http___fmi.wikidot.com_anal111_1.xml
http___mathonline.wikidot.com_derivative-chain-rule.xml
1.1 1.2 1.3 1.4 2.1 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 8.2 9.1 10.1 10.2 11.1 12.1 13.1 13.2 14.1 14.2 14.3 14.4 14.5 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 20.2 20.3 20.4 20.5 21.1 21.2 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1 32.1 33.1 34.1 35.1 36.1 37.1 38.1 39.1 40.1 41.1 42.1 43.1 44.1 45.1 46.1 47.1 47.2 47.3 48.1
Производна. Диференцируемост. Диференциал, лява и дясна производна. Геометричен и физичен смисъл на производната. Диференчно частно Дефиниция: $\vartriangle f = f(x) - f(x_0)$ - наричаме нарастване на функцията $\vartriangle x = x - x_0$ - наричаме нарастване на аргумента Диференчното частно се изразява със следната формула: $\frac{\vartriangle f}{\vartriangle x} = \frac {f(x) - f(x_0)}{x - x_0 }$ Тя представлява приближение за скоростта на изменение на функцията. Колкото по-близки са двете точки $x$ и $x_0$, толкова по-точно е приближението. Производна на функция Понятието производна на функция е било въведено от Нютон, чиято цел е била да изследва скоростта на изменение на някаква функция. Той е търсил начин да намери моментната скорост на движеща се точка, като използва за дадена функцията на изминатия от нея път.1 Дефиниция: Казва се, че съществува производна на функция в дадена точка(например $x_0$) ако съществува следната граница: Тази граница е точно равна на моментната скорост на изменение на $f(x)$. С други думи, това е приближението, получено от диференчното частно, но взето с безкрайна точност. Лайбниц е стигнал до същия резултат независимо и решавайки друг проблем, а именно задачата за намиране на допирателна на произволна функция в точка. Ако вземем две точки $x$ и $x_0$ от графиката на f(x), то по оста x разстоянието между тях е $\vartriangle x$, а по оста y: $\vartriangle f(x)$. Ако през тях прекараме права с уравнение $y = ax + b$ (правата никога не е вертикална заради дефиницията на функция), то лесно може да се провери, че коефицентът a на тази права е точно $\frac{\vartriangle f(x)}{\vartriangle x}$(равен е на тангенса на ъгъла между допирателната и оста Ox). Когато $x$ се приближава безкрайно много до $x_0$ тази права се превръща в допирателна на $f(x)$ в $x_0$. Стига, естествено, търсената граница да съществува. Диференцируемост на функция Дефиниция: Това може да се изрази формално със следна формула: Ако за всяко $x_0$ от някакъв интервал X, в който функцията е дефинирана съществува число A такова, че да е изпълнено следното неравенство: то функцията е диференцируема в точката, а $A*\vartriangle x$ наричаме дифенециал на функцията. Какво означава горната формула? Нищо повече от вече изложената дефиниция. Диференчното частно е равно на диференциала(A* $\vartriangle x$) + някакъв остатък $(\epsilon)$, който клони към 0 когато $x \to x_0$. Впрочем, понятието диференциал вече рядко се използва. "Производна" го замества за практически цели. В общи линии, една функция е диференцируема в точка $x_0$, ако нейната производна съществува в тази точка. Следващата теорема илюстрира точно това. Теорема за дифенцируемостта и производната Теорема: Функцията f(x) е дефинирана над X, $x_0 \in X$. Функцията f(x) е диференцируема с диференциал А в точката $x_0$ тогава и само тогава, когато съществува производната $f'(x_0) = A$ . Доказателство: В правата посока: $\Rightarrow$ Имаме, че функцията има производна, трябва да докажем че съществува диференциал. В обратната посока: $\Leftarrow$ Имаме, че функцията е диференцируема в точката $x_0$, трябва да докажем че съществува производна в същата точка. доказателстовто е елементарно, просто разписваме дефинициите за производна и диференцируемост. Лява и дясна производни Лява производна Същото като производна в точка, но разглеждаме границата отляво. Дефиниция: Казваме, че имаме лява производна на функция в дадена точка $x_0$ ако Дясна производна Същото като производна в точка, но разглеждаме границата отляво. Дефиниция: Казваме, че имаме дясна производна на функция в дадена точка $x_0$ ако Геометричен и физичен смисъл на производната Геометрично представяне на понятието Производната на една функция в дадена точка е равна на тангенса от ъгъла, който допирателната към нейната графиката в тази точка сключва с положителната посока на абсцисната ос. Скорост на изменението на функцията път Нека $s = s(t)$ е законът за пътя на праволинейното равномерно движение на материална точка. Тогава $v(t_0) = s'(t_0)$изразява моментната скорост на движението в момента от времето $t_0$. Ако вземем производната на скоростта (т.е. производната от производната на пътя) $a(t_0) = s''(t_0)$, то тя ще изразява ускорението на точката в момента $t_0$. Въобще производната на функцията y = f(x) в точката $x_0$ изразява скоростта на изменение на функцията в точката $x_0$.
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 5.2 5.3 6.1 7.1 8.1 8.2 8.3 9.1 10.1 10.2 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 16.2 16.3 17.1 17.2 18.1 19.1 19.2 20.1 20.2 20.3
The Chain Rule We will not prove the chain rule at this time since the various proofs are rather complicated, but rather, skip directly into some examples. Example 1 Differentiate the function $f(x) = \sin (x^2 - 3x)$. In this case we have a composite function. Our "inner" function can be seen as $x^2 - 3x$, while our outer function can be seen as $\sin x$. Thus we can apply the chain rule for differentiation:(1) Example 2 Differentiate the function $f(x) = (3x - 2)^2$. In this case, we have a composite function again since the inner function is $3x - 2$, and the outer function is $x^2$. However, we do not necessarily need the chain rule to find the derivative of $f$ as we can expand and then differentiate this function as a polynomial. For example:(2) Let's use the chain rule to see if we get the same result:(3) Thus we get the same answer. Note that the first method is easier because the exponent is only to the power of 2, but sometimes we cannot expand easily as seen in the next example. Example 3 Differentiate the function $f(x) = (x^3 - 5x^2 + 7x)^{100}$. Clearly this function can be expanded easily, so we will need to apply the chain rule to find the derivative:(4) The Chain Rule of a Function of Many Compositions Suppose we have a function f(x) in the general form:(5) The great thing is that we can still apply the chain rule. Let's first look at the case in which we have three functions forming a composite, namely $g_1, g_2, g_2$. Therefore:(6) Now let's let $h(x) = g_2(g_3(x))$. Thus $f(x) = g_1(h(x))$, and we can solve this by using the chain rule:(7) Notice that we can substitute $h(x) = g_2(g_3(x))$ back into our derivative equation to obtain:(8) But now we need to simplify the expression for the derivative of h(x) = g_2(g_3(x)) . We can simply apply the chain rule again to obtain:(9) We should be able to notice that there is a pattern with successive components of this derivative. This equation says that the derivative of $f(x)$ is equal to the derivative of $g_1$ with respect to $g_2$ with respect to $g_3$ multiplied by the derivative of $g_2$ with respect to $g_3$ multiplied by the derivative of $g_3$. In fact, it follows that a function with $k$ compositions has its derivative being equal to:(10)