http___firstmdl.com_firstmdl__D1_80_D0_B5_D0_BD_D1_82_D0_B3_D0_B5_D0_BD_D0_BE_D0_B2_D0_B8-_D0_B8_D0_B7_D1_81_D0_BB_D0_B5_D0_B4_D0_B2_D0_B0_D0_BD_D0_B8_D1_8F__1.xml
https___healthlifemag.com_diseases_tuberculosis_.xml
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 6.1 6.2 6.3 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 8.1 8.2 9.1 9.2 10.1 11.1 12.1 13.1 13.2 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1 27.2 27.3 27.4 28.1 29.1 29.2 29.3 29.4 29.5 29.6 29.7 30.1 30.2 31.1 32.1 32.2 33.1 34.1 34.2 34.3 34.4 34.5 34.6 35.1 35.2 35.3 35.4 35.5 36.1 37.1 37.2 37.3 37.4 37.5 37.6 37.7 37.8 37.9 37.10 38.1 39.1 39.2 39.3 39.4 39.5 39.6 39.7 39.8 39.9 40.1 41.1 41.2 41.3 42.1 42.2 42.3 42.4 42.5 43.1 43.2 44.1 45.1 46.1 47.1 47.2 48.1 49.1 49.2 49.3 50.1 51.1 52.1 53.1 53.2 54.1 54.2 54.3 55.1 56.1 56.2 57.1 57.2 58.1 59.1 60.1 60.2 61.1 62.1 62.2 62.3 62.4 62.5 62.6 62.7 62.8 62.9 62.10 62.11 62.12 63.1 64.1 64.2 64.3 64.4 64.5 64.6 64.7 64.8 64.9 64.10 65.1 66.1 66.2 66.3 67.1 67.2 68.1 68.2 69.1 70.1 70.2 70.3 71.1 72.1 73.1 73.2 73.3 74.1 74.2 74.3 74.4 75.1 75.2 75.3 75.4 76.1 76.2 76.3 76.4 77.1 77.2 77.3 77.4 77.5 77.6 78.1 78.2 78.3 79.1 79.2 79.3 80.1 81.1 81.2 81.3 82.1 82.2 82.3 82.4 82.5 83.1 84.1 84.2 84.3 84.4 84.5 85.1 85.2 86.1 87.1 87.2 88.1 88.2 88.3 88.4 88.5 89.1 90.1 90.2 90.3 91.1 92.1 92.2 92.3 92.4 92.5 93.1 94.1 95.1 96.1 96.2 96.3 97.1 97.2 97.3 98.1 98.2 98.3 99.1 100.1 100.2 100.3 100.4 101.1 102.1 102.2 102.3 103.1 103.2
РЕНТГЕНОВО ИЗСЛЕДВАНЕ НА БЯЛ ДРОБ НЕОБХОДИМИ ДОКУМЕНТИ: – НМДД (направление за медико-диагностична дейност), бланка №4; – при необходимост пояснителен талон от изпращащия лекар. ДИХАТЕЛНА СИСТЕМА Дихателната тръба (трахея) е с дължина около 12 см. и е изградена от хрущялни пръстени. Отвътре е покрита с лигавица. В края си се разклонява на два главни бронха. Белият дроб е орган, в който се осъществява обмяна на газове. Състои се от две части – ляв и десен. Разделя се на дялове и сегменти. Най-малката структура в състава на белия дроб е алвеолата. Тя притежава тънки стени и много често се раздува. Плеврата представлява серозна ципа, която покрива белия дроб и гръдната стена. Състои се от два листа, между които се намира плевралната кухина. Средостението (медиастинум) се нарича пространството между двата бели дроба. Състои се от три части. Заболявания на бронхо-белодробнатa система ЗАБОЛЯВАНИЯ НА БРОНХО-БЕЛОДРОБНАТА СИСТЕМА Ехинококова болест(кучешка тения) Представлява образуване на паразитарни кисти в белодробната тъкан. Те могат да се усложнят с пробив в бронх или плевралната кухина, нагнояване, алергични реакции. Вроден заболявания на белия дроб Многообразие от аномалии в развитието на трахеобронхиалната система. Медиастинит Гнойно дифузно или под формата на абсцес заболяване на тъканите на средостението, което може да бъде причинено от гнойни възпаления по съседство, перфорация на кух вътрегръден орган и много рядко първично по метастатичен път. Спонтанно постъпване на въздух (спонтанен пневмоторакс) Заболяване в резултат на спукване на белодробни були, което много често рецидивира. Релаксация на диафрагмата Представлява вродена слабост на мускулатурата на диафрагмата. Стеноза на трахеята (вродена или придобита) Представлява свиване на ширината на трахеята, при която не достига достатъчно въздух до белия дроб и затруднение на дишането. Бронхити (остри и хронични) Възпалителни заболявания от инфекциозни и неинфекциозни причинители. Бронхиалната астма Астмата е хронично възпалително заболяване на белите дробове, характеризиращо се с чести проблеми с дишането. При нормално дишане, въздухът свободно навлиза и излиза от белите дробове. По време на астматичен пристъп епителът на въздухоносните пътища се подува, мускулатурата около тях се втвърдява и малките въздушни пътища се напълват със секрет, което затруднява дишането. Въздушните пътища стават свръхчувствителни към промените в околната среда, което води след себе си кашлица и свирене в белите дробове. Пневмония Пневмонията представлява възпалително заболяване на белите дробове. Възпалителният процес засяга различен по големина участък на белия дроб – цял лоб, цял или няколко сегмента, отделни лобули. В зависимост от това пневмонията бива лобарна, сегментна, лобуларна. Болестта се причинява от различни фактори – вируси, бактерии, гъбички /т.