http___bogoposveteni.bg_index.php_2016-09-29-15-53-58_2016-12-31-07-38-50_84-2017-02-23-09-58-09_389-19-03_1.xml
http___psalm8410.blogspot.com_2008_04_holy-sepulcher-tussle-in-tomb-reveals.html.xml
1.1 1.2 1.3 1.4 1.5 1.6 1.7 1.8 1.9 1.10 1.11 1.12 1.13 1.14 1.15 1.16 1.17 1.18 1.19 1.20 1.21 1.22 1.23 1.24 1.25 1.26 1.27 1.28 1.29 1.30 1.31 1.32 1.33 1.34 1.35 1.36 1.37 1.38 1.39 1.40 1.41 1.42 1.43 1.44 1.45 1.46 1.47 1.48 1.49 1.50 1.51 1.52 1.53 1.54 1.55 1.56
ТРЕТА ПОСТНА СЕДМИЦА Неделя, Година А ПЪРВО ЧЕТИВО Дай ни вода да пием. Четене из книгата Изход. 17, 3-7 В онези дни: Народът жадуваше за вода и роптаеше против Мойсей и думаше: "Защо ни изведе от Египет, за да умориш от жажда нас и децата ни и стадата ни?" Мойсей извика към Бога и каза: "Какво да правя с тоя народ? Още малко и ще ме убият с камъни." И рече Господ на Мойсей: "Излез пред народа и вземи със себе си някои от старейте Израилеви; вземи в ръка и тоягата си, с която удари по водата, и иди ето, Аз ще застана пред тебе там на скалата в Хорив, а ти ще удариш в скалата, и от нея ще протече вода, и народът ще пие." Тъй направи Мойсей пред очите на старейте Израилски. И нарече това място "Изкушение", поради караницата на Израилевите синове, и защото те изкушаваха Господа, думайки: "Дали е между нас Господ или не?" Това е Божие слово. ОТПЕВЕН ПСАЛОМ Пс 94, 1-2.6-7.8-9 ( О: 8) О, да бяхте днес послушали Неговия глас: "Не ожесточавайте сърцата си." Дойдете да запеем на Господа и да възкликнем към Бога нашето спасение. Да застанем пред лицето Му с славословие и с песни да възкликнем към Него. O Дойдете да се поклоним и да припаднем, да преклоним колена пред лицето на Господа, нашия Творец,защото Той е Бог наш, и ние сме народ от Неговото паство и овци под Негови ръце. O О, да бяхте сега послушали Неговия глас: "Не ожесточавайте сърцата си, както в Мерива, както в деня на Изкушението в пустинята, дето Ме изкушаваха вашите бащи; изпитваха Ме и видяха Моето дело." O ВТОРО ЧЕТИВО Божията любов се е изляла в нашите сърца чрез Светия Дух, който ни се даде. Четене от посланието на Свети Павел Апостол до римляни. 5, 1-2.5-8 Братя: Оправдани с вяра, имаме мир с Бога чрез нашия Господ Исус Христос, чрез когото с вяра получихме и достъп до тая благодат, в която стоим, и се хвалим с надежда за слава на синове Божии. Но надеждата не посрамя, защото любовта Божия се изля в нашите сърца чрез дадения нам Дух Свети. Защото, още когато ние бяхме немощни, Христос в определено време умря за нечестивите. За праведник едва ли ще умре някой; за добрия, може би, някой и да се реши да умре. Но Бог доказва любовта си към нас с това, че Христос умря за нас, още когато бяхме грешни. Това е Божие слово. СТИХ ПРЕДИ ЕВАНГЕЛИЕТО Ив 4, 42.15 Господи, Ти си наистина Спасителят на света; дай ми жива вода, за да не ожаднявам. ЕВАНГЕЛИЕ Извор на вода, която тече за вечен живот. Четене от светото Евангелие според Иван. 4, 5-42 В онова време: Исус дойде в самарийския град, наречен Сихар, близо да землището, което Яков бе дал на сина си Йосиф. Там беше Яковият извор. Уморен, прочее, от път, Исус седеше си тъй при извора. Часът беше около шестия. Дохожда една жена от Самария да си начерпи вода. Исус й казва: "Дай ми да пия." Защото учениците Му бяха отишли в града да купят храна. Жената самариянка Му казва: "Как Ти, бидейки юдеин, искаш да пиеш от мене, която съм жена самариянка?" Защото юдеите нямат сношение със Самарияните. Исус й отговори и рече: "Да би знаела дара Божи, и кой е оня, който ти казва: "Дай ми да пия", ти сама би изпросила от Него, и Той би ти дал вода жива." Жената Му казва: "Господине, ни почерпало имаш, па и кладенецът е дълбок; отде тогава имаш живата вода? Нима Ти си по-голям от отца ни Яков, който ни даде тоя кладенец, и сам той от него е пил, и синовете му, и добитъкът му?" Исус й отговори и рече: "Всеки, който пие от тая вода, пак ще ожаднее; а който пие от водата, която Аз ще му дам, той во веки няма да ожаднее; но водата, която му дам, ще стане в него извор с вода, която тече в живот вечен." Казва Му жената: "Господине, дай ми тая вода, за да не ожаднявам и да не дохождам тук да вадя." Исус й каза: "Иди, повикай мъжа си и дойди тука." Отговори жената и рече: "Нямам мъж." Исус й казва: "Добре каза, че нямаш мъж; защото петима мъже си имала, и тоя, когото сега имаш, не ти е мъж; това право си каза." Казва Му жената: "Господине, виждам, че Ти си пророк. Нашите бащи се покланяха в тая планина, а вие казвате, че в Йерусалим е мястото, дето трябва да се покланяме." Исус й казва: "Жено, повярвай ми, че настъпва час, когато нито в тая планина, нито в Йерусалим ще се поклоните на Отца. Вие се кланяте на това, което не знаете, а ние се кланяме на това, което знаем, защото спасението е от юдеите. Но иде час, и дошъл е вече, когато истинските поклонници ще се покланят на Отца с дух и с истина, защото Отец иска такива да бъдат, които Му се покланят. Бог е Дух, и тия, които Му се покланят, трябва да се покланят с дух и с истина." Казва Му жената: "Зная, че ще дойде Месия, наричан Христос; когато Той дойде, всичко ще ни възвести." Исус й казва: "Аз съм, който говоря с тебе." В това време дойдоха учениците Му и се почудиха, задето Той разговаря със жена; ала ни един не рече: "Какво искаш?" или "Какво приказваш с нея?" Тогава жената остави стомната си и отиде в града и казва на човеците: "Дойдете и вижте един човек, който ми каза всичко, що съм направила: Да не би Той да е Христос?" Тогава те излязоха из града и идеха към Него. Между това учениците Го молеха, казвайки: "Рави, яж!" Но Той им рече: "Аз имам храна да ям, която вие не знаете." Поради това учениците думаха помежду си: "Да не би някой да Му е донесъл да яде." Исус им казва: "Моята храна е да изпълнявам волята на Оня, който Ме е пратил, и да извърша Неговото дело. Не вие ли казвате, че още четири месеца, и жетва ще дойде? Аз пък ви казвам: Подигнете си очите и погледнете нивите, че са побелели и узрели за жетва. Рече и жетварят получава награда и събира плод за вечен живот, за да се радват заедно и сеячът и жетварят. Защото в тоя случай права си е думата: Един сее, а друг жъне. Аз ви проводих да жънете онова, за което вие не сте се трудили; други се трудиха, а вие влязохте в техния труд." И много самарияни от оня град повярваха в Него по думите на жената, която свидетелствуваше: "Каза ми всичко, що съм сторила." Затова, когато самарияните дойдоха при Него, молеха Го да постои при тях. И Той престоя там два дена. И още по-много народ повярва поради словото Му. А на жената думаха: "Ние вярваме не вече поради твоето казване; защото сами чухме и знаем, че Този наистина е Спасителят на света. Това е слово Господне. или по-краткото Четене от светото Евангелие според Иван. 4, 5-15.19в-26.39а.40-42 В онова време: Исус дойде в самариянския град, наречен Сихар, близо до землището, което Яков бе дал на сина си Йосиф. Там беше Яковия извор. Уморен, прочее, от път, Исус седеше си тъй при извора. Часът беше около шестия. Дохожда една жена от Самария да се начерпи вода. Исус й казва: "Дай ми да пия." Защото учениците Му бяха отишли в града да купят храна. Жената Самариянка Му казва: "Как Ти, бидейки юдеин, искаш да пиеш от мене, която съм жена самариянка?" Защото юдеите нямат сношение със самаряните. Исус й отговори и рече: "Да би Знаела дара Божи, и кой е оня, който ти казва: "Дай ми да пия", ти сама би изпросила от Него, и Той би ти дал вода жива." Жената Му казва: "Господине, ни почерпало имаш, па и кладенецът е дълбок; отде тогава имаш живата вода? Нима Ти си по-голям от отца ни Яков, който ни даде тоя кладенец, и сам той от него е пил, и синовете му, и добитъкът му?" Исус й отговори и рече: "Всеки, който пие от тая вода, пак ще ожаднее; а който пие от водата, която аз ще му дам, той во веки няма да ожаднее; но водата, която му дам, ще стане в него извор с вода, която тече в живот вечен." Каза Му жената: "Господине, дай ми тая вода, за да не ожаднявам и да не дохождам тук да вадя. Виждам, че Ти си пророк. Нашите бащи се покланяха в тая планина, а вие казвате, че в Йерусалим е мястото, дето трябва да покланяме." Исус й казва: "Жено, повярвай ми, че настъпва час, когато нито в тая планина, нито в Йерусалим ще се поклоните на Отца. Вие се кланяте на това, което не знаете, а ние се кланяме на това, което знаем, защото спасението е от юдеите. Но иде час, и дошъл е вече, когато истинските поклонници ще се покланят на Отца с дух и с истина. Защото Отец иска такива да бъдат, които Му се покланят. Бог е Дух, и тия, които Му се покланят, трябва да се покланят с дух и с истина." Казва Му жената: "Зная, че ще дойде Месия, наричен Христос; когато Той дойде, всичко ще ни възвести." Исус й казва: "Аз съм, който говоря с тебе." И мнозина от тоя град повярваха в Него, затова, когато Самарияните дойдоха при Него, молеха Го да постои при тях. И Той престоя там два дена. И още по-много народ повярва поради словото Му. А на жената думаха: "Ние вярваме не вече поради твоето казване; защото сами чухме и знаем, че този наистина е Спасителят на света." Това е слово Господне.
