http___blog.ramuslab.com_category__D0_BB_D0_B0_D0_B1_D0_BE_D1_80_D0_B0_D1_82_D0_BE_D1_80_D0_B8_D1_8F__1.xml
http___www.stlukes-stl.com_health-content_health-ency-multimedia_57_000159.htm.xml
1.1 1.2 1.3 2.1 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 8.2 8.3 8.4 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 13.2 13.3 13.4 14.1 15.1 15.2 15.3 16.1 16.2 16.3 16.4 17.1 18.1 18.2 19.1 19.2 20.1 20.2 20.3 20.4 21.1 22.1 22.2 22.3 22.4 22.5 22.6 22.7 22.8 23.1 24.1 24.2 24.3 25.1 26.1 27.1 28.1 28.2 29.1
Хепатитът представлява възпаление на черния дроб. Причините за него могат да бъдат най-различни: вирусна инфекция, прием на лекарства, контакт с химикали, отрови, прекомерна употреба на алкохол или вследствие на нарушение в имунната система на организма. Вирусите, причинители на хепатит са няколко вида: А, В, С, D и Е. Хепатит А Хепатитният А вирус (HAV) предизвиква инфекция на черния дроб, която протича доброкачествено и не хронифицира. Предава се чрез битови контакти, заразена храна или вода и се нарича още „болест на мръсните ръце”. Източник на заразата е болният човек. Могат да заболеят лица от всички възрастови групи, но най-възприемчиви са децата и юношите. Хепатит А инфекцията има различни клинични прояви: от напълно безсимптомно протичане до типичния остър хепатит с жълтеница – най-характерния симптом на хепатитите (пожълтяване на кожата и склерите). В лаборатория „Рамус” може да изследвате 2 маркера за хепатит А: - Anti-HAV IgM: определяне на ранни антитела от клас М срещу хепатит А вируса; показва остра инфекция, пациентът е заразен в този етап. - Аnti-HAV: обхваща антитела от клас G (късни антитела), които са маркер за прекаран в миналото хепатит А, или придобити след имунизация. Хепатит В Хепатитният В вирус (HBV) предизвиква както остра, така и хронична инфекция на черния дроб. Инфекцията с HBV може да протече и безсимптомно. Източник на заразата е човек – болен с остра инфекция или хроничен носител. Вирусът се съдържа във всички телесни течности, но в най-висока концентрация е в кръвта и гениталните секрети. Начини на предаване: - Кръвен път: при контакт със заразена кръв (стоматологични интервенции, използване на заразени игли, предмети от бита – ножички, самобръсначки, четки за зъби и др.) - Полов път: при полов контакт със заразен партньор - Перинатален път: от майка на новороденото при остра инфекция по време на бременността. Времето от заразяването до проявата на клиничните симптоми може да бъде от 30 до 180 дни. Клиничните признаци са сходни при всички хепатити, с малки различия: грипоподобни симптоми, висока температура, гадене, повръщане, загуба на апетит, потъмняване на урината, болки в дясното подребрие. По-късно се появява и пожълтяване на кожата и склерите на очите. За неваксинираните, рискът от HBV инфекция след рисков контакт с носител на инфекцията е не по-малък от 30%, Лаборатория „Рамус” предлага няколко различни теста за хепатит В: - HBs антиген (HBs Ag, австралийски антиген): Този антиген е най-ранният индикатор на активна хепатит В инфекция. Той може да бъде открит в серума преди поява на симптомите. Ако след 6 – 12 месеца HBs Ag не изчезне, пациентът се счита за хроничен носител. - Аnti-HBs: Обикновено антителата срещу HBs антигена се появяват 7 седмици след заразяването и това означава, че инфекцията е в последен стадий на активност и пациентът не може да предава заразата на останалите. Тестът е положителен и ако сте ваксиниран. Тези антитела ви предпазват от повторно заразяване с вируса в бъдеще. Прието е, че защитното ниво трябва да бъде поне 100 IU/ml след имунизация. - Anti-HBc Тotal: Aнтитела срещу HBc антигена (коров антиген) са маркер за прекарана инфекция и се откриват се през целия живот при почти всеки пациент, който е имал предхождащ контакт с вируса на хепатит В. - Anti-HBc IgM: Антителата IgM са признак на настояща инфекция или реактивация на вируса. Положителен е резултата при пациенти, които са също и HBsAg положителни и обикновено това означава, че те имат остра инфекция. - HBe антиген (HBe Ag): Mаркер за активно размножаване на вируса и инфекциозност. Понякога отсъствието на HBeAg у хора, които са позитивни за HbsAg не означава, че те не могат да заразят околните с вируса на хепатит В. - Anti-HBe: Признак на липса на вирусна репликация (размножаване). Организмът се очиства от HBe антигена, започнал е оздравителен процес. Пациентите с положителен резултат за anti-HBe вече са много по-малко заразни. Обикновено това антитяло се задържа при хронична инфекция. Хепатит С Вирусният хепатит С се причинява от хепатит С вирус (HCV). Важна особеност на този вирус е голямата му изменчивост, поради което все още няма изработена ваксина срещу хепатит С. Предава се по кръвен път. С повишен риск от заразяване с HCV са венозни наркомани, използващи общи игли и спринцовки и пациенти на хемодиализа. Вирусът може да се предаде от заразена майка на новороденото при раждането или по време на бременността. Инфекцията с хепатит С може да протече по три различни начина: безсимптомно, като остър или хроничен вирусен хепатит. Симптомите са сходни с тези при останалите хепатити. Вирусът е онкогенен и може да предизвика карцином на черния дроб и цироза. Хепатит D Причинява се от хепатит D вирус, който никога не се открива без хепатит В вирусна инфекция. Възможно е едновременно заразяване с двата вируса (коинфекция) или заразяване на фона на вече съществуваща хепатит В вирусна инфекция (суперинфекция). Заразяването става по един и същи начин и при двата вируса. Лаборатория „Рамус” определя серологичен маркери за хепатит D: Anti HDV-total Хепатит Е По начин на заразяване наподобява хепатит А (заразена вода или храна, битови контакти), а също и по начин на протичане. Единствено при бременни прогнозата е сериозна – може да доведе до чернодробна недостатъчност и увреждане на плода. Към Сайтa на Лаборатория Рамус
1.1 2.1 2.2 3.1 3.2 3.3 4.1 4.2 4.3 5.1 5.2 5.3 6.1 7.1 7.2 7.3 7.4 8.1 8.2 8.3 9.1 9.2 9.3 10.1 10.2 10.3
Hepatitis B If you've been diagnosed with hepatitis B, you may worry about your health and about spreading the disease to others. Let's talk about hepatitis B. Hepatitis B is irritation and swelling of the liver from infection with the hepatitis B virus. Infection can spread through contact with the blood, semen, vaginal fluids, and other body fluids of someone who already has the disease. Hepatitis B can also be passed to an infant during childbirth if the mother is infected. Most of the damage from the virus happens because of how the body responds to the infection. When the body's immune system detects the infection, it sends out special cells to fight it off. These disease-fighting cells, in turn, can cause liver inflammation. After you first become infected with the hepatitis B virus, you may have no symptoms at all. Or you may feel sick for a period of days or weeks, with some people becoming very ill. If you're body is able to fight off the infection, symptoms should go away within a few weeks to months. Early symptoms may include loss of appetite, weakness, a low-grade fever, muscle and joint aches, nausea, vomiting, or maybe yellow skin. Sometimes, your body can't get rid of the infection. If so, you have chronic (or long-term) hepatitis B. You may have few - or even no - symptoms at all. You may not even look sick. This is a problem, because people with chronic hepatitis B often do not know they're sick, and they can spread the virus to other people. If your doctor thinks you have hepatitis B, you will need blood tests to confirm diagnosis. If your disease is acute (or short-term), you may not need treatment, other than occasional blood tests to check the health of your liver and other body functions. Your doctor will tell you to get plenty of bed rest, to drink plenty of fluids, and to eat healthy foods. Some people with may have chronic hepatitis and need antiviral medications or another medicine, called peginterferon. These medicines can remove hepatitis B from your blood and reduce your risk of cirrhosis (scarring of the liver) and reduce your risk of liver cancer. If you have severe chronic hepatitis B, you may eventually need a liver transplant. If you have acute hepatitis B, you will probably get better. If your infection is chronic, however, you should avoid alcohol and check with your doctor before taking any over-the-counter medicines or herbal supplements. And you will need ongoing blood tests to monitor the health of your liver.