н. инфекциозна пневмония/. Различни химически и физични агенти също могат да причинят пневмония при вдишване в газообразно състояние. В някои случаи пневмонията се предизвиква от лъчево въздействие. Причинителите на пневмонията попадат в белите дробове по различни пътища: Въздушно-капков път. При общуване чрез пръски от слюнка и въздушни мехурчета, които съдържат причинителя и инфекцията се предава от болен на здрав. Вдишване на собствен секрет от носоглътката, съдържащ бактериален или вирусен материал. Кръвен път. Настъпва проникване на бактериален или вирусен причинител от кръвта в белите дробове /при нараняване, операция/. Бактериална пневмония Бактериалната пневмония се причинява от болестотворни микроорганизми, попаднали в белите дробове. Най-честите видове бактерии, които причиняват пневмония, са пневмококи, стрептококи, стафилококи, клебсиела и други. У възрастни лица пневмонията най-често се причинява от пневмококи. Пневмококите се намират в носоглътката на човека. За възникване на пневмония е необходимо човек да вдиша /аспирира/ секрет от назофаринкса /носоглътката/, съдържащ бактерии. Проникналите в белите дробове бактерии бързо причиняват възпаление. Болестта започва бързо, с разтрисане и покачване на телесната температура до 39.5градуса С, учестено дишане, умерен задух, болка в гръдния кош, кашлица, която отначало е суха, а след 2-4 дни става влажна с отделяне на храчки. Болните често се изпотяват, кожата им е бледа, а устните – леко синкави. При подобрение температурата се нормализира, кашлицата и храчките постепенно намаляват и изчезват и болните за кратко време /до един месец/ се възстановяват напълно. По-тежко протича пневмонията, причинена от стафилококи или гъбички, както и пневмонията при усложнени инфекциозни заболявания. Профилактиката се състои в избягване или отстраняване на причините и предразполагащите фактори – усложнения при инфекциозни болести, контакти с лица, болни от възпалителни процеси в носоглътката, провеждане на закалителни процедури, както у деца и оздравяващи, така и у възрастни. Вирусна пневмония Проникването на вируси в дихателните пътища се осъществява по въздушно-капков път. Вирусната инфекция е най-честа през зимните месеци, като тяхно най-тежко усложнение е вирусната пневмония. По-честа е грипната пневмония. Тя се развива бързо и протича с висока телесна температура, задух, кашлица с отделяне на храчки. Не рядко в хода на болестта се засяга и сърцето /развива се миокардит/ и настъпва сърдечносъдова недостатъчност. Лечението е консервативно и се провежда в болнично заведение. Прилагат се широкоспектърни антибиотици, химиотерапевтици, витамини, бронхолитици, отхрачващи средства, кислород. Прогнозата е сериозна. При прогресиране на дихателната и сърдечно-съдовата недостатъчност тя се влошава. Профилактиката се състои в прилаганепо показание – на противогрипна ваксина, строга изолация на болните, предаващи инфекция по въздушно-капков път и ранно лечение на настъпила вирусна инфекция. Алергична пневмония Алергичната пневмония се развива като последица от алергично белодробно заболяване и се причинява от екзоалергени и ендоалергени. Тя протича пристъпно. Болните се оплакват от задух, кашлица с храчки, покачване на телесната температура. При по-тежко протичане общото състояние се влошава, развиват се усложнения /миокардит, дихателна и сърдечносъдова недостатъчност/. Лечението е консервативно и се провежда в болнично заведение. Прилагат се противоалергични медикаменти, кортикостероиди, кислород по показание – антибиотици и сулфонамиди, витамини. Прогнозата е сериозна. При прогресираща дихателна или сърдечносъдова недостатъчност тя се влошава и става неблагоприятна. Профилактиката се състои в ранно и ефективно лечение на алергичните заболявания, отстраняване на алергенни агенти, които се вдишват по въздушно-капков път, закалителни процедури на застрашени лица. Хронична пневмония Хроничната пневмония представлява хроничен възпалителен процес на белите дробове, който перодично се изостря. Най-често заболяването се дължи на просъществувала повече от три месеца остpа пневмония. При хронична пневмония постепенно се развива фиброзна съединителна тъкан в белите дробове /пневмофиброза/, с нарушаване на белодробната функция. Болните се оплакват от задух и кашлица, отделят обилно слузно-жълтеникави храчки. В по-напреднал стадий настъпват усложнения /дихателна и сърдечна недостатъчност/. Лечението е консервативно. Прилагат се антибиотици, химиотерапевтици, отхрачващи, бронхолитични средства, инхалации, кислород, климатолечение. В периоди на изостряне и усложнения /пневмосклероза, бронхиектазии, абсцес, белодробно сърце, дихателна и сърдечна недостатъчност прогнозата се влошава и става неблагоприятна. Профилактиката се състои в своевременно ефективно лечение на острите възпалителни заболявания на белите дробове, избягване на вредни и предразполагащи фактори, които хронифицират заболяванията на дихателната система, включително тютюнопушене, простуда, влага, запрашен и замърсен въздух. Препоръчват се закалителни процедури и климато-санаториално лечение след преболедуване от остра инфекция на дихателната