http___bogoposveteni.bg_index.php_2016-09-29-15-53-58_2016-12-31-07-39-19_85-a_410-9-04_1.xml
https___www.blueletterbible.org_comm_smith_chuck_sermonnotes_mic_mic_2.cfm.xml
1.1 1.2 1.3 1.4 1.5 1.6 1.7 1.8 1.9 1.10 1.11 1.12 1.13 1.14 1.15 1.16 1.17 1.18 1.19 1.20 1.21 1.22 1.23 1.24 1.25 1.26 1.27 1.28 1.29 1.30 1.31 1.32 1.33 1.34 1.35 1.36 1.37 1.38 1.39 1.40 1.41 1.42 1.43 1.44 1.45 1.46 1.47 1.48 1.49 1.50 1.51 1.52 1.53 1.54 1.55 1.56 1.57 1.58 1.59 1.60 1.61 1.62 1.63 1.64 1.65 1.66 1.67 1.68 1.69 1.70 1.71 1.72 1.73 1.74 1.75 1.76 1.77 1.78 1.79 1.80 1.81 1.82 1.83 1.84 1.85 1.86 1.87 1.88 1.89 1.90 1.91 1.92 1.93 1.94 1.95 1.96 1.97 1.98 1.99 1.100 1.101 1.102 1.103 1.104 1.105 1.106 1.107 1.108 1.109 1.110 1.111 1.112 1.113 1.114 1.115 1.116 1.117 1.118 1.119 1.120 1.121 1.122 1.123 1.124 1.125 1.126 1.127 1.128 1.129 1.130 1.131 1.132 1.133 1.134 1.135 1.136 1.137 1.138 1.139 1.140
ВЕЛИКА СЕДМИЦА ВРЪБНИЦА (Страдание Господне) При шествието с върбовите клонки ЕВАНГЕЛИЕ Година А Благословен Идещият в име Господне. Четене от светото Евангелие според Матей. 21,1-11 Когато наближиха до Йерусалим и дойдоха до Витфагия при Елеонската планина, Исус изпрати двама ученици, като им каза: "Идете в селото, що е насреща ви, и веднага ще намерите вързана ослица и осле с нея; отвържете и докарайте ми ги: и, ако някой ви рече нещо, ще кажете, че те са потребни на Господа; и веднага ще ги прати." А всичко това стана, за да се сбъдне реченото чрез пророка, който казва: "Кажете на дъщерята Сионова: Ето, Твоят цар иде при тебе кротък, възседнал ослица и осле, син на подяремница." Учениците отидоха и сториха тъй, както им бе заповядал Исус; докараха ослицата и ослето и метнаха отгоре им дрехите си, и Той седна на тях. Повечето от народа постилаше дрехите си по пътя; други пък сечяха клони от дървета и постилаха по пътя; а народът, който вървеше отпред и който Го съпровождаше, възклицаваше и казваше: "Осанна на Сина Давидов; благословен Идещият в име Господне: Осанна във висините." И когато влезе в Йерусалим, цял град се потресе, и думаха: "Кой е Този?" А народът отговаряше: "Този е Исус, пророкът от Назарет Галилейски." Това е слово Господне. На литургията Днешната Литургия предвижда три четива, които много се препоръчват, освен ако пасторални причини подсказват друго. Имайки обаче предвид значението на историята за страданието Господне, позволено е на свещеника, вземайки под внимание естеството на събрания народ, да чете едно от двете четива, които предшествуват Евангелието, или пък само историята за страданието Господне, ако е необходимо даже в съкратения вид. Това важи само за литургиите, които се отслужват с народ. ПЪРВО ЧЕТИВО Лицето си не скривах от поругание, и зная, че няма да остана посрамен. Четене из книгата на пророк Исаия. 50,4-7 Господ Бог ми даде език на мъдри, за да мога с думи да подкрепя изнемогващия. Всяка заран той пробужда, пробужда ухото ми, за да слуша като ония, които се учат. Господ Бог ми отвори ухото. И аз се възпротивих, не отстъпих назад. Тялото си предадох на биещите, и страните си - на удрящите; лицето си не скривах от поругание и заплюване. И Господ ми помага: затова се не срамувам, затова държа лицето си като кремък, и зная, че няма да остана посрамен. Това е Божие слово. ОТПЕВЕН ПСАЛОМ Пс 21,8-9.17-18а. 17-20.23-24 ( О: 2а) Боже, Боже мой, защо си ме оставил. Всички, които ме виждат, ругаят ми се; клатейки с глава, думат с уста: Той се уповаваше на Господа, нека го избави; нека го спаси, ако му е угоден. О Защото псета ме окръжиха, сбирщина злосторници ме обиколи, пробиха ми ръце и нозе, и изброиха всичките ми кости. О Делят помежду си дрехите ми, и за одеждата ми хвърлят жребие. Но Ти, Господи, не се отдалечавай от мене, сило моя! Побързай ми на помощ. О Ще възвестявам Твоето име на братята си, сред събранието ще Те хваля. Вие, които се боите от Господа, възхвалете Го, цялото потомство Яковово, прослави Го. Да благоговее пред Него цялото поколение Израилево. О ВТОРО ЧЕТИВО Смири себе Си, затова и Бог Го високо въздигна. Четене от посланието на Свети Павел Апостол до филипяни. 