http___bnr.bg_radiobulgaria_post_101004141_mario-jekov-hudojnikat-koito-cherpeshe-vdahnovenie-ot-morskata-stihia_1.xml
http___bnr.bg_en_post_101004262_mario-zhekov-the-artist-who-drew-inspiration-from-the-beauty-of-the-sea.xml
1.1 1.2 2.1 2.2 4.1 4.2 5.1 5.2 5.3 5.4 6.1 6.2 6.3 6.4 7.1 7.2 7.3 8.1 8.2 9.1 9.2 9.3 9.4 10.1 10.2 10.3 11.1 11.2 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1
Художникът изнасял ателието си на морския бряг, където улавял настроенията на водната стихия и играта на слънцето върху огледалното й лице. И неизменно следвал светлината, която вълните разлюлявали в танц, уравновесявайки душата си в хармония с меките сияния на притаеното море или с яростните факли, разпалвани с безпощадна атавистична мощ. Националната галерия украси стените си с морските пейзажи на Марио Жеков (р. 16.10.1898 г.), за да почете големия ни маринист за 120-ата годишнина от рождението му. Роденият в Стара Загора художник цял живот изследва вечно променящото се море, в което се оглеждат спокойни залези и застинали скали, но и го завихрят бури. Проф. Марин Добрев: В картините си той събира светлината, въздуха и водата Марио Жеков е един от малцината художници, които с пълно основание наричаме маринисти – казва проф. Марин Добрев, директор на Градската художествена галерия в Стара Загора. – Целия си живот той посвещава на изкуството – на морето, на водата, пътешествайки из Франция и нейната Ривиера, но също край Беломорието, Егейско море, Далмация и българското Черноморие. Художникът винаги е там, където има слънце, а неспокойният му дух непрестанно търси своите предизвикателства, за да се изправи пред тях с триножника си и с грундирания си картон. Съдбовна среща по време на война само ще постави знаците на пътя му, за да бъде той видим и да не се лута встрани. Докато през 1917 г. съюзниците атакуват позициите на българската войска край Дойран, Марио Жеков попада в плен, където френски войник ще го насърчи да учи живопис в собствената му страна. Четири години по-късно той ще замине за Цариград с намерението да се качи на кораб и да последва парижката си мечта, но спестените пари няма да му стигнат за билет. Край Босфора обаче ще направи първите си крачки като маринист, създавайки десетки рисунки и акварели – в подготовка за рисувалното училище в Париж, в което ще се запише през 1924 г. и за срещата си с живописната магия на Матис и т. нар. фовисти. Художникът възприема морето като вселена, в която търси изблик на вътрешните си преживявания – в началото е съзерцанието на морето, а след това идва съизмерването му с брега, където стационарното се сблъсква с непрекъснатата динамика – разказва проф. Марин Добрев. – По-късно той вкарва в картините си, макар и в далечен план, тружениците и пише, че повече от всичко го интересуват хората, свързани с морето – рибарите, които плетат мрежите си и влачат своите гемии. И въпреки че пейзажите от Стара планина, Велико Търново, Дряново, Родопите, Рила планина, Дунава също са предизвикателство за него, като че ли силата му е там, където дори и съвсем малка рекичка се процежда между дърветата или старите къщи. Именно в нея той открива лелеяните си мечти да събере светлината, въздуха и водата. През 1926 г. Марио Жеков се завръща в родината, където открива изложба и утвърждава името си сред майсторите на морския пейзаж, а десетилетие по-късно се озовава в Далмация. В Дубровник той рисува най-значимите си картини, наситени с цвят и светлина – сякаш красивият курорт специално е създаден за неговата живопис. Междувременно творбите му са добре приети в галериите на редица хърватски градове, а самостоятелни изложби представят творчеството му в Белград, Загреб, Будапеща, Букурещ. Смяната на политическия режим през 1944 г. обаче подлага на изпитание свободолюбивия характер на художника и той все по-често се усамотява над разбиващите се морски вълни в скалите, казва още проф. Марин Добрев. А някога тъй живописното море в картините му губи богатите си цветове. До края на живота си – заедно с пейзажите, Марио Жеков ще изработва декорите в няколко театри, както и рекламните материали на “Балкантурист”. За съжаление, замисленият календар с дванайсет акварели от различни кътчета на страната ни остава незавършен, тъй като през 1955 г. художникът си отива, покосен от рак. Пленителните морски пейзажи на Марио Жеков могат да бъдат видени в залите на Националната галерия в София до 16 септември 2018 г. Снимки: Диана Цанкова и архив