система. Нарушена борхиална проходимост Дължи се на различни болестни процеси, развиващи се в лумена на бронха (чуждо тяло, туморен процес), или на притискане отвън (при увеличени лимфни възли, аневризма, травма и други). Чужди тела в бронхите В бронхите могат да попаднат разнообразни чужди тела. Могат да бъдат: рентгенвидими – части от играчки, монети, габарчета и рентгенневидими – растителни семена или частици от тях. Пневмоторакс Пневмотораксът представлява състояние с наличие на въздух в плевралната празнина. Причините за проникване на въздух в плевралната празнина са различни. Съществуват три вида пневмоторакс: Изкуствен /лечебен/. Травматичен. Спонтанен. При травма или медицинска процедура в областта на гръдния кош може да се образува травматичен пневмоторакс. По-рядко се развива спонтанен пневмоторакс – при емфизем, бронхиектазии,кавернозна туберкулоза, наранявания. При усложнен пневмотракс болните се оплакват от неспокойствие и задух. При нарастващ пневмоторакс /с вентилен механизъм/ задухът силно се усилва, придружен от силен бодеж в съответната гръдна половина и учестяване на сърдечната дейност. В много случаи, особено при ненавременно лечение, настъпват тежки усложнения – ателектаза /изтласкване на въздух от белодробната тъкан поради натиск на пневмоторакса/, пневмония, остра сърдечна и дихателна недостатъчност/. Професионални белодробни болести Професионалните белодробни заболявания се причиняват от вдишване на прахове, пушеци, газове и други увреждащи субстанции по време на работа. Вдишаните субстанции са твърде различни: хлорни и амонячни съединения, серен двуокис, живачни пари, силиций и неговите съединения, азбест, животински прах и други. Болестните изменения в белите дробове зависят от концентрацията на увреждащите субстанции във въздуха, продължителността на периода на вдишване. Различават се следните основни видове професионални заболявания: Професионални заболявания, дължащи се на вдишване на минерален прах от желязо, барий, талк, сицилий, азбест, въглища. Професионални заболявания, дължащи се на вдишването на органичен прах от памук, плесени. Професионални заболявания, които са последица от вдишване на амоний, серен двуокис и триокис, азотни окиси, хлор, изпарения от различни метали. Професионалните заболявания зачестяват паралелно с развитието на промишлеността и селското стопанство и нарастващото замърсяване на работната среда. Силикоза Силикозата е най-разпространеното професионално заболяване. То се причинява от вдишване на прах от кварц /свободен сицилиев двуокис/. Силикозата се среща у миньори, грънчари, шлифовчици, каменоделци, стъклари, тунелджии. Болестта се развива постепенно в продължение на 5-8-10 години, даже и след като заболелият е отстранен от увреждащата професионална среда. В хода на заболяването в белодробната тъкан се образуват малки възелчета или по-големи туморовидни възли. Това определя и двете основни форми на силикозата – възловидна и туморовидна. И при двете форми в белите дробове прогресивно се разраства съединителната тъкан, която обхваща все по-големи участъци. В резултат на това настъпва дихателна недостатъчност. В началото болните нямат съществени оплаквания. С напредване на болестта се появяват кашлица с оскъдни жилави белезникави храчки, нерядко кръвохрак, задух при усилие и в покой. Постепенно задухът се усилва, появяват се болки и бодежи в гръдния кош. У повечето болни в късните стадии на болестта се появяват усложнения /туберкулоза, белодробно сърце, дихателна и сърдечна недостатъчност с прогресиращ ход/. Силикатози Силикатозите са професионални белодробни заболявания, причинени от вдишване на прахове, съдържащи несвободен силициев двуокис. Такива прахове са азбест, талк, каолин, слюда и други. Когато продължително време / обикновено над 15 години / се вдишва прах, съдържащ азбест, се развива азбестоза. От азбестоза са застрашени работници от азбесто-циментовата и азбесто-тъкачната промишленост, от каучоковата и бояджийската промишленост. В резултат на дългогодишно вдишване на азбестов прах в белите дробове се разраства съединителна тъкан и дихателната функция постепенно се понижава. Отначало болните се оплакват от тежест и задух при усилие. По-късно се появява кашлица и болка в гръдния кош. Нерядко кашлицата се съпровожда с отделяне на жилави белезникави храчки. Наблюдават се и тежки усложнения /развитие на бронхобелодробен и плеврален рак, туберкулоза, дихателна и сърдечна недостатъчност/. Обаче при навременно отстраняване на лицето от професионалната среда се установява спиране на развитието на болестния процес. Талкоза Тя представлява заболяване, което възниква при продължително вдишване на талк /съединение на магнезия със силициев двуокис/. В хода на болестта в белите