1.1 1.2 2.1 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 4.1 5.1 6.1 6.2 7.1 7.2 7.3 7.4 8.1 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 9.6 9.7 9.8 9.9 9.10 10.1 10.2 10.3 10.4 10.5 11.1 11.2 11.3 11.4 11.5 11.6 11.7 11.8 11.9 11.10 12.1 12.2 12.3
Holy Sepulcher! A Tussle in the Tomb Reveals Dissension, Idolatry From the AP's Sarah El Deeb: JERUSALEM - Dozens of Greek and Armenian priests and worshippers exchanged blows at one of Christianity's holiest shrines on Orthodox Palm Sunday, and used palm fronds to pummel police who tried to break up the brawl. Guys: It's JUST a tomb. Yes, it may be in fact THE tomb in which Christ was laid, but He's not there anymore. I'm not saying not to hold worship services there, but clearly these sectarian differences and strifes are becoming gods and idols to you that set themselves up against the Gospel of our Lord Jesus Christ. Simply put, this is not something to scuffle over. The fight came amid growing rivalry over religious rights at the Church of the Holy Sepulcher, built over the site in Jerusalem where tradition says Jesus was buried and resurrected. It erupted when Armenian clergy kicked out a Greek priest from their midst, pushed him to the ground and kicked him, according to witnesses. When police intervened, some worshippers hit them with the palm fronds they were holding for the religious holiday. The Eastern Orthodox churches, including the Armenians and Greek Orthodox, follow a different calendar from Western Christians and celebrate Easter next Sunday. Remember that what matters above all for the Christian is the Gospel. Both Armenians and Greeks (and yours truly) are undeserving sinners for whom Christ died. Our salvation is an act of mercy by a God who could have dealt justly with our sins by letting us die in them. But He saved us not because of anything we've done but because of His good pleasure to save a people for Himself from every tribe and tongue and people and nation on earth. With that in mind, like the Samaritan woman to whom Jesus preached, we should go worship God in Spirit and in Truth, including and especially by declaring the Gospel message to others, bringing them to the feet of Jesus, the founder and perfecter of our faith.: 19 The woman said to him, “Sir, I perceive that you are a prophet. 20 Our fathers worshiped on this mountain, but you say that in Jerusalem is the place where people ought to worship.” 21 Jesus said to her, “Woman, believe me, the hour is coming when neither on this mountain nor in Jerusalem will you worship the Father. 22 You worship what you do not know; we worship what we know, for salvation is from the Jews. 23 But the hour is coming, and is now here, when the true worshipers will worship the Father in spirit and truth, for the Father is seeking such people to worship him. 24 God is spirit, and those who worship him must worship in spirit and truth.” 25 The woman said to him, “I know that Messiah is coming (he who is called Christ). When he comes, he will tell us all things.” 26 Jesus said to her, “I who speak to you am he.” Read more... 27 Just then his disciples came back. They marveled that he was talking with a woman, but no one said, “What do you seek?” or, “Why are you talking with her?” 28 So the woman left her water jar and went away into town and said to the people, 29 “Come, see a man who told me all that I ever did. Can this be the Christ?” 30 They went out of the town and were coming to him. 31 Meanwhile the disciples were urging him, saying, “Rabbi, eat.” 32 But he said to them, “I have food to eat that you do not know about.” 33 So the disciples said to one another, “Has anyone brought him something to eat?” 34 Jesus said to them, “My food is to do the will of him who sent me and to accomplish his work. 35 Do you not say, ‘There are yet four months, then comes the harvest’? Look, I tell you, lift up your eyes, and see that the fields are white for harvest. 36 Already the one who reaps is receiving wages and gathering fruit for eternal life, so that sower and reaper may rejoice together. 37 For here the saying holds true, ‘One sows and another reaps.’ 38 I sent you to reap that for which you did not labor. Others have labored, and you have entered into their labor.” 39 Many Samaritans from that town believed in him because of the woman's testimony, “He told me all that I ever did.” 40 So when the Samaritans came to him, they asked him to stay with them, and he stayed there two days. 41 And many more believed because of his word.