http___bnr.bg_radiobulgaria_post_100904467_1.xml
http___bnr.bg_en_post_100904343_st-barbaras-varvara-feast-december-4.xml
1.1 1.2 1.3 1.4 1.5 1.6 1.7 1.8 1.9 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 2.6 2.7 2.8 2.9 2.10 2.11 2.12 2.13 2.14 2.15 2.16 2.17 2.18 2.19 2.20 2.21 2.22 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 3.6 3.7 3.8 3.9 3.10 3.11 4.1 4.2 4.3 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 5.6 6.1 6.2 7.1 7.2 7.3 8.1 8.2
Света великомъченица Варвара е родена в края на III в. Загинала мъченически за християнската вяра в началото на следващото столетие. Девойката била безмерно красива и баща ѝ я затворил в каменна кула, за да я предпази от мъжките погледи. Той бил езичник с благородно потекло. Когато решил да пусне дъщеря си в света, за да си намери съпруг, тя срещнала християни и приела Христос за свой бог. Това ядосало баща ѝ, който наредил да я измъчват, а след като отказала да се отрече от вярата си – да я обезглавят. Според повечето сведения за живота на Св. Варвара, това се случило на 4 декември – денят, на който православни и католици почитат паметта ѝ. Варвара се счита за покровителка на починалите от внезапна смърт, които не са имали време да се покаят и причестят. В българската традиция тя е закрилница на децата от болести, най-често от шарка. Наричат празника Варвара, Варварица, Варваринден, Варвардан. Както и в деня на Св. Екатерина, жените приготвят пресни питки, които намазват с мед, излизат пред дома си и раздават на всеки, който мине оттам. Специален ритуал за здраве извършват и децата. Рано сутринта те се събират и кладат огън. Трябва да са три, пет или седем, в никакъв случай – четен брой. Всяко от тях носи дърва за огъня и по няколко шепи зрял боб, който варят в глинено гърне. Преди да добавят сол и лук, се изважда от боба и се слага на коляното на всяко дете по три зърна. Детето, което прави това трябва да е изтърсак – последно чедо на родителите си, след него майка му „се е отродила“. Другарчетата му са насядали в кръг. Всяко от тях трябва да изяде зърната от коляното си без да ги пипа с ръце. Селяните, които имат стада отиват при децата и взимат от тези зърна, слагат ги в кърмилото на овцете, за да не ги лови шарка. Ако пък ги хване – да карат по-леко. Вярва се, че от Варвара до Игнат (20 декември) денят „се дигал“ колкото иглен връх, а от Игнат до Васил (1 януари) – пак колкото иглен връх. На Варвара „се заварват“ денят и нощта и стават равни. До Варвара расте нощта, а от Варвара до Игнат – не расте нито денят, нито нощта. От Игнат до Нова година денят расте „колкото петелът може да рипне от прага“. До св. Атанас нараства един час. На Варвара карат децата да скачат, за да не ги завари Варвара. Или палят огън на кръстопът и ги карат да го прескачат, за да се предпазят от болести. Според легендата, св. Варвара се е родила в днешните български земи, в с. Елешница, наричано по онова време Илиопол. Когато ѝ отрязали главата, минерална вода започнала да блика, там, където кръвта ѝ попила в земята. Мястото се помни и до днес, наричат го Мирото.Тази легенда разказва в писанията си и руски монах от Атон, който се лекувал там. С житието на Св. Варвара са свързани още няколко легенди, които се разказват в този край. Може би това обяснява и голямата почит, на която се радва светицата, както и различните ритуали и обичаи, някои запазени и до днес. На 4 декември в нашите православни храмове се отслужва литургия и се прочита молитва към великомъченицата. Съществува практиката месеци преди деня на Св. Варвара църковните служители да записват имената на всички християни, които искат да бъдат споменати в молитвата. Този празник е по време на Коледните пости, затова за него се приготвят постни ястия. В представите на народа ни Варвара е сестра на света Сава (празникът е на 5 декември) и на свети Никола (6 декември). „Варвара вари, Сава пече, Никола иде с голямата лъжица и гости гощава.” На някои места наричат празника Женска Коледа. „Варварки“ – млади момичета с новите си премени, обикаляли по къщите и наричали за здраве и берекет. Стопаните ги дарявали с боб, сушени плодове, ябълки и брашно. Съществува и друг обичай, характерен за това време на годината – гадаене по първия гост, влязъл в къщата. Ако „полазникът“ е добър човек, ако влезе в дома с пълни ръце, следващата година ще е добра. Извършвали и ритуал, който да пази кокошките да не ходят по чужди дворове и да не се губят – стопанката на дома хвърляла зърна в кръг от въже и птиците, примамени от храната, се събирали в него. Съдбата е белязала Павлина Горчева с красив алтов глас, творческо вдъхновение и с мисията да продължава традицията на граовското пеене. Станала известна с песните от Граово (фолклорна подобласт на Шоплука, Средна Западна България), тя вплита свои.. Фондация „Детето и фолклора” вече има зад гърба си няколко красиви книги с български пословици, поговорки и гатанки, преведени от българчета в чужбина на различни езици. В ход е подготовката на следващо – четвърто, издание. За децата, тяхното.. Акордеонистът Стоян Дечев е сред преданите последователи на чистия добруджански изпълнителски стил. За традиционния инструментариум на този край, наред с гъдулката, кавала, гайдата, е добре позната и хармониката (клавишно-мехов инструмент, подобен на..
1.1 1.2 1.3 1.4 1.5 1.6 1.7 2.1 2.2 3.1 3.2 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 4.6 4.7 4.8 4.9 5.1 5.2 6.1 6.2 6.3 7.1 7.2 7.3 7.4 8.1 8.2 9.1 10.1 10.2 10.3 11.1 11.2 11.3 12.1 12.2
Great Martyr Barbara was born at the end of 3rd c. She died a martyr’s death for the Christian faith in the early 4th c. As a girl Barbara was a rare beauty and her father locked her up in a stone tower to ward off men’s lustful eyes. Her family was pagan but noble. When he decided to let his daughter live freely and find a husband, she met Christians and was converted to Christianity. This made her father angry and he issued orders for her torturing. She refused to give up her faith and he went on with an order for beheading her. According to most sources the execution was carried out on 4 December. This is the day on which both Orthodox Christians and Catholics commemorate St. Barbara as protector of those who died sudden deaths and did not have time to repent and receive the sacrament. In the Bulgarian tradition Barbara is the protector of children from disease, above all from measles. The feast is known as Varvara, Varvaritsa, Varvarinden, Varvardan. On St. Barbara’s Feast women make fresh round loaves with honey, and give them away to strangers. Children too, perform a special ritual for health. Early in the morning they gather together and make a fire. They gather in groups of three, five or seven, in any case an odd number. Each of them carries firewood and several handfuls of beans that are boiled in anearthen pot. Before adding salt and onions, beans are removed from the pot and three beans are placed on the knee of every child. The child performing this ritual should be the youngest in his or her family. Then every child should eat the beans from their knees without using their hands. Villagers who have herds go to the children and take away some beans to put them into the sheep feed – a proven way to ward off disease, and especially measles. It was believed that from St. Barbara to St. Ignatius (20 December) the day would increase by a needle top and from St. Ignatius to the St. Basil the day would grow as much as the rooster could jump from the threshold. In folklore, the day lasts as long as the night on St. Barbara. St. Barbara’s Feast is honored during the Nativity fast, so the menu on 4 December should be vegan. In folk notions St. Barbara is the sister of St. Sava (the feast is on 5 December) and of St. Nicholas (6 December). Hence the proverb: Barbara boils, Sava bakes, Nicholas comes with the big ladleand welcomes guests. There is a legend according to which St. Barbara was born in the present-day Bulgarian lands – in the southwestern village of Eleshnitsa whose old name was Iliopolis. When Barbara was beheaded mineral water gushed out from the point where her blood was absorbed by the soil. The place is still remembered today and is called Miroto (The Holy Oil). This legend was recounted in the writings of a Russian monk from Mount Athos who went to Eleshnitsa for mineral water treatment. On December 4 a holy liturgy is served in Orthodox churches across Bulgaria to commemorate the Great Martyr with a prayer. A few months ahead of the Feast clerics write down the names of all Christians who wish to be mentioned during the prayer to St. Barbara. English Daniela Konstantinova In 2018 the Feast of the Ascension of Christ (Spasovden) falls on May 17. Many people will gather again on the large meadow near the Spassov Well. The place is emblematic for the town of Zlatitsa (Central Bulgaria) and the whole region... The gold treasure of the ancient Bulgarian capital of Preslav will be exposed at the Louvre in June. The exposition is part of the cultural program of the Bulgarian EU Presidency. The display named The Epoch of Bulgarian Tsars will accentuate on.. Archaeologists discovered more than 1,500 unique items during a dig along the route of a new section of Struma motorway. The archaeologists from the Bulgarian Academy of Sciences should complete their job by July so construction of the motorway..