дробове се разраства съединителна тъкан и се нарушава дихателната функция. Заболяването засяга работещи в мини, мелници за преработка на талк, в кабелната, керамичната, каучуковата, фармацевтичната, бояджийската и сапунената промишленост. Болните отначало нямат оплаквания. По-късно се появяват задух, кашлица с отделяне на белезникави жилави храчки. При вдишване по време на работа на прахове, съдържащи каолин, слюда, хума, цимент,пемза също възникват професионални заболявания с увреждане на белите дробове. Тези заболявания обаче протичат по-леко и спират своето развитие след отстраняване на засегнатите от вредната професионална среда. Белодробна туберкулоза Белодробната туберкулоза е едно от най-древните и разпространени заболявания на белите дробове. Тя е инфекциозна болест и се причинява от туберкулозни бактерии.Туберкулозата е заболяване не само на белите дробове, но и на редица други органи и системи. Понастоящем е приета следната класификация на туберкулозата: Туберкулозна интоксикация у деца и юноши /девойки; Туберкулоза на дихателната система; III. Туберкулоза на други тъкани, органи и системи. Тази трета група включва туберкулозни заболявания на мозъчната обвивка /менингит/, на централната нервна система, туберкулоза на червата и на перитонеума, лимфно-жлезна туберкулоза, костно-ставна туберкулоза, уро-генитална туберкулоза, кожна туберкулоза. Ранната туберкулозна интоксикация се наблюдава в детска и младата възраст. Тя протича с общо неразположение, отпадналост и отслабване на тегло, загуба на апетита, покачване на телесната температура до 37.5-38 градуса С. Налице са оплаквания от главоболие, нощно изпотяване. При навременно лечение настъпва подобрение и оздравяване. Обикновено белодробната туберкулоза е вторична. Първичното туберкулозно огнище намира в други съседни или по-далечни органи и системи, а туберкулозната инфекция прониква в белите дробове по съседство, по кръвен или лимфен път. В белите дробове се развива инфилтрат, който при навременно лечение претърпява обратно развитие с образуване на фиброзна тъкан. В много случаи обаче, особено при понижен имунитет и недоимъчно хранене, настъпва разпад на инфилтрата и образуване на кухина /каверна/, в която се натрупва секрет и некротична /умъртвена/ белодробна тъкан. Болестната картина на белодробната туберкулоза се характеризира с повишение на телесната температура – до и над 38 градуса С, задух, кашлица и отделяне на жълтеникави и кръвенисти храчки. Често в храчките се установяват туберкулозни бактерии. Постепенно болните отслабват и се оплакват от обилни нощни изпотявания. Нерядко настъпват необилни кръвохрачения. Лечението се провежда в противотуберкулозно заведение /болница, диспансер/. Прилагат се противотуберкулозни медикаменти /тубоцин, стрептомицин, дидротенат, ПАСК, римицид, ИНХА 17, витамини, отхрачващи и бронхолитични средства, кортикостероиди, кислород, калциеви препарати и други лекарства. Назначава се усилен хранителен режим. Лечението е продължително, до настъпване на трайно подобрение. След това се провежда задължително диспансеро-амбулаторно лечение. Болните подлежат на системен контрол за бацилоносителство. Прогнозата при ранно лечение е добра. При закъсняло лечение, при наличие на каверни тя се влошава. При настъпили усложнения /абсцес, пневмоторакс, фистулизация,емпием и други/ тя е неблагоприятна. Профилактиката се състои в ефективно лечение на извънбелодробните форми на туберкулозата. Активно-болните и бацилоносителите подлежат на задължително лечение и внимателна изолация. Контактът с болните от белодробна туберкулоза и с бацилоносители /ацилоотделители/ трябва да се избягва. Остър белодробен абсцес Белодробният абсцес представлява остро нагнояване с разпад на белодробната тъкан и образуване на кухина, около която постепенно се образува капсула. Заболяването се среща по-често у мъже. Обикновено се касае за единичен остър абсцес, но понякога едновременно се образуват по няколко абсцеса. Болестта започва остро като пневмоничен процес. Телесната температура бързо се покачва до и над 40°С с разтрисания и болка в гръдния кош, задух и силна кашлица. При пробив на абсцеса се отделят обилни жълто-кафяви кръвенисти храчки и настъпва подобрение. При неефективно лечене абсцесът става хроничен,с постоянно отделяне на храчки. Хроничният абсцес протича с периоди на изостряния и усложнения, като нерядко той се развива на базата на остатъчна каверна от туберкулозен произход или бронхиектазна болест. Белодробна емболия Белодробната емболия възниква при запушване на белодробната артерия или клонове от ембол. Емболът представлява откъснал се от вени на венозната мрежа кръвен съсирек /тромб/, който по венозен път достига и запушва голям кръвоносен съд в белите дробове. В