2,6-11 Исус Христос, бидейки в образ Божий, не счете за похищение да бъде равен Богу; но понизи Себе си, като прие образ на раб и се уподоби на човеци; и по вид се оказа като човек, смири Себе си, бидейки послушен дори до смърт, и то смърт кръстна. Затова и Бог Го високо въздигна и Му даде име, което е по-горе от всяко име, та в името на Исуса да преклони колене всичко небесно, земно и подземно, и всеки език да изповядва, че Исус Христо е Господ, за слава на Бога Отца. Това е Божие слово. СТИХ ПРЕДИ ЕВАНГЕЛИЕТО Фил 2,8-9 Христос биде за нас послушен дори до смърт, и то смърт кръстна. Затова и Бог Го високо въздигна и Му даде име, което е по-горе от всяко име. ЕВАНГЕЛИЕ Година А Страданието на нашия Господ Исус Христос според Матей. 26,14-27,66 Какво ще ми дадете, за да ви Го предам. В онова време: Един от дванайсетте, на име Юда Искариот, отиде при първосвещениците и рече: "Какво ще ми дадете, та да ви Го предам? А те му предложиха тридесет сребърника. И оттогава той търсеше сгоден случай да Го предаде. Де искаш да Ти приготвим Пасхата. А в първия ден на празник Безквасници пристъпиха учениците към Исуса и Му рекоха: "Де искаш да Ти приготвим да ядеш Пасхата? Той рече: "Идете в града у еди-кого си и му кажете: Учителят казва: Времето Ми наближава, у тебе ще правя пасхата с учениците Си." Учениците направиха, както им заповяда Исус, приготвиха пасхата. Един от вас ще Ме предаде. А когато се свечери, Той седна на трапезата с дванайсетте ученика; и когато ядеха, рече: "Истина ви казвам, един от вас ще Ме предаде; те се много наскърбиха, и всеки от тях почна да Го пита: "Да не съм аз, Господи?" А Той отговори и рече: "Който топна с Мене в блюдото, той ще Ме предаде. Син Човеческий, прочее, отива, както е писано за Него; но горко на оня човек, чрез когото Син Човеческий ще се предаде; добре щеше да бъде за тоя човек, ако не бе се родил." А Юда, който Го предаде, отговори и рече: "Да не съм аз, Рави?" Исус му отговори: "Ти каза." Това е Моето Тяло. Това е Моята Кръв. И когато ядеха, Исус взе хляба и, като благослови, преломи го и, раздавайки на учениците, каза: "Вземете, яжте: това е Моето тяло." И като взе чашата и благодари, даде им и рече: "Пийте от нея всички; защото това е Моята кръв на новия завет, която за мнозина се пролива за опрощение на грехове. И казвам ви, че отсега нататък няма да пия от тоя лозов плод до оня ден, когато с вас ще го пия в царството на Отца Си." И като изпяха хвалебна песен, излязоха на Елеонската планина. Ще поразя Пастиря, и ще се разпръснат овците на стадото. Тогава Исус им каза: "Всички вие ще се съблазните поради Мене през тая нощ; защото писано е: "Ще поразя пастиря, и ще се пръснат овците на стадото". След като възкръсна, ще ви изпреваря в Галилея. Тогава Петър Му отговори и рече: "Дори и всички да се съблазнят поради Тебе, аз никога няма да се съблазня." Исус му рече: "Истина ти казвам, че тая нощ, преди още петел да пропее, три пъти ще се отречеш от Мене." Почна да скърби и да тъгува. След това отива с тях Исус на едно място, наричано Гетсимания, и казва на учениците: "Поседете тука, докле ида там да се помоля." И като взе със Себе си Петър и двамата Зеведееви синове, почна да скърби и да тъгува. Тогава им казва: "Душата Ми е прескръбна до смърт; Останете тук и бъдете будни с Мене." И като се отдалечи, падна на лицето Си, молеше се и думаше: "Отче мой, ако е възможно, нека Ме отмине тая чаша, обаче не както Аз искам, а както Ти". И дохожда при учениците и ги намира да спят, и казва на Петър: "Толкоз ли не можахте един час да стоите будни с Мене? Бъдете будни и се молете, за да не паднете в изкушение. Духът е бодър, а плътта -немощна." Пак като се отдалечи повторно, помоли се, казвайки: "Отче мой, ако не може Ме отмина тая чаша, без да я изпия, нека бъде Твоята воля." А като дойде, намира ги пак да спят, (понеже очите им бяха натегнали) и, като ги остави, отдалечи се пак и се помоли за трети път, като каза същите думи. След това дохожда при учениците Си и им казва: "Спете, прочее, и почивайте: ето, наближи часът и Син Човеческий се предава в ръцете на грешниците. Ставайте да вървим, ето, приближи оня, който Ме предава." Туриха ръце на Исуса, и Го хванаха: Докато Той още говореше, ето че Юда, един от дванайсетте, дойде, и с него множество народ с ножове и колове, от страна на първосвещениците и старейте народни. А оня, който Го предаваше, бе им дал знак, казвайки: "Когото целуна, Той е; хванете Го." И веднага се приближи до Исуса и рече: "Радвай се, Рави!" и Го целуна. А Исус му