде завършван с пораждането на решителност да доведеш работата по отстраняването на НЕ до пълна победа, с увереност в това, че рано или късно ОзВ ще дойдат и ще те преизпълнат цялата. Има още един начин да разделиш емоциите на две групи като се опреш на различието в това, как се променя характерът на тяхното прояваване в резултат на наблюденията, фиксациите и изследването. Някоя емоция ще започне да отслабва и да се изчезва, друга – да се усилва, разслоява и задълбочава. В съответствие с първия или втория тип поведение ние можем условно да ги назделим на „негативни” и „позитивни”. Интересно е, че емоциите, които аз по-горе определих като „негативни”, според това разделение също се оказват негативни. ПЕ имат двояко поведение. Някои от тях също така се разсейват, особено точните противоположности на НЕ (например, „мъка от загуба – радост от притежание”). Други започват да се разслояват, т.е. там, където преди ти си различавала една ПЕ, започваш да различаваш няколко. Някои от тях се разсейват или възниква желание да ги отстраниш, а други напротив – се усилват и възниква желание да ги изпитваш по-често и постепенно като резултат от очистването започват да се проявяват ОзВ. Искам да обърна внимание, че това свойство не е възможно да бъде използвано за отстраняване на НЕ, тъй като за времето, през което ти наблюдаваш НЕ, тя ще успее да породи множество други НЕ, ще усили НФ и в крайна сметка няма да се отстрани, а ще се смени с друго възприятие, но постоянната смяна на възприятията става при всички случаи и, както виждаме, това не води до прекратяване на НЕ. Обикновено към такава „практика” прибягват тези, които се самозаблуждават и всъщност не желаят да се отказват от НЕ. Много е ефективно съвместяването на различните направления в практиката – не по график, измислен от теб, а в съответствие с това към какво сега имаш интерес, радостно желание. Погрешно е да се мисли: „отначало ще отстраня НЕ, а после ще се заема с концепциите и желанията”. Помраченията са тясно преплетени едно с друго и никога не знаеш предварително къде ще има пробив, а когато това стане, то все едно издърпват конче за крайчето от някакъв плат – и той става по-рехав не само на мястото, където си хванала кончето, а по цялата си дължина. Постигането на освобождаване от нещо конкретно (едно) се отразява в целия спектър възприятия и често става така, че прогресът в отстраняване на НЕ води до това, че ред концепции изведнъж стават очевидно лъжовни и обратно. Книгата е написана последователно – абзац след абзац, иначе и може, но в практиката си винаги се ръководи от радостните си желания. Според моя опит в изследването на практикуващи, хората, склонни към агресия имат значително по-малко шансове от тези, които са свикнали да се самосъжаляват. Наглият, избухлив и агресивен човек в много по-малка степен е способен да изследва своите възприятия, отколкото този, който изпитва самосъжаление. Истинската борба с агресията започва чак тогава, когато ти подлагаш на отстраняване даже най-слабите й форми – лекото недоволство, слабото раздразнение. Тоталният контрол и отстраняването даже и на слаба сянка недоволство или негативно отношение, поминутната фиксация на състоянието ти (ежеминутна оценка по скалата от 1 до 10 на интензивността на недоволството) – само по такъв начин получаваш шанс да се избавиш от агресията. Агресията във всичките си форми е страшна зараза, много тежка форма на заболяване от негативни емоции и на теб ще ти се наложи отчаяно да се бориш през всяка една минута от живота си, ако искаш да я победиш. Никакъв път, никаква практика, никакво духовно търсене – изобщо нищо не е възможно до тогава, докато агресията не бъде отстранеана. Достатъчно просто е да се постигне безупречно отстраняване на НЕ чрез „диванната практика”, т.е. в сравнително „оранжерийни” условия, когато липсват силни дразнители, когато около теб има симпатични хора или ако живееш сред природата и почти не взаимодействаш с помрачени хора и т.н. Но най-често при продължителна диванна практика настъпва криза – особено е вероятно това да стане в началото на практиката, когато още навикът да изпитваш ОзВ е твърде неукрепнал. С термина „криза” аз обозначавам такова състояние, при което като че ли няма забележими помрачения, но от друга страна няма и ярки ОзВ. Не е ясно за какво да се хванеш и накъде да вървиш. Усилва се усещането за „нищо-не-се-случва”, ентусиазмът ти пада практически до нулата, очакването – също. В тази ситуация е необходимо да се прибегне към „активно търсене” – това позволява да се извадят дебелите пластове НЕ и НФ, които не се проявавт само за това, защото ги е нямало съответните дразнители. Това позволява да се тренира безупречността на отстраняването на НЕ в сложни и много сложни ситуации, когато автоматизмът на негативната реакция е много трудно отстраним. За осъществяване на активното търсене, най-целесъобразно е да се прибегне към т. нар. „социални експерименти” („СЕ”), които се състоят в това, че ти се поставяш под удара на негативното отношение на други хора. При това трябва внимателно да се обмислят пътищата за отстъпление, вариантите за самоотбрана, способите на манипулиране на обкръжаващите те хора (в това число и механизмите на поведение на хората), за да не може негативното отношение от страна на хората да доведе до нежелани последствия. Затова, в частност, е желателно да се спазва закона, за да имаш възможност да задействаш механизмите на правоохранителната системата в сложните случаи. Примери за прости СЕ: *) да отидеш в магазина и да се разплатиш за стоката с възможно най-дребните монети. По закон продавачът е длъжен да ги приеме, тъй като те са законно средство за разплащане. У практикуващия възниква страх от агресия от страна на продавача и другите купувачи. *) да не отстъпваш мястото си в градския транспорт. НЕ, които възникват у практикуващия са: срам, страх от агресия. *) да минеш по вагоните на метрото и да просиш подаяния. Възникващата НЕ е срам. *) в компанията на непознати да играеш ралята на глупак. Възникващите НЕ са чувство за малоценност, обида, възмущение. Много от читателите на моята книга реагират негативно на идеята за провеждане на СЕ, като предполагат, че по този начин освен да тренират отстраняване на НЕ, още и „предизвикват” допълнителни НЕ у обкръжаващите ги хора. Но аз изхождам от следното: а) не е възможно да „предизвикаш” у някого НЕ – човекът сам е избирал да изпитва НЕ и изобщо не желае да се освобждава от тях. В това е много лесно да се убедиш и аз настоятелно те съветвам да направиш следното: разкажи на който и да е човек (на първия срещнат или на твой добър познат) за това, че има начин да не изпитва НЕ и го попитай иска ли да го постигне? В 90% от случаите ти ще чуеш отказ и сентенция за това, че „без НЕ човек става труп”. Останалите 10% отчасти ще се съгласят с това, че те биха искали да не изпитват НЕ. Разкажи им за технологията ППП и след два дни попитай какво са направили, за да постигнат резултат. Нека да разкажат детайлно какво са правили, какво се е получило, какво не се е получило, какви открития са направили, какви наблюдения, какви радостни желания са възникнали в тази връзка и т.н. Отговорът ще бъде пълно мълчание – никой няма да си мръдне пръста. Това доказва, че с много редки изключения никой не иска да се освобождава от НЕ. (опитай да предизвикаш НЕ у някоя „муцуна” – т.е. у такъв човек, който иска безупречно да отстранява НЕ и упорито и решително тренира – ще видиш, че нищо няма да се получи, даже ако го обиждаш, псуваш, заплашваш, сбиете се и т.н.) б) хората ВИНАГИ, постоянно изпитват НЕ или НФ, нали ако те не ги изпитваха в някакъв момент, то в същия момент те биха изпитали ярки ОзВ. Тогава каква разлика има дали продавъчът ще се ядосва на един купувач или на друг? Дали ще изпитва страшна скука или раздразнение? Дори повече, много хора ще изберат да изпитват раздразнение и агресия, а не скука. в) практикуващият, който провежда СЕ, не изпитва желание да предизвиква НЕ у другите хора.Той използва знанията си за механизмите, които култивират у себе си хората и знае, че в резултат на определено поведение ще настъпи определена негативна реакция и се възползва от това. Но ако изведнъж вместо стереотипното раздразнение някой човек се усмихне и изпита поне дружелюбност, то практикуващият несъмнено ще изпита симпатия и интерес към този човек (независимо от това, че няма да може проведе дадения СЕ). Практиката на „емоционалната полировка” („ЕП”) е изключително ефективна при отстраняване на НФ и слаби НЕ. Уникалната особеност на тази практика се състои в това, че тя позволява да се очиства даже този този НФ, който ти в дадения момент не различаваш и само по отсъствието на ОзВ можеш да съдиш за неговото наличие. ЕП се състои в това, че ти полагаш усилия за отстраняване на НЕ, въпреки, че не фиксираш никакви НЕ. Тъй като ти вече имаш опит в прилагането на усилия по отстраняване на НЕ, на теб вече няма да ти е сложно да пораждаш тези усилия дори когато липсват различаеми НЕ. Да полагаш усилия за ЕП може дори по разписание (например като отделиш 10 минути за непрекъсната ЕП), дори като ги обвържеш с конкретни събития (например, с всеки поглед към минаващ покрай теб човек – та нали с висока вероятност в този случай ще изпиташ съвсем лек изблик на НО) и т.н. Аз те съветвам да се отнасяш към ЕП като към миенето на зъбите, като към необходима профилактика. Докато ти не започнеш да изпитваш непрекъснат озарен фон, практиката ЕП ще бъде ефективна и тя никога няма да ти дойде в повече. За да можеш по-добре да се съсредоточиш върху ЕП можеш да използваш като поддръжка зрителни образи и да изпълняваш практиката на усилена емоционална полировка („УЕП”): - При всяко вдишване си представяй образа на поток светлина, който се надига от долната част на корема към центъра на гърдите. Нека образът бъде „осезаем”, „лепкав”, а светлината – ярка, плътна. - При всяко издишане прави усилие за отстраняване на всички възприятия без изключение. При това си представяй образа на мощен взрив от светлина, която се разпръсква от центъра на гърдите ти на всички страни и помита всичко по пътя си. - За да се облекчи фиксацията е целесъобразно да се раздели УЕП на актове, серии и цикли. Акт – това е един от актовете на УЕП при едно вдишване-издишване. Серия – няколко акта подред без прекъсване (моят съвет: не по-малко от 50). Цикъл – няколко серии с прекъсване между тях (моят съвет: не по-малко от 10 серии на ден). Използването на броеница с определена дължина помага да не се разконцентрираш като броиш. - Аз те съветвам да завършваш всеки цикъл с писмена фиксация на получените наблюдения, като използваш записките, направени по време на УЕП. - Можеш да правиш колкото пожелаеш цикли на ден. Отстраняването на НЕ по време на сън е напълно възможно, това не представлява никаква сложност и затова не е необходимо да можеш да осъзнаваш себе си в съня си, достатъчно е да само толкова упорито и искрено да се занимаваш с практиката когато бодърствуваш, че навикът да отстраняваш НЕ автоматично ще се прояви и по време на сън. Колкото по-силно практиката прониква в автоматичните сънища, толкова по-високо става равнището на тяхното осъзнаване, толкова по-голяма става вероятността да се появи опит в осъзнати сънища (ОС) и той да не бъде единичен и да бъде много интересен, тъй като: а) ти ще получиш възможност да изследваш света с едно или две нива по-обширен и разнообразен от света на възприятията по време на бодърствуване, б) в ОС е много по-лесно да изпитваш много ярки и разнообразни ОзВ. За подробности погледни съответната глава. Сред страничните ефекти на практиката за отстраняване на НЕ е нарастващата способност да различаваш проявите на НЕ у другите хора. Ти ще забелязваш тези прояви у хората с необикнавена яснота и лекота, все едно, че те го извикват с цяло гърло. Ти ще започнеш да виждаш хората като отворена книга, в която пише всичко за техните емоции. Никой няма да може да скрие от теб факта, че изпитва негативни емоции, защото това се проявява даже в най-дребните навици, жестове, интонации, гримаси, думи. Толкова повече ще те учудва и фактът, че хората почти винаги ще отричат, че в дадения момент изпитват НЕ и като ги гледаш, ти ясно ще осъзнаваш в каква ужасна каша от НЕ, неискреност и тъпота живеят те. Целесъобразно е да отстраняваш страха пред „неблагоприятните условия”, тъй като „неблагоприятна” е тази ситуация, в която при теб още не се формирал навикът да отстраняваш възникващите НЕ и да изпитваш ОзВ. Ако ти си готова да отстраняваш НЕ и да се бориш за ОзВ във всякакви ситуации, тогава вместо спазматични страхове и конвулсивно бягство ще започнат да се проявяват радостни желания за смяна на обстоятелствата, които водят, както показва опитът, до интересно развитие на ситуацията. Изпадането в помрачени състояния като „нищо не се случва” вече се преживяват не както преди, ако си проявила упоритост и решителност за достигане на целта. Ще нарека това състояние „радост при нулев резултат”. Това е радост от факта, че си проявила упоритост и ти е ясно, че няма да отстъпиш даже независимо от временното отсъствие на ОзВ. В процеса на отстраняване на възприятията има три условни момента: 1) да го разпознаеш и да го определиш като нежелано поради [сред цялата съвкупност от възприятия] желанието да престанеш да го изпитваш; 2) да престанеш да го обозначаваш като „аз” и „мое” и да започнеш да го разглеждаш като отделно нежелано възприятие; 3) да положиш усилие да отстраниш нежеланото възприятие. Първото звено е елементарно. Третото само на пръв поглед изглежда най-трудно, но всъщност ти вече имаш опит в усъвършенстването на усилията ти в условията на конфликт на желанията и тези усилия са радостни и се съпровождат от очакване, когато си уверена, че „ти” искаш това, че това е в „твой” интерес и тогава препятстващото желание се изважда от канцептуалното обозначаване като „мое” и лесно се преодолява. Така е и в практиката – отстраняваното възприятие постепенно се изважда от закрилата на концепцията „аз” и усилията по неговото отстраняване стават по-ефективни. Достигането на яснота по този въпрос позволява да се прояви желанието да изследваш този процес, да търсиш ефективни методи, за да извадиш нежеланото възприятие от обозначението „аз”. 01-06) Още едно резониращо описание на усилията по отстраняване на НЕ – „възвръщане на вниманието” (”ВВ”) и съответната практика, която се нарича „практика на възвръщане на вниманието”. Аз считам за целесъобразно да използвам в началото фразата „възвръщане на вниманието”, за да опиша усилията по отстраняване на НЕ, тъй като думата „внимание” изключително здраво е влезнала в нашия език, същото се е случило и с понятието „минало”, макар че даже повърхностен анализ е достатъчен, за да стане ясно, че всяко възприятие, каквото и да е то винаги съществува само сега, че „миналото” е само дума, обозначаваща съвкупност от мисли, в които влиза думата „беше”. Същото е и с „вниманието”. Когато казвам „аз обърнах внимание на кравата”, то това означава, че възприемането на кравата на това място е започнало да се проявява особено интензивно и устойчиво. Определено тук влиза и думата „съсредоточаване”, която често се употребява заедно с думата „внимание”. Ако за единица време на това място имаме 10 различни възприятия (зрително възприятие на няколко различни предмета, мисли, емоции), а в друга такава единица време – само 5, то аз твърдя, че „съм усилил съсредоточаването на вниманието върху избрания обект” или просто казано – „съм се съсредоточил върху него”. По такъв начин на думата „съсредоточаване” може да й се придаде определено значение, което е целесъобразно да се използва, тъй като често възниква желание да се възприема само ограничено количество възприятия в даден момент, например да се възприема само ОзВ или само разсъждения на някаква тема. Ако независимо от желанието да се съсредоточиш върху някое възприятие, преобладаващо изпитваш друго възприятие (например по механичен навик), то казваме, че „вниманието е превзето”, а ако вместо съсредоточаване върху желаното възприятие имаме хаотични объркани възприятия, казваме, че вниманието е „разсеяно”. Практиката на ВВ се състои в това, че вниманието, превзето от някакви хаотични отвличащи неща (от НЕ, или от механични желания, или от механичен вътрешен диалог (ВД), или от хаотични зрителни възприятия и т.н.) се „връща обратно”, „откъсва се от обекта”, след което или преминава в „свободно състояние”, или се „насочва” към желаното възприятие. Ако говорим с езика на възприятията, практиката на ВВ се заключава в замяната на едно възприятие с друго, но образният език на „превземане” и „възвръщане” може да се окаже ефективен за изработване на навик за замяна на възприятията. Механичните мисли похищават вниманието с кратък остър удар, както чайката хваща риба, затова тук е целесъобразно да противопоставим стремително съсредоточено усилие. НЕ похищават вниманието силно, грубо, както акулата разкъсва парче месо, затова е целесъобразно да противопоставим мощно, яростно усилие. Механичните желания похищават вниманието бавно, но сигурно, винаги с увереност в своята победа – както римските полкове са отивали да обсадят Картаген, затова е целесъобразно да противопоставим усилие, издръжливо като слон. Ще предложа като пример една „стенограма” – фиксация на възприятията при ВВ. *) прекратявам всякаква дейност, седя, нищо не правя, отстранявам ВД и НЕ *) възниква състояние на яснота *) състоянието на яснота става мътно и се разсейва *) настъпва състояние на сивота *) раздвоение – или да отстраня сивотата и да се върна към яснотата, или да се поддам на сивотата. Да допуснем, че механичното желание за сивота пребори желанието за ОзВ *) възниква спазматично желание за впечатления, за да „потуши” сивотата *) започва търсене на обект, към който да насоча вниманието си *) намирам някакъв обект и вниманието ми се насочва към него *) сивотата отстъпва, възниква задоволство, интерес и прочие *) след определено време настъпва пресищане, умора, недоволство, загуба на интерес. Състоянието на сивота се възвръща *) отново механичното желание за сивота превишава желанието за ОзВ *) възниква механично желание за нови впечатления, за да се опитам отново да заглуша сивотата *) отново се намира обект, към който да насоча вниманието си *) желанието да отстраня затворения кръг „сивота – търсене на впечатления – задоволство – пресищане – умора” е по-силно от желанието да продължа да го поддържам, правя усилие за възвръщане на вниманието – вниманието се откъсва от обекта и се възвръща като или преминава в свободно състояние, или се насочва към озарен фактор (възприятие-спусък, пусково устройство, което отключва асоцияция с ОзВ) *) възниква съжаление от загубата на впечатления *) отстранявам съжалението *) отново по навик сивотата се опитва да се промъкне и да се задържи *) отстранявам сивотата – да допуснем, че успехът е променлив *) спазматичната жажда за впечатления се проявява отново и отново *) отново и отново търпеливо продължавам да възвръщам вниманието си, независимо от това, че всеки път възниква съжаление от загубата на впечатления, което също отстранявам *) след цяла поредица от такива цикли настъпва силна умора, но тя се усеща като много приятна, здрава умора *) възниква озарен фон, който се усилва *) възниква усещане за пренапълване и разпъване в гърдите *) калейдоскопична смяна на състоянията на яснота и сивота – сивотата може мигновено да се смени с преживявания с поразителна дълбочина и свежест и обратно *) интензивните усещания за „разпъване” довеждат до потребност да „почина” *) съзнавам, че „желанието да почина” – това е механично желание да се върна в привичното състояние на разсеяно внимание и сивота *) възниква упоритост, насочена към преодоляване на желанието „да почина” и т.