http___bnr.bg_radiobulgaria_post_100426507_zlatna-kokoshka-sas-zlatni-pileta-folklorna-simvolika-na-pileto-kokoshkata-i-petela_1.xml
http___bnr.bg_en_post_100427606_golden-hen-with-golden-chicks-what-chickens-hens-and-roosters-signify-in-bulgarian-folklore.xml
2.1 2.2 4.1 6.1 6.2 7.1 7.2 7.3 7.4 8.1 8.2 8.3 8.4 9.1 9.2 9.3 9.4 10.1 10.2 10.3 10.4 11.1 11.2 11.3 11.4 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 12.6 13.1 13.2 13.3 13.4 14.1 14.2 14.3 14.4 15.1 15.2 15.3 15.4
„Седнах да вечерям (младо пиле печено)”, изп. Александър Тръпчев Download „Йорданка пиле печеше”, изп.Данислав Кехайов Download „Петруно, пиле шарено”, изп. Магдалена Морарова Download Какво е традиционното обредно ястие за Петровден? Какво означава да си ял кокоши крак? И кога пеят първи петли? Какво е значението на петела и пилето във фолклорната култура на българите… „Кокошката играе важна роля в живота на нашия селянин, колкото в стопанството му, толкова и във вярата и поверието му” – разказва видният български етнограф Димитър Маринов и сладкодумно обяснява: „Който има кокошки, може всякога да се отсрами, ако му дойде гост: веднага се лови и коли кокошка, сготвя се и гостът е нагостен.” По традиция на болен човек също се носи за понуда кокошка – печена или сварена цяла и намазана с масло. По този повод се разказва историята на един болник, комуто роднини занесли печена кокошка. „Тая кокошка защо не я донесохте, когато бях здрав? Сега за какво ми е?”, рекъл човекът, който нямал апетит заради болестта. Популярната представа определя кокошката като глуповата и шумна птица. Оттам идва и вярването, че който яде кокоши мозък, оглупява и паметта му отслабва. За човек който не може да пази тайна пък, се казва че е ял кокоши крак. Среща се и поговорката „Снесла кокошката яйце и окрякала всичката махала” – за човек, който прекалено много се хвали със скромни постижения. Макар в християнството кокошката да се смята за нечиста и да не се освещава в църквата, в народната вяра тя е на особена почит. Смята се, че във всяко човешко жилище, било то дом, колиба или кошара, трябва да има кокошки с петел. Една от най-тежките клетви срещу някого е „На къщата ти петел да не пее”, което означава, че домът е запустял и в него няма живот. В много текстове на баяния болестите и уроките се отпращат в „пусти гори тилилейски”, дето „петел не пее, куче не лае и рало не ходи” – т. е. в света на отвъдното, където липсват знаците на човешкото присъствие. Образът на кокошката се свързва и с небесната сфера. Популярното народно название на съзвездието Плеяди е Квачката с пилетата, а в гатанките месецът и звездите се уподобяват на Златна кокошка със златни пилета. Древни митологични значения се откриват и в представите за връзката на кокошката с времето, например в гатанката „Една квачка има дванадесет пилета” (годината с месеците) или „Черна квачка пилци сбира, бяла ги разпъжда” (нощта, денят, и звездите). В текста на старинна детска песничка се казва, че времето е кокошка, а звездите са яйца, снесени от нея. Петелът пък е слънчев символ, защото неговото пеене предвещава изгрева. Часовете след полунощ се наричат петляно време и се измерват с пеенето на петлите: по първи петли (около един), втори петли (около три) и трети петли (към пет). Със звучния си глас петелът има способността да прогонва демоничните същества: вампири, караконджули и юди губят силата си и се изпокриват, щом го чуят. Затова след първи петли човек може необезпокояван да излиза от къщи и да тръгва на път. В някои райони на страната момите се закичват с пера от петльовата опашка – да ги пазят от уроки, от лоши срещи и магии. Петелът се свързва също и с идеята за плодородието и мъжкото начало, затова присъства в сватбените ритуали като символ на младоженеца. В народната реч названието „пиле” се използва като събирателно за всички птици (напр. сокол пиле), а в частност – за малкото на кокошката. Като обръщение то се използва за мил и обичан човек: майката нарича пиле или пиленце детето си, момъкът или съпругът – любимата си. Описвайки любовта на Иво и Ралица в своята прочута поема, Пенчо Славейков обръща внимание на този детайл: „Зовеше я той „мое пиле”, поглед/ от нея не отвождайки, като/ от свое скъпо, ненагледно благо”. Образът присъства и в редица устойчиви фрази като например „пилешко сърце носи” за плах, страхлив човек, „пилешки мускули” – слаб и беззащитен, „от пиле мляко” – за богата трапеза, на която има всичко, дори и невъзможното. Разказват се истории за магьосници, които имали необикновено пиле мамниче. Мътели го сами, като вземали първото снесено яйце на Велики четвъртък и го носели под мишницата си на голо, докато се излюпи. Вълшебното пиле хвръквало веднага и можело да носи на господарката си всякакви придобивки: пари, злато, накити. С чудната си песен то омагьосвало всички наоколо и те падали в несвяст – затова нощно време хората си запушвали ушите, за да него чуват или гърмели с пушки да го прогонят. Прочуто е петровското пиле, което ритуално се принася в жертва на Св. Петър за празника му на 29 юни. Печено цяло или приготвено като курбан, с него се отговява след 14-дневния петровски пост, а част от месото се раздава на близки и съседи за здраве. Оттам и поговорката „Като прасе по Коледа, като агне по Гергьовден, като пиле по Петровден”.