рече: "Друже, защо си дошъл?" Тогава пристъпиха, сложиха ръце на Исуса и Го хванаха. И ето, един от ония, които бяха с Исуса, протегна ръка, извади ножа си и, като удари слугата на първосвещеника, отряза му ухото. Тогава Исус му казва: "Върни ножа си на мястото му; защото всички, които се залавят за нож, от нож ще погинат. Или мислиш, че не мога сега да помоля моя Отец, и той ще ми представи повече от дванайсет легиона Ангели? Но как ще се сбъднат Писанията, че тъй трябва да бъде?" Тогава Исус каза на народа: "Като на разбойник сте излезли с ножове и колове, за да ме хванете; всеки ден седях с вас, поучавайки в храма, и Ме не хванахте." Но всичко това стана, за да се сбъднат пророческите Писания. Тогава всички ученици го оставиха и се разбягаха. Ще видите Сина Човечески, седнал отдясно на силата Божия. А ония, които хванаха Исуса, заведоха Го при Кайяфа, първосвещеника, дето бяха събрани книжниците и старейте. Петър пък вървеше след Него отдалеч до двора на първосвещеника; и, като влезе вътре, седна със слугите, за да види края. А първосвещениците и старейте и целият синедрион търсеха лъжливо свидетелство против Исуса, за да Го умъртвят, и не намериха; и, макар да надойдоха много лъжесвидетели, не намериха. Ала най-сетне дойдоха двама лъжесвидетели и рекоха: "Тоя каза: Мога да разруша Божия храм, и в три дни да го съзидам." И като стана първосвещеникът, рече му: "Нищо ли не отговаряш? Какво свидетелствуват тези против Тебе?" Но Исус мълчеше. А първосвещеникът Му рече: "Заклевам Те в живия Бог, да ни кажеш, Ти ли си Христос, Син Божий?" Исус му отговаря: "Ти рече; казвам ви обаче: отсега ще видите Сина Човечески, седнал отдясно на силата и идещ на небесните облаци." Тогава първосвещеникът раздра дрехата си и рече: "Той богохулствува! Каква нужда имаме вече от свидетели? На, сега чухте богохулството Му! Как ви се струва?" А те отговориха и рекоха: "Заслужава смърт." Тогава Го заплюваха и биеха по лицето, а другите Му удряха плесници и думаха: "Проречи ни, Христе, кой Те удари?" Преди петел да пропее, три пъти ще се отречеш от мене. А Петър седеше вън на двора, и приближи се до него една слугиня и рече: "И ти беше с Исуса Галилееца." Но той се отрече пред всички, като каза: "Не зная, що говориш." А когато отиваше към вратата, видя го друга и думаше на ония, що бяха там: "И тоя беше с Исуса Назорея." А той пак се отрече с клетва: "Не познавам човека." Малко по-сетне се приближиха ония, които стояха там, и казаха на Петър: "Наистина и ти си от тях, защото и твоят говор те издава." Тогава той почна да проклина и да се кълне: "Не познавам човека." И веднага пропя петел. И спомни си Петър думата, казана му от Исуса: "Преди още петел да пропее, три пъти ще се отречеш от Мене." И като излезе вън, плака горко. Предадоха Исуса на управителя - Понтий Пилат. А когато се съмна, всички първосвещеници и старей народни направиха съвещание против Исуса, за да Го убият. И като Го вързаха, отведоха Го и предадоха на управителя Понтия Пилата. Не бива да се сложат в съкровищницата, защото са цена на кръв. Тогава Юда, който Го предаде, като видя, че Той е осъден, разкая се и върна трийсетте сребърника на първосвещениците и старейте, като каза: "Съгреших, че предадох невинна кръв." А те му рекоха: "Що ни е грижа? Ти му мисли." И като захвърли сребърниците в храма, излезе и отиде, та се обеси. Първосвещениците прибраха сребърниците и казаха: "Не бива да се турят в черковния ковчег, защото са цена за кръв." И като направиха съвещание, купиха с тях грънчаревата нива, за да погребват странници. Затова и до днес тая нива се нарича "Кръвна нива". Тогава се сбъдна реченото чрез пророк Иеремия, който казва: "И взеха трийсетте сребърника - цената на оценения, когото оцениха синовете Израилеви; и дадоха ги за грънчаревата нива, както ми заповядаГоспод." Ти ли си Царят Юдейски? И Исус се изправи пред управителя; и управителят Го попита и рече: "Ти ли си Юдейският Цар?" А Исус му отговори: "Ти казваш." И когато Го обвиняваха първосвещениците и старейте, Той нищо не отговаряше. Тогава Му казва Пилат: "Не чуваш ли, за колко работи свидетелствуват против Тебе?" И не му отговори нито една дума, тъй че управителят се чудеше твърде много. А на празника управителят имаше обичай да пуска на народа един затворник, когото биха поискали. Тогава у тях