н. Отстраняването на механичното желание за впечатления (МЖВп) е толкова по-сложно, колкото е по-силно това желание, а то е толкова по-силно, колкото е по-интензивен и привичен фонът на сивота, скука, който явявайки се негативна доминанта често даже не може да бъде фиксиран. Възвръщенето на вниманието с МЖВп е твърде сложно занятие. То изсмуква всичките сили и понякога изпитваш отчаяни „конвулсии” и това само за пореден път показва колко силно си зависима от впечатленията, с които се стараеш да заглушиш НФ. В самото начало на практиката на ВВ дори само един или два часа нищо-не-правене (просто сидене или лежане на дивана) – са мъчение, съвсем истинско мъчение от челния сблъсък с мощния НФ. Аз те съветвам от време на време да съпровождаш ВВ със съставяне на стенограми на възприятията по подобие на онази, която е приведена по-горе, т.е. да фиксираш всичко, което става по време на ВВ. Това позволява да постигнеш яснота в това, което става, да можеш да проследяваш резултатите. Като съпоставяш своите записки и усещания, ще видиш, че с всеки един ден практиката на ВВ ствава все по-малко мъчителна и се по-често се съпровожда от изблици на ОзВ, очакване, интерес към този опит – наркоманията макар и бавно се преодолява. При ВВ могат да възникнат пристъпи на остра самота, подтискаща със своята безкрайност, мъка, отчаяние, безпричинна агресия и т.н. Това означава, че всички тези НЕ са съставна част от твоя доминантен НФ и през цялото време до сега те незабележимо са те тровили, но сега те се проявават и ти можеш да ги отстраниш. Отказвайки се от МЖВп ти се лишаваш от вкарването на наркотика, наречен „впечатления” и започват „абстиненциите”: иска ти се да получиш поне мъничко впечатления и ако се поддадеш на това, изпитваш мъничка смърт – уж ти става „по-добре”, но с удвоена сила те заливат сивотата и НЕ. Ако си признаеш, че си „наркоманка” това ще ти позволи с цялата ти сериозност и решителност да пристъпиш към отстраняване на зависимостта, препятстваща изпитването на ОзВ. По време на практиката на ВВ времето невероятно се разтяга. Един час усилия побира толкова открития, наблюдения, хипотези, идеи, колкото обикновено стават за няколко дена. Неочаквано ти получаваш в ръцете си неизчерпаем ресурс от време за живот. 01-07) Сред грешките, които още не сме разгледали ще отделя следните: Много хора смятат, че отстраняването на НЕ е невъзможно, защото те са следствие от неверни интерпретации и други подобни. Те мислят, че да се бориш със следствията – това е все едно да взимаш болкоуспокояващо и да мислиш, че лекуваш болестта, като при това е необходимо да лекуваш не болката, а самата болест и да пиеш не аналгин, а антибиотици. Понякога още казват, че е достатъчно просто да промениш гледната си точка и НЕ няма повече да се появават. Казват ти да осъзнаеш, че всичко е Атман и всичко ще се промени. Но всъщност: а) Минималният опит по отстраняване на НЕ показва, че работата с концепции не може да замени прякото усилие за отстраняване на НЕ, тъй като изграденият навик да изпитваш НЕ сработва независимо от това колко е силна поддържащата концепция. б) Докато ти разсъждаваш за причините, през цялото това време НЕ живее и се развива, появяват се нови НЕ, подхранва се НФ и в крайна сметка ти претърпяваш пълна загуба, докато безупречното отстраняване на НЕ води до незабавното й прекратяване. в) Минималният опит в отстраняването на НЕ показва също, че това е напълно възможно и съвсем не е сложно и постепенно предишният навик да изпитваме НЕ изчезва, а на негово място се появява нов – навикът да отстраянваме НЕ и да изпитваме ОзВ. г) НЕ не са физическа болка и приведената по-горе аналогия е погрешна, тъй като без осмисляне пренася закономерности от една област в друга, съвършено различна. Как ние разделяме явленията на „причина” и „следствие”? Ако ни боли зъб, то аз взимам обезболяващо, но след час болката отново се връща и се усилва. В такъв случай аз наричам болката „следствие”, а кариеса – „причина” и лекувам кариеса, защото предполагам, че лекувам „причината” и действително – болката спира. Но след три месеца кариесът се появява отново и тогава аз наричам вече самия кариес „следствие”, а „причината” виждам в това, че не си мия зъбите. Диетологът ще открие още по-дълбока „причина” в моето небалансирано хранене. Психотерапевтът може да нарече небалансираното ми хранене „следствие” от детски комплекси за непълноценност или травми, а психоаналитикът и това ще нарече „следствие”, утвърждавайки че „причината” е родовата травма. Будистът пък и самата родова травма ще нарече „следствие” на неправилното ни поведение в предишен живот. Затова в зависимост от честотата на и силата на възникващата болка, а също и от интереса към този въпрос аз оказвам влияние на болката на всички нива – първо приемам болкоуспокояващо, после отивам на зъболекар, след това си купувам паста за зъби и започвам да си мия зъбите, спазвам диета, отивам на психоаналитик, започвам да пея мантри. Да разгледаме друг вариант: когато си порязвам ръката аз обеззаразявам порязаното (тъй като имам свой опит или съм чувал за чужд опит, че ако не дезинфикцираш порязаното място, то може да загнои), после слагам пепарат, който да подпомогне заздравяването и ако порязаното място започне да заздравява, то аз повече не се връщам към него. Представи си човек, който разсъждава така: „не, порязването е само „следствие”, а може да има и причина”, започва да търси тази „причина”, измисля си я и даже отказва да ползва лекарствени препарати, тъй като иска да лекува именно „причината”, а не „следствието”! Ние смятаме, че такова поведение е глупаво, защого раната успешно си заздравява щом използваме лекарствени препарати и тогава за какво са тези измислени „причини” и отказа от лечение, ако в крайна сметка раната ще загнои? С отстраняването на НЕ нещата стоят по същия начин. Когато подтискаш НЕ (т.е. продължаваш да я изпитваш, но подтискаш нейните проявления), НЕ и НФ се усилват, което води до яснота, че подтискането на НЕ не води до освобождаване от тях. Когато ти започнеш да отстраняваш НЕ (т.е. да „превключваш” от НЕ на ОзВ, напълно преставаш да изпитваш НЕ в дадения момент), то получаваш опит: разбираш, че НФ започва да отслабва, навикът да изпитваш НЕ също отслабва, като при това не възникват никакви странични нежелани ефекти, а точно обратното – възникват даже твърде желани последствия като усилване, учестяване на ОзВ, тогава какъв е смисълът да разсъждаваме за „причините” и „следствията”? Получи свой собствен опит – отстрани НЕ и се убеди, че няма основания да обозначаваш това действие като „лечение на следствията”. Получи свой собствен опит в това, че ако вместо да отстраняваш НЕ, разсъждаваш за „причините”, то „раната започва да гнои” – НЕ се усилват, лъжливите концепции укрепват позициите си, радостните желания намаляват, тялото започва да боледува, животът се превръща в кошмар. Не вярвай на нищо само на думи – ПОЛУЧИ СВОЙ ОПИТ! д) Кое в този взаимосвързан кръговрат на помрачения се явава „причина”, а кое „следствие”, е невъзможно да се каже: едно помрачение води до друго. е) Сравняването на резултатите от приложените усилия по отстраняване на НЕ и резултатите от разсъжденията за първапричините говори само за себе си. Търсенето на хитроумен начин, който да позволи да се реши задачата за отстраняване на НЕ без да се полагат усилия – това е нещо като Голямото Червено Копче (ГЧК) – натискаш – и нямаш проблеми. В качестовото на таково ГЧК се използва какво ли не – седене в определена поза, четене на заклинания, гладуване, спортуване, секс, медитация, разсъждения на тема „всичко е взаимосвързано” и т.н. – какво ли не, само не и отстраняването на НЕ с пряко усилие. Това означава, че такъв човек или изобщо няма желание да отстранява НЕ (а само си мисли, че има), или то е много слабо – много по-слабо то желанието да изпитва НЕ. Търсенето на ГЧК никога няма да доведе до резултат, хич не се надявай. След успешен акт ан отстраняване на НЕ може да възникне страх, че НЕ сега отново ще възникне по навик и отново ще се наложи да я отстраняваш, а от тук и спазматичното желание да се вкопчеш в достигнатото състояние на относителна освободеност от НЕ. И разбира се, този страх неминуемо води до това, че НЕ се възвръщат още по-бързо отколкото ако не се страхуваш, а от тук се появавт нови НЕ. Аз те съветвам да не изпитваш страх, а да посрещаш НЕ с решителност, очакване и упоритост и да не се страхуваш от това, че те ще възникват отново и отново – разбира се, че ще е така, та нали навиците са много силни, но ти ще имаш възможност да отработиш до съвършенство безупречността на усилието за отстраняването им. Не заемай позоцията на жертвата, стани ловец на НЕ, следи ги и ги очаквай, защото пред теб е новият ти опит, новите ти победи и поражения, които неминуемо в крайна сметка ще те изведат до желания резултат. Може да се създаде лъжливо предположение, че тъй като различните помрачения са толкова много и докато постигнем безупречност в отстраняването даже на проста НЕ ще отиде толкова много време, че в крайна сметка няма да имаш време да живееш, и докато се занимаваш с едно помрачение, другите ще укрепват. Това предположение е погрешно изцяло. Даже незначителният опит в практиката е достатъчен, за да откриеш, че отстраняването на НЕ е сложно само в самото начало, но постепенно се формират навици по прилагането на усилия, усилват се и самите желания за отстарняване на НЕ и изпитване на ОзВ и отстраняването на всяко следващо помрачение става все по-лесно и по-бързо. Постигането на прогрес в отстраняването на едно помрачение прилича на издърпване на конец от плат – дръпнеш от едно място, а резултатът е, че тъканта е станала по-рехава по цялата си ширина, т.е. колкото повече прогресираш в рабтата си по отстраняването на дадено помрачение, толкова повече ще се облегчава работата ти и с останалите. Освен това – колкото повече напредваш в практиката, толкова по-често възникват ОзВ, толкова по-интересно ти става да живееш, нарастват ентусиазма, очакването, упоритостта и решителността и самото време за живот се разтяга десетократно – за един ден ти ще преживяваш толкова, колкото преди и за месец не си преживявала. Аз смятам, че за две години интензивна и искрена практика може да се постигне безупречно отстраняване на НЕ и непрекъснат озарен фон. Ако имаш желание да изключиш, да заобиколиш някоя част от практиката (например, да не разсейваш концепциите, или да не развивеш сексуалността си, или да не отстраняваш НЕ и т.н.), то това означава, че именно в тази област твоите помрачения са толкова силни, че ти се предаваш педварително. Ако искаш да постигнеш прогрес в ППП, ти, разбира се, трябва да избереш направлението на текущата ти дейност само в съответствие с радостното ти желание, а не заради някоя концепция от типа на „всичко трябва да бъде развито”, но ако ти забелязваш силно отхвърляне на някой сектор от практиката, изпитваш страх при мисълта за този сектор, то това означава, че в тази област имаш много силни помрачения. Признай си го, отстранявай страховете си и негативното си отношение, улавяй всеки изблик на очакване при мисълта, че можеш да се справиш и с тази сложност, че тове е само въпрос на твоята искреност, стремеж към ОзВ. Съществува такава гледна точка: „ако в тайгата се сблъскаш лице в лице с мечка, то страхът идва преди мислите и емоциите и в този момент се променя химията на тялото – изхвърля се адреналин и тъй като това е естествена реакция на тялото без да е замътнено от разума, то може ли да се избегне такава реакция и необхадимо ли е това?” Когато виждаш мечка в зоопарка, то ти не се страхуваш, а изпитваш възторг, чувство за красота, симпатия, а това доказва, че страхът възниква не от възприятето на мечката, а заради това, че ти е минала следната последователност на мисли, която ти не си успяла да фиксираш: „дива мечка – на свобода – опасно” и именно затова са възникнали НЕ и свързаните с тях неприятни усещания в тялото. Същият пример доказва, че не химичните промени в тялото неизбежно водят до НЕ, а тъкмо обратното – НЕ неизбежно водят до промени в химията на тялото, за която аз вече говорих, когато твърдят, че всяка болест, състаряване, лошо самочувствие – са следствие от НЕ. И разбира се, навикът да се плашим при среща с мечка на свобода също може да бъде отстранен, което позволява по-бързо и ясно да мислиш и да реагираш на опасността. Основната сложност в отстраняването на НЕ се състои не в преодоляването на самия навик, както може да ти се стори, а в това, че практикуващият не е достатъчно искрен и не забелязва или не иска да забележи, че всъщност той няма желание да прекрати да изпитва НЕ и търси вместо пряко отстраняване на НЕ някакъв обиколен път, за да може хем да изпита ОзВ, хем да не отстранява НЕ. Такъв пактикуващ напомня за лебеда, рака и щуката, затова усилията му се оказват неефективни. Обикновено неискрения практикуващ иска да разсъжвдава за НЕ, а не да ги отстранява. Той може с часове да разказва за своите проблеми, ден след ден да задава въпроси „как да отстраня НЕ”, „а защо тя е възникнала”, да се оправдава с това, че не може да различи каква именно НЕ изпитва сега, въпреки че различаването на НЕ не е задължително условие за нейното отстраняване – възможно е да се отстрани като цяло „това гадно състояние”. Когато има НЕ – няма за какво да се мисли, тъй като това не води во отстраняване на НЕ, а и мисълта не може да бъде ясна, тъй като от НЕ възниква тъпота, неспособност последователно и творчески да мислиш. Отначало трябва да се отстрани НЕ, а след това да мислиш, ако ти се прииска – това е ефективната позиция. Широко разпространено заблуждение, според което, за да прекратиш НЕ е достатъчно да „приемеш всичко такова, каквото е” – просто да погледнеш своите НЕ, да ги приемеш такива, каквито са, да си зададеш въпроса „кой ги изпитва?”, да се отпуснеш, да престанеш да ги разделяш на желано и нежелано и те ще се разтворят. Такава позиция е оправдание на желанието да изпитваш НЕ, начин да излъжеш себе си и другите. Тази позиция е много разпространена сред „езотериците”, т.