по-редки случаи тромбът се образува в артериалната мрежа. Локализацията на тромба най-често е в крайниците, в малкия таз, в сърцето,но и на други места в организма. Наблюдават се тромби-емболи след операции, след раждане, след травми и разкъсвания на органи и съдове, при тромбофлебити и флеботромбози и при други болнстни състояния. При масивна белодробна тромбоемболия внезапно настъпва много силен задух с гръдна болка, тахикардия, спадане на артериалното налягане, остра дихателна недостатъчност и смърт. При по-ограничена тромбоемболия със запушване на по-малки клонове на белодробната артерия задухът е по-слабо изразен, придружен от кашлица и отделяне на кръвенисти храчки поради развитие на белодробен инфаркт. Вътрегръдни тумори Това са новообразувания на гръдната стена, плеврата (обвиваща отвътре гръдната стена и белия дроб), белия дроб, диафрагмата и средостението (пространството между двата бели дроба отстрани, диафрагмата отдолу и границата с шията нагоре). Те биват доброкачествени и злокачествени. Характерно за гръдните тумори в детската възраст е високата честота на медиастиналните новообразувания, докато тези на белия дроб и гръдната стена са рядкост. Най-чести са неврогенните тумори, разположени в задното средостение, а след тях са малигнените лимфоми. Туморите на белия дроб най – често са плевропулмонални бластоми, характеризиращи се с висока степен на злокачественост, ранно метастазиране и чести рецидиви. Много рядко се наблюдават аденоми на бронхите. Туморите на гръдната стена най – често са с произход от меките тъкани – рабдомиосаркоми и по – рядко изхождат от ребрата или гръдната кост. Първично белодробно онкологично заболяване Отнася се към новообразуванията на белите дробове в резултат на онкологично израждане на клетките и заема първо място сред белодробни тумори. Мъжете боледуват по-често отколкото жените. Най-често е засегната възрастта между 40 и 70 години, но напоследък се наблюдава тенденция към засягане и на по-младите възрастови групи. Четири са основни групи фактори, водещи до развитие на заболяването – тютюнопушене, професионални вредности, атмосферни онкологични замърсители и хронични възпалителни белодробни заболявания. В болестната картина отначало прави впечатление общо неразположение и загуба на апетит. Постепенно се появява упорита кашлица с отделяне на белезникави или кървенисти храчки. В по-нататъшния ход на болестта се развива задух – при усилие и при покой – и гръдна болка, отслабване на тегло и умерено повишение на телесната температура. Раковият тумор прогресивно нараства и може да запуши по-големия бронх, и да изключи от дишането съответния белодробен сегмент или дял /ателектаза/. В напреднал стадий бронхобелодробният карцином дава разсейки в плеврата /с кръвенист плеврален излив/, черния дроб, костите и регионалните лимфни възли, по-рядко в мозъка. Диагнозата на вътрегръдните тумори и стадирането им (уточняването до колко туморният процес е напреднал) се осъществява чрез: рентгенография на белите дробове, КАТ (скенер) на гръдния кош, фибробронхоскопия, ехография на коремните органи, пулмосцинтиграфия, сцинтиграфия на костите, изследване параметрите на външното дишане и кръвно-газов анализ на кръвта, трансторакална и плеврална биопсия, миниинвазивни хирургични диагностични техники и др. ЗАБОЛЯВАНИЯ НА ПЛЕВРАТА Плеврит Плевритът представлява възпаление на плеврата, при което между двата й слоя се образува излив-ексудат. При сух плеврит между двата слоя на плеврата не се образува ексудат-излив, а се отлага фибрин под формата на мрежовиден налеп. Когато между двата плеврални слоя се образува течност от невъзпалителен произход се говори за хидроторакт /напр. при сърдечна недостатъчност, хронична бъбречна недостатъчност и други болестни състояния/. Плевралният излив най-често е усложнение на болестен процес в организма. По-рядко той се предизвиква от директно засягане на плеврата от травми, тумор /мезотелиом и други/. Най-често плеврален излив-ексудак се наблюдава при възпаление – туберкулоза, вирусно или бактериално-нетуберкулозно възпаление на белите дробове и плеврата. Характерно оплакване е болката в гръдния кош. Тя се изявява като бодеж, усилва се при вдишване и е придружена от кашлица и хълцане. При натрупване на поголямо количество между двата плеврални слоя се появява и задух. Гноен плеврит /емпием на плеврата/ Гнойният плеврит протича остро и хронично. Острият гноен плеврит се дължи на пневмония, бронхиектазии или абсцес на белия дроб. Той се характеризира с повишена температура до 40 градуса С, с бързо набиране на гной в плевралната кухина /между двата плеврални слоя, склонност към пробив и образуване на фистула през гръдната стена навън. Най-често плевралният емпием е от туберкулозен произход. Тумори на плеврата Мезотелиомът представлява първичен злокачествен тумор на плеврата. Той бързо нараства и се развива по цялата плевра и в белите дробове и близките лимфни възли. В плевралната кухина бързо се набира кръвениста течност. Доброкачествените тумори на плеврата /липоми, фиброми, ангиоми и други/ се срещат рядко и дават признаци на притискане само когато нарастват значително. Вторични злокачествени тумори /метастази/ в плеврата рядко се развиват, обикновено при злокачествени тумори на бронхите и белите дробове.