имаше прочут затворник на име Варава. И тъй, когато бяха събрани, Пилат им рече: "Кого искате да ви пусна: Варава ли, или Исуса, наричан Христос?" Защото знаеше, че Го бяха предали от завист. Между това, когато той седеше на съдийския престол, жена му прати да му кажат: "Не прави нищо на тоя праведник, защото днес насъне много пострадах за Него." Но първосвещениците и старейте надумаха народа, да изпроси Варава, а Исус да погуби. Тогава управителят ги попита: "Кого от двамата искате да ви пусна?" Те отговориха: "Варава." Пилат им каза: "А какво да сторя с Исуса, наричан Христос?" Казват му всички: "Да бъде разпнат!" Управителят им рече: "Та какво зло е сторил?" Но те още по-силно закрещяха и казаха: "Да бъде разпнат!" Пилат, като видя, че нищо не помага, и се усилва смутнята, взе вода, та уми ръце пред народа и рече: "Невинен съм за кръвта на тоя праведник; вие му мислете." И целият народ отговори и рече: "Кръвта Му нека бъде върху нас и върху чедата ни." Тогава им пусна Варава, а Исуса бичува и Го предаде на разпятие. Здравей, Царю Юдейски! След това войниците управителеви взеха Исуса в преторията, събраха срещу Него цялата чета войници и, като Го съблякоха, облякоха Му багреница; и сплетоха венец от тръни, наложиха Му го на главата и Му дадоха в дясната ръка тръст; и като застанаха пред Него на колене, присмиваха Му се и думаха: "Радвай се, Царю Юдейски!" И след като заплюха, взеха тръста и Го биеха по главата. И след като Му се наприсмяха, съблякоха Му багреницата, облякоха Му неговите дрехи и Го поведоха на разпятие. С Него бяха разпънати двама разбойници. А като излизаха, срещнаха един киринеец, на име Симон; него накараха да носи кръста Му. И като стигнаха на мястото, наричано Голгота, което значи: Лобно място, дадоха Му да пие оцет, смесен със злъчка; но Той вкуси и не иска да пие. А след като Го разпнаха, разделиха дрехите Му, хвърляйки жребие; за да се изпълни реченото от пророка: "Разделиха дрехите ми помежду си и за облеклото ми хвърлиха жребие". И седяха, та Го пазеха там. И туриха над главата Му надпис, който показваше вината Му: "Този е Исус царят Юдейски." Тогава бидоха разпнати с Него двама разбойници: единият отдясно, а другият отляво. Ако си Син Божий, слез от кръста. А минувачите Го хулеха, като клатеха глава и думаха: "Ти, който разрушаваш храма, и в три дни съзиждаш, спаси Себе си; ако си Син Божий, слез от кръста." Също и първосвещениците заедно с книжниците и старейте и фарисеите се присмиваха и думаха: "Други спаси, а Себе Си не може да спаси: ако Той е цар Израилев, нека сега слезе от кръста и ще повярваме в Него. Надяваше се на Бога, нека сега Го избави, ако Му е угоден; понеже бе казал: "Син Божий съм." Също Го хулеха и разбойниците, разпнати с Него. Или, или, ламма Савахтани! А от шестия час настана тъмнина по цялата земя до деветия час; А около деветия час Исус извика с висок глас: "Или, Или, ламма Савахтани?" сиреч, "Боже мой, Боже мой, защо си ме оставил?" Някои от стоящите там, като чуха, казваха: "Той вика Илия." И веднага един от тях се затече, взе гъба, натопи я в оцет и, като я надяна на тръст, даваше Му да пие. Другите пък думаха: "Чакай, да видим, дали ще дойде Илия да Го избави." А Исус, като извика пак с висок глас, изпусна дух. (Тук : се коленичи, и се пази кратко мълчание) И ето, храмовата завеса се раздра на две, от горе до долу; и земята се потресе; и скалите се разпукаха, и гробовете се разтвориха; и много тела на починали светии възкръснаха; и като излязоха из гробовете подир възкресението Му, влязоха в светия град и се явиха на мнозина. А стотникът и ония, които с него заедно пазеха Исуса, като видяха земетресението и всичко станало, твърде много се уплашиха и думаха: "Наистина Син Божий е бил този човек." Там бяха също и гледаха отдалеч много жени, които бяха последвали Исуса от Галилея и Му служеха, между тях бяха Мария Магдалина и Мария, майка на Яков и Йосиф, и майката на Зеведеевите синове. Йосиф положи тялото Исусово в своя нов гроб. А когато се свечери, дойде един богат човек от Ариматея, на име Йосиф, който също беше ученик на Исуса. Той отиде при Пилат и поиска тялото Исусово. Тогава Пилат заповяда да предадат тялото. А Йосиф, като взе тялото, обви го в чиста плащеница. И го положи в новия си гроб, който бе изсякъл в скалата; и като привали голям камък