е. сред хората, които искат да правят впечатление на другите хора с дълбокомислени речи и важен вид, искат да бъдат признати за „учители”, но изобщо не искат да прекратят да изпитват НЕ. Та нали е почти невъзможно да скриеш НЕ – те винаги се забелязват от поне малко наблюдателния човек по твоята мимика, интонации, маниери, затова „езотерикът” казва: „аз не просто изпитвам НЕ, а всъщност ги наблюдавам, аз не се отъждествявам с тях, те нямат власт над мен”. Но всъщност това е елементарно жонглиране с думи – ако в дадения момент изпитваш НЕ, няма никакъв начин да „не се отъждествяваш” с нея, тъй като като „човек” ти представляваш съвкупност от възприятия и ако в тази съвкупност има НЕ, то в този монет ти представляваш човек, изпитващ НЕ и никакви игри на думи нищо няма да променят. Ако човек не започне да отстранява НЕ в същия миг, когато тя е възникнала, то това означава, че той иска да продължи да я изпитва и неговото положение става абсолютно безперспективно, ако той е неискрен, не осъзнава, че желанието му да изпитва НЕ е много по-силно. Как такъв човек може да „учи” някого, ако той самият не е искрен, ако иска да изпитва НЕ, като залъгва себе си и другите с „умни” речи? Докато ти продължаваш да приемаш всичко „такова, каквото е”, да „наблюдаваш и да не се отъждествяваш”, навикът да изпитваш НЕ само ще укрепва. В резултат от последователното развитие на цивилизацията неуклонно расте количиството на хората, които се стремят към съзидание и натрупване повече, отколкото към разрушение или вялопротичащо живуркане (изключенията от това правило са известни на всички от новините). Но по въпроса за избора на това какво именно да трупаме/съзидаваме/усъвършенстваме и до сега цари пълен хаос и когато човек прави избор, той се ръководи не от очакване, а от стереотипи и от лъжливи концепции. а) Трупането на пари. Колко е необходимо на човек, за да купи всичко, от което може да получи удоволствие? Нима милион долара не е достатъчен? Ако вземем под внимание това, че парите могат да бъдат внесени в консервативна банка и да се живее от рента – то напълно достатъчно ще бъде и два пъти по-малка сума. В САЩ към сегашния момент повече от един милион души омат състояние от $1 млн. И нима те са прекратили да се занимават с бизнес, освободили са поле за дейност и на други хора и се наслаждават на живота? Нищо подобно. Те както и преди по десет часа на ден се трудят, за да заработят още един милион, а после още и още. Това е наркомания, а не трупане. Парадоксално е, но те нямат време за удоволствия – те така и доизживяват дните си: трепейки се като грешни дяволи. А колко хора блъскат цял живот, а така и не заработват нищо съществено? б) Трупане на вещи. Вещите се чупят, те могат да се развалят или да бъдат откраднати, или много бързо излизат от мода и всичко това превръща на трупащите в кошмар. На пръв поглед ако имаш кола, с която си карал 5 години и можеш да я караш още 10, защо ти е нова? Само, за да направиш впечатление на другите? Само, за да увеличиш малко своя комфорт, все едно, че това ти е толкова необходимо, все едно, че това ще те направи поне малко по-щастлив? Ако се напрегнеш и заработиш повече, ще можеш да си купиш по-хубава кола (или вила, мебели – на който каквото му се е приискало). А после ако заработиш още малко ще можеш да купиш по-съвременен модел. А също така можеш да купиш много неща на кредит – а после 30 години да го връщаш… Нима това не е наркозависимост? Нима покупките са направили поне някого щастлив? Погледнете лицата на притежателите на скъпи коли и всичко ще ви стане ясно – техните лица са също така изкривени от страдания и НЕ, както и на останалите хора, а може би дори и повече. Хората са забравили, че вещите са, за да им служат и сами са започнали да служат на вещите. в) Получаването на образование. Човек може да загуби няколко години, за да получи поредната диплома, която често не му дава никакви предимства нито в общуването с хората, нито даже в работата, нито пък в получаването на удоволствие. Чувството за собствена значимост, разбира се, пораства, но това само те прави още по-безпомощен, склонен да се обиждаш, самосъжаляваш, неспособен към откритост и симпатия и следване на радостните ти желания. Ти си пълниш главата с безкрайно количество боклук, след което с гордост получаваш диплома, която свидетелства, че в главата ти се е появило още едно сметище, ръцете и краката ти са се научили да правят още ред работи, които ти едва ли някота ще използваш. Информацията се забравя, поддържането на навиците изисква постоянна практика и в крайна сметка можеш завинаги да забравиш за удоволствието от живота. Висящите на стената дипломи за висше образование и сертификати на парашутист/подводничар/парапланерист/турист само ти напомнят за това, че с всеки изминал ден навиците ти се губят, а загубеното време и пари се превръщат в прах, а точно в този момент ти изпитваш скука, сивота и други НЕ и абсолютно липсват радостни желания. г) Деца и внуци. Това е наистина бездънна яма, в която милиони хора вливат живота си. „Аз живея за децата си” – чувала ли си го? На всяка крачка. Жената ражда, след което вече няма нужда да търси радостни желания – не й е до това, тя сега има милион „трябва”, „длъжна съм”, „има смисъл” и прочие. От хиляди грижи нямаш време за нищо друго в това число и за да разбереш, че целият този „живот за децата” – е само наркотик, с който ти се бодеш до умопомрачение. Струва ли си казвам, че децата изобщо не искат родителите им да „живеят за тях”, превръщайки ги по този начин в безсловесни твари, нямащи време и свобода при избора на занятие, във вещи, в роби – те искат освобождаване от непрекъснатата опека, която често има характер на примитивно и грубо физическо и психическо насилие. И колкото повече човек живее „за децата си”, толкова по-голяма е неговата зависимост от наркоманията, наречена „възпитание”. И ако възпитаването е минало „удачно”, то пораства послушен и мъртъв механизъм и сега те или скучаят и се карат всички заедно в семейството, или пренасят своята наркозависимост върху внуците си, а ако възпитаването не е било „удачно”, то децата пращаг родителите си на майната си и НЕ ги връхлитат с нова сила. Мога да приведа още много такива примери и всчки тях ги обединява едно – човек погрешно избира обекта на натрупване и както в процеса на натрупване, така и по резултатите от това натрупване, той изпитва усилващи се НЕ и нарастваща наркозависимост за впечатления, растяща неувереност за съхранението и използването на резултатите от натрупването, усещане за безсмислено изживян живот. Той остава с нищо и, или окончателно и стремително се саморазрушава, или е принуден да се упоява със заведомо лъжливи самоувещания, че животът не е минал напразно, и да търси все нови и нови обекти за натрупване, с всички сили да затваря очи пред тяхната вопиюща неспособност да направят живота му по-щастлив. За разлика от всичко това, ППП дава на човек уникален обект за натрупване – съставящите него самия озарени възприятия – т.е. не това, което „има”, а това, което е. За да пътешестваш в света на ОзВ не е необходимо абсолютно нищо, освен да бъдеш жив. Натрупаното „имущество” е невъзможно да бъде отнето, то не старее, не се разваля и не изисква почистване от прах. Това е изключителен, уникален шанс за човек да излезе от задънената улица, в която живее вече не едно хилядолетие. 01-08) С отстраняването на силните НЕ се открива цял рояк слаби НЕ, които, оказва се, ти постоянно си изпитвала, но не си ги забелязвала на фона на по-силните. Това откритие става в резултат на проявеното желание да усилиш ОзВ, или при търсенето на причината за това, че независимо, че ти безупречно отстраняваш всички НЕ, ОзВ както и преди са редки и слаби. В такъв случай може да направиш „уплътняване” – това, което преди си обозначавала като интензивност „3” или „4”, сега ще обозначиш като интензивност „10”, по такъв начин слабите НЕ, които ти по-рано изобщо не си фиксирала, сега получават напълно забележима оценка за интензивност и започва тяхното фиксиране и отстраняване. НЕ, които по старата скала са били оценени от 3 до 10, сега се обозначават като „извън скалата”. Прибягвай от време на време към тотален контрол и се старай да фиксираш дори и най-нищожните изблици на НЕ, даже тези, за които не си напълно уверена – имало ли ги е или не. В резултат ще откриеш, че за половин час ти изпитваш не пет – шест НЕ, както си смятала по-рано, а 50, 100! Те ти се струват твърде слаби, но когато започнеш безупречно да ги отстраняваш възниква рязък изблик на чести и интензивни ОзВ. Тогава става ясно, че „слабите” НЕ – съвсем не са слаби, щом като тяхното влияние върху ОзВ е толкова парализиращо, а тяхното отстраняване води до рязко усилване на ОзВ. Качествено изпълненото уплътняване винаги води до това, че там, където ти по-рано си фиксирала някакво количество НЕ, сега там откриваш 10 пъти повече. По време на практиката на уплътняване, аз предлагам да разделиш деня на петминутни интервали и да фиксираш количеството НЕ (и да ги отстраняваш, разбира се). Колкото по-плътно запълниш деня с петминутни отсечки, толкова по-успешно ще мине уплътняването. Ако се занимаваш с това по няколко часа на денонощие, тогава за няколко дена ще се формира желаният навик да забелязваш и отстраняваш „слабите” НЕ. Отстраняването на микро НЕ технически е много просто, но изисква висока степен на внимание – те са толкова нищожни и едва забележими и е толкова трудно да се настроиш за тяхното безупречно отстраняване. Да ги оставиш без внимание е опасно и разточително. Опасно е затова, защото те възникват една след друга, подхранват НФ и блокират ОзВ. Разточително е, защото безупречното отстраняване на микро НЕ води до неочаквано рязко увеличаване на интензивността и продължителността на ОзВ. С намаляването обемът на НЕ и увеличаването обемът на ОзВ, възниква и постоянно се усилва „ефектът на дългия ден”. За един ден ти преживяваш толкова, колкото си преживявала за седмица, две, месец. Особено ясно това се вижда при сравнението на записките в дневниците – при съпоставянето на количството и значимостта на откритията. Особено силно това се усеща като резултат от проведената практика на уплътняване. В крайна сметка, благодарение само на нея, реалната продължителност на живота се увеличава десетки пъти. 01-09) Често става така, че човек не фиксира нито ОзВ, нито НЕ – „нищо не се случва”. Това означава, че в дадения момент има НФ, тъй като в момента, когато няма НФ и НЕ, в същия този момент възниква ОзВ. Този НФ така се и нарича: „нищо-не-се-случва” („ННС”). Ако ННС е със слаба интензивност, то често се появяват изблици на ПЕ и тогава този НФ се нарича „светлосиво състояние” („ССС”). Тройката възприятия: задоволство, ННС и ССС ще обознача като „ЗНС”. Щом процеса на отстраняване на силните и чести НЕ започне да навлиза в крайния си стадий, проблемът за ЗНС се изправя в пълния си ръст, тъй като те са абсолютно несъвместими с ОзВ. На изстрадалия от многогодишното усилване на НЕ човек, който цял живот е мислел, че ЗНС са избавление от страданието, му е крайно трудно да се откаже от тях. Понякога човек се „гмурка” в тези състояния, докато не му се доповръща, докато в него не се появи ярък стремеж към ОзВ, но дори и след това преодоляването на навика да му се иска да изпитва ЗНС е трудна задача. На фона на ЗНС силно се проявява желанието за ПЕ, което често е наричано „желание за впечатления” („жвп”). В понятието „жвп” ще включим също така желанията за всички тези дейстивия, с чиято помощ човек се надява да изпита ПЕ – четенето на книга, гледането на филм, разговорите, а понякога даже и занимаването с „празна” практика, т.е. имитирането на практика чрез копиране на външните й форми (най-често срещаната форма на имитация – това са празните разговори за практиката). За преодоляването на ЗНС и жвп аз ви съветвам максимално активно да използвате формалните практики – изразяването на желание [да изпитвам ОзВ] на глас, пораждането на ОзВ, емоционалната полировка и т.н. Формалните практики ще бъдат ефективни ако се правят поне 1000 акта на ден, оптимално в серии по 20-50-100 акта, като всяка серия завършва със свободно търсене на ОзВ, „вслушване” в ОзВ.
1.1 1.2 1.3 1.4 1.5 2.1 3.1 3.2 3.3 4.1 4.2 5.1 5.2 6.1 7.1 8.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 19.2 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1 31.2 32.1 33.1 34.1 35.1 36.1 36.2 37.1 37.2 37.3 37.4 38.1 39.1 39.2 40.1 41.1 42.1 43.1 44.1 45.1 46.1 47.1 48.1 49.1 50.1 51.1 52.1 53.1 54.1 55.1 56.1 57.1 57.2 58.1 58.2 59.1 60.1 61.1 62.1 63.1 64.1 65.1 66.1 67.1 68.1 69.1 70.1 71.1 72.1 73.1 74.1 75.1 76.1 77.1 78.1 79.1 80.1 81.1 82.1 82.2 83.1 83.2 84.1 85.1 86.1 86.2 86.3 87.1 87.2 88.1 89.1 90.1 90.2 91.1 92.1 93.1 94.1 95.1 96.1 97.1 98.1 99.1 99.2 99.3 100.1 100.2 101.1 101.2 101.3 102.1 103.1 104.1 104.2 105.1 106.1 107.1 108.1 108.2 109.1 110.1 111.1 112.1 113.1 114.1 115.1 116.1 117.1 118.1 119.1 120.1 121.1 122.1 123.1 123.2 123.3 124.1 125.1 126.1 127.1 128.1 129.1 130.1 130.2 131.1 132.1 133.1 134.1 134.2 134.3 134.4 135.1 135.2 135.3 136.1 137.1 138.1 139.1 139.2 139.3 140.1 140.2 140.3 141.1 142.1 143.1 144.1 145.1 146.1 147.1 148.1 149.1 150.1 150.2 151.1 152.1 152.2 153.1 154.1 155.1 156.1 157.1 158.1 159.1 159.2 160.1 160.2 161.1 162.1 163.1 164.1 164.2 165.1 166.1 167.1 167.2 168.1 169.1 170.1 171.1 171.2 172.1 173.1 174.1 175.1 176.1 177.1 178.1 179.1 180.1 181.1 181.2 182.1 182.2 182.3 182.4 182.5 183.1 183.2 183.3 184.1 184.2 185.1 185.2 185.3 185.4 185.5 185.6 186.1 187.1 188.1 189.1 190.1 190.2 191.1 192.1 193.1 193.2 193.3 193.4 193.5 194.1 195.1 196.1 197.1 197.2 197.3 198.1 199.1 200.1 201.1 202.1 203.1 204.1 204.2 204.3 205.1 206.1 206.2 206.3 207.1 208.1 209.1 209.2 210.1 211.1 212.1 213.1 213.2 214.1 215.1 216.1 217.1 218.1 219.1 220.1 221.1 222.1 223.1 224.1 225.1 226.1 227.1 228.1 229.1 230.1 231.1 232.1 233.1 234.1 235.1 236.1 237.1 238.1 239.1 240.1 241.1 242.1 243.1 244.1 245.1 246.1 247.1 248.1 249.1 250.1 250.2 251.1 252.1 253.1 254.1 255.1 255.2 256.1 256.2 257.1 258.1 258.2 258.3 259.1 260.1 261.1 262.1 263.1 264.1 265.1 266.1 267.1 268.1 269.1 270.1 271.1 272.1 273.1 273.2 273.3 274.1 274.2 274.3 274.4 275.1 276.1 276.2 276.3 276.4 277.1 278.1 279.1 280.1 281.1 282.1 283.1 284.1 284.2 285.1 285.2 286.1 286.2 287.1 287.2 287.3 288.1 289.1 290.1 291.1 291.2 292.1 292.2 293.1 293.2 293.3 294.1 294.2 294.3 294.4 294.5 295.1 296.1 296.2 296.3 296.4 296.5 297.1 298.1 299.1 299.2 299.3 299.4 299.5 300.1 300.2 301.1 301.2 301.3 301.4 302.1 302.2 303.1 303.2 304.1 305.1 306.1 307.1 307.2 308.1 309.1 309.2 310.1 311.1 311.2 311.3 311.4 312.1 312.2 313.1 314.1 315.1 316.1 317.1 317.2 318.1 318.2 318.3 319.1 319.2 320.1 321.1 321.2 322.1 322.2 322.3 322.4 323.1 323.2 324.1 324.2 324.3 325.1 325.2 326.1 326.2 326.3 326.4 327.1 328.1 329.1 330.1 330.2 331.1 332.1 333.1 334.1 334.2 334.3 335.1 336.1 337.1 338.1 339.1 340.1 341.1 342.1 343.1 344.1 345.1 346.1 347.1 348.1 349.1 350.1 351.1 351.2 352.1 352.2 353.1 354.1 355.1 356.1 357.1 358.1 359.1 360.1 361.1 362.1 363.1 364.1 365.1 366.1 367.1 367.2 368.1 369.1 369.2 370.1 371.1 372.1 373.1 374.1 375.1 375.2 375.3 376.1 377.1 378.1 379.1 380.1 381.1 382.1 382.2 383.1 384.1 385.1 386.1 387.1 388.1 389.1 390.1 391.1 392.1 393.1 394.1 395.1 395.2 396.1 397.1 398.1 399.1 400.1 400.2 401.1 402.1 403.1 404.1 404.2 405.1 406.1 406.2 407.1 407.2 408.1 409.1 410.1 411.1 412.1 413.1 413.2 414.1 414.2 415.1 415.2 416.1 417.1 417.2 418.1 418.2 419.1 420.1 421.1 421.2 421.3 422.1 423.1 423.2 424.1 425.1 426.1 427.1 428.1 429.1 429.2 429.3 430.1 430.2 430.3 431.1 431.2 432.1 432.2 432.3 432.4 432.5 432.6 433.1 434.1 435.1 436.1 437.1 438.1 439.1 440.1 441.1 441.2 442.1 442.2 442.3 443.1 443.2 444.1 445.1 445.2 445.3 445.4 446.1 446.2 446.3 446.4 446.5 446.6 446.7 447.1 447.2 447.3 448.1 449.1 449.2 450.1 450.2 451.1 452.1 453.1 454.1 455.1 456.1 457.1 458.1 459.1 459.2 460.1 461.1 461.2 462.1 463.1 464.1 464.2 465.1 466.1 467.1 468.1 469.1 469.2 470.1 471.1 471.2 472.1 472.2 472.3 473.1 473.2 474.1 475.1 476.1 477.1 478.1 479.1 480.1 481.1 481.2 482.1 483.1 484.1 485.1 486.1 487.1 488.1 489.1 490.1 490.2 491.1 491.2 491.3 491.4 492.1 493.1 493.2 493.3 494.1
Meanings of words that people use to identify what they do or what they experience are extremely vague. When they are using such words, they think they “comprehend” what they are saying, and what’s more surprising, they hope other people understand them as well! In reality other people as a rule understand only slightly or absolutely different when hearing the same words or do not understand anything at all. For example, how can you understand a phrase “it will be better, if…” or “there is nothing bad about it…”? Ask other people to rephrase these sentences and when comparing you will easily discover that everybody means one thing of his own understanding today, and tomorrow it will be something different. As a result there is no possibility of achieving intellectual clarity and understanding, and in this condition happy wishes do not reveal and mechanical wishes intensify. It is necessary to be aware that there is such a mechanism of substituting automatically every vague word with a word-concept, like “this decision is not constructive” is substituted with “this is a bad decision” or “it is unfair” with “this is bad behavior, you must not”. It always happens if the meaning of the word in use is not understood distinctly, or, as it VERY often happens, the meaning is not known at all. If we take the speech of an ordinary person and select the words that he cannot clearly identify, then upon replacing them with their automatic substitutions we will receive terribly plain vocabulary which is 99% full of word-parasites and concepts. Meanwhile it is not too difficult to give certain definitions to some words. For this you have to distinguish what you (or other people that aspire to differentiate perceptions and be aware of them) experience most often when doing what is designated by a certain word. The list of such definitions is given below. Try to use the words from this list EXACTLY in the meaning they have been given and see if your ability of rational clarity is improving and your happy wishes and EPs start revealing, if the investigation process is getting easier and the number of your discoveries is growing. At first you will quite often stutter, forget meanings, look into the dictionary, but with time these difficulties will disappear and more and more often the clarity emerge will resonating with the image of crystal transparent mountainous stream. This list will be extended continually. (The search of a word in Word or html is possible if you use keys “Ctrl+F”) *) “Perceptions” – this is all that exists, what we are talking about, that “this is perceived”. *) “The five skandhas” = “five components of individual experience” – sensations [physical] (visual, taste, tactile, hearing, odor, sexual, etc.), emotions (negative and positive), thoughts, wishes, differentiation. *) “Negative emotions” (NEs) – such emotions that have the following characteristics: 1) they cause dullness (rapid decrease of ability and the volition to differentiate perceptions); 2) they cause you to feel not well; 3) they cause a loss of interest, anticipation, enthusiasm and other EPs and happy wishes; 4) they are incompatible with clear rational thinking; 5) they are incompatible with EPs; 6) when you are in the power of NEs you are like a programmed robot; your reactions and behavior are predictable; your actions are most ineffective; 7) it is nearly impossible to escape from the flow of NEs if you are not determined and persistent in your practice. Even if you want to stop experiencing NEs in some situations, it will not happen due to the power of the NEs which are in a deeply consolidated pattern. (Examples of naming different NEs: jealousy, self-pity, fear, rage, irritation, dissatisfaction, offence, fury, perplexity, insult, anger, envy, anxiety, worry, contempt, disgust, shame, revenge, sadness, depression and disappointment). *) “Positive emotions” (“PEs”) – characteristics: 1) they are a mirror reflecting contrast to the NEs: envy – malevolence, dissatisfaction – satisfaction, feeling of inferiority (“FOI”) – feeling of self-importance (“FSI”), anxiety – spiritless comfort and dullness, bitterness of loss – joy of victory, sadness of solitude – soppy friendliness, ingratiating and so on; 2) they cause tiredness, exhaustion and indifference; 3) they cause you not to feel well, though it is not as obvious as caused by NEs; 4) while you are in the power of PEs there is a fear they will disappear and NEs emerge; 5) they are 100% incompatible with EPs with the exception of the situation when PE balances the corresponding NEs and in that clearing there may be a flash of EP echoes; 6) they cause dullness; 7) they are incompatible with clear rational thinking though it is not so obvious as when you are in the power of NEs. 8) the similar “robot likeness”, easy predictability of reactions and behavior of a person experiencing PEs; the same ineffective activity; 9) the wish of PEs is similar to the addiction to drugs, “withdrawals” caused by their absence can be extremely painful and accompanied by NEs. *) “Enlightened perceptions” (EPs) are the perceptions that designate the following words: affection, sense of beauty, aspiration, serenity, creativity, liking, delight, expectancy, anticipation and others. (see chapter “List of EPs with descriptions). Differentiating characteristics of EPs: 1) they can be differentiated only if their intensity is high enough – they are objectless, there is no feeling of “possession” and “direction”. (If the feeling of affection is quite weak, you think you “feel affection for her”, but if it is strong, especially ecstatic, then you realize that it is not “your” or “for her”, she is just an enlightened factor for the affection). 