1.1 1.2 2.1 3.1 3.2 4.1 4.2 4.3 4.4 5.1 5.2 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 16.2 16.3 16.4 17.1 17.2 18.1 18.2 19.1 20.1 20.2 21.1 22.1 22.2 23.1 24.1 25.1 25.2 25.3 26.1 26.2 27.1 27.2 28.1 28.2 29.1 30.1 31.1 32.1 33.1 34.1 35.1 36.1 36.2 36.3 37.1 38.1 39.1 40.1 41.1 42.1 43.1 44.1 44.2 44.3 44.4 44.5 45.1 46.1 47.1 47.2 47.3 48.1 48.2 48.3 48.4 49.1 50.1 50.2 51.1 52.1 52.2 52.3 52.4 53.1 54.1 55.1 55.2 56.1 57.1 58.1 59.1 60.1 61.1 62.1 63.1 64.1 65.1 66.1 67.1 68.1 68.2 69.1 70.1 71.1 72.1 73.1 74.1 75.1 76.1 77.1 78.1 79.1 79.2 79.3 79.4 79.5 80.1 81.1 82.1 82.2 82.3 82.4 83.1 83.2 84.1 84.2 84.3 85.1 85.2 85.3 85.4 85.5 86.1 86.2 86.3 86.4 87.1 87.2 88.1 88.2 89.1 90.1 91.1 92.1 93.1 94.1 94.2 95.1 96.1 97.1 98.1 99.1 100.1 101.1 101.2 102.1 102.2 103.1 104.1 105.1 106.1 107.1 108.1 109.1 110.1 111.1 112.1 113.1 114.1 115.1 116.1 117.1 118.1 119.1 120.1 120.2 121.1 121.2 122.1 123.1 124.1 125.1 126.1 127.1 128.1 129.1 130.1 131.1 132.1 133.1 134.1 134.2 135.1 135.2 136.1 136.2 137.1 138.1 139.1 140.1 141.1 142.1 143.1 144.1 145.1 146.1 146.2 147.1 148.1 149.1 150.1 150.2 151.1 152.1 153.1 154.1 155.1 156.1 157.1 158.1 159.1 160.1 161.1 162.1 163.1 164.1 165.1 166.1 167.1 168.1 169.1 170.1 171.1 172.1 173.1 174.1 175.1 175.2 175.3 175.4 175.5 176.1 177.1 177.2 178.1 178.2 178.3 179.1 180.1 180.2 181.1 181.2 181.3 181.4 182.1 183.1 184.1 185.1 186.1 187.1 188.1 189.1 190.1 191.1 192.1 193.1 194.1 195.1 196.1 197.1 198.1 199.1 200.1 201.1 202.1 202.2 202.3 202.4 202.5 203.1 204.1 204.2 205.1 206.1 206.2 207.1 208.1 209.1 210.1 211.1 212.1 212.2 213.1
Tuberculosis is an infectious (able to spread from a sick person to a healthy one) disease caused by a specific pathogen – bacteria Mycobacterium tuberculosis. Animals can also suffer from this disease (cattle, chickens, rodents, etc.). The most common cause of the disease in humans is the following species of bacteria: Mycobacterium tuberculosis humanus is the most common subspecies. It is this micro-organism that causes disease in 85% of cases of tuberculosis. Mycobacterium tuberculosis bovines. It is becoming the main cause of TB in cattle. Fifteen percent of all TB cases in people are accounted for this pathogen. It is worth noting that this particular bacterium has become a source for the synthesis of the BCG vaccine. Mycobacterium tuberculosis microti. It is a rare human pathogen, but quite common among rodents. Mycobacterium tuberculosis africanus is a regional subspecies which is dangerous only in African countries, where it becomes the cause in 90% of cases. Contents - Factors contributing to the development of pulmonary tuberculosis - Classification of pulmonary tuberculosis - Symptoms - Complications of pulmonary tuberculosis - Diagnosis - Treatment of pulmonary tuberculosis - Prediction - Prevention According to the World Health Organization, one third of the world’s population is infected with tuberculosis. This means that the mycobacterium is already in the human body but the disease is still “dormant”. Each year 8-9 million people are suffering from the acute form of the disease. The number of deaths from complications of tuberculosis reaches up to 3 million people a year. The pathogen can enter the body through air, contact (through things used by the patient) and food (milk from a sick cow, eggs, etc.). The microorganism is very stable in the environment; in a humid climate it remains viable throughout the year. A distinctive feature of Mycobacterium tuberculosis is an extremely volatile virulence. This means that the microorganism responds to the state of resistance of the host’s body. A variety of reactive human responses to Mycobacterium tuberculosis determines multiple clinical and morphological manifestations of the disease. While being idle in the normal immune system condition, pathogen multiplies rapidly and becomes aggressive at the slightest decrease in its level. In may take up to ten years from the moment of infection before the first clinical manifestations appear. The main processes that occur in the affected organ at the tissue (histology) level after the penetration of the pathogen are: - Infiltration. Arrival of the