върху вратата гробни, отиде си. А там беше Мария Магдалина и другата Мария, които седяха срещу гроба. Имате стража, идете, пазете, както знаете. На другия ден, след петъка, събраха се първосвещениците и фарисеите у Пилата и казваха: "Господарю, спомнихме си, че Оня измамник още приживе, бе казал: "Подир три дни ще възкръсна." Затова заповядай да се запази гробът до третия ден, да не би учениците Му да отидат нощем да Го откраднат и да кажат на народа: "Възкръсна от мъртвите" и последната измама ще бъде по-лоша от първата." Пилат им рече: "Имате стража, идете, завардете, както знаете." Те отидоха, та завардиха гроба със стража и запечатаха камъка. Това е слово Господне. или по-краткото Страданието на нашия Господ Исус Христос според Матей. 27,11-54 Ти ли си Царят Юдейски? В онова време: И Исус се изправи пред управителя; и управителят Го попита и рече: "Ти ли си Юдейският Цар?" А Исус му отговори: "Ти казваш." И когато Го обвиняваха първосвещениците и старейте, Той нищо не отговаряше. Тогава Му казва Пилат: "Не чуваш ли, за колко работи свидетелствуват против Тебе?" И не му отговори нито една дума, тъй че управителят се чудеше твърде много. А на празника управителят имаше обичай да пуска на народа един затворник, когото биха поискали. Тогава у тях имаше прочут затворник, на име Варава. И тъй, когато бяха събрани, Пилат им рече: "Кого искате да ви пусна: Варава ли, или Исуса, наричан Христос?" Защото знаеше, че Го бяха предали от завист. Между това, когато той седеше на съдийския престол, жена му прати да му кажат: "Не прави нищо на тоя праведник, защото днес насъне много пострадах за Него." Но първосвещениците и старейте надумаха народа, да изпроси Варава, а Исус да погуби. Тогава управителят ги попита: "Кого от двамата искате да ви пусна?" Те отговориха: "Варава." Пилат им каза: "А какво да сторя с Исуса, наричан Христос?" Казват му всички: "Да бъде разпнат!" Управителят им рече: "Та какво зло е сторил?" Но те още по-силно закрещяха и казаха: "Да бъде разпнат!" Пилат, като видя, че нищо не помага, и се усилва смутнята, взе вода, та уми ръце пред народа и рече: "Невинен съм за кръвта на тоя праведник; вие му мислете." И целият народ отговори и рече: "Кръвта Му нека бъде върху нас и върху чедата ни." Тогава им пусна Варава, а Исуса бичува и Го предаде на разпятие. Здравей, Царю Юдейски! След това войниците управителеви взеха Исуса в преторията, събраха срещу Него цялата чета войници и, като Го съблякоха, облякоха Му багреница; изплетоха венец от тръни, наложиха Му го на главата и Му дадоха в дясната ръка тръст; и като застанаха пред Него на колене, присмиваха Му се и думаха: "Радвай се, Царю Юдейски!" И след като заплюха, взеха тръста и Го биеха по главата. И след като Му се наприсмяха, съблякоха Му багреницата, облякоха Му неговите дрехи и Го поведоха на разпятие. С Него бяха разпънати двама разбойници. А като излизаха, срещнаха един киринеец, на име Симон; него накараха да носи кръста Му. И като стигнаха на мястото, наричано Голгота, което значи: "Лобно място", дадоха Му да пие оцет, смесен със злъчка; но Той вкуси и не иска да пие. А след като Го разпнаха, разделиха дрехите Му, хвърляйки жребие; за да се изпълни реченото от пророка: "Разделиха дрехите ми помежду си и за облеклото ми хвърлиха жребие". И седяха, та Го пазеха там. И туриха над главата Му надпис, който показваше вината Му: "Този е Исус царят Юдейски." Тогава бидоха разпнати с Него двама разбойници: единият отдясно, а другият отляво. Ако си Син Божий, слез от кръста. А минувачите Го хулеха, като клатеха глава и думаха: "Ти, който разрушаваш храма, и в три дни съзиждаш, спаси Себе си; ако си Син Божий, слез от кръста." Също и първосвещениците заедно с книжниците и старейте и фарисеите се присмиваха и думаха: "Други спаси, а Себе Си не може да спаси: ако Той е цар Израилев, нека сега слезе от кръста и ще повярваме в Него. Надяваше се на Бога, нека сега Го избави, ако Му е угоден; понеже бе казал: "Син Божий съм." Също Го хулеха и разбойниците, разпнати с Него. Или, Или, ламма Савахтани! А от шестия час настана тъмнина по цялата земя до деветия час; а около деветия час Исус извика с висок глас: "Или, Или, ламма Савахтани?" сиреч, "Боже мой, Боже мой, защо си ме оставил?" Някои от стоящите там, като чуха, казваха: "Той вика Илия." И веднага един