http___blog.ramuslab.com_category__D0_B8_D0_B7_D1_81_D0_BB_D0_B5_D0_B4_D0_B2_D0_B0_D0_BD_D0_B8_D1_8F__2.xml
http___www.britannica.com_EBchecked_topic_263650_herpes-simplex_3176_HSV-2.xml
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 5.2 5.3 6.1 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 7.6 7.7 7.8 7.9 8.1 8.2 8.3 9.1 9.2 10.1 10.2 11.1 11.2 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 17.2 17.3 17.4 18.1 18.2 18.3 18.4 19.1 19.2 19.3 19.4 19.5 20.1
Херпесът phone porn е инфекциозно заболяване, причинено от вирус – Herpes simplex virus, който има 2 основни типа: - Херпес симплекс вирус тип 1 (HSV-1): причинява лабиален или кожен херпес - Херпес симплекс вирус тип 2 (HSV-2): причинява генитален херпес Херпес 1 тип се предава чрез пряк контакт с болния – контакт на кожа и лигавици, включително чрез целувка, използване на обща принадлежности, чрез респираторни капчици и др. Гениталният херпес се предава по полов път. Източник нс заразата е човекът – болен или здрав заразоносител. При buy generic priligy online среща на организма с вируса за пръв път се развива първична инфекция. Тя обикновено протича леко или безсимптомно: наблюдават се мехурчета, които бързо се разпукват и се превръщат в болезнени ранички (лезии) по устните, езика, венците, небцето и вътрешната страна на бузите при HSV-1 тип и в областта на гениталиите при HSV-2 тип. Има и случаи, протичащи с висока температура, треска, подуване на лимфни възли. Нерядко се развива херпесен конюнктивит или стоматит. При лица с имунен дефицит инфекцията протича тежко с поразяване на редица органи. Заразяването с HSV-1 се осъществява в ранна детска възраст, докато HSV-2 инфекцията най-често е в тийнейджърските години. Хората са силно възприемчиви към херпесната инфекция. Инкубационният период е къс, 3-5 дни, но може да продължи и до 12 дни. Ако няма лечение симптомите отшумяват до 2-3 седмици. Входната врата на херпесните вируси са ранички и микроскопични нарушения в целостта на кожата и лигавиците. От там те достигат до съответния ганглий в нервната система, където преминават в неактивна латентна форма. При определени условия (стрес, UV лъчи, прилагане на някои лекарства) се наблюдава реактивация на вируса. Установено е, че инфекцията с HSV-2 на лица, имунокомпетентни спрямо 1ви тип протича по-леко и по-рядко. Причината за това е доказаната антигенна връзка между двата типа херпесни вируси, която осигурява кръстосана защита. Херпесната инфекция може да се предаде и от майката на плода – по време на раждането. Неонаталният херпес винаги протича симптомно, смъртността без лечение е над 50%. Предпазването от заразяване с херпесни вируси е трудно, тъй като човек може да бъде източник, дори и без видими симптоми на активна инфекция. Рискът от инфекция може да се намали чрез: - Избягване на директен контакт с лезия - На лицата с генитален херпес се препоръчва да избягват сексуални контакти, докато имат активни лезии - Лицата с активни HSV инфекции не бива да имат контакт с новородени, деца с екзема или имунокомпрометирани индивиди - Препоръчва се цезарово сечение при бременни с активна HSV инфекция за намаляване на риска от заразяване на новороденото Варицела-Зостер вирусът (VZV) причинява два вида заболявания: - Варицела: Болестта е силно заразна (до 80% от контактувалите с вируса развиват болестта). Характеризира се със специфичен обрив и е една от най-честите инфекциозни заболявания сред децата в развитите страни. Предава се по въздушно-капков път или чрез тесен контакт с болния. Възможно е и заразяване на плода от майката, в този случай заболяването може да протече тежко и с усложнения за новороденото. - Херпес зостер: остро инфекциозно заболяване, което се характеризира с болезнен и характерно разположен кожен обрив. Болестта представлява реактивация на инфекция с варицела-зостер вируса, същият който причинява и инфекциозното заболяване варицела в детска възраст. Това реактивиране на вируса се наблюдава в 1 от всеки 5 души, преболедували от варицела. Това става най-често дълги години след боледуването от варицела. Тестовете, които се предлагат в лаборатория „Рамус” са високоспецифични и качествени. Резултатите стават готови в рамките на същия ден. Пациентите могат да изследват IgM антитела или IgG антитела срещу HSV 1 + 2 тип; както и IgG антитела срещу HSV-1 тип и IgG антитела срещу HSV-2 тип. Срещу VZV вируса, тестовете са за определяне на IgM и IgG антитела. IgM антителата са маркер за настояща, а IgG – за отминала или хронична инфекция. Към Сайтa на Лаборатория Рамус
