http___filipova.bg_kppt_panic_disorder__1.xml
https___www.uspharmacist.com_article_panic-attacks1.xml
1.1 2.1 3.1 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 5.1 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 6.6 6.7 6.8 6.9 6.10 6.11 7.1 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 8.6 8.7 8.8 8.9 8.10 8.11 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 9.6 10.1 10.2 10.3 10.4 10.5 11.1 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 12.6 12.7 13.1 13.2 13.3 13.4 13.5 13.6
ПАНИЧЕСКИ АТАКИ И ПАНИЧЕСКО РАЗСТРОЙСТВО: СИМПТОМИ И ЛЕЧЕНИЕ В ОСНОВАТА НА ПАНИЧЕСКОТО РАЗСТРОЙСТВО ЛЕЖИ ПАТОЛОГИЧНА ТРЕВОЖНОСТ Това е тревога, несъразмерна с реалната опасност. Когато състоянието на тревожност продължи дълго и се превърне в дистрес, може да доведе до паника, т. нар. „голямата сестра на тревожността“. Счита се, че паническото разстройство е реакция на продължителен емоционален стрес, свързан с лични проблеми. То се явява невротичен механизъм за справяне с неразрешени вътрешни конфликти. Какво е паническо разстройство? Паническото разстройство представлява внезапни повтарящи се пристъпи на силна тревожност без видима причина (т. нар. безобектен страх), които водят до тежки физически реакции на тялото (сърцебиене, замайване, тежест в гърдите, чувство за задушаване и др.). Специфичният и немотивиран страх при паническото разстройство се проявява основно под формата на панически атаки. При тях страхът придобива хипертрофирали размери и прави човека неадекватен. Трябва да се има предвид обаче, че това се отнася само до онези, които надценяват потребността от сигурност. Главна особеност на паническото разстройство е, че то винаги се проявява с телесни вегетативни симптоми и не толкова с психологически, а паническите атаки са крайна форма на психосоматика. Наличието на една или две панически атаки все още не се счита за болестно състояние. Много хора преживяват този драматичен феномен поне веднъж в живота си, но с отшумяване на стресовата ситуация отшумява и проблема. В този случай паническата атака сама по себе си представлява физиологичен отговор на емоционален стрес. Хроничното състояние „паническо разстройство“ е свързано с преживяването на няколко панически пристъпа и пребиваването в последващ постоянен страх от нова атака. Основен белег на разстройството е, че няма обект, с който да се свърже паническата атака. Обичайното поведение при паническо разстройство е оттегляне от ситуацията и търсене на медицинска помощ. Кои са симптомите на паническо разстройство? ♦ Паническите атаки (пристъпи) са основен симптом на разстройството. Под паническа атака се разбира отчетлив период на силен страх от предстояща смърт или полудяване, който настъпва внезапно и нараства бързо до чувство на паника. Това чувство възниква без конкретен повод и е свързано с усещането, че се случва нещо катастрофално. Изразява се в преживяване на интензивна тревожност или възникващ на пристъпи страх в рамките на няколко минути. Честотата на пристъпите е различна – неколкократно в рамките на един месец, като не се наблюдава периодичност. Тъй като човешкото тяло не би могло да поддържа такова стресово състояние за по-дълго време, паническата атака отшумява от само себе си. Най-тежко е преживяването на разнообразните вегетативни явления – сърцебиене, изпотяване, треперене, усещане за задушаване, болка в гърдите, замайване, гадене и др. Изброените неприятни телесни усещания на свой ред пораждат вторичен страх от настъпване на смърт, пълна загуба на контрол или „полудяване“. След отшумяване на паническата атака за известно време се запазва усещане за „опустошение, вялост и разбитост“. Паническите атаки често се случват в ситуации или на места, на които са възникнали преди. Могат да се появят и по време на сън. ♦ Периодите на тревожно очакване са симптома, който поддържа паническото разстройство. В периодите между отделните пристъпи потърпевшия може да очаква настъпването на следваща атака, което го прави тревожен. Тъй като честите пристъпи и тяхната непредвидимост водят до чувство на страх от пребиваване на публични места, в последствие може да се появи т. нар. „страх от страха“. Потърпевшите се страхуват от самия страх и непредвидимата му поява. Това страхово очакване поддържа паниката и я превръща в порочен кръг. ♦ Поведението на избягване е симптом, който е свързан със страха от вегетативния дискомфорт. Усещането за застрашеност кара засегнатите да избягват ситуации, в които биха се чувствали „безпомощни, лишени от подкрепа и възможност да получат „мерки за спасение“ при евентуално настъпване на нов пристъп“. Често се избягват местата, където е била първата паническа атака или е имало последващи атаки. Това е механизма, по който страхът се свързва с определени ситуации (широки пространства, претъпкани превозни средства, оживен уличен трафик, асансьори). Избягването на определени ситуации стои в основата на агорафобията. Какво е лечението на паническа атака и паническо разстройство? Основен метод на терапия при панически атаки и паническо разстройство се явява психотерапевтичното лечение. Научните изследвания сочат, че психотерапията, приложена като самостоятелно лечение, дава по-добри резултати, отколкото в комбинация с медикаменти. Причината е в психологичния произход на паническите атаки, които лежат в основата на разстройството. Паническото разстройство, без или с агорафобия, се повлиява изключително успешно от психотерапевтично лечение. То представлява процес на смяна на „благодатната почва“, върху която се раждат паническите атаки. Трябва да се има предвид, че при опити за самолечение може да се развие алкохолна или лекарствена зависимост, също така има риск да се развие депресия. Затова състоянието изисква да се потърси помощ от специалист. В лицето на когнитивно-поведенческата терапия (КПТ) съществува ефективен начин за терапевтично въздействие при паническо разстройство. Прилагането на КПТ води до напълно предотвратяване на паническите пристъпи. В хода на терапията атаките постепенно започват да се появяват по-рядко, стават по-слаби и могат да бъдат контролирани. Тя представлява процес на промяна на модели на мислене и стереотипи на реагиране. Използваните терапевтични техники имат за цел да коригират дисфункционалните (катастрофални) вярвания на клиента, тъй като именно те стоят в основата на разстройството. При изграден ситуационен страх и съпровождаща агорафобия се отдава значително място на ученето на нови поведенчески техники.