2) any EP resonates other EPs; 3) EPs are incompatible with distresses. The stronger the distresses, the weaker and rarer the EPs are. *) “Negative background” (“NB”) – is a complex of low intensity NEs. It does not have highlights, it is protracted in time, and it can drag on hours, days, months, even life. It is hard to recognize separate NEs in the NB. Suppression of NEs (see below) intensifies NB. *) “Negative energetic state” (“NES”) – is the complex of unpleasant [physical] senses that we generally call “not feeling well”, listlessness, apathy, “nothing-is-happening”, “heaviness in the body” and so on. (NES can also be perfectly eradicated as NEs. Techniques of NB eradication are most effective for the NES of similar character and NE eradication techniques are good for NES eradication of the same character). *) “Negative attitude” (“NA”) – brief and weak flashes of aggressive NEs (dissatisfaction, irritation, aggression, contempt and so on). (It is associated with a dense and boundless cloud of separate poisonous black insects, which is different from the association of NB with a dense layer of poisonous fog. A flash of NA can be caused by any perception, especially during some activities, when a person is among other people, due to the thoughts about the people and contacts with them). *) “4Ns” – NE, NES, NB, NA. *) “Offence” – is self-pity + aggression + revenge. *) “Bitchiness” – is FSI +aggression + malevolence + a wish to humiliate, to make somebody an object of derision, to punish. *) “Awareness” – is a thought that: a) intensifies rational clarity b) resonates EP-clarity c) resonates other EPs. *) “Mechanical wish” (“mw”) – is a wish that: a) is caused by obtrusive thoughts-concepts, including word-parasites like “must”, imperative phrases that generate such Frankenstein commands like “I have to go there”, “I should do this”, “I would be good to do that”, “it is unfair not to do it” and you go and do against your will, despite the lack of happy wish and experience NEs (dissatisfaction, self-pity), NES (tiredness, apathy), PEs (self-satisfaction, FSI), supporting other concepts (“good I have done it”, this is right, this is how it should be”) b) is caused by a NE (a wish to suppress dullness and boredom, to intensify irritation and NA) and a PE (a wish to experience FSI, self-satisfaction) c) is caused by a mechanical pattern – always, when you come home from work you turn on the TV, and even though you are not interested in the news you still watch it being in the power of dullness d) is caused by NES (you feel tired and you do not eradicate your tiredness but go to the sofa and surrender to it) e) is caused by other mw. *) “The wish of possessing EP” – is a mechanical wish to use EPs to realize other mechanical wishes (different from [happy] wish of EPs – wish to experience them right now). *) “Concept” – in science this word defines a relatively non-contradictory system of hypothesis and of interpretations of experimental data. In the context of the “practice of direct path” (“PDP”) it is used to define a meaning it has acquired in conversational language – “mechanically, i.e. thoughtlessly and blindly accepted statement or opinion”. (Mechanical acceptance of concepts is caused by the influence of mechanical wishes, negative emotions (NEs) (e.g. feeling of inferiority (FOI), awkwardness, fear of negative attitude to yourself, fear of being isolated and others), thoughtlessly and without searching for reasons. I.e. the person believes the statement and continues to live as if this statement is unconditionally true and reasoned). *) “Distresses” – are NEs and PEs, [false] concepts and mechanical inner dialogue, negative senses (NES, obtrusive movements, “not feeling well”). *) “Happy wish” (“hw”) – is a wish resonating anticipation as minimum, enthusiasm, joyfulness, persistence. (There is a number of characteristics that differ a happy wish from a mechanical wish, e.g. if you did not manage to realize a hw, a NE does not appear, etc.) (Any wish is a wish of changing perceptions) *) “Cyclone” – is such hws that: 1) have intensity over 6 – 7; 2) are very stable and reveal for extremely long periods; 3) are accompanied with anticipation and other EPs; 4) are accompanied (at least from time to time) with “physical senses” (PS) like “tingling” around belly-button, “heat” on the back, strong sensation of enjoyment in the throat, pressure in the centre of the forehead and so on; 5) strong resonating with “intensity”. *) “Task” – is a persistent happy wish [to change perceptions]. *) “Resonating” – is intensifying distinctiveness and strength (or any other quality) of an EP when another EP or a perception that does not cause a distress appears (e.g. a perception of a tree). *) “Enlightened factor” (“EF”) – is a perception that resonates anEP. *) “Sincerity” – is a happy wish to differentiate perceptions. *) “Self-cheating” – is a mechanical wish to falsify [for yourself] the awareness of perceptions. *) “Deceit” – is a mechanical wish to falsify [for somebody else] recorded information about your perceptions (If you pass a message that you are aware you “do not feel jealous” but behave as a jealous person would, then I have reasons to make an assumption that you are self-cheating or you are deceitful). *) “Truthfulness” – is a mechanical wish to suppress deceitfulness. *) “Confidence [in the perception]” – is a stable differentiation of a given perception. (Indirectly you can identify that a given perception is differentiated if you have a thought “I differentiate [this group of perceptions]”, “there is [this group of perceptions]”, or if there is a recollection of a perception). *) “Recollection” – is any perception that is accompanied with a thought “it was” and a confidence about it. *) “Recording in mind (of a perception)” – is a differentiation + the thought “I differentiate this perception”, “there is this perception”. *) “Term” – is a word that I use to identify a certain set of perceptions. *) “Remembering [EP]” – is a happy wish to experience EPs (hwEPs) that are revealed not as a onetime splash but are stable for some period. Correspondingly we can talk about more or less consolidated remembering and recording it in a percentage rate regarding time. (Please do not confuse hwEP with the thought “I want to experience EPs”! It takes a lot of training to achieve the art of differentiating). As long as remembering is a consolidated hw, it is not surprising that it leads to a significant increase of hwEPs and EPs intensity. It is possible to train yourself to accompany ANY activity, including intensive intellectual work, with the “remembering”, because remembering is not rational thinking. *) “Practice of Direct Path” (“PDP”) – is a consecutive replacement of unwelcome perceptions with those you wish to experience. For this you have to have a happy wish of such a replacement and cultivate it firmly and persistently until a newly created pattern overpowers the previous one which has been once created mechanically. I call this path “direct” because it requires one and only significant condition, and this is a happy wish to change the perceptions you have revealed on the spot. *) “Effort” – is a concentrated and intensive happy wish [of substitution of an unwelcome perception with the one you want]. “Concentrated” – means chaotic diversions are weak. (For example, “making an effort of NEs eradication does not mean to strain your muscles, clench your teeth or breathe some specific way, it means to badly wish to stop experiencing NEs, to have a strong desire of EPs and feel anticipation of the result achievement). *) “[Welcome] result” – is revealing the welcome perceptions on the completion of the efforts to achieve these perceptions. (Thus snouts agree to discuss the results only in the case of happy wishes. It is sensible for them because when we ask each other or ourselves about the results, we always mean only happy wishes, not mechanical wishes). *) “Failure” – there is no result and this fact is recorded. *) “Experience” – is a complex of results and failures. *) “Outcome” – revealing welcome perceptions that follow wishes (including mechanical) of these perceptions. (Thus it makes the “result” and individual part of the “outcome”). *) “Consequences” – any revealed perceptions following the realization of the happy or mechanical wishes. (Thus the result and the outcome become individual parts of consequences). *) “Closely interconnected complex [of perceptions]” – is a group of perceptions that very often, nearly always, are revealed simultaneously or follow each other immediately (also often in a certain succession). (For example “my girl-friend” – is a closely interconnected complex as nearly always I perceive simultaneously or one after another perceptions that I call “her face”, “her body”, “her voice”, “meaning of her words” and so on, and very often I perceive what I call “her jacket”, “her caresses” and so on). *) “Segmented complex [of perceptions]” – is a group of perceptions that rarely reveal simultaneously or together or in a succession and it makes it not possible to discover any patterns of their emerging even if you analyze and observe them. An example of designating such complexes: “concourse of circumstances”, “chaotic stack of events”, “chaos”, “incomprehensible”. It’s worth to mention that enlightened differentiating conscience and EP-Clarity remain outside the frames of this definition. *) “Accompanying [perception or complex of perceptions] – is an element of closely interconnected complex of perceptions. The term is used to simplify speech structure. (In everyday language the word “accompany” is used to define both closely interconnected (revolution is accompanied with bloodshed) and segmented complexes (earthquake was accompanied with rain). I use this word in PDP only for closely interconnected complexes. For EPs I use the term “resonating”. *) “Pattern” – perceptions that are revealed during (or immediately upon the completion of) the definite course of other perceptions, and altogether they create a closely interconnected complex. – creating a pattern of eradicating irritation (at the moment of being irritated, of course) means to create a closely interconnected complex “irritation – making the effort of eradicating the irritation”. (In everyday language the word “pattern” also identifies some often revealed perception, like “he has a pattern of being irritated” which means he is often irritated. Irritation is a part of a closely-interconnected complex of “this man”). *) “Cultivation of EP” – is the realization of efforts to increase the frequency, intensity and other qualities of a given EP. *) “Person” – is a closely-interconnected complex of perceptions including the 5 skandhas”. *) “Accord” – is a closely-interconnected complex of EPs. *) “Consistent goal” – is an intensive and stable happy wish that creates an accord with anticipation, persistence and seriousness (often other perceptions reveal). Other happy wishes decrease if they do not resonate with the consistent goal. *) “Process” – is a group of subsequent perceptions (“steps”) that follow on and this group is differentiated as a closely-interconnected complex. *) “Step” – is an element of the process. *) “Subsequence [of perceptions] – group of perceptions following each other. *) “Realization [of a wish] (as a subsequence) – is a subsequence of perceptions that are accompanied with a wish of achieving an outcome if there is an assumption regarding those perceptions they can be completed with an outcome. *) “Action” – is an ingredient part of a wish realization. *) “Generating EP” – is the realization of an effort to achieve EP. *) “Process of NEs eradication”: consists of the following steps as a minimum: 1) A very brief recording in the mind “there is a NE” 2) Happy wish to stop it 3) Act of NE eradication (concentrated strong splash of the happy wish) 4) Happy wish to experience EP 5) An effort to generate EP (i.e. concentrated splash of happy wish of EP right now, “jumping” into the EP, “remembering” yourself in the EP). 6) EPs revealing. The process of eradication can be considered finished only upon the completion of step 6. (“The process of eradication takes place when the experience of NEs elimination is small or when the happy wish of NEs eradication overpowers the wish of NEs experiencing but only a little and not with very high intensity. In this case the replacement of the NE with EP requires time and you can distinctly identify all the steps listed above. But as you acquire better experience, these steps require less time and in a certain period you will be able to talk about the “act of eradication” and not the” process Other steps can be added to the abovementioned, like a wish to intensify hwEP, or thoughts-“enlightened factors”, there may emerge cyclones of a weird form). *) “An act of NE eradication” or simply “NE eradication” – is an effort resulting in: a) not even slightest trace of NE remains, б) there emerges maybe a weak, but distinct EP. *) “Technology” – is a recording [in the order of succession] of the steps in the process of the wish realization. *) “Thirst for discoveries” is an accord consisting of: 1) hw for discoveries [in the practice] (i.e. revealing new EPs, clarities, new technologies and others). There is another resonating name for it – happy wish for study, 2) sense of mystery, 3) seriousness. *) “Having a rest” – is a break in a [physical] activity which has a consequence in the form of tiredness. (Neither NES (apathy, nothing-is-happening and so on), nor PE(satisfaction, joy of possession, malevolence, etc.) are the rest. Every time, when a person wants to have a rest with the help of EPs, instead of the desired relief from the mixture of 4Ns and tiredness, there only happens a replacement of 4Ns with PEs followed by the unavoidable intensifying of 4Ns. The only way to have a rest is to stop the physical activity. But if a person understands having a rest is a freedom from 4Ns, then the only way is their eradication and generating EPs.) *) “Tiredness” – is a complex of [physical] senses that are the consequence of a long and intensive physical activity. It is accompanied with a wish to make a break in this activity. I emphasize that NEs, NB and NES, like inertia, apathy, laziness, dullness and so on, are not the tiredness. Tiredness is fully compatible with EPs, and further more – if this physical activity is motivated with a happy wish, then tiredness is a pleasant feeling. *) “Position” – is a group of several perceptions that is developed as a result of realization of a recorded wish. *) “State” – is a group of perceptions that has developed apart from the recorded wishes. *) “[Applied at present] scale of intensity” – a 10-point intensity scale is applied in PDP. 1 corresponds to a minimal intensity of a given perception, 10 – to the maximum. In the process of practice the intensity of the perceptions goes up and down, this is why only the last period (a month or a few months) is taken into consideration. *) “Consolidation of the scale” – is re-estimating of the intensity of distressed perceptions in relation to the stable decrease of their average intensity. The reading that has earlier been 3 – 4, now becomes 10. The reading that has earlier been “more than 4”, becomes over-the-top, and that has been “very weak”, becomes 1 to 5. *) “Essential” – of the intensity over 5. *) “Significant” – of the intensity from 3 to 5. *) “Indifferently” – there are no significant wishes regarding the issue. *) “Trouble”, “difficulty” – is such a position or state that requires essential effort to achieve a result. *) “Simple” – is free of troubles and difficulties. *) “Active expectation” – is such a position that consists of the following happy wishes: 1) consistent goal [directed to achieve a certain result]. 2) hw to eradicate mws, directed to achieve this result. 3) hw not to realize weak and unstable hws that are directed to achieve this result. 