1.1 1.2 1.3 1.4 1.5 2.1 2.2 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 4.1 4.2 4.3 4.4 5.1 5.2 5.3 5.4 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 6.6 7.1 8.1 8.2 8.3 8.4 9.1 9.2 9.3 9.4 10.1 10.2 10.3 11.1
What is the traditional ritual meal on Petrovden, St. Peter’s day? What does eating a chicken leg mean? And when is the first cockcrow? In this edition of Folk Studio, Ass. Prof. Dr. Vihra Baeva, expert at the Bulgarian Academy of Sciences Institute of Ethnology and Folklore Studies with Ethnographic Museum answers these and many other questions, connected with the meaning of hens, roosters and chickens in Bulgarian folklore tradition. “Hens play a key role in the life of Bulgarian villagers, on their farms but also in their beliefs and superstitions,” says prominent Bulgarian ethnographer Dimitar Marinov and goes on: “If you have hens, then you can make good if people come visiting: you can go out, catch a hen and kill it, then cook it and – there’s your feast.” By a tradition, someone who has fallen sick is also given hen as ponuda (offering) – roast or boiled and glazed over with butter. Hens are popularly thought to be stupid and noisy. Hence the belief that if you eat hen’s brains your memory will fade. Describing someone who cannot keep a secret, it is said that he has eaten chicken leg. There is also a proverb that goes: “when the hen lays an egg it squawks all over the neighbourhood.” – describing someone who is fond of bragging. Even though in the Christian world the hen is considered to be unclean and is not consecrated in church, in popular belief it is held in high esteem. It is said that any human dwelling, be it a house, a hut or a pen must have a hen and a cock. One of the most damning oaths is – May a cock never crow in your home, meaning the home is deserted and barren. In rituals for health, disease and evil spells are sent to the forests, distant and cold, where the cock never crows, the dog never barks and the plough never goes – i.e. to the hereafter where no human would venture. Hens are also thought to be connected with the celestial sphere. The popular name for the Pleiades constellation is Brooder with chicks; in riddles the moon and the stars are compared to a golden hen with golden chicks. Ancient mythological meanings are read into the hen’s bond with time, as in the riddle: A brooder with twelve chickens (the months in the year) or A black brooder gathers her chicks, a white brooder ushers them away (the night, the day and the stars). According to the lyrics to an ancient children’s song time is a hen, the stars are the eggs she has laid. The rooster is a symbol of the Sun, as he heralds its coming. The hours after midnight go by the name of cock hours, and are measured by the cock’s crowing: first cockcrow (around 1), second cockcrow (around 3), and third cockcrow(around 5). The cock’s resounding voice also has the ability to cast out demons. Vampires, ogres and ghouls lose their powers and flee when they hear him crow. That is why it is safe to leave the house and start on a journey at first cockcrow. In some parts of the country the lasses would wear a cock’s tail as an ornament – to ward off evil eyes and spells. The cock also embodies the idea of fertility and virility; that is why it is part of wedding rituals as a symbol of the bridegroom. In traditional speech, chicken is used to denote any kind of bird, as in falcon chicken, but more specifically – the hen’s offspring. It is also used to address a loved one: the mother would call her child chick or chicken, the young man or the husband would use the same form of address when talking to his beloved. Describing the love between Ivo and Ralitsa, in his famous poem, Pencho Slaveikov writes: He called her his chick. There are also a number of phrases like he carries a chicken heart – when talking about someone who is timid or easily frightened or chicken muscles – weak and defenseless, or milk from a chicken – meaning a bountiful table, laden with everything one can imagine. Stories are told about wizards who had a wondrous mamniche chicken. They would brood the egg themselves – they took the first egg laid on Maundy Thursday and keep it in their armpit until it was hatched. The wondrous chicken would fly off at once, only to bring back to its master all kinds of treasures – money, gold, jewelry. With its wonderful singing it would enchant one and all and they would fall down in a swoon – that is why, at night, people would cover their ears, so as not to hear, or fire guns to muffle the sound. Another famous phrase is the St. Peter’s day chicken, ritually slaughtered as an offering to St. Peter on his patron saint’s day, June 29. Roasted whole or made into soup, it marked the end of the 14-day fast and part of the meat was given out to relatives and friends for health. Hence the saying: Like a pig at Christmas, like a lamb on St. George’s day, like a chicken on St. Peter’s day. English: Milena Daynova