от тях се затече, взе гъба, натопи я в оцет и, като я надяна на тръст, даваше Му да пие. Другите пък думаха: "Чакай, да видим, дали ще дойде Илия да Го избави." А Исус, като извика пак с висок глас, изпусна дух. Тук се коленичи, и се пази кратко мълчание. И ето, храмовата завеса се раздра на две, от горе до долу; и земята се потресе; и скалите се разпукаха, и гробовете се разтвориха; и много тела на починали светии възкръснаха; и като излязоха из гробовете подир възкресението Му, влязоха в светия град и се явиха на мнозина. А стотникът и ония, които с него заедно пазеха Исуса, като видяха земетресението и всичко станало, твърде много се уплашиха и думаха: "Наистина Син Божий е бил този човек." Това е слово Господне.
1.1 2.1 3.1 4.1 6.1 8.1 10.1 11.1 12.1 14.1 16.1 18.1 19.1 20.1 21.1 21.2 22.1 23.1 23.2 24.1 25.1 27.1 29.1 30.1 31.1 32.1 34.1 35.1 36.1 36.2 37.1 38.1 38.2 38.3 38.4 39.1 39.2 39.3 39.4 39.5 39.6 40.1 41.1 41.2 42.1 42.2 43.1 43.2 43.3 44.1 45.1 46.1 47.1 48.1 49.1 50.1 51.1 51.2 52.1 53.1 54.1 55.1 56.1 57.1 57.2 58.1 60.1 61.1 62.1 63.1 64.1 66.1 67.1 68.1 69.1 69.2 70.1 71.1 71.2 71.3 72.1 73.1 74.1 74.2 74.3 74.4 75.1 76.1 78.1 80.1 82.1 82.2 83.1 85.1 86.1 86.2 87.1 89.1 91.1 91.2 93.1 95.1 95.2 96.1 97.1 98.1 101.1 102.1 103.1 104.1 106.1 108.1 110.1 112.1 114.1 116.1 118.1 119.1 119.2 120.1 121.1 122.1 123.1 124.1 126.1 128.1 128.2 130.1 132.1 134.1 135.1 135.2 135.3
THEY SHALL SMITE THE JUDGE OF ISRAEL WITH A ROD UPON THE CHEEK. Micah is probably best known for his prophecy of the birthplace of Jesus for this comes into prominent play in the New Testament when the wise men came to Herod to seek the place of the birth of the king of the Jews. This prophecy of the Judge of Israel being smitten is only one of the many prophecies that were made concerning the events of the crucifixion and death of the Messiah. Paul wrote to the Corinthian church: Moreover, brethren, I declare unto you the gospel which I preached unto you, which also ye have received, and wherein ye stand; By which also ye are saved, if ye keep in memory what I preached unto you, unless ye have believed in vain. For I delivered unto you first of all that which I also received, how that Christ died for our sins according to the scriptures; When Peter on the day of Pentecost was speaking to the Jews concerning the death of Jesus he referred to it as being by the determinate counsel and foreknowledge of God. The death of Jesus was no fluke of history, no accident, but a part of the determined plan of God to reveal His love to man. Forasmuch as ye know that ye were not redeemed with corruptible things, [as] silver and gold, from your vain conversation [received] by tradition from your fathers; But with the precious blood of Christ, as of a lamb without blemish and without spot: Who verily was foreordained before the foundation of the world, but was manifest in these last times for you, Let us look at some of these prophecies. Micah 5:1 They shall smite the Judge of Israel with rods upon the cheek. There are other prophecies concerning His being smitten. Zech said, "Smite the Shepherd and the sheep shall be scattered." Isaiah prophesied of His back being smitten. 50:6 I gave My back to the smiters, and my cheeks to them that plucked off the hair; I hid not My face from shame and spitting. What does the record of the gospels tell us? Mark tells us in 14:27 that Jesus said to His disciples, "All of you will be offended this night because of Me, for it is written, Smite the Shepherd and the sheep will be scattered." And some began to spit on Him and to cover His face and buffet Him and to say unto Him, Prophesy; and the servants did strike Him with the palms of their hands." "And they smote Him on the head with a reed and did spit upon Him. Luke tells us in 22:63 that the men that held Jesus, mocked Him and smote Him, and when they had blindfolded Him they struck Him on the face, and said to Him, "Prophesy and tell us who struck you." Let us back up for a moment and first look at the prophecies of the rejection of the Messiah from the beginning. First it was prophesied that he would be betrayed by a friend. "My own close friend, in whom I trusted, which did eat of my bread, has lifted up his heel against Me. Jesus said in John 