4) hw to reveal intensive and stable hws resonating the consistent goal and directed to achieve the intermediate results. The position of an active expectation is the consequence of cultivating the hws and accompanying EPs. (As a consequence there emerges an “effect of a dam” when the intensity and stability of the hw is increasing and it intensifies the persistence, anticipation, seriousness, revealing other EPs). (In this process hws of intermediate steps may not reveal at all! But it doesn’t mean failure, because the “consistent goal” intensifies in the “active expectation” and gets purified from the mechanical ingredients thus increasing chances to achieve the result missing any intermediate results. *) “Forced [action]” – is the realization of a mechanical wish carried out regardless of an accompanying significant NEs. *) “Object-orientated activity” of a person – is a differentiation of the closely-interconnected complexes, search for the laws of their revealing and applying them to achieve the desirable perceptions. *) “Object”, “being”, “process” – is a designation of closely-interconnected complexes of perceptions. *) “Destruction”, “eradication”, “elimination” of an object, a being, or the process – is a group of perceptions after which there disappears simultaneous (or subsequent) revealing of perceptions that compile the closely-interconnected complex (especially if it is irreversible). *) “Elements (or “ingredients”), “special behavioral features” ( or “special character or personality features”) and “steps” – are closely-interconnected complexes in an object, a being or in a process correspondingly. (I emphasize, that if these terms are used with the suggested meaning, then it is clear that the “object” is not identical to the “structure”, a “being” – to the “behavior” and the “process” – to the “subsequence of steps” even in the situation when the selected closely-interrelated complexes cover the group of differentiated perceptions in the initial closely-connected complex. It is possible to present it in another way: to “designate” is not identical to “know the completeness of the whole structure and characteristics”. It is also easy to prove experimentally that if at the moment there is a certain complex of perceptions and along with it the eradication of distresses and cultivation of EPs take place, the following changes happen: 1) new recordings of differentiations emerge, besides, there is an awareness (i.e. a thought resonating EP) that this differentiation did not exist earlier. It is an example of an increasing differentiating capability that is a result of practicing, as well as an example of a person’s “development”, i.e. revealing new and unknown earlier perceptions. (Or, if we speak regarding an object, we can discover new perceptions as a result of: a) a new technique has been applied to affect it – an example of a usual scientific investigation, whether it is experimental physics or experimental psychology, b) experimental base capability is increased (resolving characteristics of the equipment and so on), efficiency of the techniques for personality investigating is improved and so on). 2) new recordings of differentiations emerge, besides, there is an awareness that this differentiation took place earlier. This is an example of increasing sincerity resulting from the practice. 3) In the initial complex there emerge new ways to differentiate closely-interconnected complexes, and it can be the source of creating new hypothesis, further investigations and discoveries of new perceptions. Thus, when I give a name to a closely-interconnected complex, I cannot suppose that I have recorded all differentiated perceptions and that in future there will not appear new differentiations to be included into the structure of the initial closely-interconnected complex due to the fact that they match characteristics of the complex definition. It is easy to apply the above-written and this is why I do not make any examples as any person can do it. What happens with the practitioners is an example of the expanding and the better explicitness of the closely-interconnected complex under the name of “I”, “this spot” and “set of perceptions on the spot”). *) “Structure”, “character” (“personality”) and “subsequence” – is a complex of elements, specific features of behavior and steps correspondingly. *) “Description [of a complex of perceptions]: a) “structural-behavioral description” – a list of closely-interconnected complexes that are possible for differentiating in this group of perceptions (elements, special behavioral features of a given complex of perceptions and of its elements, steps), and/or b) “resonating description” – a list of perceptions that resonate this complex. More often verbal or image descriptions are used (but only due to the pattern to differentiate closely-interconnected complexes among these groups of perceptions). (An absence of a structural-behavioral description is an extremely significant reason to suppose that a given phrase is not a description, but a “poetizing”(see below), because: 1) if a person describes a complex of perceptions he has selected, he is always capable of giving an explicate structural-behavioral picture on the basis of the very first experiences, which means he can give a lot of details of the perceptions revealing). 2) He is not just “capable of giving the description”, he sure will have this wish if these are enlightened perceptions and they contain enlightened elements and steps). *) “OO-resonance” – is a designation of a phenomenon that consists of causing strong resonating between an EP and a happy wish to describe it. *) “Term definition” – is a description of a closely-interconnected complex that is designated by this term. *) “Explication of a term definition” – is a more explicit description of a closely-interconnected complex designated by this term, i.e.: a) explication of a list of closely-interconnected complexes b) selection of perceptions that cause a better resonance with a given perception (complex of perceptions). *) “Relatively explicit definition of a term” – at a given moment there is no happy wish to make it precise, but using it brings rational clarity (and possibly resonates EP-Clarity). *) “Word-parasite” – is a word that is not a term, i.e. its meaning is not defined. Using word-parasites in speech makes the speech incoherent, meaningless, lacking rational clarity and resonance with EP-Clarity. (Everyday language does not practically have such words, because people, if they want, have the same or very similar definitions for such words like “chair”, “table”, “mop”, “bring”, their meaning is explicit enough by the context. It is the same for physicists when they communicating about physics, for engineers communicating about a device they are creating, for mechanics communicating about an engine they are repairing and so on. In their professional and everyday life people want to receive a result and they have to achieve understanding with a sufficient preciseness, otherwise there will be no accomplishments and it will be known immediately. But as for the psychological description of people, it has a huge number of the word-parasites, often up to 100%. The reason for that is people do not want to receive results in the form of achieving desirable states and they do not wish to check if the result was achieved). *) “V-parasites” (“viral parasites”) – when people use these words, they are sure without any grounds for that, that they know the meaning. Examples: “must”, “help”, “good”, “evil”, “justice”, “right” and so on. People are not even aware that these words are parasites (and most frequently they do not want to be aware as they wish to support dullness and do not want to experience clarity). *) “S-parasites” (“standard parasites”) – word-parasites that have no meaning and people are aware of it. Examples: obtrusive additives like “well”, “as if”, “that is”, “whatsit”, “kind of”, “howsit”, “actually”, “some”, “principally”, “simply”, “somehow”, “as a whole”. *) “Sci-parasites” (“[pseudo]-scientific jargons”) – are a kind of viral parasites. People, when they use them, think that these words add significance and importance to what they are saying. Sci-parasites intensify the FSI and self-admiration of the speaker, they are used to ingrain FOI in the conversational partner, to suppress his wish to object, to think independently and make him trust the speaker blindly. Sometimes the word-parasites are used for mutual FSI and diving into the feeling of self-satisfaction and dullness. Examples: “as a matter of fact”, “in general”, “I would like to tell that…”, “yes, but…”, “something like that”, “let us make an assumption that…”, “according to certain investigations…”, “ even in … century such and such philosopher said that…”, “it is well-known that…”, “according to my opinion…”, “for the sake of objectivity it is good to say that…”, “I will tell you that…”, “but let me tell you that…” and so on. Millions of people find themselves intellectually developed and important, and the group of such phrases is enormous. *) “Com-parasites” (“communicational parasites”) – phonetic and motional obtrusive additives to the speech: 1) slight duplication of the initial consonant in the first word of the phrase: “ththis is what I will tell you…” 2) eyelids close the eyes more than usual when a person starts his phrase 3) wider than usual opening eyes (ogling) 4) last vowel between the parts of a phrase is dragged longer “I think thaaaat…” 5) different “eee…”, “hmmm…” 6) an endless list of different obtrusive movements while speaking – face distorting, scratching, stretching and many others. *) “Poetizing” – is a kind of viral parasites that are used as triggers for PEs and NEs. *) “Self-cheating with quotation marks” – very frequent form of self-cheating, when the word-parasites are given in quotes but used the same way as earlier. Herewith the person thinks: “I used the quotation marks, it means I understand that it means nothing”. Why use it then? Why don’t you write “he fbschschzg me” instead of “he helped me”? He does not ask himself this question and suppresses his rational clarity that he continues to use the word-parasite.. *) “Manifestations (of an individual”) – is a complex of a person’s activities. (Not to make these definitions too complicated, this will mean manifestations of another person in relation to others, though it is possible to imply yourself, when you think of yourself, i.e. when there is a complex of perceptions designated as “this happened to me”). *) “Behavior [of a person] – is a complex of an individual’s activities, differentiated as a closely-interconnected complex. *) “External factors” (or “conditions” or “circumstances”) – is a complex of perceptions that are not included into the closely-interconnected complexes under my investigation. For example, if I want to interpret a girl’s behavior who has cast a sullen glance at me, it is necessary to take into consideration the influence of such outside factors as the presence of a jealous husband or a child pulling on her hand, etc. As a result the initial interpretation “she does not like me” can be replaced by a diametrically reverse: “she is thinking how stupid she is that instead of having fun with me, such a cute girl as I am, she has to play the role of a decent married woman”. *) “Grounds [for interpretations and assumptions]” – manifestations that you have already observed (in yourself and others) and discovered that they are more or less often (depending on the external factors) accompanied with those perceptions that you already supposedly have and they in their turn are also accompanied with the ones you are expecting. *) “Assumption” – is a ratiocination or a conclusion about high probability of something [on the basis of a number of observations or certain laws]. *) “Interpretation [of another person’s manifestations]’ – is a personal case of assumptions as per what perceptions [in another person] accompany certain [his] manifestations. If you give a message about the grounds to make an assumption of another person’s perceptions, then it is necessary: a) to point out the exact manifestations b) to list the possible interpretations in accordance with the experience you have relating to these perceptions and accompanying perceptions in the conditions close to those under the observation. (When we speak about “perceptions of another person” it is necessary to keep clarity that the understanding of “another person” is nothing else but a designation of MY perceptions. All perceptions are only “my” perceptions, i.e. what is recorded and differentiated on this spot and “another person”, “manifestations of another person” – it is a designation of “my” perceptions, which are closely-interconnected complexes. It would be wrong to build new fashionable concepts of “reality”, “illusions” and “solitude” on the basis of what has just been said, because these words are parasites that have no definite meaning and are used as elements of [false and groundless] concepts). *) “Adequate” – that corresponds to the assumptions and observations. *) “Analysis of the failure” – is a recording of completed efforts, of the change of perceptions in the process of efforts and the consequences. It is a quest of principles, making presumptions about the reasons of failure, conducting investigations. Analysis of failure is the way to achieve clarity, to make the efforts more effective and to increase the possibility of accomplishing the results. *) “Necessary [for accomplishing the result] – according to a presumption a required condition to achieve the result. *) “Lie” – is a realization of a mechanical wish to misrepresent the information about your perceptions (regardless of the technique – shifting accents, bringing vagueness, substitution and others). *) “Disinformation” – is a realization of a happy wish to misrepresent the information about your perceptions (regardless of the technique – shifting accents, bringing vagueness, substitution and others). Typical goals of disinformation: 1) creating a training situation for another practitioner when there are reasons to make an assumption the practitioner has a happy wish of such situations, 2) creating of a training situation for yourself, 3) protection from the aggression of other people. (Typical distress: accepting your lie as disinformation. The solution is a thorough investigation of the perceptions, generating the wish to intensify sincerity, occupying the position “I am not sincere at the moment”, asking for assistance from another practitioner for an investigation). *) “Thorns” – are such manifestations that make reasons to assume that this person has perceptions which do not match your perception of him. *) “Berries” – are such manifestations that make reasons to assume that this person has perceptions matching your perceptions of him. *) “Displacement” – is a realization of mechanical wishes: a) to ignore the person’s “thorns” b) to suppress any recollections about manifestations of a person if there is an assumption or even certainty that “thorns” will be discovered. c) to suppress the rational activity for analysis of a person’s manifestations if there is an assumption or certainty that this analysis will discover “thorns”. d) to suppress thoughts bringing unwelcome variants, no matter how obvious they are, when you interpret a person’s behavior. *) “Imagining” – is a realization of mechanical wishes: a) to create a false confidence that you differentiate “berries” in a person. b) to create a false confidence that there are recollections of seeing “berries” in a person.. c) to initiate rational activity that upset logical connections (even very obvious) if it will result with a “conclusion” that the person has “berries”. d) to support only those thoughts that bring welcome variants when interpreting a person’s behavior. *) “Investigation” – is a complex of activities identified below, directed to achieve a rational clarity related to the “object of investigation” – a closely-interconnected complex. To be named “investigation” this complex of activities has to include the following: a) definition of the object of investigation b) definition of the “technique of investigation” which has a list of actions that according to the assumptions and guesses, can bring the changes of the object and their analysis will enable to achieve rational clarity as per the object of investigation. c) recording the “intermediate results of investigation”: *) what actions have been completed, *) changes in the object of investigation, r) recording the “results of investigation” – a list of achieved clarities. *) One more technique of “investigation” definition – is identifying the issue I am interested in and the search for the answers with the help of observations and experiments. *) “Arguments” are the phrases, which: 1) are constructed clear and have no contradictions, 2) describe observations and the results of analysis related to the issue of the discussion, 3) have a definite position – agreement, disagreement, partial agreement, addition, new point of view, correction and so on. *) “Finalizing [mechanical wishes]”: 1) multiple realization of mechanical wishes (sometimes up to a satiation or a very strong satiation), 2) investigation of the realization process, 3) recording the consequences 4) search for the closely-interconnected complexes in the consequences and their investigation. *) “Selection of wishes”: a) recording of a wish б) differentiation of the happy and mechanical wishes B) making an effort for eradication of the mechanical wish and intensifying the happy wish. *) “Half-disintegration [of the mechanical wishes]” – decreasing (in average) of the intensity of a mechanical wish (as a result of a joint influence of the practice of finalizing and selection, eradication of distresses and generating EPs) to a degree when the happy wish to eradicate the mechanical wish becomes definite, stable and overpowers the pattern of experiencing this mechanical wish in a significant number of cases. *) “Worthwhile” – there are reasons to expect that using it will increase probabilities to achieve the result. *) “Optimum” – there are reasons to assume that using it or its influence will bring the utmost desirable quality of the result, e.g. in the fastest and the most complete way. “optimum” – is the most worthwhile. *) “Resulting”, “effective” – using it brings result. *) “Mistake” – a wrong conclusion that resulted from a lack of appropriate training in the argumentation, search for proper reasoning and of reasons for analysis, it is not a consequence of distresses like NEs, mechanical wishes and concepts. *) “Dullness” – is an absence (due to distresses) of a happy wish to differentiate perceptions and as a consequence, loss of rational clarity and happy wishes. *) “Super-effort” – is an effort of exceptional intensity (9-10 of your current intensity scale, or over-the-top), when you are doing something against your certainty that you cannot do it. *) “Negative dominant” – is such a NE or NB that