http___bogatstvo.net_uspeh__d0_b7_d0_b0_d0_ba_d0_be_d0_bd-_d0_b7_d0_b0-_d0_bd_d0_b0_d0_b9-_d0_bc_d0_b0_d0_bb_d0_ba_d0_be_d1_82_d0_be-_d1_83_d1_81_d0_b8_d0_bb_d0_b8_d0_b5__1.xml
http___masterkey.burstingforth.com_category_master-key_.xml
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 7.6 7.7 7.8 7.9 7.10 7.11 8.1 8.2 8.3 8.4 9.1 9.2 9.3 10.1 10.2 10.3 10.4 10.5 11.1 11.2 11.3 11.4 12.1 12.2 13.1 13.2 15.1 15.2 15.3 15.4 15.5 16.1 16.2 16.3 16.4 16.5 16.6 17.1 17.2 17.3 17.4 18.1 18.2 18.3 18.4 18.5 19.1 19.2 19.3 20.1 20.2 21.1 21.2 21.3 22.1 22.2 22.3 22.4 23.1 23.2 23.3 23.4 23.5 24.1 24.2 24.3 25.1 25.2 26.1 26.2 26.3 27.1 27.2 27.3 27.4 28.1 29.1 30.1 30.2 30.3 30.4 30.5 30.6 31.1 31.2 31.3 32.1 32.2 32.3 32.4 33.1 34.1 35.1 36.1 38.1 40.1
Закон за най-малкото усилие РАЗУМЪТ НА ПРИРОДАТА ФУНКЦИОНИРА БЕЗ ВСЯКАКВО УСИЛИЕ… С БЕЗГРИЖИЕ, ХАРМОНИЯ И ЛЮБОВ. И ВПРЯГАЙКИ СИЛИТЕ НА ХАРМОНИЯТА, РАДОСТТА И ЛЮБОВТА, НИЕ С ЛЕКОТА СЪЗДАВАМЕ УСПЕХ И БЛАГОПОЛУЧИЕ. Цялостното същество знае, без да отива, вижда, без да гледа, и постига, без да прави. Лао Дзъ Четвъртият духовен закон на успеха е законът за най-малкото усилие. Този закон се базира на факта, че разумът на природата функционира с лекота и разюздано безгрижие. Това е принципът на най-малкото действие, на несъпротивлението. Това следователно е принципът на хармонията и любовта. Научим ли този урок от природата, ние с лекота изпълняваме своите желания. Когато наблюдавате природата в действие, ще видите, че тя изразходва минимално усилие. Тревата не се мъчи да расте, тя просто си расте. Рибите не се мъчат да плуват, те просто плуват. Цветята не се мъчат да цъфтят, те цъфтят. Птиците не се мъчат да летят, те летят. Такава е присъщата им природа. Земята не се мъчи да се върти около собствената си ос; природата й е да се върти с шеметна скорост и да се носи в пространството. Природата на бебетата е да са щастливи. Природата на слънцето е да грее. Природата на звездите е да светят и блещукат. А нашата човешка природа е да материализираме мечтите си, леко и без усилие. Във ведическата наука, вековната философия на Индия, това е известно като принцип на пестене на усилията, или „прави по-малко и постигай повече”. В крайна сметка достигаш състояние, в което не вършиш нищо и постигаш всичко. Което означава, че е достатъчно само да се появи някаква идея, и тя се материализира без всякакви усилия. Онова, което обикновено наричаме „чудо”, всъщност е проявление на закона за най-малкото усилие. Разумът на природата функционира без усилие, без съпротивление, спонтанно. Той е нелинеарен; той е интуитивен, холистичен и стимулиращ. И когато сте в хармония с природата, когато сте опознали добре истинската си същност, вие сте в състояние да се възползвате от закона за най-малкото усилие. Най-малко усилия се изразходват, когато действията ви са мотивирани от любов, защото природата се крепи от енергията на любовта. Когато се стремите към власт и контрол над други хора, вие пилеете енергия. Когато се стремите към пари или власт, за да задоволите собственото си его, вие хабите енергия, тичайки подир илюзията за щастие, вместо да се радвате на щастието в момента. Когато се стремите към парите само за лична облага, вие прекъсвате притока на енергия към себе си и пречите на разума на природата да се прояви. Но когато действията ви са мотивирани от любов, вашата енергия се умножава и натрупва и акумулираната излишна енергия може да бъде насочена към създаването на нещо, което желаете, включително неограничено богатство. Мислете за своето тяло като за уред за регулиране на енергията: то генерира, натрупва и изразходва енергия. Ако знаете как ефикасно да генерирате, натрупвате и изразходвате енергия, вие ще сте в състояние да създадете произволно голямо богатство. Вниманието към егото консумира най-голямо количество енергия. Когато вътрешният ви ориентир е егото, когато се стремите към власт и контрол над други хора или към одобрението на другите, вие прахосвате енергия. Ако тази енергия бъде освободена, тя може отново да бъде канализирана и използвана за създаването на всичко, каквото