http___bogoposveteni.bg_index.php_2016-09-29-15-53-58_2016-12-31-07-39-19_85-a_422-21-04_1.xml
http___gxdaminh.net_3rd-sunday-of-easter-c_.xml
1.1 1.2 1.3 1.4 1.5 1.6 1.7 1.8 1.9 1.10 1.11 1.12 1.13 1.14 1.15 1.16 1.17 1.18 1.19 1.20 1.21 1.22 1.23 1.24 1.25 1.26 1.27 1.28 1.29 1.30 1.31 1.32 1.33 1.34 1.35 1.36
Петък в Осмината на Възкресение Христово ПЪРВО ЧЕТИВО В никой друг няма спасение. Четене от деянията на Апостолите. 4,1-12 В онези дни: Когато Петър и Иван говореха към народа, изстъпиха се пред тях свещениците, воеводата при храма и садукеите, които се ядосваха, задето ония поучаваха народа и проповядваха в Исусово име възкресение от мъртвите. И туриха ръка на тях и ги задържаха до сутринта; защото вече се беше свечерило. А мнозина от ония, които слушаха словото, повярваха; и броят на мъжете стигна до пет хиляди. На другия ден се събраха в Йерусалим техните началници, старей и книжници, първосвещеник Ана и Кайяфа, Иван и Александър и колкото бяха от първосвещенишки род, и, като ги изправиха насред, питаха ги: "С каква сила, или в чие име сторихте вие това?" Тогава Петър, като се изпълни с Дух Свети, им рече: "Началници народни и старей израилски! Ако ние сме днес под разпит за едно благодеяние към немощен човек, как е той изцерен, то нека бъде знайно на всички вас и на целия народ израилски, че чрез името на Исуса Христа Назорея, когото вие разпнахте, когото Бог възкреси от мъртвите, чрез него тоя стои пред вас здрав. Този е камъкът, който, пренебрегнат от вас, зидарите, стана глава на ъгъла: и в никой друг няма спасение; защото под небето няма друго име, на човеци дадено, чрез което трябва да се спасим." Това е Божие слово. ОТПЕВЕН ПСАЛОМ Пс 117,1-2. и 4.22-24.25-27а (О: 22) Камъкът, който отхвърлиха зидарите, той стана глава на ъгъла, или: Алилуя. Славете Господа, защото Той е благ, защото милостта му е вечна. Да каже сега Израил, Той е благ, защото милостта Му е вечна. Да кажат сега, които се боят от Господа, защото милостта му е вечна. О Камъкът, който отхвърлиха зидарите, той стана глава на ъгъла; Това е от Господа и е дивно в очите ни. Тоя ден е Господ сътворил, да се зарадваме и да се развеселим в него. О О, Господи, спаси ме! О, Господи, помогни! Благословен, който иде в името Господне! Благославяме ви от дома Господен. Господ е Бог и ни осия. О АЛИЛУЯ Пс 117,24 О Алилуя. Тоя ден е Господа сътворил: да се зарадваме и да се развеселим в Него. О Алилуя. ЕВАНГЕЛИЕ Дойде Исус и взе хляба и даде им, също и от рибата. Четене от светото Евангелие според Иван. 21,1-14 В онова време: Исус пак се яви на учениците Си при Тивериадското море. А се яви тъй. Бяха заедно Симон Петър и Тома, наричан Близнак, и Натанаил от Кана Галилейска, и Зеведеевите синове, и други двама от учениците му. Симон Петър им казва: "Отивам да ловя риба." Казват му: "Ще дойдем и ние с тебе." Излязоха и веднага се качиха на кораба, ала нищо не уловиха през нея нощ. А когато се вече разсъмна, Исус застана на брега; но учениците не познаха, че е Исус. Исус им казва: "Деца, имате ли нещо за ядене?" Те Му отговориха: "Не." А Той им рече: "Хвърлете мрежата отдясно на кораба, и ще намерите." Хвърлиха и не можаха да я измъкнат поради многото риба. Тогава ученикът, когото Исус обичаше, каза на Петър: "Господ е." А Симон Петър, като чу, че е Господ, препаса дрехата си (защото беше гол) и се хвърли в морето. А другите ученици преплуваха с кораба (защото не бяха далеч от земята, на около двеста лакти), като влачеха мрежата с рибата. А когато излязоха на земята, виждат накладен огън, и на него турена риба и хляб. Исус им казва: "Донесете от рибата, що сега уловихте." Симон Петър отиде, та извлече на земята мрежата, пълна с едри риби, на брой сто петдесет и три; и макар да бяха толкова, мрежата се не съдра. Исус им казва: "Дойдете, обядвайте." И никой от учениците не смееше да Го попита: "Кой си Ти?" Понеже знаеха, че е Господ. Дохожда Исус, взима хляба и им дава, също и рибата. Това беше вече трети път, как Исус се яви на Своите ученици, след като възкръсна от мъртвите. Това е слово Господне.