a person got used to it so much that he is not even aware of continuously experiencing them. If he has a wish to discover them, he cannot differentiate between them without continuous investigations and efforts to eradicate distresses. (This quality of the negative dominants is not an obstruction for practice, there are always lots of distresses and the process of their eradication will develop and strengthen the skills of differentiating. This will bring a possibility to differentiate and delete the negative dominant). *) “Perfect eradication of a NE” – is an eradication that requires half a second or even less. *) “Displacement of a NE” – is a substitution of one NE with another NE or a PE. For example, shame is replaced with a feeling of aggression or sarcasm. It does not bring the freedom from distresses. *) “[External] manifestations of NEs” or signs of NEs” – are behavioural elements that give reasons (both for yourself and others) to assume that you have a NE (facial expression, tone of your voice, gestures, what you say and so on). *) “Knocking down the NE” – is a brief (less than 2 – 3 seconds long) decrease of the NE intensity as a result of the effort to eradicate it. *) “Suppression of NEs” – is an outcome of the following group of the wishes: 1) there is a wish to experience NEs and it is stronger than the wish to eradicate NEs (or there is no such wish) 2) there is a wish to hide NEs signs 3) sincerity is very weak (or none at all) 4) sometimes there is knocking down of NEs (if there is a weak wish of eradication of the NE) Suppression of the NEs increases the intensity of the NB, NES and the frequency of NA. *) “Suppression of a wish” – is a realization of the mechanical wish to decrease its intensity or refuse from it completely. *) “Keeping to oneself” – is a suppression of a wish (both happy and mechanical) to speak about your position (your attitude), to give a message about your perceptions. *) “Perfect action” – is a stage of a process of the realization of a happy wish that consists only of perfect steps. *) “Escape into dullness” – instead of eradicating NE you force out your thoughts that you experience NEs, you suppress them and avoid recording them, and try to substitute with PEs. *) “Decrease [in practice]” – is a state, when the wish of distresses is stronger than the wish of EPs. *) “Stuck” – there is a thought “there is a NE now” and a weak wish to stop experiencing it, but its intensity is not strong enough to overpower the NE pattern and the intensity of the mechanical wish to continue experiencing it. *) “Big red button” (BRB”) – when a person is stuck in NEs, he dreams of an imaginary action that will help him to get rid of the NE easily and without any effort and it will lead him to experiencing EPs. For example, it is sitting in a posture, reading a mantra, buying an indulgence and so on. But because these actions are not the efforts of eradication, the result cannot be achieved. *) “Crisis “nothing-is-happening” (“crisis nih”), – is a state when you do not record any strong NEs, but there are no EPs either. There are no happy wishes, no strong mechanical wishes. You do not know what you want to do. There is no anticipation, nothing is interesting. (To get out of this crisis nih it is necessary to start differentiating and eradicating even the “tiniest” NEs and generate EPs with the help of formal practices). *) “Conservative practices” – are the actions of changing perceptions. When you exercise in this practice, you strengthen the pattern of substituting perceptions and the wish to substitute them. For example, eradication of the smoking pattern, or a change of another pattern of your everyday life can be quite a hard task, but still it is much easier than training to get the skill of NE eradication. It is because, firstly, the power of the NE pattern is huge, secondly the power of the mechanical wish to experience NEs is just as learge, and, thirdly, the addiction to NEs is too strong. *) “Formal Practice” – are the actions that: 1) multiple and consistent, by series 2) are perfect 3) are accompanied with remembering EPs 4) have a goal (either direct or indirect) to generate and intensify EPs 5) resonate EPs (preferably) 6) are recorded (preferably in writing) *) “Achieving remembering” – is a complex of formal practices that assist you to acquire more frequent, consistent and intense memory. These are “pronouncing your wish aloud” (both in the process of the activity and outside) and recording your consistency of remembering it every 5 minutes. *) “To do “lip synch” practice” – is to imitate this or that practice (e.g. express a wish aloud) by not being guided with a happy wish, but by a mechanical wish (e.g. a wish of having an EP, to suppress dullness, to produce an impression and so on. Such a practice is motivated by “plans” and a concept “I have to practice” and so on). *) “To wear yourself down [in practicing]” – is to imitate this or that practice so often that the happy wish to do practicing gets weak and cannot overpower the mechanical wish and inertia of apathy. It leads to ceasing the practice. *) “Using [a person]” – is realizing your wishes regarding another person or with this person’s participation. It is against this person’s wish but he does not openly speak about it, and you abuse his good nature. Besides 1) you do not show any interest why this person is not refusing 2) you do not tell him that you realize your wish using his good nature and you do not want to find out the reason why he is not refusing. *) “Stalking” – is a practice of perfect eradication of NEs and generating EPs in the situations when your feeling of self-importance (FSI) is the most hurt. *) “Social experiment” – the actions that cause negative reactions of people around with the purpose to train the perfect eradication of NEs, first of all fear of NA, aggression and contempt from other people. It is different from stalking, as stalking is a mass hit on your FSI, but a social experiment is an impact that is considerably restricted by time and extent, not the attack on FSI, but an operation of reconnaissance. *) “Ascetism” – is the practice of perfect eradication of NEs (first of all SP) and generating EPs in situations, when there are intensive unpleasant (or painful) [physical] senses ( while practicing it is necessary to watch that no serious damage is caused to the physical body, i.e. no destruction is caused to the closely-interconnected complex of senses which we call “my body”. There is no need as there is a lot of possibilities to experience unpleasant feelings provoking SP in totally safe situations). *) “Snouts opinion [about some person]” – there is a possibility to speak about the “snouts opinion” and the “snouts attitude” to somebody as not a compulsory point of view according to the party policy, but as a statistically reliable and true phenomenon. Snouts are exceptionally free-thinking and feeling creatures (in comparison with ordinary people that do not eradicate distresses), because they cultivate freedom from distresses, independent thinking, happy wishes and EPs. “Conformity to the party policy” is beyond the snouts imagination, this is a distress incompatible with the practice and EPs. In 90 to 100% of cases the snouts opinions regarding a beginner or a potential tail coincide and it may seem to be surprising or suspicious. If a beginner is interesting to some snout, then 90 to 100% of snouts reveal interest as well in 90 to 100% of cases. If a snout thinks that a beginner is a potential snout, then in 90% of cases 90 to 100% of snouts think the same, and not only “think”, but have a happy wish to assist the beginner’s practice. But this is not surprising, because snouts acquire a high degree of intellectual clarity, EP-Clarity and the freedom from imagining as a result of practicing. Gradually the ability to differentiate perceptions of another person is developing in the process of accumulating their own experience in the practice and observation of the beginners, tails and snouts. *) “Beginner [in PDP] – is the one who is sending reports in practicing for more than three months (regardless of snouts comments). (As a rule the first reports of the beginners demonstrate a monstrous insincerity, falseness, impotence, intolerance, politeness, instructiveness and so on, which is very usual. This is why, when snouts reveal all these distresses, their comments cause a storm of the beginners NEs, both tearing and compressing NEs. If the beginner overpowers them and continues to achieve the sincerity, the freedom from distresses, he has a chance to become at least a lifelong beginner. Though sometimes it happens that the beginner does not demonstrate any strong NEs, continues to send reports for years (!), but snouts do not have any interest in him, there is no happy wish to comment or influence, because the reports “lack vitality”, they are formal and do not reflect any aspiration of a person to change. Sometimes snouts comments fall like a brick into a jar of jelly, jelly just covers the brick causing no waves). *) “Lifelong beginner [in PDP] – is the one who: a) is sending his reports of practicing and/or is taking part in the forum for longer than 3 months b) according to the snouts opinion has a very strong wish of satisfaction and very weak sincerity (1 – 2) (his own opinion is that he is sincere enough, though he can say different in order to produce impression on the practitioners and on himself with his “sincerity”). There is a very strong wish of FSI and FOI, often rivalry, protective position is possible. They do not want to refuse from their concepts (regardless of saying the opposite) and it is revealed in regular imagining (very often of the monstrous extent), maniac attraction to using concepts in their speech and rational thinking. As a part of the protective position, i.e. when answering questions and comments, frequently aggression to snouts, of the value 2 to 5, is revealed (and very seldom he notices that himself). Rating of the time spent with good attitude to the snouts is less than 1 in relation to the time spent as alienated to the snouts. c) persistently passes the message that he wants to practice and for many months or years is writing reports and exercises these or those techniques. yпopHo d) though very slowly, but changes take place. It resembles more a decoration of the prison’s walls than an attempt to break them. Stable and significant changes can be recorded once a half of a year or a year. He does not feel desperate that there are no changes. e) any given moment only about 10 to 20% of the snouts have a happy wish to assist the practice of the lifelong beginners – to comment, to ask questions, to offer experiments, explain and so on. But even this is more than enough, because their changes are too slow to accommodate a stronger effect. f) EPs are experienced very rarely (just a few brief flashes a week), he cannot find resonating descriptions and his descriptions do not resonate the snouts EPs. Declines can last for weeks, sometimes months. *) “Tail” – is the one who: a) is sending reports on practice and/or is taking part in the forum of the beginners, and/or personally communicates with the snouts for more than three months. b) according to the snouts opinion his sincerity has a value of 3 to 5 with splashes up to 8 sometimes (he himself finds his sincerity 3 to 5), the periods of determination and persistency (value 3 to 6) (a few days, a week) are changed with decline periods (for a few days, or one – two weeks). The wish of satisfaction is on average 5, and it is in an equal proportion with an aspiration and determination to generate EPs and eradicate distresses. FSI and FOI are strong, but in 20 to 50% they are sincere in their fight with these NEs. They also work with their concepts and imagining, but not actively. Sometimes they feel alienated from snouts (as a part of protective position, i.e. in response to the snouts comments and questions), but it is regarded as a very high distress and there is a strong wish to eliminate this alienation. The time rate of alienation from the snouts in relation to the time of feeling good to snouts is less than 0.2 c) persistently passes the message that he wants to practice and reports for hours and years of practicing. d) though very slowly, but changes take place. It more resembles the decoration of the prison walls than the attempt to break from them. Stable significant changes can be recorded for a tail once in 1-2-3 months. Sometimes a tail feels desperate that the changes are nearly nil and he has splashes of determination and persistence, then he makes attacks in the form of super efforts and it accelerates changes and partially destroys the prison walls. e) any given moment only about 20 to 50% of snouts have a happy wish to assist the practice of the tails – to comment, ask questions, offer experiments, explain and so on. This is more than enough for them as their changes are too slow to accommodate a higher effect, and besides, they have a charge of their own happy wish to practice. e) their EPs are not frequent (a few brief or average splashes a day), they can make resonating descriptions and these descriptions often resonate snouts EPs. f) sometimes they have a hw to perform formal practices, especially the practices that generate EPs. *) “Snout” – is the one who: a) is a tail for no less than half a year b) has sincerity 5 with splashes up to 8, periods of determination and persistency (3 to 6) (for a few days to 1-2 weeks) change with declines (for a few days). Once a decline happens, a snout is not waiting until it finishes, but actively investigates it, is searching for techniques to overpower it and applies those techniques. The wish of satisfaction is on average around 2 to 5, essentially weaker than the wish to generate EPs and eradicate distresses. FSI and FOI are average and 50% of time snouts deal with them. The work with concepts and imagining is active. The alienation towards other snouts and concerns about their opinion happens rarely, it is a high distress for a snout and there is a strong desire to eradicate this alienation. Affection towards other snouts is sometimes manifested in the form of devotion, up to ecstatic. There are no taboos for snouts, no forbidden topics, a snout is always ready to consider and investigate, not being stuck in FSI or FOI or other NEs. c) for many months and years makes reports, performs these or those practices. A snout is confident that regardless of any declines she will never stop to aspire for freedom from distresses and achieving EPs (and this is what it is at a given moment). d) though not quickly, but changes take place. 50% of attempts resemble the decoration of the prison walls, but the other 50% is directed to the destruction of the walls. Stable, essential changes can be recorded in a snout once a week, or in 2 weeks or a month. Quite often a snout will feel desperate at the changes being so slow, and then there are splashes of determination and persistency (up to ecstatic) and she makes the attacks and super efforts in the practice. e) at any given moment usually 80% of the snouts have a happy wish to assist the practice of another snout – to comment, to ask questions, to offer experiments, to explain, to tell and so on. The amount of such an impact is significantly weaker than the impact on the beginners and tails, as the snout already knows a lot about the practice and herself, as well as about the practices of other snouts, tails and beginners, she has good experience and it grows quite rapidly, so the rare influence of other snouts is more than enough, and her own happy wish to practice is regular and strong enough. f) often experiences EPs, consistently and intensively (there may be multiple brief and average splashes during the day, periods of continuous EPs a few minutes long, or EB lasting for hours, also the experience of ecstatic EPs appear). A snout can easily create descriptions resonating EPs, and these descriptions will resonate with the EPs of other snouts. A snout often has a happy wish to assist the practice of other snouts, tails and beginners. (“Experience affection to somebody” – means somebody’s perceptions are an enlightened factor for a feeling of affection in you, this is why it is not surprising that a snout feels affection more often and intensively to other snouts, drakonchiks and tails, than to the lifelong beginners. But the happy wish to assist is an independent perception and can reveal intensively even to snouts with weak resonation and with an EP at a given moment g) very often has a happy wish to perform formal practices, especially the practice of EPs generating and receives good results. Has a creative attitude towards practicing, easily modifies techniques in relation to the happy wishes. Strictly aimed to get a result and has a high degree of self-criticism. If suddenly a snout is isolated from other snouts, she is capable to keep the intensity of the practice at the same level. *) “Drakonchik (little wonderful dragon)” differs from the snouts in the following: a) starts experiencing EPs easily, nearly from the first day of practicing, including ecstatic EPs and EPs of “unbearable intensity”. b) easily and frequently feels devotion, openness, wish to assist other practitioners, up to an ecstatic form. c) has an instant recognition of other 100% drakonchiks, i.e. has an overall openness, affection, dedication and feeling of “absence of borders” between the drakonchiks, as if you and I – are the same, revealed in different personalities. In return, 100% of drakonchiks will recognize another drakonchik immediately. Recognition of the practice happens instantly as well, just from the first phrases of the book, as if it is something he was searching for all his life, as if this is the spark that starts a bonfire of EPs. d) when drakonchik learns something new about the practice and achieves clarity, he is doing it as if he always knew it, but forgot and now remembers (though it does not