поискате. Ако вътрешният ви ориентир е вашият дух, ако сте неуязвими за критиките и не се боите от никакви предизвикателства, вие можете да впрегнете силата на любовта и да използвате творчески енергията в името на благоденствието и еволюцията. В „Изкуството да мечтаеш” Дон Хуан казва на Карлос Кастанеда: „…повечето от енергията ни отива да крепим своите позиции в обществото… Ако бяхме готови да загубим част от тези позиции, щяха да ни се случат две изключителни неща. Първо, бихме освободили енергията си от усилията за поддържане илюзорната представа за нашето величие и второ, бихме си осигурили достатъчно енергия, за да… добием представа за действителното величие на Вселената.” Законът за най-малкото усилие има три компонента, три неща, които бихте могли да направите, за да задействате принципа „прави по-малко и постигай повече”. Първият компонент е приемането. Приемането означава просто да вземете решение: „Днес ще приемам хората, ситуациите, обстоятелствата и събитията такива, каквито са.” Тоест, ще помните, че „този момент е такъв, какъвто трябва да бъде”, защото целият свят е такъв, какъвто трябва да бъде. Този момент, същият който преживявате точно сега, е кулминация на всички моменти, преживени от вас в миналото. Той е такъв, какъвто е, защото цялата Вселена е такава, каквато е. Като се противите на този момент, вие всъщност се противите на цялата Вселена. Вместо това можете да вземете решение днес да не се противите на Вселената, противейки се на момента. Това означава, че приемате този момент напълно и безрезервно. Приемате нещата такива, каквито са, а не такива, каквито бихте искали да бъдат в този момент. Важно е това да се разбере. Можете да си пожелаете в бъдеще нещата да бъдат различни, но в този момент ще трябва да ги приемете такива, каквито са. Ако сте обезсърчени и разстроени от някого или от нещо, спомнете си, че не реагирате на човека или ситуацията, а на своите чувства по отношение на човека и ситуацията. Това са ваши чувства и за тях друг няма вина. Когато приемете и осъзнаете това напълно, вие сте готови да поемете отговорността за начина, по който се чувствате, и да го промените. А щом сте в състояние да приемате нещата такива, каквито са, вие сте готови да поемете отговорността за своето положение и за събитията, на които гледате като на проблем. Ето че стигнахме до втория компонент на закона за най-малкото усилие: отговорността. Какво е отговорност? Отговорност означава да не обвиняваш никого и нищо за своето положение, включително и себе си. Отговорност означава, приемайки дадено обстоятелство, дадено събитие, даден проблем, да си способен на градивна реакция към положението, такова, каквото е в момента. Всеки проблем съдържа в себе си семена на възможности и съзнанието за това ви позволява да вземете момента и да го преобразите в по-добро нещо или в по-добра ситуация. Така всяка ситуация, минаваща за неприятна, ще се превърне във възможност за създаване на нещо ново и красиво и всеки, считан за мъчител или тиранин, ще се превърне във ваш учител. Реалността е въпрос на интерпретация. И ако вие предпочетете да интерпретирате реалността по този начин, ще имате около себе си много учители и много възможности за развитие. Винаги, когато се сблъскате с тиранин, мъчител, учител, приятел или враг (по същество между тях няма разлика), напомнете си: „Този момент е такъв, какъвто трябва да бъде.” Каквито и взаимоотношения да сте създали през живота си, те са тъкмо взаимоотношенията, които са ви нужни за живота в този момент. Зад всички събития има скрит смисъл и този скрит смисъл служи на вашата еволюция. Третият компонент на закона за най-малкото усилие е непротивенето, което означава, че вашето съзнание е настроено да не се противи и вие сте отхвърлили необходимостта да убеждавате другите в своята правота. Ако наблюдавате хората около себе си, ще установите, че те прекарват деветдесет и девет на сто от времето си, отстоявайки своите становища. Ако вие просто се отърсите от необходимостта да защитавате схващанията си, в резултат ще разполагате с огромни количества енергия, прахосвана