http___bogoposveteni.bg_index.php_2016-09-29-15-53-58_2016-12-31-07-38-50_84-2017-02-23-09-58-09_389-19-03_1.xml
https___www.blueletterbible.org_comm_baxter_mary_witw_witw40_womanofsamaria2.cfm.xml
1.1 1.2 1.3 1.4 1.5 1.6 1.7 1.8 1.9 1.10 1.11 1.12 1.13 1.14 1.15 1.16 1.17 1.18 1.19 1.20 1.21 1.22 1.23 1.24 1.25 1.26 1.27 1.28 1.29 1.30 1.31 1.32 1.33 1.34 1.35 1.36 1.37 1.38 1.39 1.40 1.41 1.42 1.43 1.44 1.45 1.46 1.47 1.48 1.49 1.50 1.51 1.52 1.53 1.54 1.55 1.56
ТРЕТА ПОСТНА СЕДМИЦА Неделя, Година А ПЪРВО ЧЕТИВО Дай ни вода да пием. Четене из книгата Изход. 17, 3-7 В онези дни: Народът жадуваше за вода и роптаеше против Мойсей и думаше: "Защо ни изведе от Египет, за да умориш от жажда нас и децата ни и стадата ни?" Мойсей извика към Бога и каза: "Какво да правя с тоя народ? Още малко и ще ме убият с камъни." И рече Господ на Мойсей: "Излез пред народа и вземи със себе си някои от старейте Израилеви; вземи в ръка и тоягата си, с която удари по водата, и иди ето, Аз ще застана пред тебе там на скалата в Хорив, а ти ще удариш в скалата, и от нея ще протече вода, и народът ще пие." Тъй направи Мойсей пред очите на старейте Израилски. И нарече това място "Изкушение", поради караницата на Израилевите синове, и защото те изкушаваха Господа, думайки: "Дали е между нас Господ или не?" Това е Божие слово. ОТПЕВЕН ПСАЛОМ Пс 94, 1-2.6-7.8-9 ( О: 8) О, да бяхте днес послушали Неговия глас: "Не ожесточавайте сърцата си." Дойдете да запеем на Господа и да възкликнем към Бога нашето спасение. Да застанем пред лицето Му с славословие и с песни да възкликнем към Него. O Дойдете да се поклоним и да припаднем, да преклоним колена пред лицето на Господа, нашия Творец,защото Той е Бог наш, и ние сме народ от Неговото паство и овци под Негови ръце. O О, да бяхте сега послушали Неговия глас: "Не ожесточавайте сърцата си, както в Мерива, както в деня на Изкушението в пустинята, дето Ме изкушаваха вашите бащи; изпитваха Ме и видяха Моето дело." O ВТОРО ЧЕТИВО Божията любов се е изляла в нашите сърца чрез Светия Дух, който ни се даде. Четене от посланието на Свети Павел Апостол до римляни. 5, 1-2.5-8 Братя: Оправдани с вяра, имаме мир с Бога чрез нашия Господ Исус Христос, чрез когото с вяра получихме и достъп до тая благодат, в която стоим, и се хвалим с надежда за слава на синове Божии. Но надеждата не посрамя, защото любовта Божия се изля в нашите сърца чрез дадения нам Дух Свети. Защото, още когато ние бяхме немощни, Христос в определено време умря за нечестивите. За праведник едва ли ще умре някой; за добрия, може би, някой и да се реши да умре. Но Бог доказва любовта си към нас с това, че Христос умря за нас, още когато бяхме грешни. Това е Божие слово. СТИХ ПРЕДИ ЕВАНГЕЛИЕТО Ив 4, 42.15 Господи, Ти си наистина Спасителят на света; дай ми жива вода, за да не ожаднявам. ЕВАНГЕЛИЕ Извор на вода, която тече за вечен живот. Четене от светото Евангелие според Иван. 4, 5-42 В онова време: Исус дойде в самарийския град, наречен Сихар, близо да землището, което Яков бе дал на сина си Йосиф. Там беше Яковият извор. Уморен, прочее, от път, Исус седеше си тъй при извора. Часът беше около шестия. Дохожда една жена от Самария да си начерпи вода. Исус й казва: "Дай ми да пия." Защото учениците Му бяха отишли в града да купят храна. Жената самариянка Му казва: "Как Ти, бидейки юдеин, искаш да пиеш от мене, която съм жена самариянка?" Защото юдеите нямат сношение със Самарияните. Исус й отговори и рече: "Да би знаела дара Божи, и кой е оня, който ти казва: "Дай ми да пия", ти сама би изпросила от Него, и Той би ти дал вода жива." Жената Му казва: "Господине, ни почерпало имаш, па и кладенецът е дълбок; отде тогава имаш живата вода? Нима Ти си по-голям от отца ни Яков, който ни даде тоя кладенец, и сам той от него е пил, и синовете му, и добитъкът му?" Исус й отговори и рече: "Всеки, който пие от тая вода, пак ще ожаднее; а който пие от водата, която Аз ще му дам, той во веки няма да ожаднее; но водата, която му дам, ще