pathogen to the place of discovery of “foreign agent” of blood cells (macrophages, lymphocytes, neutrophils) responsible for its neutralization. - The death of the soft tissues surrounding the cluster of mycobacteria. - Duplication of mycobacteria and their distribution via the stream of lymph to distant organs. - Activation of the immune system in order to remove the dead tissues and replace them with scar tissue (sclerosis). This can be the final process of the disease proving the death of all mycobacteria, but it can also serve to limit the surviving bacteria from healthy cells and the entire organism. In the second case, the vital activity of bacteria is maintained, and they can cause further aggression at any moment. The sequence of these processes is constantly disrupted. Sometimes you can see scarring and fresh foci of tissue necrosis on the same organ. The main and most common form of human TB is pulmonary tuberculosis. The particular importance of this form of the disease is that it is the leading source of spread of TB due to contamination of the patient’s surrounding space when talking, coughing. At the same time, we must remember that pulmonary tuberculosis is a particular manifestation of the infection of the whole organism. So there are various combinations of infection of lungs and other organ systems. The practical value in predicting the severity of changes in the lungs are the individual characteristics of the causative agent (aggressiveness, sensitivity to antibiotics), the amount of the microbial mass in the infection, the condition of the immune system of the infected and other. 1Factors contributing to the development of pulmonary tuberculosis The weakening of the immune system due to various factors such as: - chronic stress and fatigue; - inadequate and poor nutrition; - receiving steroid hormones, cytostatics and immunomodulators in combination with severe pathology (system and oncological diseases, conditions after organ transplantation); - HIV infection. Low standard of social and living conditions and particularities of life. For example, penitentiaries; cities with a high population density; people leading asocial way of life associated with vagrancy; migrants; drug addicts; mentally ill patients fall into the risk group. This same risk group includes health workers. Chronic alcoholism. Chronic inflammatory diseases of the lungs and upper respiratory tract. Diabetes. Chronic heart diseases 2Classification of pulmonary tuberculosis There is primary and secondary pulmonary tuberculosis. Primary tuberculosis The disease develops immediately after the contamination and is quite active due to severe immune system reaction to the pathogen. The most common areas of affection in the lungs are the easily ventilated areas, such as III, VIII, IX and X segments of the right lung. The affected area necrotizes at once, taking a typical cheesy appearance. The very area of necrosis, inflammatory swelling around it and tuberculous lymphangitis, radiologically manifested as strands from the foci to the hilar lymph nodes of the lung is called “primary tuberculosis affect.” This particular X-ray symptom of the primary pulmonary tuberculosis is always detected. The outcome of the affection of the primary lung is: The growth of necrotic and inflammatory processes involving the new sections of the lungs, followed by lymphatic or hematogenous spread of the process to other organs and systems. Full recovery with scarring of the primary affect. Calcium salts can be deposited in varying amounts in the scarred area, which in severe cases is determined by X-ray as a “signiture” of a previously existing latent form of tuberculosis. They are called Gohn foci. Chronic tuberculosis. This means the occurrence of a cavity close to the process, periodic worsening of tuberculosis to the form of caseous pneumonia, the expansion of the zone of the primary affect and the presence of permanent intoxication. The process may spread to the pleura, causing tuberculous pleurisy. Chronic primary tuberculosis is characterized by the fact that it affects only one lung. Generalization and chroncalization of primary tuberculosis is most common in adults. In childhood it is common that in most cases the healing process involves scar formation. The disease looks like flu or occurs under the guise of lung bronchitis. Secondary pulmonary tuberculosis The disease does not provide stable and permanent immunity, as some other infectious diseases. After some time, under certain conditions and factors which we discussed above, there is nothing stopping a person to get ill with TB again. The cause may be the remaining lung tissue at the site of the primary focus of