release him of the necessity to practice persistently and firmly to consolidate the achieved clarity). e) is capable of experiencing ecstatic determination, persistence and anticipation, of performing the formal practices through hours and days, that makes the advancement extremely fast f) never feels alienated towards other drakonchiks regardless of how merciless and harsh their impact is on him. Very rarely he can feel alienated from snouts (in a form of a distressed reaction to their inert efforts and low sincerity, according to his opinion, and so on). Finds that all the forms of alienation, negative attitude are the worst distresses and does the best to eradicate them and to feel devotion. g) considers the fight with distresses is an escape from the prison, is not ceremonial with them, does not have any “pet peeves”, pounces like a tiger on any distresses, doing that sometimes upon thinking, deliberations that enable him to achieve complete clarity as per those distresses. h) essential and irreversible changes can happen rapidly, sometimes with an incredible, fantastic speed, just for a few minutes. *) “Complete idiocy” – are actions taken without analysis of possible consequences. *) “Protective position” – is a complex of actions [of a certain person] to prevent achieving clarity of [his] perceptions. *) “Sentimentality” – are the PEs that appear as a result of a rapid change of long intensive NEs with intensive PEs. (For people that do not practice and do not know how to eradicate NEs (and most often do not want to know and to learn) in a situation triggering his NEs, then the only way of bringing sentimentality is the rapid change of that situation with the one where he usually experiences intensive PEs). *) “Alienation” – is being stuck in NA. *) “Low spirits” – is being stuck in weak but pressing NEs. *) “Skill” – is a complex of acquired patterns of actions that in most cases brings an outcome. *) “Friendliness” – is a wish to experience PEs together [with somebody]. *) “I can” – there are reasons to consider that some actions will be completed with an outcome”. *) “Passion” – is a wish of PEs from competing and winning. *) “Leisure interest” or a “wish to compete” – is a happy wish of having a game. (You can check what you are experiencing – a passion or a leisure interest by differentiating sign of happy wishes from mechanical wishes, e.g. imagine that you are losing (or when you are losing) and a NE does not appear or imagine that you are winning (or when you are winning and a PE does not emerge). *) “Justifying” – is a tale of your perceptions to reduce your feeling of guilt. *) “Piety [to somebody]” – is FSI + a wish of positive imagining + a wish to suppress the analysis of this person’s behavior. *) “Recognition (of an idea)” – is an instant achieving EP-clarity without any previous activity with this aim. Resonates the confidence that this idea is already known. *) “Recognition (of a person)” – is revealing of a closeness [resonating manifestations of this person] without a preliminary investigation [of this person]. Resonates confidence of being close with this person for a long period already. *) “Change” – is a creation of a new pattern as a result of efforts. *) “Obstacle” – is a complex of perceptions which prevent the realization of a happy wish when these perceptions are revealed. *) “Observation” – is recording perceptions, this being caused by a happy wish to achieve clarity [regarding the complex of perceptions under investigation]. *) “Surveillance” – is recording perceptions, this being caused by a mechanical wish to know something about a complex of perceptions under investigation. *) “Development” – is a complex of changes that increases the range and intensity of any EPs qualities. *) “Assistance [of one person to another]” – are the actions caused by my happy wish and aimed at the realization of a happy wish of another person providing he is active in realization of his happy wish and he has a happy wish of your activity. *) “Impact [of one person on another]” – are the actions caused by a happy wish of changes in another person when this person from time to time does not have a happy wish of such actions from your part but providing this person does not pass a message of his reluctance for your actions. *) “Pressure [from one person on another]” – are the actions caused by a happy wish of changes in another person against his reluctance of such actions but providing he does not do anything to stop being the object your actions. *) “Violence [of a person regarding another person]” – are the actions caused by a mechanical wish of changing the behaviour or complex of perceptions of another person against his open objection to your actions. *) “Care [of one person about another]” – are the actions caused by the mechanical wish of a person to make another person feel pleased. *) “Intoxication [from distresses]” – is a rapid intensifying of a NB with the subsequent negative senses (which are nearly 100% identical to those caused by food poisoning) caused by distresses being revealed. *) “Clanship” – is a state resulting from the suppression of a happy wish with the aim of supporting confidence in the bond with a certain group. *) “Prosiness” – is a condition resulting from a suppression of a happy wish to support confidence (in yourself and other people) that everything is known and predictable. *) “Self-accusation” – is a realization of a mechanical wish to describe to yourself and others (including imagined people) what you consider to be your distresses (including what you would not consider to be a distress when you are not in NEs) accompanied with both pressuring NEs (like hopelessness, self-pity and others) and with the feeling of self-importance and satisfaction from having so many distresses. (Self-accusation is also used to supersede the fear of NA to yourself from others. It is caused by a pattern that has been acquired in your childhood: the sooner you confess about whatever, the less punished you will be, because “don’t kick a man when he is down”). *) Word combination “in order to” is identical to the word combination “there has been an idea that “I am doing it with the purpose…” (It is possible to get rid of a huge number of concepts and imagined scenarios if the term “in order to” is used strictly in this meaning. For example, you will not say “a tree has very deep roots in order to be stable”). *) “Beastlyjoyfulness” = from beast + joy *) “Enlightened pattern” – is such an action that is always accompanied with, as a minimum, an effort to generate a particular EP, or, as a maximum, with the EP. *) “Front of work” – is a complex of tasks. *) “Dogmatism” – is an arrogant confidence in the unconditional truth of the complex of concepts which is accompanied with a stable aggression to the analysis of concepts. *) “Amorousness” – is a wish of possessing [a person] (and accompanying it NEs like sp, sadness, aggression and so on) + sexual desire [of this person] + caring about this person. Thus I use this term “amorousness” nearly completely in a negative meaning (with the exception of sexual desire all perceptions that are included in amorousness are strong distresses). Of course there is sometimes sweetness, fondness, erotic attraction between the two in a relationship (these are the moments when the thirst of possessing and caring is by chance decreased to a minimum), but 99% of amorousness is just a stinking mess of NEs served with a dressing of sweet passion and something else very attractive. It is better to choose another term if you most of all experience affection, sweetness and the sense of beauty. *) “Slipping down [into distresses] or “hibernation” – is a gradual increase of NB intensity, dullness, reluctance to make efforts, decrease of happy wishes and EPs, absence of awareness that this is happening. *) “Prosiness traps” – are the situations triggering “hibernation”. *) “Resistance to slipping down” – is generating the determination to subdue slipping down, joy of fight, enthusiasm, feeling of everlasting spring and so on; I start making effort. *) “Submissive slipping down” or “submissiveness” – I am aware that slipping down takes place, but do not resist hopelessness, feeling of fatality and guilt and so on; I do not make the effort. *) “Snowdrops” – EP flashes that are emerging immediately when I start being aware that for a certain period I did not make any effort and now I am enthused to do it. *) “Black dissipation” – no efforts are made, no EPs are experienced and you are not aware of it (e.g. due to chd, mw, NEs). *) “Springboard for differentiating” – is an effect when a differentiation and description of a task bring a happy wish to solve it and to make an effort. In other words, this is an effect of resonating differentiation and a happy wish (differentiation radiantly resonates different EPs and it proves that non-mechanical differentiation is EPs). *) “Battering ram of effort” or “passion of the fight” or “wish of consolidation” – is a happy wish to intensify the practice, it appears as a result of the effort. *) “Whining” – is a flow of thoughts like “I want to have a happy wish”, “why effort does not happen?”, “I want to intensify practicing” and so on, but they do not lead to happy wishes and making an effort. *) “Clingy thoughts” – is a flow of thoughts like “I want to have a hw”, “why is there no hw for making an effort?”, “I want to intensify my practice” and so on, and these thoughts work as enlightened factors, i.e. they lead to hws, efforts and intensity. *) “Launching ground for hws” – is a realization of a hw which is going to create conditions for probable realization for some other hws. *) “Dependent hws” – is a complex of hws that can be realized, according to the assumptions, if certain conditions have been created as a result of the realization of a hw-launching ground”. *) “Looming hws”, “windfall of hws” – is an effect of covering and fogging the “consistent goals” and “cyclones” with an exuberance of new growth of hws, so from time to time it is necessary to differentiate them amongst other playful hws. *) “Discovery” – is one of the following: a) a fragment of rational clarity that describes a law, unknown earlier to the practitioner, b) revealing of a new EP or of a new quality of an EP that has been known earlier, including EP-clarity and a hw as well, c) new differentiation, i.e. achieving a new degree of freedom from the mechanical differentiating mind. *) “Lateral discovery” – a discovery made in the process of investigation, but it is not a step of achieving clarity in the object of investigation. *) “Hws fever” – is a state when the exuberance of hws brings panic that you do not have a chance to realize them all either now or in the near future. *) “Guard №5” or “fever of discoveries” – is a state of panic that is including a fever of hws as a result of the process of rapid growth of discoveries. It is a complex of fears accompanied with thoughts like “I will not have enough time to record it”, “I will forget it”, “I will get confused in my discoveries”, “I will not be able to structure and integrate my picture of the world” and with mechanical wishes to slow down the process of discoveries, observations and making efforts. *) “Ranking of discoveries (by significance)” – some discoveries need to be indexed as allegedly having significance of the first rate (d1r), some of the second rate (d2r) for achieving a certain goal which has a priority at a given moment, by default – in the realization of the “cyclone”. *) “To handover the discovery to the archive” – a) identify it as d2r and remove it from the work list of the most significant discoveries b) record it in a certain point of your journey, your picture of the world and establish its connections with other discoveries if possible. *) “Work list of discoveries” – is the list of d1r. Making this list will increase the efficiency of the effort. *) “Deviation of the investigation” – is a strong distraction of attention to the lateral discoveries and it leads to slowing down the investigation. Deviation can be motivated by: a) the happy wish to comprehend a whole complex of discoveries connected with the investigation, or b) the mechanical wish sourced by five guards (fear of failure, fear of changes, “tiredness” from satiation with EPs, satisfaction, fever of discoveries). This is the case when it is especially sensible to rank the discoveries, send to the archive those that are indicated as d2r and check the work list of the discoveries. *) “Impact on the practitioner” – is a complex of actions sourced by hws to make the practitioner’s efforts more effective and his perceptions more enlightened. *) “Passive influence [on the practitioner]” – is to expect when the practitioner makes a certain discovery independently, though helping him with the suggestive or leading questions, recommendations, information about these or those phenomena, contradictions, laws. Only when this discovery has already been independently completed, tell the practitioner the whole mass of information related to the discovery and thus give him the opportunity of a faster mastering of the new amount of perceptions. *) “Active influence” – is to tell the practitioner the definition of a certain discovery that he allegedly can make due to his efforts, and the whole mass of information related to this discovery. With this he can: a) experience anticipation of making such a discovery, b) experience a hw to check and make certain that the definition is correct, c) simultaneously start acting on the basis of the presumptive correctness of the definition and thus receive additional experience that will confirm and expand the complex of the discoveries, d) thus save a lot of time, though at the expense of a loss of the highly valuable experience of a process of making an independent discovery, of a delight of a discovery, triumph, overcoming obstacles and failures, feeling of an everlasting spring, confidence in yourself and so on. *) “Moderate influence” – is giving to the practitioner the final definition of a discovery and a certain amount of information related to it after he has made significant and independent efforts to achieve it and made a number of intermediate discoveries. *) “Lighting beetles” – is a complex of measures aimed at awareness that it is possible to start making efforts or more efforts now, make them more intensive, consolidated, sincere and so on. These are notes on the walls, alarm clock beeping at certain periods, actions of another person as agreed and others. *) “Monitored retreat” – is the technique to be applied when you perform some practice (e.g. generating EPs) and realize that the efforts are smothered out, the result is not radiant but unsatisfactory, then you are not getting stuck in dissatisfaction, dullness and hopelessness, quitting the practice. You “descend” to practice that as a rule gives a less bright result and requires less attentions in given conditions (e.g. instead of generating EPs start swol). *) “Biting into” – are the actions to be applied when in the process of practice (it especially concerns long formal practicing) you are aware that the efforts became smothered out, the results unsatisfactory and not radiant. Then you shake yourself like a dog, spur up yourself, refresh and supercharge your efforts, and return to the previous level of results without using the technique of monitored retreat. *) “Fristiggerishness” (from “frisky” and “tiggerishness”) – are the perceptions that break out instantly following “biting into” (usually it is joy, triumph, feeling of everlasting spring, happiness of fighting). *) “Moldy realization” – when I remember that not long ago there were hws but I did not have enough time to realize them, I start mechanically making what I think is realization instead of following my hws that I have now. In other words I only think that I realize the hws, but in reality they do not exist now, there is only a recollection of them, this is why such actions are the realization of a mechanical wish which reveals the wish of possessing, feeling of loss, fear of losing. *) “Chained activity” – is a commonplace activity, but it is accompanied with the interpretation: “this is a part of my preparation for the journey into the world of EPs, this is what I want to do as these accomplishments will ease the achievement of my consistent goal”. Herewith there will appear as a minimum a weak resonation of the activity with EPs. *) “Enlightened formal practice” – is a formal practice which is so effective that it is accompanied with an intensive EB and splashes of EPs. *) “Accumulative formal practice” – is a formal practice which is accompanied with weak flashes of EPs for a brief moment following the effort, and then is replaced by a NB or “nothing-is-happening”. *) “Out of the personality perceptions” – are the perceptions of the following quality: when I am experiencing them, the more intensive they are, the less certain I am that “it is me who is experiencing them” or that “I am experiencing them for somebody”. When they achieve the highest degree of intensity, there is a complete disappearance of the differentiation that “it is me who is experiencing them” or that “I am experiencing them for somebody”. «Another differentiation emerges that can be described with resonating phrases “ a flow of perceptions”, “objectless perceptions”, “perceptions-from-no-one-for-nobody” and also EPs of the sector of Unity appear. *) “Existing” – usual perceptions that are verified in a scientifically accepted order by people experiencing distresses + perceptions available to people that eradicate distresses and cultivate EPs. *) “Ceasing of the mechanical differentiating mind” or “ceasing of the world” – is a phenomenon that is easy to experience during any practice of recurring perception of confidence or during the practice “not-mountains, not-rivers” or during the practice of repetitions of evident statements like “a hill is a pile of rocks and Dalai-Lama is