стане в него извор с вода, която тече в живот вечен." Казва Му жената: "Господине, дай ми тая вода, за да не ожаднявам и да не дохождам тук да вадя." Исус й каза: "Иди, повикай мъжа си и дойди тука." Отговори жената и рече: "Нямам мъж." Исус й казва: "Добре каза, че нямаш мъж; защото петима мъже си имала, и тоя, когото сега имаш, не ти е мъж; това право си каза." Казва Му жената: "Господине, виждам, че Ти си пророк. Нашите бащи се покланяха в тая планина, а вие казвате, че в Йерусалим е мястото, дето трябва да се покланяме." Исус й казва: "Жено, повярвай ми, че настъпва час, когато нито в тая планина, нито в Йерусалим ще се поклоните на Отца. Вие се кланяте на това, което не знаете, а ние се кланяме на това, което знаем, защото спасението е от юдеите. Но иде час, и дошъл е вече, когато истинските поклонници ще се покланят на Отца с дух и с истина, защото Отец иска такива да бъдат, които Му се покланят. Бог е Дух, и тия, които Му се покланят, трябва да се покланят с дух и с истина." Казва Му жената: "Зная, че ще дойде Месия, наричан Христос; когато Той дойде, всичко ще ни възвести." Исус й казва: "Аз съм, който говоря с тебе." В това време дойдоха учениците Му и се почудиха, задето Той разговаря със жена; ала ни един не рече: "Какво искаш?" или "Какво приказваш с нея?" Тогава жената остави стомната си и отиде в града и казва на човеците: "Дойдете и вижте един човек, който ми каза всичко, що съм направила: Да не би Той да е Христос?" Тогава те излязоха из града и идеха към Него. Между това учениците Го молеха, казвайки: "Рави, яж!" Но Той им рече: "Аз имам храна да ям, която вие не знаете." Поради това учениците думаха помежду си: "Да не би някой да Му е донесъл да яде." Исус им казва: "Моята храна е да изпълнявам волята на Оня, който Ме е пратил, и да извърша Неговото дело. Не вие ли казвате, че още четири месеца, и жетва ще дойде? Аз пък ви казвам: Подигнете си очите и погледнете нивите, че са побелели и узрели за жетва. Рече и жетварят получава награда и събира плод за вечен живот, за да се радват заедно и сеячът и жетварят. Защото в тоя случай права си е думата: Един сее, а друг жъне. Аз ви проводих да жънете онова, за което вие не сте се трудили; други се трудиха, а вие влязохте в техния труд." И много самарияни от оня град повярваха в Него по думите на жената, която свидетелствуваше: "Каза ми всичко, що съм сторила." Затова, когато самарияните дойдоха при Него, молеха Го да постои при тях. И Той престоя там два дена. И още по-много народ повярва поради словото Му. А на жената думаха: "Ние вярваме не вече поради твоето казване; защото сами чухме и знаем, че Този наистина е Спасителят на света. Това е слово Господне. или по-краткото Четене от светото Евангелие според Иван. 4, 5-15.19в-26.39а.40-42 В онова време: Исус дойде в самариянския град, наречен Сихар, близо до землището, което Яков бе дал на сина си Йосиф. Там беше Яковия извор. Уморен, прочее, от път, Исус седеше си тъй при извора. Часът беше около шестия. Дохожда една жена от Самария да се начерпи вода. Исус й казва: "Дай ми да пия." Защото учениците Му бяха отишли в града да купят храна. Жената Самариянка Му казва: "Как Ти, бидейки юдеин, искаш да пиеш от мене, която съм жена самариянка?" Защото юдеите нямат сношение със самаряните. Исус й отговори и рече: "Да би Знаела дара Божи, и кой е оня, който ти казва: "Дай ми да пия", ти сама би изпросила от Него, и Той би ти дал вода жива." Жената Му казва: "Господине, ни почерпало имаш, па и кладенецът е дълбок; отде тогава имаш живата вода? Нима Ти си по-голям от отца ни Яков, който ни даде тоя кладенец, и сам той от него е пил, и синовете му, и добитъкът му?" Исус й отговори и рече: "Всеки, който пие от тая вода, пак ще ожаднее; а който пие от водата, която аз ще му дам, той во веки няма да ожаднее; но водата, която му дам, ще стане в него извор с вода, която тече в живот вечен." Каза Му жената: "Господине, дай ми тая вода, за да не ожаднявам и да не дохождам тук да вадя. Виждам, че