http___blogs.cgdev.org_global_prosperity_wonkcast_bg_2010_09_18_whats-not-to-like-about-the-millennium-development-goals-todd-moss-and-michael-clemens__1.xml
http___blogs.cgdev.org_global_prosperity_wonkcast_2010_09_18_whats-not-to-like-about-the-millennium-development-goals-todd-moss-and-michael-clemens_.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 3.1 3.2 3.3 4.1 4.2 4.3 4.4 5.1 5.2 5.3 5.4 6.1 6.2 7.1 8.1 9.1
18 септември, 2010 г. Лидери от цял свят се срещат в Ню Йорк следващата седмица, за да направи преглед на напредъка към Целите на хилядолетието за развитие , списък на целите за развитие, определени през 2000 г., след едно десетилетие на конференции и срещи на високо равнище на ООН, за постигане до 2015 г.. В навечерието на срещата на високо равнище на хилядолетието, аз говорих с Майкъл Клеменс и Тод Мос , главни експерти от Центъра за световно развитие и яростен критик на дизайна и изпълнението на Целите на хилядолетието за развитие. В глобален просперитет Wonkcast, ние обсъждаме, където Тод и Михаел мисля, че ЦХР усилия се е объркало и как тя може да бъде по-добре в бъдеще. Без съмнение, на Целите на хилядолетието за развитие са постигнали една цел: те са предоставили фокусна точка за развитие защитници, за да се направи за увеличаване на чуждестранната помощ столица в богатите страни. Целите на хилядолетието за развитие "е изключително успешна в получаване на помощта", позволява Тод. Това, което те не са направили, казва той, е да "се фокусира целите за развитие, полезни за страните." Тод Както и Майкъл се каже, че прилагането на глобални цели, такива като училище 100% записване и универсален достъп до СПИН лечение, в отделните страни е рецепта за провал. Какво не е наред с цел високо? "Мога да видя предимствата на цел за звездите и може би ще удари в плевнята, но аз виждам недостатъци на тези цели, както и" Майкъл реагира. Вече има усещането, че Африка е място, където нищо не се случва, оплаква се той. "Чрез постоянно, изобразявайки недостатъчност, дори и в случаите, където страните се прави огромен напредък ... ние допринасяме за тази визия на неизбежна катастрофа." Друг основен недостатък на Целите на хилядолетието за развитие е въпрос на това как (и дори ако!), Което се измерва. За много от показателите, тъй като данните е толкова бедна и събиране, петна, казва Тод, дори когато стигаме до финалната линия през 2015 г. "Ние ще имат никаква представа, ако сме ги срещна." В бъдеще, Тод и Михаел препоръчват внимателно отделяне цели, които трябва да се използват като глобални символи ("изкореняване на бедността") от тези, които се използват за измерване на напредъка на национално ниво. Към края на нашия разговор, ние обсъждаме как това би могло да работи и на няколко показатели (Тод харесва индикатор за работни места, Майкъл иска икономически индикатор за растеж), които могат да бъдат добавени към бъдещето набор от ЦХР. Слушайте Wonkcast, след това да ми пишете, за да ми кажете какво мислите, или да публикувате коментар по-долу. Ако използвате iTunes, аз ви каня да се абонирате за да получите нов епизод, доставени до вашия компютър всяка седмица. Благодаря на на Рен Elhai за много способен продукцията си в помощ на Wonkcast запис и за изготвянето на този блог пост. Подкаст: Ще играя в нов прозорец | Изтегли Вероятно свързани Wonkcasts:
1.1 2.1 2.2 2.3 3.1 3.2 3.3 3.4 4.1 4.2 4.3 4.4 5.1 5.2 5.3 5.4 6.1 6.2 7.1 8.1 9.1 10.1
September 18, 2010 Leaders from around the world meet in New York City next week to review progress towards the Millennium Development Goals, a list of development targets set in 2000, after a decade of UN conferences and summits, for achievement by 2015. Ahead of the MDG Summit, I spoke with Michael Clemens and Todd Moss, senior fellows at the Center for Global Development and outspoken critics of the design and implementation of the MDGs. On the Global Prosperity Wonkcast, we discuss where Todd and Michael think that the MDG effort went wrong, and how it could be better going forward. Undoubtedly, the MDGs have achieved one objective: they have provided a focal point for development advocates to make the case for increased foreign aid in rich country capitals. The MDGs have “been tremendously successful at getting the aid budget up,” Todd allows. What they have not done, he says, is to “focus development goals in a way that’s useful for countries.” Both Todd and Michael say that applying global targets—such as 100% school enrollment and universal access to AIDS treatment—to individual countries is a recipe for failure. What’s wrong with aiming high? “I can see the benefits of aiming for the stars and maybe you’ll hit the barn, but I see drawbacks to those goals as well,” Michael responds. Already, there is the perception that Africa is a place where nothing is going right, he laments. “By constantly portraying failure, even in cases where countries are making enormous progress…we contribute to that vision of inevitable disaster.” Another major flaw with the MDGs is the question of how (and even if!) they’re being measured. For many indicators, because data is so poor and collection so spotty, Todd says, even when we reach the finish line in 2015, “We will have no idea if we’ve met them.” Going forward, Todd and Michael recommend carefully separating goals that are to be used as global symbols (“eradicating poverty”) from those that are used to measure progress at the country level. Towards the end of our conversation, we discuss how this might work and lay out a few metrics (Todd likes a jobs indicator, Michael wants an economic growth indicator) that might be added to a future set of MDGs. Listen to the Wonkcast, then write to me to tell me what you think, or post a comment below. If you use iTunes, I invite you to subscribe to get a new episode delivered to your computer every week. My thanks to Wren Elhai for his very able production assistance on the Wonkcast recording and for drafting this blog post. Podcast: Play in new window | Download Possibly related Wonkcasts: