http___bogoposveteni.bg_index.php_2016-09-29-15-53-58_02-2018_93-fevruari-ii-godina_623-6-02-2018_1.xml
http___www.debrachapoton.com_2016_04_boring-bble-book-explained-2nd.html.xml
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 8.2 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 10.1 11.1 12.1 14.1 15.1 15.2 16.1 17.1 17.2 18.1 19.1 20.1 20.2 20.3 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 25.2 25.3 25.4 26.1 27.1 27.2 28.1 28.2 29.1
Вторник Година II ПЪРВО ЧЕТИВО Ти си казал: Името Ми ще бъде там; чуй молитвата на Твоя народ Израил. Четене из първата книга Царства. 8,22-23.27-30 В онези дни: Застана Соломон пред жертвеника Господен, пред цялото събрание израилтяни, дигна ръце към небето и рече: "Господи, Боже Израилев! Няма Бог подобен на Тебе нито на небето горе, нито на земята долу; Ти пазиш завет и милост към рабите Си, които ходят пред Тебе от все сърце. Наистина, нима Бог ще живее на земята? Небето и небето на небесата не Те побират, толкова по-малко този храм, който съм построил! Но погледни милостно към молитвата на Твоя раб и към молбите му, Господи, Боже мой! Чуй зова и молитвата, с които Твоят раб Те умолява днес. Да бъдат очите ти отворени към този храм денем и нощем към това място, за което си казал: "Името Ми ще бъде там, за да чуеш молитвата, с която ще се моли Твоят раб на това място. Чуй молбата на Твоя раб и на Твоя народ Израил, когато ще се молят на това място; чуй от мястото на Твоето обиталище, от небесата, чуй и помилвай." Това е Божие слово. ОТПЕВЕН ПСАЛОМ Колко са милите Твоите жилища, Господи на силите. Копнее душата ми и чезне за Господните двори. Сърцето ми и плътта ми с възторг се стремят към живия Бог. И птичка си намира жилище, и гургулица - гнездо, дето да положи пилците си: при Твоите олтари, Господи на силите, Царю мой и Боже мой. Блажени, които живеят в Твоя дом, те непрестанно ще Те хвалят. Боже, наш Защитник, надникни и милостно погледни лицето на Твоя Помазаник. Защото един ден в Твоите двори е по-добър от хиляда дни, желая по-добре да бъда при прага на Божия дом, отколкото да живея в шатрите на нечестието. АЛИЛУЯ Пс 118,86а.29в O Алилуя. Наклони сърцето ми, Боже, към Твоите откровения: и ми дай милостно Твоя закон. O Алилуя. ЕВАНГЕЛИЕ Като оставихте Божията заповед, държите се o преданието човешко. Четене от светото Евангелие според Марко. 7,1-13 В онова време: Събраха се при Исуса фарисеите и някои от книжниците, дошли от Йерусалим, и като видяха, че някои от учениците Му ядат хляб с нечисти, сиреч, неумити, ръце, укориха ги. Защото фарисеите и всички юдеи, придържайки се o преданието на старците, не ядат, докле си не умият ръцете до лактите. И като си дойдат от тържището, не ядат, докле се не умият. Има и много друго, което са приели да пазят: измиване чаши, шулци, котли и пейки. След това фарисеите и книжниците Го запитват: "Защо учениците Ти не постъпват по преданието на старците, а с неумити ръце ядат хляб? Той им отговори и рече: "Добре е пророкувал Исаия за вас, лицемерните, както е писано: "Тоя народ Ме почита с устните си, а сърцето му стои далеч от Мене. Ала напразно Ме почита, проповядвайки учения - заповеди човечески." Защото вие, като оставихте Божията заповед, държите се o преданието човеческо, миете шулци, чаши и вършите много други подобни неща." И им рече: "Добре отменяте заповедта Божия, за да спазите вашето предание. Защото Мойсей е казал: "Почитай баща си и майка си", и, "който злослови баща или майка със смърт да се накаже." А вие казвате: "Ако някой каже на баща или на майка: корбан, сиреч, дар Богу е това, с което би се ти ползувал от мене - такъв вие не го оставяте вече да стори нещо за баща си или за майка си, като престъпяте словото Божие чрез преданието си, що сте вие предали, и вършите много подобни неща." Това е слово Господне.