Ти си пророк. Нашите бащи се покланяха в тая планина, а вие казвате, че в Йерусалим е мястото, дето трябва да покланяме." Исус й казва: "Жено, повярвай ми, че настъпва час, когато нито в тая планина, нито в Йерусалим ще се поклоните на Отца. Вие се кланяте на това, което не знаете, а ние се кланяме на това, което знаем, защото спасението е от юдеите. Но иде час, и дошъл е вече, когато истинските поклонници ще се покланят на Отца с дух и с истина. Защото Отец иска такива да бъдат, които Му се покланят. Бог е Дух, и тия, които Му се покланят, трябва да се покланят с дух и с истина." Казва Му жената: "Зная, че ще дойде Месия, наричен Христос; когато Той дойде, всичко ще ни възвести." Исус й казва: "Аз съм, който говоря с тебе." И мнозина от тоя град повярваха в Него, затова, когато Самарияните дойдоха при Него, молеха Го да постои при тях. И Той престоя там два дена. И още по-много народ повярва поради словото Му. А на жената думаха: "Ние вярваме не вече поради твоето казване; защото сами чухме и знаем, че този наистина е Спасителят на света." Това е слово Господне.
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 7.1 7.2 7.3 8.1 8.2 8.3 9.1 10.1 10.2 10.3 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 17.2 17.3 18.1 18.2 19.1 19.2 19.3 19.4 20.1 21.1 21.2 21.3 22.1 23.1 23.2 24.1 25.1 26.1 27.1 27.2 28.1 29.1 30.1 31.1 32.1 33.1 34.1 35.1 36.1 37.1 38.1 39.1 40.1 41.1 41.2 42.1
Other Searches * 'Number Delimiters' only apply to 'Paragraph Order' Blue Letter Bible offers several daily devotional readings in order to help you refocus on Christ and the Gospel of His peace and righteousness. Recognizing the value of consistent reflection upon the Word of God in order to refocus one’s mind and heart upon Christ and His Gospel of peace, we provide several reading plans designed to cover the entire Bible in a year. There are many superficial conversions in our days. There are those who profess to belong to the Lord, and yet their experience is by no means described by the words of Jesus to the Samaritan woman, "Whosoever drinketh of the water that I shall give him shall never thirst," for they thirst for amusement, for admiration, for money, for power, for pleasure, for fame, and for other earthly things, just exactly as though they were not converted at all! "If any man love the world, the love of the Father is not in him." What does this thirst prove? Surely this-that they are not drinking of the water which the Lord Jesus gives; they may have once sipped a little, but it is not their habit to "draw water out of the wells of salvation" (Isa 12:3), and, therefore, the eternal life which Jesus gives to those who follow Him has never yet become a well of water springing up within them. Such converts are dependent upon prayer meetings and preaching services, special ministers and Christian friends, to keep the little life they have alive. And, in addition, they must needs have, in order to make their lives tolerable, a large slice of the world! It is a miserable kind of conversion; it is that of the wheat where the thorns grew up and choked it, and it became unfruitful. These are the believers who do no good in the world, and about whom it is absolutely necessary to ask the question whether they have been converted or not! There is not enough light in their lives for people to distinguish whether they are the children of light or the children of darkness! Everyone who drinks continually of the water which Jesus gives ceases to thirst for the world's pleasures, or for anything which it has to give. God is their satisfying Portion. But the Samaritan woman had begun to thirst: "Sir, give me this water." Instantly Jesus met her as a Prophet. Looking fully into her eyes, with His eyes, which are as a flame of fire, He said unto her: "Go, call thy husband, and come hither." This was the open wound; this was the sore point; this was the sinful thing which needed setting right. There is no