http___blogs.cgdev.org_globalhealth_bg_2012_04_making-priority-setting-a-priority-for-global-health.php_comment-page-1_1.xml
http___blogs.cgdev.org_globalhealth_2012_04_making-priority-setting-a-priority-for-global-health.php_comment-page-1.xml
2.1 3.1 3.2 3.3 4.1 4.2 4.3 4.4 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 6.1
Това е съвместен поста McQueston с Кейт . Тази седмица Световната здравна организация деменция приоритет, докато Джим Ким-следващия по ред за Световната банка избра си като създаването на работни места . "Приоритет" е дума, която често се използва в глобалното здраве и развитие, когато призовава за повишено внимание към или финансиране на конкретни заболявания, услуги, или интервенции. Но когато са изправени пред ограничен бюджет, като най-ниски и средни доходи страни са държави-добрите сортиране на няколко приоритети в ефективни и устойчиви политики? Центърът за работна група за глобално развитие на институциите за определяне на приоритети за здраве е оценка на този въпрос, особено на решения за разпределяне може да се направи информиран, прозрачен и справедлив начин в рамките на здравните системи на страните с ниски и средни доходи. Има значителни печалби, които могат да бъдат постигнати чрез пренасочване на настоящото разпределение на публичното финансиране към по-разходно ефективни интервенции. А наскоро публикува хартия въз основа на работата на групата (виж тук: определяне на приоритетите институции в здравеопазването: препоръки от център за Глобално развитие на Работната група ) анализира на конкуриращи се искания за здравето системи, които могат да напускат страната правителството на свръх-ангажираност предоставяне на услуги горе, това, което те реално могат да предложат. Например, в Уганда пакет от минимални здравни услуги, струващи $ 28 на глава от населението се очаква да бъдат доставени в рамките на ресурса, пакет от 8 $ на глава от населението действителните разходи. Хартията се брои най-малко 63 страни с ниски и средни доходи, които са направили опити за подкрепа на изрични усилия за определяне на приоритетни чрез или национални планове за ползите за здравето, както и осемте страни, които в момента подкрепят националните здравни агенции за оценяване на технологиите. В допълнение, анализът документирани няколко общи ограничения, включително на бедните данни, липсата на обвързаност с наличните ресурси, недостатъчни методи, и липсата на рутинните актуализации, между другото. Подкрепа за национално равнище усилия за определяне на приоритетите могат да приемат много форми, но в идеалния случай да приключи в по-добро отчитане на местните данни за ефективността на разходите, тежест на болестта, и местен контекст в политиката на национално ниво. Определяне на приоритетите институции за здраве Работната група ще пусне окончателния си доклад това лято. За повече на CGD блогове и вестници по темата, вижте тук , тук и тук . Вероятно свързани Мнения
2.1 3.1 3.2 3.3 4.1 4.2 4.3 4.4 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 6.1
This is a joint post with Kate McQueston. This week the World Health Organization made dementia a priority, while Jim Kim—next in line for the World Bank—chose his as job creation. “Priority” is a word that is often used in global health and development when calling for increased attention to or funding of specific diseases, services, or interventions. But when facing a limited budget (as most low- and middle-income countries are) how can countries best sort multiple priorities into effective, sustainable policies? The Center for Global Development’s working group on Priority Setting Institutions for Health has been evaluating this question, particularly on how allocation decisions can be made in an informed, transparent, and fair way within the health systems of low- and middle-income countries. There are substantial gains that can be achieved by shifting the current distribution of public funding to more cost effective interventions. A recently published paper based on the group’s work (see here: Priority-Setting Institutions in Health: Recommendations from a Center for Global Development Working Group) analyzes the competing demands on health systems—which can leave country governments to over-commit provision of services above what they can feasibly offer. For example, in Uganda a package of minimum health services costing $28 per capita was expected to be delivered within a resource envelope of just $8 per capita actual expenditure. The paper counts at least 63 low- and middle-income countries that have made attempts to support explicit priority setting efforts through either national health benefits plans, as well as eight countries who currently support national health technology assessment agencies. In addition, the analysis documented several common limitations including poor data, lack of linkages to available resources, insufficient costing methods, and lack of routine updates—among others. Support for national level priority-setting efforts can take many forms, but would ideally end in better consideration of local cost-effectiveness data, disease burden, and local context into country level policy. The Priority-Setting Institutions for Health Working Group will be releasing its final report this summer. For more of CGD’s blogs and papers on the topic, see here, here, and here. Possibly Related Posts