http___bogoposveteni.bg_index.php_2016-09-29-15-53-58_97-juni-2018_742-18-6_1.xml
http___rock.jayden12.com_story.php_v_1_Kings_21_t_MSG.xml
1.1 1.2 1.3 1.4 1.5 1.6 1.7 1.8 1.9 1.10 1.11 1.12 1.13 1.14 1.15 1.16 1.17 1.18 1.19 1.20 1.21 1.22 1.23 1.24 1.25 1.26 1.27 1.28 1.29 1.30 1.31
Понеделник Година II ПЪРВО ЧЕТИВО Навутей биде убит с камъни и умря. Четене из първата книга Царства 21,1-16 По онова време Изреелецът Навутей имаше в Изреел лозе до двореца на самарийския цар Ахав. Ахав каза на Навутей, думайки: "Дай ми лозето си; то ще ми бъде овощник, понеже е близо до моя дом, а вместо него ще ти дам лозе по-хубаво от това, или, ако обичаш, ще ти дам сребро, колкото то струва. "Ала Навутей отговори на Ахав: "Да ме пази Господ да ти дам наследството от бащите си". Ахав се върна у дома си развълнуван и огорчен от думите, що му бе казал Изреелецът Навутей, думайки: "Няма да ти дам наследството от бащите си". Духом смутен, легна на постелката, обърна си лицето и не яде хляб. При него влезе жена му Иезавел и му каза: "Защо си смутен духом и че и хляб не ядеш?" Той отговори: "Говорих с Изреелеца Навутей и му казах: Дай ми лозето си срещу сребро, или, ако обичаш, ще ти дам друго лозе вместо него; той ми отговори: "Не ти давам лозето си, наследството от бащите ми". Тогава жена му Иезавел му рече: "Какво царство ще бъде у Изреел, ако ти тъй постъпваш? Стани, яж хляб и бъди спокоен; аз ще ти доставя лозето на Изреелеца Навутей". И тя написа писма от името на Ахав, запечати ги с неговия печат и ги изпрати до старейшините и големците, които живееха с Навутей в града му. В писмата тя пишеше тъй: "Обявете пост и поставете Навутей на чело на народа; и срещу него турете двама негодници, които да свидетелствуват против него и да кажат: "Ти хули Бога и царя"; и след това изведете го и го бийте с камъни, та да умре". Тогава мъжете на неговия град, старейте и големците, които живееха в града му, направиха както им бе заповядала Иезавел и тъй както бе писано в писмата, що бе пратила до тях. Обявиха пост и поставиха Навутей на чело на народа; па се изстъпиха двама негодници, седнаха срещу него и свидетелствуваха против него пред народа и думаха: "Навутей хули Бога и царя". Затова го изведоха вън от града, убиха го с камъни и той умря. Пратиха да кажат на Иезавел: "Навутей биде убит с камъни и умря". Като чу, че Навутей бил бит с камъни и умрял, Иезавел рече на Ахав: "Стани и завладей лозето на Изреелеца Навутей, който не искаше да ти го даде за сребро, понеже Навутей го няма между живите, той умря". Като чу Ахав, че Навутей бил умрял, стана да отиде на лозето на Изреелеца Навутей и да го завладее. Това е Божие слово. ОТПЕВЕН ПСАЛОМ Пс 5,2-3.5-6.7. (О: 2в) Разумей моите вопли, Господи. Чуй, Господи, думите ми, разумей моите вопли. Вслушай се в гласа на моя зов, Царю мой и Боже мой. O Защото Ти си Бог, който не обича беззаконие; злият няма да се настани при Тебе, и нечестивите няма да пребъдват пред Твоите очи. O Ти ще погубиш онези, които говорят лъжа, Ти ненавиждаш всички, които вършат беззаконие; от кръвожаден и коварен човек Господ се гнуси. O АЛИЛУЯ Пс 118,105 O Алилуя. Твоето слово е светило за нозете ми, и светлина за пътеките ми. O Алилуя. ЕВАНГЕЛИЕ Аз ви казвам да се не противите на злото. Четене от светото Евангелие според Матей 5,38-42 В онова време: Исус каза на учениците си: "Слушали сте, че бе казано: "Око за око, и зъб за зъб." Аз пък ви казвам: Да се не противите на злото; но, ако някой ти удари плесница по дясната страна, обърни му и другата; и на тоя, който поиска да се съди с тебе и да ти вземе ризата, дай му и горната дреха; и който те принуди да вървиш с него една миля, върви с него две. На този, който проси от тебе, давай му, и не отвръщай оня, който ти иска на заем. Това е слово Господне.