true conversion until the Lord Jesus has laid His finger upon the sore place, the source of sin within. If we would drink of the living water, our lives must be pure and without spot before our God, and all that is wrong must come out and be judged, forgiven and set right in His sight. "I have no husband." "Thou hast well said, I have no husband; for thou hast had five husbands; and he whom thou now hast is not thy husband; in that saidst thou truly." The woman did not attempt a denial; she did not begin to excuse herself; startled by finding herself known as she really was, she bowed before Him whom she recognised as Prophet and Master: "Sir, I perceive that thou art a prophet." It was as though she had said: "Thou hast found me out; Thou hast disclosed the deep wickedness of my heart; I know that Thou art right and I am wrong; Thou art holy and I am sinful"; and then, just like all those who are not enlightened by the Holy Ghost, she fell back on the little rag of religion which she had, and spoke of the differences between the Samaritans and the Jews: "Our fathers worshipped in this mountain; and ye say that in Jerusalem is the place where men ought to worship." "Woman, believe Me," was the answer of Jesus, taking her out of her depth, "the hour cometh, when ye shall neither in this mountain, nor yet at Jerusalem, worship the Father. Ye worship ye know not what; we know what we worship; for salvation is of the Jews. But the hour cometh, and now is, when the true worshippers shall worship the Father in spirit and in truth; for the Father seeketh such to worship Him." Here was the secret of the living water; it was a changed life which she needed; a new heart, and a new spirit, new motives, new aims, and new impulses. The convicted sinner was at the end of all her resources; nothing could extenuate the past; nothing could justify the present; her only hope was in the coming One: "I know that Messias cometh, which is called the Christ; when He is come He will tell us all things" (R. It was the instinct of an awakened soul. There is no hope for such outside of Jesus. But she was unprepared for the declaration: "I that speak unto thee am He." She was ready to receive Him; doubts found no place as a nonconducting influence between her convicted soul and her Saviour. The sinner and the Saviour had met. Old things were already passed away, all things were become new (2Co 5:17). Jesus had conquered, and won unto Himself His first Samaritan follower and His first Samaritan evangelist. The Blue Letter Bible ministry and the BLB Institute hold to the historical, conservative Christian faith, which includes a firm belief in the inerrancy of Scripture. Since the text and audio content provided by BLB represent a range of evangelical traditions, all of the ideas and principles conveyed in the resource materials are not necessarily affirmed, in total, by this ministry. Blue Letter Bible study tools make reading, searching and studying the Bible easy and rewarding. Blue Letter Bible is a 501(c)(3) nonprofit organization ©2018 Blue Letter Bible | Privacy Policy Note: MLA no longer requires the URL as part of their citation standard. Individual instructors or editors may still require the use of URLs. Loading... Email / username or password was incorrect! Check your email for password retrieval Complete the form below to register [?] Error: That Email is already registered Error: Please provide a valid Email Error: Passwords should have at least 6 characters Error: Passwords do not match Error: Please provide a valid first name Error: That username is already taken Error: Usernames should only contain letters, numbers, dots, dashes, or underscores Passwords should have at least 6 characters. Usernames should only contain letters, numbers, dots, dashes, or underscores. Thank you for registering. A verification email has been sent to the address you provided. Error: That Email / Username is not registered