13:18 as He was talking with His disciples at the last supper, "I speak not of all of you for I know who I have chosen: but that the scripture might be fulfilled, one of them that ate bread with Me has lifted up His heel against Me. Then Jesus said, "One of you will betray Me." When Judas led the soldiers into the garden to arrest Jesus, Jesus addressed him as friend. The prophet Zechariah said, 11:12,13 "And I said to them, If you think good, give Me My price; and if not forbear. So they weighed for My price thirty pieces of silver. And the Lord said unto Me, cast it unto the potter: a goodly price that I was prised at of them. And I took the thirty pieces of silver and cast them to the potter in the house of the Lord." Matthew tells us his gospel 27:3 that Judas who betrayed Him when he saw that He was condemned, repented himself and brought again the thirty pieces of silver to the chief priests and elders saying, "I have sinned in that I have betrayed innocent blood. And they said. What is that to us, it's your problem. And he cast down the pieces of silver in the temple, and departed and went out and hung himself. And the chief priests took the silver pieces and said it is not lawful for us to put it back into the treasury because it is the price of blood. And they took counsel and bought with the money a potters field to bury strangers in. Looking at the prophecies concerning His trial. He would not speak up in His own defense. Isa. "He was oppressed and He was afflicted, yet He opened not His mouth. He is brought as a lamb to the slaughter, and as a sheep before her shearers is dumb, so He openeth not His mouth. Matthew tells us 27:12 "And when He was accused of the chief priests and elders, He answered nothing. Then Pilate said unto Him, "Do you hear all the things they are accusing you of?" And He answered not a word, so that the governor marvelled greatly. Isa. prophesied, "I gave My back to the smiters, and My cheeks to them that plucked off the hair; I hid not My face from shame and spitting." In Isaiah 53:5 the prophet said, "And with His stripes we are healed. Matt. tells us that Pilate when he had scourged Jesus turned Him over the to Jews to be crucified. Matt. declares concerning the treatment of Jesus when He was being tried before the High Priest, "Then did they spit in His face and buffet Him." Then in 27:30 Matthew tells us concerning the soldiers, "And they spit upon Him and they took a reed and smote Him on the head." The gospels tell us of the horrible beatings that Jesus took. Luke tells us 22:64 that they blindfolded Him and began to strike Him on the face. Matt. speaks of the crown of thorns that was pressed upon His head, and of His being hit on the head with a reed. This must have left His face an ugly mess. Isaiah prophesied, 52:14 that His face was so marred that you could not recognize Him as a man. In 53:2 he said, "And when we see Him there is no beauty that we should desire Him, but He was wounded for our transgressions, and bruised for our iniquities. Prophecies concerning His death on the cross. "They pierced My hands and My feet." Zech. In his prophecy of the future return of Jesus said, "They shall look upon Me whom they have pierced." Isaiah 53:12 declares that He made intercession for the transgressors. Tells us that when they came to the place where they crucified Jesus, "Then said Jesus, Father forgive them for they know not what they do." Isa. declares "Behold My servant shall deal prudently He shall be exalted and extolled, and be very high." The New International version translates that verse, more literally. "My servant shall be high and lifted up, and highly exalted." Jesus said to His disciples in John 12:32 "And I if I be lifted up from the earth, I will draw all men unto Me." John tells us that Jesus was referring to the manner of death He would die. Same words of Isaiah. Paul tells us that because He was obedient unto death God has highly exalted Him and given Him a name that is above every name." Psalm 22 begins with the words. "My God, My God, why hast Thou forsaken Me? The psalmist goes on to perfectly describe the conditions of a person who suffers death by crucifixion." This was close to a thousand years before the Romans devised this method of putting