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 6.1 8.1 8.2 8.3 8.4 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 9.6 9.7 9.8 9.9 9.10 9.11 9.12 9.13 10.1 10.2 10.3 10.4 10.5 10.6 10.7 11.1 11.2 11.3 11.4 11.5 11.6 11.7 12.1 12.2 12.3 13.1
- Citations herpes simplexArticle Free Pass - Read - Edit - View History - Feedback The sexually transmitted disease genital herpes is associated primarily with HSV-2. The virus is highly contagious and may be transmitted by individuals who are lifelong carriers but who remain asymptomatic (and may not even know they are infected). Infections are most often acquired through direct genital contact. Sexual practices involving oral-genital contact may be responsible for some crossover infections of HSV-1 to the genital area or of HSV-2 to the mouth and lips, while other crossover infections may be the result of self-infection through hand-genital-mouth contact. The incubation period for HSV-2 infection is usually four to five days but may be as short as 24 hours or as long as two weeks. The first symptoms may be pain or itching at the site of infection. This is followed within a day or two by the appearance of blisterlike lesions that may occur singly or in groups. In males the common sites of infection include the foreskin, the glans, and the shaft of the penis. In females the blister may occur on the labia, the clitoris, the opening of the vagina, or, occasionally, the uterine cervix. Within a few days the blisters rupture and merge to form large areas of denuded tissue surrounded by swollen, inflamed skin. At this stage the lesions may become acutely painful with intense burning and irritation. In females especially, urination may cause great discomfort. Generalized symptoms such as fever and malaise may develop, and lymph nodes in the groin may enlarge. Lesions may persist in this stage for a week or more, and complete healing may take four to six weeks. Genital herpes is generally more severe in females and may become so uncomfortable and disabling as to require hospitalization. Recurrences are not uncommon and may be associated with emotional stress, trauma, sexual intercourse, other infections, or menstruation. Symptoms may not be as severe in recurrent infections as in the initial one. Infants born to mothers with active genital herpes may acquire serious infections, including infection of the central nervous system. HSV-2 can cause death in 60 percent of infants so affected and severe mental retardation in 20 percent of the surviving infants. The virus may be transmitted to the infant as it passes through the infected birth canal. If active genital herpes is diagnosed in a pregnant woman near term, cesarean section is usually recommended. HSV-2 infections have also been associated by circumstantial evidence with the later development of cervical cancer. The Pap smear and Giemsa smear are two techniques commonly used to diagnose genital herpes. There is a blood test to measure the level of antibodies to the virus, but its results are not always conclusive. A variety of treatments have been used for genital herpes, but none is entirely satisfactory. Drying agents such as alcohol, spirits of camphor, and ether have been used. Other methods of treatment include the use of ointments and creams, topical anesthetics, and antiseptic solutions. Antiviral agents such as acyclovir may be effective in diminishing the duration of symptoms and the period of time during which the virus may be recovered from the lesions. It is effective only before the latency state is established, however. During latency, when the virus lives in tissues without causing symptoms, it is protected against destruction. In people with frequent, severe recurrences, daily low-dose antiviral therapy can decrease the number of outbreaks. The risk of HSV infection can be reduced by avoiding sexual contact or by limiting the number of sexual partners and using condoms during intercourse. In addition, the spread of HSV from one part of the body to another can be prevented by refraining from touching open sores. In men the risk of HSV-2 infection can be reduced through circumcision. What made you want to look up herpes simplex?