преди. Когато заемете отбранителна позиция, когато обвинявате другите, не приемате момента, не се примирявате с него, животът ви среща съпротивление. Винаги, когато срещнете съпротивление, си давайте сметка, че ако насилвате ситуацията, съпротивлението само ще се увеличава. Нали не искате да сте като висок дъб, който не се превива пред бурята, а се прекършва и рухва. Положително бихте предпочели да бъдете гъвкави като тръстиката, която се свежда под поривите на вятъра, но оцелява. Напълно се откажете да защитавате становището си. Като нямате становище, което да защитавате, вие не позволявате да се породи спор. Правите ли го постоянно, престанете ли да се борите и съпротивлявате, вие ще изживеете в пълна мяра настоящето, а това е подарък. Веднъж някой ми каза: „Миналото е история, бъдещето е мистерия, а този момент е дар. Затова се нарича „the present” (настояще).” Ако прегърнете настоящето и се слеете с него, ще почувствате, че във всяко живо същество пулсира огън, светлина, искра на екстаза. А щом започнете да усещате това тържество на духа във всичко, което е живо, щом го възприемете напълно, във вас ще се зароди радост и вие ще отхвърлите ужасното бреме на противенето, възмущението и уязвимостта. И едва тогава ще станете весели, безгрижни и свободни. В тази радостна, проста свобода вие ще знаете без всякакво съмнение в сърцето си, че всичко, което искате, е достъпно за вас, когато и да го пожелаете, защото вашето желание ще идва от нивото на щастието, не от нивото на тревогата и страха. Не е нужно да давате обяснения; просто заявете своето намерение пред себе си и ще изпитвате удовлетворение, задоволство, радост, свобода и автономност във всеки момент от живота си. Обещайте си да следвате пътя на непротивенето. Това е пътят, по който природният разум се разгръща спонтанно, без съпротивление и усилие. Когато постигнете деликатната комбинация от приемане, отговорност и непротивене, животът ви ще потече без всякакво усилие. Ако продължавате да бъдете открити за всякакви становища, да не се придържате упорито само към едно, вашите мечти и желания ще се слеят с желанията на природата. Тогава ще можете да освободите намеренията си без остатък и просто да чакате подходящия момент, когато вашите желания ще разцъфнат в реалност. Можете да бъдете сигурни, че ако моментът е подходящ, желанията ви ще се реализират. Това е законът за най-малкото усилие. ПРИЛОЖЕНИЕ НА ЗАКОНА ЗА НАЙ-МАЛКОТО УСИЛИЕ Ще се възползвам от закона за най-малкото усилие, като обещая пред себе си следно: Ще упражнявам приемане. Днес ще приемам хората, ситуациите, обстоятелствата и събитията такива, каквито са. Ще помня, че този момент е такъв, какъвто трябва да бъде, защото целият свят е такъв, какъвто трябва да бъде. Няма да се боря срещу цялата Вселена, борейки се срещу този момент. Моето приемане е пълно. Приемам нещата такива, каквито са в този момент, а не такива, каквито желая да бъдат. Приемайки нещата такива, каквито са, ще поема отговорността за своето положение и за всички онези събития, в които виждам проблем. Зная, че да поемам отговорност означава да не обвинявам никого и нищо за своето положение (включително и себе си). Също така зная, че всеки проблем представлява скрита възможност, и будният поглед за възможностите ми позволява да взема този момент и да го преобразя в нещо по-полезно. Днес моето съзнание ще остане настроено на непротивене. Ще отхвърля необходимостта да защитавам своето становище. Няма да изпитвам потребност да убеждавам другите, че трябва да приемат моето гледище. Ще остана открит за всички мнения и няма да се придържам настойчиво към никое от тях. Дийпак Чопра Седемте духовни закона на успеха www.izvorite.com 3 Коментара Някой практикува ли този начин на поведение?Звучи интересно , но и малко лудо.Чудя се доколко е ефективно в днешно време. Интересно, но винаги когато чета подобно нещо чувствам сякаш аз съм го писала, имам в предвид че аз мисля и действам така от както се помня и никога не съм се замисляла защо вие можете ли да ми отговорите на въпроса защо чувствам такава силна връзка когато чета такива неща.