people to death. Jesus had said in John 3:14 "As Moses lifted up the serpent in the wilderness, even so must the Son of man be lifted up." declared, "They part My garments among them, and cast lots upon My vesture." Then the soldiers, when they had crucified Jesus, took his garments, and made four parts, to every soldier a part; and also [his] coat: now the coat was without seam, woven from the top throughout. They said therefore among themselves, Let us not rend it, but cast lots for it, whose it shall be: that the scripture might be fulfilled, which saith, They parted my raiment among them, and for my vesture they did cast lots. These things therefore the soldiers did. Psalm 22:7 declares, All they that see Me laugh Me to scorn, they shoot out the lip, they shake the head, saying, He trusted on the Lord that He would deliver Him let Him deliver Him seeing He delighted in Him. Notice the phrase "They shake the head." Matt. says, "And they that passed by reviled Him, wagging their heads." Likewise also the chief priests mocking [him], with the scribes and elders, said, He saved others; himself he cannot save. If he be the King of Israel, let him now come down from the cross, and we will believe him. He trusted in God; let him deliver him now, if he will have him: for he said, I am the Son of God. The thieves also, which were crucified with him, cast the same in his teeth. Oh yes, Isa.53:12 said, "He has poured out His soul unto death, and He was numbered with the transgressors." Psa. declared, "In My thirst they gave Me vinegar to drink. He tells us that when Jesus cried from the cross, "I thirst" that one of the soldiers ran and took a sponge and filled with vinegar and put it on a reed and gave it to Him to drink. Matthew tells us in 27:45 that when Jesus was crucified that from the sixth hour or noon there was darkness over the whole land. Amos had prophesied, 8:9,10 "And it shall come to pass in that day, saith the Lord God, that I will cause the sun to go down at noon, and I will darken the earth on a clear day, and I will turn your feasts into mourning, (incidentally) Jesus was crucified on the feast day of Passover) and all your songs into lamentation; and I will bring up sackcloth upon all loins, and baldness upon every head; and I will make it as the mourning of an only Son. John in speaking of the crucifixion declared, The Jews therefore, because it was the preparation, that the bodies should not remain upon the cross on the Sabbath day, (for that Sabbath day was an high day,) besought Pilate that their legs might be broken, and [that] they might be taken away. Then came the soldiers, and brake the legs of the first, and of the other which was crucified with him. But when they came to Jesus, and saw that he was dead already, they brake not his legs: But one of the soldiers with a spear pierced his side, and forthwith came there out blood and water. And he that saw [it] bare record, and his record is true: and he knoweth that he saith true, that ye might believe. For these things were done, that the scripture should be fulfilled, A bone of him shall not be broken. And again another scripture saith, They shall look on him whom they pierced. He already mentions that this is a fulfillment of prophecy. Psa. declares, "He keepeth all His bones; not one of them is broken." Zech. declared that they shall look upon Him whom they have pierced. Finally the prophecy concerning His burial. Matthew tells us: When the even was come, there came a rich man of Arimathaea, named Joseph, who also himself was Jesus' disciple: He went to Pilate, and begged the body of Jesus. Then Pilate commanded the body to be delivered. And when Joseph had taken the body, he wrapped it in a clean linen cloth, And laid it in his own new tomb, which he had hewn out in the rock: and he rolled a great stone to the door of the sepulchre, and departed. And He made His grave with the wicked and with the rich in His death. Isaiah said that God made His soul and offering for sin, that He was wounded for our transgressions, bruised for our iniquities. For the transgressions of My people He was stricken. That all of us like sheep had gone astray, we had turned every one of us to our own ways, and God had laid on Him the iniquities of us all.