1.1 2.1 3.1 3.2 3.3 3.4 4.1 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 6.1 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 8.1 8.2 8.3 8.4 9.1 10.1 10.2 10.3 10.4 11.1 11.2 11.3 12.1 12.2 13.1
US Pharm. Episodes of Intense Anxiety A panic attack is a period of sudden, intense fear combined with frightening physical symptoms that begin without warning and may end with a visit to an emergency room. Panic attacks are a manifestation of panic disorder, which is a well-recognized form of anxiety disorder affecting approximately 2% to 3% of Americans annually. They are twice as common in women as in men, and its sufferers may feel the symptoms of an attack so intensely that they believe they are going to die. To make matters worse, those experiencing panic attacks may feel ashamed and are often reluctant to tell anyone what they are experiencing, including loved ones and healthcare practitioners. Stress Can Trigger an Attack Although the cause of panic attacks is not thoroughly understood, there is an increased risk of developing panic attacks if another family member has a history of similar attacks. A specific genetic link, however, has not been identified. Panic attacks equally affect individuals across all cultural and socioeconomic backgrounds. Panic attacks generally begin during early adulthood, often after age 20 years, but they can also occur in young children. Many times, the first panic attack happens during a very stressful period in life, perhaps during a time of significant change or after the loss of a family member, but most often there is not an obvious trigger for the episode. Symptoms Are Sudden, Mimic Other Conditions The intensity of fear during a panic attack is remarkable, especially because panic attacks can begin for no apparent reason, often without any identifiable trigger, and reach their intensity within minute; however, they are usually over within an hour. The classic symptoms of a panic attack include an intense feeling of loss of control, impending death, detachment, unreality, or “going crazy.” Along with these psychological symptoms, the physical symptoms of pounding heart, dizziness, choking, shortness of breath, chest pain, chills, sweating, shaking, numbness or tingling, and nausea are common. Panic disorder is clinically defined by repeated panic attacks along with an intense fear of future attacks. It can become a disabling condition that interferes with normal life activities unless treatment is sought. Although many people seek medical attention during or shortly after an initial panic attack, it may take many visits to a variety of healthcare professionals before the correct diagnosis is made. Medical conditions such as heart or lung diseases or disorders of the endocrine or nervous system can cause symptoms similar to those of a panic attack, so a doctor must first rule those out before treatment can begin. Often, persons with panic disorder seek to quell their anxiety by self-medicating with alcohol and drugs. For these people, successful management of panic disorder will also include treatment for substance abuse. Treatment Options With the appropriate treatment, people who suffer from repeated panic attacks can become well again. Treatment for panic disorder includes medications and a type of psychotherapy known as cognitive behavioral therapy, which teaches the patient how to view panic attacks differently and demonstrates ways to reduce anxiety. Prescription antidepressants and antianxiety medications are most commonly used to treat the symptoms of acute anxiety. Along with medications, weekly cognitive behavioral therapy sessions over several months can guide people who suffer from panic disorder how to deal with stress, replacing panic with positive self-talk and relaxation techniques. Desensitization, or exposure therapy, has been shown to be effective in significantly reducing general anxiety and the frequency and intensity of panic attacks. In exposure therapy, the patient is exposed to—either physically or through introduction to mental images—fearful situations and taught to relax through them without panic. Gradually, fears can be overcome through these exercises, and panic attacks can be controlled. If you have panic attacks, it is essential to seek medical care and discuss this health problem with your doctor. If you have questions about medications prescribed to treat panic disorder, be sure to ask your pharmacist. To comment on this article, contact rdavidson@uspharmacist.com.