a piece of meat”. The resonating description of “ceasing of the world” is “unexpectedly the hill becomes something else”, absolutely new perception emerges and as a result the clarity appears that a hill is not just a pile of rocks and Dalai-Lama is not just a piece of meat as well, although undoubtedly seeing the hill as a pile of rocks and Dalai-Lama as a piece of meat is one of the adequate and non-contradictive (in the extended point of view) ways to interpret what you see. If you cease the world, you go outside the square of what you are used to and start apprehending what you are not used to regardless of the fact that it undoubtedly exists. *) “Advancement with the help of groping” – there is no clarity in the perceptions, but there is a wish to experience this obscure lump of perceptions that resulted from certain actions, and there is a wish to make these actions as well. *) “Cruiser advancement” – is a state characterized with radiant EPs, intensive efforts resonating with an image that there are no obstacles, and those that still are possible to be seen are just like small shells easily broken. *) “Trigger” – any perception that at a given moment leads to a hw to intensify practice and/or EPs. *) “Evaluation” – is a thought that ranks what is evaluated, in other words determining its place at a certain scale of values (from a “very weak manifestation” to a “very strong manifestation”). The thoughts of a mechanical person are uncontrollably followed by NEs and PEs and are also significantly determined by them (partially they can also be determined by a mechanical pattern of experiencing certain NEs and PEs in a certain situation). We also should take into consideration that thoughts are not readable for other people, while emotions bring more or less easily readable facial grimaces and other bodily signs. This is why, when speaking about “evaluation”, the definition often includes a complex of emotions that follow the ranking thoughts. High automatism of emotions causes the substitution of ranking thoughts with emotions. For example, if a person has a stable concept, then activities contradicting it will instantly cause NEs, the higher contradiction, the more intensive NEs. His own ranking thoughts in the form of the inner dialogue are absent and in this case and this is when intensity of emotions becomes the way of ranking. It is also necessary to take into account that often not only ranking and emotions, but the subsequent actions are important for a person under evaluation. This is why when people speak about, for example, a “positive evaluation”, very often they mean also a complex of actions, following the thoughts and emotions, and sometimes only these action regardless of thoughts and emotions. Confusion is unavoidable due to the fact that the word “evaluation” covers phenomena alien to each other (this is not to mention some narrow and specific meanings like “school evaluation marks”), which causes the loss of rational clarity and brings dullness. For example if somebody thinks of you “he is not beautiful” (negative evaluation), but at the same time he can experience PE and PA towards you as you will not compete with you among girls (positive evaluation). He can also talk about your ugliness disdainfully, which means unwelcome actions for you (negative evaluation), and at the same time in order to have a contrast and emphasize his handsomeness, draw you nearer to himself and make some welcome actions for you, e.g. invite you for a party with lots of beautiful girls, you would never approach them otherwise. In this mess you will never be able to say how he evaluates you. To overcome this confusion it’s necessary for you to first identify what the evaluation is. I prefer to accept that the evaluation is a ranking thought. *) “High evaluation” – is a thought that gives a high ranking to what it evaluates (according to a specified or implied scale). *) “Positive evaluation” (“pev”) – PEs that are experienced at a given moment to what is evaluated (regardless of how high or low it is evaluated). *) “Constructive evaluation” – actions (or inactivity) directed to assist realization of the wish of what is evaluated (regardless of how high or low, negatively or positively it is evaluated). *) “Event of significance” or “sign” – is an event when: a) there is an unexpectedly radiant resonating of the event with the feeling of mystery, anticipation and the challenging abundance of life; b) there is a hw to stop and freeze, to “absorb” this event and resonating EPs as much as possible with all your senses. *) “Sign-halting” – is an event when you are sure that you acted with full attention and complete clarity, your actions were effective and correct, but the outcome was as if you were absent-minded and achieved a commonplace idiocy. *) “Enlightened selection” – it happens when you realize a hw which is stronger at a given moment (i.e. if there are any concepts, mechanical wishes, NEs, and other distresses, then it is not critical and does not interfere with your choice). *) “Big breach of everyday prosiness” – an effective way to stop mechanically the usual flow of distresses, like to go traveling, to place yourself in the conditions, where the environment, the circle of communication and the activities are changed for at least a month. If you make such an effort, this will enable you to drive a wedge into a thick wall of prosiness and shake the consistent chain of distresses. *) “Practice of flushing the body with EPs” – when you experience an EP, you pass your attention to the different parts of your body and imagine that EP shifts there, you experience it there and it is radiating from that part. It is also effective to accompany this with “jumping in” into the sense of a chilling radiant freshness in that part. There may be different results – from healing painful and unpleasant senses in this part of the body up to a feeling of enjoyment, of “defrosting” from hibernation and resonance with other EPs. *) “Intensified practice of flushing the body with EP” – is accompanied with a wish which can be phrased as: “let this part of my body radiate EPs”, “let this body be the body of Buddha”, “let anybody receive EPs from this part”, “let this body be a radiant cluster of EPs”. These thoughts resonate faithfulness, commitment, which is very effective for a breakthrough in the practice. *) “Youth” – is a state, when a recovery from orgasms, strong distresses, food poisoning, as well as the drive for cognition and motional activity happen relatively rapidly, before a new intoxication takes place. *) “Old age” – is a state, when the next act of intoxication happens before a recovery from the previous one takes place. As a result there are no happy wishes of cognition, motion, investigation, changes and struggle for EPs. Many people become old at the age of 22 – 23 already. Even though it is irreversible, still possible to escape providing desperate and/or happy efforts are made. *) “Synonymic lines of designating EPs” – are the words that give definitions of different qualities of one and the same EP – different intensity, depth, transparency and so on. Any language has many synonyms for NEs, like anxiety, trouble, worry, dismay, disarray, fear – all these are synonyms of one NE. But please can you find a synonym for EP-faithfulness? A feeling of an everlasting spring? They do not exist, as the Mankind has a very small experience of EPs. It is necessary to create this language. Even if it seems that there are enough of words, like beautiful, amazing, wonderful, fabulous, gorgeous – they all are shallow, as they do not identify the qualities of the sense of beauty, but the degrees of PEs, FSI, FOI, of the wish to impress, sometimes they do not even have a definite meaning being just a worn cliché. Creation of synonymic lines is sensible as it will enable to differentiate EPs distinctly. The more precisely the EP is differentiated, the more radiant and stable it is. It will also simplify practitioners communication. A separate task is a creation of terms to give definitions to the stable EP accords. *) “The practice of giving the definitions” – is an extremely effective and interesting practice directed to creating skills of making descriptions and definitions, structuring discoveries and observations, that are a necessary requirement for your journey to the EPs. The practice consists of giving definitions to the most “clear”, as it seems, things and notions, like a cushion, consent, spring, expectation and so on. Wonderful skills can be acquired while studying mathematics (providing you enjoy it). These skills are useful, among other things, for searching definitions, for the description and structuring discoveries. *) “Wish of structuring” – is a happy wish to make a review of the recent discoveries and create a complex of terms, which will enable: 1) to ease the review and the description of the discoveries, 2) to facilitate integration of the discoveries in the existing system of notions, 3) to erase obscurities in your notions and discoveries and to bring the maximum degree of clarity, 4) to reveal and intensify of the happy wishes of the new discoveries, investigations and anticipation. The wish of structuring, new experiments and observations are the components of a “complementary investigating pair”, where the ratio of the first and of the second is identified very simply – what is stronger is realized. *) “Idée fixe” – is a mechanical wish accompanied with any form of aggression against the offer to analyze it. *) “Boa time” – is a period of a day when, according to the pattern that has been established earlier, you were experiencing strong NEs, and now you have a relative decline. For example, such period may be morning if you had strong NEs for many years because you were like a sheep kicked out and told to go to school. If you are aware that you have such boa time, it is easier to be more persistent and determined to overpower this mechanism and perform at least a minimum of what is possible at the time, like “cold” formal practice. *) “Hypothesis” – is an assumption you want to “happily” investigate. *) “Progressive goal of a social experiment (SE)” – one of the goals of making a SE is that in the case of its success it can bring certain changes in definite layers of the society. These changes can make this part of the society more receptive or at least tolerant to the ideas of PDP. *) “Ecstatic threshold” – is such a degree of EPs qualities that resonate the ecstatic state, in other words the EP becomes “ecstatic”. “Intensity” has the primary significance, but certain impact on achieving the ecstatic threshold is caused by other EP qualities as well – transparency, span and depth. *) “Fugitive” – is a practitioner, who achieved some decrease in the NB, periodical EB and rare EPs flashes, but his dominance becomes satisfaction and the wish of the satisfaction. Aspiration, sincerity, happy wishes of investigating decrease steadily and are being forced out with this wish of satisfaction. *) “Warrior” – is a practitioner that achieved decrease in the NB and his EB is increasing, EP splashes become more frequent, inspiration, sincerity, happy wish to go on investigating grow, as well as his aspiration to perfect his freedom from distresses including satisfaction. *) “Rafting” – is a way of happy wishes realization when there are no efforts, no wish to intensify and accelerate the realization. *) “Seizing” – is a phenomenon, when a wish to carry on some activity, without any distractions, overpowers the wish to make efforts to eradicate distresses and/or generating EPs. *) “Start fuss” – is a state when you have a wish to investigate but you are not sure what, what to start with, and instead of sitting down and thinking over your wishes and ideas, you start doing all at once and as a result achieve only fragmental experience and a lot of obscurities. Due to these obscurities there may be a decrease or even disappearance of the wish to investigate and a skeptic will whisper: “no, it is far too complicated, not for me to understand”. This technique (to take all at once and investigate)brings happiness only when there is a very strong thirst for investigating and all obscurities will resonate with anticipation and there is a hw 5 – 10 to sort it all out. *) “Grotto” – is an obscurity that appears in the process of investigation and resonates with anticipation [of the investigation]. *) “Fullness” or “fullness of life” – is a perception that appears and intensifies when you are experiencing EPs, all hws are revealed and the effort is applied to achieve distresses eradication. This resonates the phrase “life is full to the brim”. *) “Indulgence” – is a perception that appears due to NEs, PEs, experiencing and realization of mechanical wishes and other distresses. Regardless of how high the indulgence is, it never leads to the “fullness”, there will be always certain sick feeling that can be described like “as if everything falls into a bottomless pit”, “nothing makes happy”, “all is vanity”. This is a usual mistake of people searching for an escape from dullness, boredom, apathy and other NEs to try superseding them with impressions, in other words increase indulgence, while the only way to do it is to intensify the feeling of life fullness. *) “To get obsessed” – is to experience intensive satisfaction from impressions and/or a strong wish to increase it, to get stuck in this activity that produces these impressions. Any impact from outside causes strong irritation, and any thought that you will have to distract, causes fear of growing dullness, boredom and prosiness. *) “Lastik” – is a term to substitute an absolutely asexual and non-erotic word “posture” – a position of the bodies for experiencing sexual senses and erotic perceptions. *) “Geyser of discoveries” – is an enlightened state, when EP-clarities and discoveries follow each other and radiant EPs are revealing. *) “Nucleus of a comet” (or “nucleus”) – is a group of EPs which are revealed at a given moment especially radiantly and distinctly. *) “Tail of a comet” (or “tail”) – is a group of EPs that accompany the nucleus, resonates with it, but is revealing less brightly and less distinctly, quite often it is not very clear what EPs exactly are in this group. *) “Base camp” – is a state that is available to me and that surely (assuredness more than 5) enables me to make discoveries with a higher frequency than now and my life will become more filled with perceptions that are attractive for me. *) “Marmot” – is an event that became a stable enlightened factor for an EP when it is remembered. *) “Little biting beast” – is a wish to counteract satisfaction that follows an increase of EB and neutralizes the effect of this increase. *) Sniffing marmot” – supporting clarity that any situation can become a marmot, e.g. what is happening right now, as you never can guess in advance, because the most variegated situations can be marmots, even those that never triggered EPs. Sniffing a marmot reduces prosiness and dullness. *) “Biting beastie” – is a wish of a biting little beast to emerge in a situation, when as a result of the increased enlightened background satisfaction appears. *) “Wicked dwarf” – is a complex of perceptions that a) reveal at the time when there is a negative background (often accompanied with negative physical senses, rapid flashes of NEs) and a clarity that I am in the shit, that there is no enlightened background, I think “maybe I’ll try to eliminate the NB”, “maybe I will try to jump in the EP”. b) consists of thoughts “to hell with it”, “I will try to eradicate the NB later, not now”, “I am tired, I do not want to deal with it at the moment”, rapid flashes of irritation and even aggression directed at everything that is related to the practice, practitioners and EPs. c) often is accompanied with actions of killing time, like being engaged on a cell phone or a computer game that makes you dull. *) “Inert dwarf” – is the same as “wicked dwarf”, but instead of irritation and aggression there appears gloominess, hopelessness and apathy. *) “Jerry” – is a wish to eradicate both wicked and inert dwarves, break the inertia of diving into the NB and NFR and jump into the EPs – one after another. *) “Tom” – is a wish for Jerry to appear. *) “Dullsthenia” (from dullness + Greek astheneia) – is a complex of negative reactions to the wish of differentiation of your current perceptions. Irritation, dissatisfaction, thoughts “some time later” and so on – all those reactions that suppress your wish to differentiate your perceptions. *) “Fighting patrol”. In other words “mini-attack”, this is an attack with a predetermined low intensity effort, about 3- 4. The goal is the observation of the perceptions during the attack – which obstacles there are and how they reveal (as in a war situation when a detachment advances and draws the fire to itself to identify the location of the fire from the enemy). It enables you to be ready that these obstacles will reveal during the attack and learn whatever is possible in advance to be prepared. *) “Need” – is an intensive and stable happy wish. *) “Happy wish to change” – is a happy wish to experience conditions different from the current state, those that I have been experiencing from time to time and that comprise more attractive perceptions: more pleasure, enjoyment, fullness of life, interest, anticipation and so on. Actually any hw to change for a practitioner of PDP is a hw to experience more EPs, or in general words, this is a hw to experience conditions with the higher amount of EPs. For example, a wish to make a track up the Himalayas I accept as a wish to change if this wish appears together with the anticipation of those EPs that will emerge there. *) “Progressive actions” – is any complex of activities that inspires to observe and investigate your own conditions and this in its self will lead to a higher amount of EPs, or at least to a higher probability of EPs experiencing (due to the hw to change).