1.1 2.1 3.1 3.2 4.1 4.2 5.1 6.1 6.2 7.1 7.2 8.1 8.2 9.1 10.1 11.1 11.2 12.1 13.1 14.1 15.1 15.2 16.1 17.1 17.2 18.1 19.1 20.1 21.1 21.2 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 28.2 29.1 30.1 31.1 31.2 32.1 32.2 32.3 33.1 33.2 34.1 35.1 36.1 36.2 37.1 37.2 38.1 38.2 39.1 40.1 41.1 42.1 43.1 44.1 45.1 46.1 47.1 48.1 49.1 50.1 51.1 52.1 53.1 54.1 55.1 56.1 57.1 58.1 59.1 60.1 61.1 62.1 62.2 63.1 64.1 65.1 66.1 66.2 67.1 67.2 67.3 68.1 69.1 69.2 69.3 69.4
2nd Chronicles continues the history from 1st Chronicles, telling about the reign of King Solomon and how he built the temple. Then it records the rule of Jeroboam and Rehoboam and the growing apostasy once again of Israel. The kingdom was split into two parts as two tribes accepted Rehoboam (Solomon’s son) as their king and they became known as Judah. The other 10 tribes refused to accept him and were known as the kingdom of Israel. The information in 1st and 2nd Chronicles covers the same history as 1st and 2nd Kings, but focuses more on Solomon and the kings of Judah. The kings of Israel are only talked about when they have some impact on Judah. There are periods of revival, but every time there was a king who was righteous he was succeeded by a son who became an idolater. It is also interesting to note that in parallel verses from Kings and Chronicles, Chronicles adds many references to the priests and Levites. In 2nd Chronicles we have again the building of the temple by King Solomon. Since we previously examined the building of the temple in 1st Kings, we’ll look now at the dedication of the Temple. First, in chapter 6, Solomon gives a lengthy prayer of dedication. 14 He said: "O LORD, God of Israel, there is no God like you in heaven or on earth—you who keep your covenant of love with your servants who continue wholeheartedly in your way. 15 You have kept your promise to your servant David my father; with your mouth you have promised and with your hand you have fulfilled it—as it is today. 16 "Now LORD, God of Israel, keep for your servant David my father the promises you made to him when you said, 'You shall never fail to have a man to sit before me on the throne of Israel, if only your sons are careful in all they do to walk before me according to my law, as you have done.' 17 And now, O LORD, God of Israel, let your word that you promised your servant David come true. 18 "But will God really dwell on earth with men? The heavens, even the highest heavens, cannot contain you. How much less this temple I have built! 19 Yet give attention to your servant's prayer and his plea for mercy, O LORD my God. Hear the cry and the prayer that your servant is praying in your presence. May your eyes be open toward this temple day and night, this place of which you said you would put your Name there. May you hear the prayer your servant prays toward this place. 21 Hear the supplications of your servant and of your people Israel when they pray toward this place. Hear from heaven, your dwelling place; and when you hear, forgive. The prayer goes on to give 7 problems that may happen with a request for God to solve the situation: (22-23) that God judge legal problems, (24-25) that God forgive the sin of Israel, (26-27) that God send rain, (28-31) that God hear and forgive His people through disasters and diseases, (32-33) that God hear foreigners’ prayers, (34-35) that God uphold His people in war, and (36-39) that God forgive His people if they are exiled because of sin, but have a change of heart and repent. Read the end of the prayer in verses 41 – 42 and then chapter 7:1-3: 41 "Now arise, O LORD God, and come to your resting place, you and the ark of your might. May your priests, O LORD God, be clothed with salvation, may your saints rejoice in your goodness. Remember the great love promised to David your servant." 42 O LORD God, do not reject your anointed one. 1 When Solomon finished praying, fire came down from heaven and consumed the burnt offering and the sacrifices, and the glory of the LORD filled the temple. 2 The priests could not enter the temple of the LORD because the glory of the LORD filled it. 3 When all the Israelites saw the fire coming down and the glory of the LORD above the temple, they knelt on the pavement with their faces to the ground, and they worshiped and gave thanks to the LORD, saying, "He is good. His love endures forever." Wow! Imagine that. Solomon finished praying and FIRE came down from heaven and the glory of the LORD filled the temple! Wow, wow, wow! Then the Lord appeared to Solomon that night. Find out what happened in next week's post.