1.1 1.2 2.1 2.2 3.1 3.2 3.3 4.1 4.2 4.3 4.4 5.1 5.2 5.3 6.1 6.2 7.1 7.2 7.3 7.4 8.1 8.2 9.1 9.2 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1
The artist would move out his atelier to the sea shore where he would capture the moods of the seaand the play of sunrays on its glass surface. He invariably followed the light that waves picked for a fascinating dance thus balancing his soul in harmony with the mild radiance of the silent sea or with the ferocious torches kindled with atavistic power. The National Art Gallery in Sofia has mounted in its halls the marine landscapes of Mario Zhekov (born on 16 Oct. 1898) to mark the 120th birth anniversary of the great marine artist. He was born in Stara Zagora and throughout his active life studied the ever changing sea mirroring serene sunsets and prominent cliffs or raging in storms. Mario Zgekov is among the few Bulgarian painters whom we could rightfully term marine artists, says Prof. Marin Dobrev, Director of the City Art Gallery in Stara Zagora. He devoted his entire life to art – to the sea, to water, traveling to France, to its Riviera, but also to the coasts of Aegean, Dalmatia and the Black Sea. The artist was always where there was plenty of sun, and his wakeful spirit was always looking for challenges to face with his tripod and coated cardboard. A fateful encounter in times of war gave the artist a direction. While in 1917 the allies were attacking the positions of the Bulgarian army at Doyran, Mario Zhekov was taken into captivity and a French soldier encouraged him to study painting in France. Four years later Zhekov left for Constantinople determined to board a ship and pursue his French dream but his savings were not enough to buy him a ticket. Off the Bosporus however, he made his first steps as a marine artist creating dozens of drawings and watercolors – thus preparing for the Art School in Paris where he enrolled in 1924 and for his encounter with the painting magic of Henri Matisse and the so-called fauvists. The artist regarded the sea as a universe in which he sought an expression of his inner world. At the beginning it was the contemplation of the sea, and only later the borderline between the sea and the shore where the stationary clashed with incessant dynamism, Prof. Marin Dobrev says further. He later added human figures to his works though in the background and wrote that he was mostly interested in people related to the sea – fishermen knitting their fishing nets and dragging their sailing boats. And although the landscapes from the Balkan Range, Veliko Tarnovo, Dryanovo, the Rhodope Mountains, Mount Rila and the Danube were also a challenge for him, it seemed that his creative power derived from even a little river running between trees or old houses. Painting it was a way for him to pursue his dream of bringing together light, air and water. In 1926, Mario Zhekov returned to his home country where he opened an exhibition and made a name as a master of marine art. Ten years later he moved to Dalmatia. In Dubrovnik he painted his most important works imbued with color and light – as if the breathtaking city had been created for Zhekov’s painting. In the meantime his pieces were accepted well by the galleries of a few Croatian cities and one-artist displays featured his works in Belgrade, Zagreb, Budapest and Bucharest. The communist regime in Bulgaria established in the aftermath of 1944 however, put to an acid test the freedom-loving character of the artist and he increasingly sought refuge by the sea and its cliffs, Prof. Marin Dobrev also says. The sea that used to be so vivid in his paintings started to lose color. By the end of his life along with landscapes, Mario Zhekov was involved in set design for a few theater houses as well as in design of brochures for Bulgaria’s tourism industry. Unfortunately his plans to release a calendar with 12 watercolors from various corners of Bulgaria remained incomplete when the artist died of cancer in 1955. The captivating marine landscapes of Mario Zhekov are on display at the National Art Gallery in Sofia until 16 September 2018. English Daniela Konstantinova Photos: Diana Tsankova