1.1 2.1 3.1 3.2 3.3 4.1 4.2 4.3 4.4 5.1 5.2 5.3 6.1 6.2 6.3 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 7.6 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 9.6 10.1 10.2 11.1 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 13.1 13.2 14.1 14.2 14.3 14.4 15.1 15.2 16.1 16.2 17.1 17.2 17.3 18.1 18.2
1 Kings 21 MSG (counting...) 1-2And then, to top it off, came this: Naboth the Jezreelite owned a vineyard in Jezreel that bordered the palace of Ahab king of Samaria. One day Ahab spoke to Naboth, saying, "Give me your vineyard so I can use it as a kitchen garden; it's right next to my house—so convenient. In exchange I'll give you a far better vineyard, or if you'd prefer I'll pay you money for it." 3-4But Naboth told Ahab, "Not on your life! So help me God, I'd never sell the family farm to you!" Ahab went home in a black mood, sulking over Naboth the Jezreelite's words, "I'll never turn over my family inheritance to you." He went to bed, stuffed his face in his pillow, and refused to eat. 5Jezebel his wife came to him. She said, "What's going on? Why are you so out of sorts and refusing to eat?" 6He told her, "Because I spoke to Naboth the Jezreelite. I said, 'Give me your vineyard—I'll pay you for it or, if you'd rather, I'll give you another vineyard in exchange.' And he said, 'I'll never give you my vineyard.'" 7Jezebel said, "Is this any way for a king of Israel to act? Aren't you the boss? On your feet! Eat! Cheer up! I'll take care of this; I'll get the vineyard of this Naboth the Jezreelite for you." 8-10She wrote letters over Ahab's signature, stamped them with his official seal, and sent them to the elders in Naboth's city and to the civic leaders. She wrote "Call for a fast day and put Naboth at the head table. Then seat a couple of stool pigeons across from him who, in front of everybody will say, 'You! You blasphemed God and the king!' Then they'll throw him out and stone him to death." 11-14And they did it. The men of the city—the elders and civic leaders— followed Jezebel's instructions that she wrote in the letters sent to them. They called for a fast day and seated Naboth at the head table. Then they brought in two stool pigeons and seated them opposite Naboth. In front of everybody the two degenerates accused him, "He blasphemed God and the king!" The company threw him out in the street, stoned him mercilessly, and he died. 15When Jezebel got word that Naboth had been stoned to death, she told Ahab, "Go for it, Ahab—take the vineyard of Naboth the Jezreelite for your own, the vineyard he refused to sell you. Naboth is no more; Naboth is dead." 16The minute Ahab heard that Naboth was dead, he set out for the vineyard of Naboth the Jezreelite and claimed it for his own. 17-19Then God stepped in and spoke to Elijah the Tishbite, "On your feet; go down and confront Ahab of Samaria, king of Israel. You'll find him in the vineyard of Naboth; he's gone there to claim it as his own. Say this to him: 'God's word: What's going on here? First murder, then theft?' Then tell him, 'God's verdict: The very spot where the dogs lapped up Naboth's blood, they'll lap up your blood—that's right, your blood.'" 20-22Ahab answered Elijah, "My enemy! So, you've run me down!" "Yes, I've found you out," said Elijah. "And because you've bought into the business of evil, defying God. 'I will most certainly bring doom upon you, make mincemeat of your descendants, kill off every sorry male wretch who's even remotely connected with the name Ahab. And I'll bring down on you the same fate that fell on Jeroboam son of Nebat and Baasha son of Ahijah—you've made me that angry by making Israel sin.'" 23-24As for Jezebel, God said, "Dogs will fight over the flesh of Jezebel all over Jezreel. Anyone tainted by Ahab who dies in the city will be eaten by stray dogs; corpses in the country will be eaten by carrion crows." 25-26Ahab, pushed by his wife Jezebel and in open defiance of God, set an alltime record in making big business of evil. He indulged in outrageous obscenities in the world of idols, copying the Amorites whom God had earlier kicked out of Israelite territory. 27When Ahab heard what Elijah had to say, he ripped his clothes to shreds, dressed in penitential rough burlap, and fasted. He even slept in coarse burlap pajamas. He tiptoed around, quiet as a mouse. 28-29Then God spoke to Elijah the Tishbite: "Do you see how penitently submissive Ahab has become to me? Because of his repentance I'll not bring the doom during his lifetime; Ahab's son, though, will get it."