1.1 2.1 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 3.6 3.7 3.8 3.9 3.10 3.11 4.1 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 6.1 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 7.6 7.7 7.8 7.9 7.10 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 8.6 8.7 8.8 8.9 8.10 8.11
3rd Sunday of Easter (C) First Reading (Acts 5, 27 – 32, 40b – 41) Having brought the apostles, they made them appear before the Sanhedrin to be questioned by the high priest. “We gave you strict orders not to teach in this name,” he said. “Yet you have filled Jerusalem with your teaching and are determined to make us guilty of this man’s blood.” Peter and the other apostles replied: “We must obey God rather than men! The God of our fathers raised Jesus from the dead —whom you had killed by hanging him on a tree. God exalted him to his own right hand as Prince and Savior that he might give repentance and forgiveness of sins to Israel. We are witnesses of these things, and so is the Holy Spirit, whom God has given to those who obey him.” His speech persuaded them. They called the apostles in and had them flogged. Then they ordered them not to speak in the name of Jesus, and let them go. The apostles left the Sanhedrin, rejoicing because they had been counted worthy of suffering disgrace for the Name. Second Reading (Rev 5, 11 – 14) Then I looked and heard the voice of many angels, numbering thousands upon thousands, and ten thousand times ten thousand. They encircled the throne and the living creatures and the elders. In a loud voice they sang: “Worthy is the Lamb, who was slain, to receive power and wealth and wisdom and strength and honor and glory and praise!” Then I heard every creature in heaven and on earth and under the earth and on the sea, and all that is in them, singing:“To him who sits on the throne and to the Lamb be praise and honor and glory and power, for ever and ever!” The four living creatures said, “Amen,” and the elders fell down and worshiped. The Gospel (John 21, 1 – 14) Afterward Jesus appeared again to his disciples, by the Sea of Tiberias. It happened this way: Simon Peter, Thomas (called Didymus), Nathanael from Cana in Galilee, the sons of Zebedee, and two other disciples were together. “I’m going out to fish,” Simon Peter told them, and they said, “We’ll go with you.” So they went out and got into the boat, but that night they caught nothing. Early in the morning, Jesus stood on the shore, but the disciples did not realize that it was Jesus. He called out to them, “Friends, haven’t you any fish?” “No,” they answered. He said, “Throw your net on the right side of the boat and you will find some.” When they did, they were unable to haul the net in because of the large number of fish. Then the disciple whom Jesus loved said to Peter, “It is the Lord!” As soon as Simon Peter heard him say, “It is the Lord,” he wrapped his outer garment around him (for he had taken it off) and jumped into the water. The other disciples followed in the boat, towing the net full of fish, for they were not far from shore, about a hundred yards. When they landed, they saw a fire of burning coals there with fish on it, and some bread. Jesus said to them, “Bring some of the fish you have just caught.” Simon Peter climbed aboard and dragged the net ashore. It was full of large fish, 153, but even with so many the net was not torn. Jesus said to them, “Come and have breakfast.” None of the disciples dared ask him, “Who are you?” They knew it was the Lord. Jesus came, took the bread and gave it to them, and did the same with the fish. This was now the third time Jesus appeared to his disciples after he was raised from the dead.