http___bogoposveteni.bg_index.php_2016-09-29-15-53-58_2016-12-31-07-40-43_88-2017-06-23-08-05-06_508-16-07_1.xml
http___lakevillaumc.org_thursday-s-tt-july-13.html.xml
1.1 1.2 1.3 1.4 1.5 1.6 1.7 1.8 1.9 1.10 1.11 1.12 1.13 1.14 1.15 1.16 1.17 1.18 1.19 1.20 1.21 1.22 1.23 1.24 1.25 1.26 1.27 1.28 1.29 1.30 1.31 1.32 1.33 1.34 1.35 1.36 1.37 1.38 1.39 1.40 1.41
ПЕТНАДЕСЕТА СЕДМИЦА Неделя, година А ПЪРВО ЧЕТИВО Дъждът прави земята способна да ражда. Четене из книгата на пророк Исаия 55,10-11 Това казва Господ: "Както дъждът и снегът пада от небето и там не се връща, но напоява земята и я прави способна да ражда и произрастя, за да дава семе на онзи, който сее, и хляб на онзи, който яде - тъй и Моето слово, което излиза из устата Ми, не се връща към Мене празно, а изпълнява, що Ми е угодно, и върши онова, за което съм го Аз пратил". Това е Божие слово. ОТПЕВЕН ПСАЛОМ Пс 64,Юавсд.10е-11.12-13.14 (О: Лк 8,8) Семето падна на добра почва и даде плод. Ти посещаваш земята, утоляваш жаждата й, и обилно я обогатяваш. Потокът Божи е пълен с вода; Ти приготвяш храните. O Понеже тъй си я устроил; Напояваш браздите й, уравняваш буците й. Умекчаваш я с дъждовни капки, благославяш нейните израстъци. O Увенчаваш годината на Твоята благост и Твоите пътеки изпускат тлъстина. Изпускат върху пустинните пасища и хълмовете се опасват с радост. O Ливадите се покриват със стада, и долините се кичат с храни; възклицават и пеят. O ВТОРО ЧЕТИВО Надеждата на тварите с нетърпение очаква прославянето на синовете Божии. Четене от посланието на Свети Павел Апостол до римляни 8,18-23 Братя: Мисля, че страданията на сегашното време не са нищо в сравнение с оная слава, която ще се яви в нас. Па и тварите с нетърпение ожидат прославянето на синовете Божии, защото тварите се покориха на суетата не доброволно, а по волята на Оня, който ги покори, с надежда, че и самите твари ще бъдат освободени от робството на тлението при славното освобождение на синовете Божии. Защото знаем, че всички твари заедно стенат и се мъчат до сега; и не само те, но и ние сами, които имаме начатъците на Духа, и ние сами стенем в себе си, очаквайки осиновение - изкупване на нашето тяло. Това е Божие слово. АЛИЛУЯ O Алилуя. Семето е Божието слово, сеячът пък Христос; всеки, който Го намери, ще пребъдва вечно. O Алилуя. ЕВАНГЕЛИЕ Излезе сеяч да сее. Четене от светото Евангелие според Матей 13,1-23 В същия оня ден Исус излезе от къщата и седна край морето. И събра се около Него много народ, тъй че Той влезе в кораба и седна; а целият народ стоеше на брега. И говори им много с притчи, като казваше: "Ето, излезе сеяч да сее; и когато сееше, едни зърна паднаха край пътя; и долетяха птици и ги изкълваха. Други паднаха на каменисто място, дето нямаше много пръст; и скоро поникнаха, понеже пръста не беше дълбока. А когато изгря слънце, бидоха попарени и, понеже нямаха корен, изсъхнаха. Други паднаха в тръни, и израстнаха тръните и ги заглушиха. Други паднаха на добра земя и почнаха да дават плод: едно сто, друго шейсет, а друго трийсет. Който има уши да слуша, нека слуша. И като се приближиха до Него учениците, рекоха Му: "Защо с притчи им говориш?" А Той им отговори и рече: "Защото вам е дадено да узнаете тайните на царството небесно, а на тях не е дадено; защото, който има, нему ще се даде и ще му се преумножи; а който няма, и това, що има, ще му се отнеме; затова им говоря с притчи, понеже те гледат, а не виждат, и слушат, а не чуват, нито разбират; и над тях се сбъдва пророчеството на Исаия, което казва: "С уши ще чуете, и няма да разберете; с очи ще гледате, и няма да видите; защото сърцето на тия човеци е закоравяло, и с уши тежко слушат, и затворили са очите си, за да не би някога с очи да видят и с уши да чуят, и със сърца да разберат, та да се обърнат, и ги изцеря." Вашите пък очи са блажени, задето виждат, и ушите ви, задето чуват. Защото, истина ви казвам, мнозина пророци и праведници са много желали да видят, каквото вие виждате, и не видяха, и да чуят, каквото вие чувате, и не чуха. Вие, прочее, чухте, какво значи притчата за сеяча: при всеки, който слуша словото на царството и не разбира, дохожда лукавият и грабва посеяното в сърцето му: ето кого означава посеяното край пътя. А посеяното на камъни е онзи, който слуша словото и веднага с радост го приема, ала няма в себе си корен и е непостоянен: кога настане скръб или гонение заради словото, тозчас се съблазнява. А посеяното в тръни е онзи, който слуша словото, но грижите на