1.1 2.1 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 3.6 4.1 5.1 5.2 5.3 5.4 6.1 7.1 7.2 7.3 7.4 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 8.6 9.1 9.2 9.3 10.1 10.2 10.3 10.4 10.5 11.1 11.2 12.1 12.2 12.3 13.1 13.2 13.3 13.4 14.1
Week 23 – The Law of Least Effort The Law of Least Effort: Acceptance I will practice Acceptance. Today I will accept people, situations, circumstances, and events as they occur. I will know that this moment is as it should be, because the whole universe is as it should be. I will not struggle against the whole universe by struggling against this moment. My acceptance is total and complete. I accept things as they are in this moment, not as I wish they were. The Law of Least Effort: Responsibility Having accepted things as they are, I will take Responsibility for my situation and for all those events I see as problems. I know that taking responsibility means not blaming anyone for all those events I see as problems. I know that taking responsibility means not blaming anyone or any thing for my situation (and this includes myself). I also know that every problem is an opportunity in disguise, and this alertness to opportunities allows me to take this moment and transform it into a greater benefit. The Law of Least Effort: Defensibleness Today my awareness will remain established in Defenselessness. I will relinquish the need to defend my point of view. I will feel no need to convince persuade others to accept my point of view. I will remain open to all points of view and not be rigidly attached to any one of them. At 6:30 PM on the evening of December 31, 2013 I received a telephone call from the president of a company for whom I had previously worked. She told me that she had an opening for providing support services for XYZ Agency and wanted to know if I would be interested. She was interested in hiring me on immediately. My wife and I had been praying for a way to replace the siding on our home. So I told her if the money and hours were acceptable I would take the assignment. As a result of that conversation I began work in March of 2014. When I began work in March of 2014 the first thing I was asked, most likely because of my age, was, “how long are you planning to stay”. I told them that I planned to stay at least one year. As a result of this conversation I agreed that I would continue to work with them for at least one year and after that time I would let them know that I was ready to leave and I would continue to work until they found a replacement. After I began working it soon became clear that I was working for a perfectionist who could not be pleased. Therefore the working conditions were less than perfect, but not unacceptable. In mid-February my team lead asked for a private meeting. He informed me that the Agency and informed the prime contractor that they were not happy with my work. He suggested that it would probably be best if I turned in my resignation. In early February I had begun to feel that it was time for me to leave because of other opportunities. However, I had been wondering how to fulfill my commitment to stay until the position was backfilled because the process of filling a position is quite long and I felt that my commitment to stay would stand in the way of the other opportunities. This situation relieved me of my commitment. Although I did not like leaving with a mark on my record it gave me the perfect opportunity to move on. I really felt that the challenge to abilities was unfair and unwarranted. But the request, or strong suggestion, to resign fit with my inner feelings of, “it is time to go”. So I decided to accept the situation, take responsibility and not defend myself. I would depart without comment. Challenges in the application of the above stated principles may lie ahead but now they are now firmly planted in my mind.