тоя век и примамливото богатство заглушават словото, и то бива безплодно. Посеяното пък на добра земя е онзи, който слуша словото и го разбра и който принася плод: един дава плод сто, други шейсет, а друг трийсет." Това е слово Господне. или по-краткото Четене от светото Евангелие според Матей 13,1-9 В същия оня ден Исус излезе от къщата и седна край морето. И събра се около Него много народ, тъй че Той влезе в кораба и седна; а целият народ стоеше на брега. И говори им много с притчи, като казваше: "Ето, излезе сеяч да сее; и когато сееше, едни зърна паднаха край пътя; и долетяха птици и ги изкълваха. Други паднаха на каменно място, дето нямаше много пръст; и скоро поникнаха, понеже пръстта не беше дълбока. А когато изгря слънце бидоха попарени и, понеже нямаха корен, изсъхнаха. Други паднаха в тръни, и израснаха тръните и ги заглушиха. Други паднаха на добра земя и почнаха да дават плод: едно сто, друго шейсет, а друго трийсет." Който има уши да слуша, нека слуша. Това е слово Господне
1.1 3.1 4.1 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 5.6 5.7 5.8 5.9 5.10 6.1 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 7.6 7.7 7.8 8.1 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 10.1 10.2 10.3 11.1 11.2 12.1
Thursday's Thought for Sunday's Service Dear Friends, This week’s Thursday’s Thought for Sunday’s Service is based upon Matthew 13:1-9; 18-23: “That same day Jesus went out of the house and sat by the lake. Such large crowds gathered around him that he got into a boat and sat in it, while all the people stood on the shore. Then he told them many things in parables, saying: “A farmer went out to sow his seed. As he was scattering the seed, some fell along the path, and the birds came and ate it up. Some fell on rocky places, where it did not have much soil. It sprang up quickly, because the soil was shallow. But when the sun came up, the plants were scorched, and they withered because they had no root. Other seed fell among thorns, which grew up and choked the plants. Still other seed fell on good soil, where it produced a crop—a hundred, sixty or thirty times what was sown. Whoever has ears, let them hear.”” (Matthew 13:1–9, NIV) ““Listen then to what the parable of the sower means: When anyone hears the message about the kingdom and does not understand it, the evil one comes and snatches away what was sown in their heart. This is the seed sown along the path. The seed falling on rocky ground refers to someone who hears the word and at once receives it with joy. But since they have no root, they last only a short time. When trouble or persecution comes because of the word, they quickly fall away. The seed falling among the thorns refers to someone who hears the word, but the worries of this life and the deceitfulness of wealth choke the word, making it unfruitful. But the seed falling on good soil refers to someone who hears the word and understands it. This is the one who produces a crop, yielding a hundred, sixty or thirty times what was sown.”” (Matthew 13:18–23, NIV) This well-known passage on the scattering of seeds may remind us how gardens grow. Perhaps it becomes easier to interpret when one physically stands amid carefully planted rows of flowers or vegetables, spade in one hand, watering can in the other, marveling. In any case, it may also be worthy to consider the nature of seed either deliberately planted or haphazardly scattered beyond familiar boundaries. Through our tendency to wander, we can easily observe a tomato plant or an apple tree – not just in our own garden, but in our neighbor’s yard, or from what is growing in a different town, state, or part of the world. Some has been carefully cultivated, much grows wild. Thinking about a spiritual kind of garden, many find hope in those who pay deliberate attention to cultivating the seeds of God’s word. And not just from our own place. The benefits of bountiful gardens enhanced by many faithful people across a wide landscape, produces much fruit, multiplying the effect of God’s word, and having a very real, positive, and widespread impact. And although there remain many locations which are desolate and difficult in relation to the gospel message, where there is hardness of heart, thorny anxiety and worry, shallow and rocky thinking, this passage still suggests promise. Within the tiniest seed there is potency to grow, and for the world to know that Jesus lives. Rev. Richard Wagner