viable Mycobacterium tuberculosis, as well as new microorganisms, received from the outside. This will be called the secondary pulmonary tuberculosis. The spread of TB in the lung may be of bronchogenic or lymphatic nature. The difference between the secondary and the primary processes is the absence of the previously described primary affect. The most practical application found the classification which incorporates the histological changes and can be seen on the X-ray examination. Almost all of the above forms are specific for secondary form of pulmonary tuberculosis. Clinicopathologic classification of pulmonary tuberculosis Acute miliary tuberculosis Hematogenous disseminated pulmonary tuberculosis Focal pulmonary tuberculosis Infiltrative-pneumonic pulmonary tuberculosis Lung tuberculoma Caseous pneumonia Cavernous lung tuberculosis Fibrous-cavernous pulmonary tuberculosis Tuberculous pleurisy Cirrhotic tuberculosis Other forms (tuberculosis in combination with occupational affection of the lungs and other.). Patients can have mild, moderate and severe tuberculosis. If there are complications, depending on the possibilities of correction there can be outlined a compensated, decompensated or subcompensated processes. In addition, depending on the inoculation of Mycobacterium tuberculosis from sputum, there exist open, closed and the form of the disease with periodical release of Mycobacteria. 3Symptoms The disease can occur implicitly, with general manifestations and complaints: - weakness, chronic fatigue; - night sweats; - causeless low-grade (about 37 ° C) temperature; - lack of appetite; - weight loss; - general paleness. The disease at this stage can only be identified during the implementation of fluoroscopy or X-ray examination of the chest due to other reasons. The first sign that makes the doctor suspect something is wrong is an increased size of lymph nodes of axillary, supraclavicular or cervical groups. It is worth emphasizing that the enlarged lymph nodes are often limited to only one area. Nodes are not connected to each other and to the surrounding tissue, they are painless. At the same time, the CBC remains without marked changes specific of inflammation. On the contrary, the blood test shows anemia and reduction of leucocytes (leykotsitopeniya). The clinical picture of pulmonary tuberculosis may vary depending on the amount of the invaded tissue. All forms of pulmonary tuberculosis are characterized by the following features: Cough. From dry to wet, with a massive amount of phlegm. Sputum may have cheesy or purulent appearance. When there is blood in the sputum, it looks “rusty” (hemoptysis). Shortness of breath (feeling of shortage of air). Due to the reduction of the respiratory surface of the lung during inflammation and scarring. Measurement of sound on percussion (tapping) of the chest wall. Dullness of sound is detected over the areas of inflammation and the formation of scar tissue, pleural effusion, filling of the cavities with liquid content. “Boxed” sound – in a projection of formed hollow cavities. The occurrence of wheezing sounds during auscultation (listening) of lungs. Their characteristics and intensity varies. There is dry and wet wheezing. You can hear special “amorphous” type of breathing above the cavities. In some areas breathing can be significantly weakened. An increase of body temperature. The temperature can rise up to 41°C if TB is in aggressive and developing forms. Fever becomes permanent or manifesting significant extremes, falling briefly to 35-36°C. When TB is not in the acute form, temperature does not exceed 37-37,5 ° C, and increases, usually in the evening. Weight loss. The patient can lose up to 15 kilograms or more. Pain in the chest. Joins at deployed stages of the disease and invasion of tuberculousis into the pleura. Primary pulmonary tuberculosis: The prevalence of general symptoms. Coughing occurs when the disease progresses. Disseminated tuberculosis: Multiple lesions in the lungs on both sides. The disease can occur acutely with severe symptoms of intoxication and high degrees of severity. Furthermore, there exist subacute and chronic forms. It occurs in individuals with a significant weakening of the immune system. The size and type of isolated foci: - miliary (up to the value of a pinhead); - macrofocal (more than 1 cm in diameter); - cavernous (involves cavities). In addition to the pulmonary tuberculousis the inflammation can be detected in heart, brain and its membranes, in large joints and bones, spleen, liver and kidneys. Light forms of miliary tuberculosis may take place under the disguise of a cold. The only difference is that, unlike the latter, feeling of unwellness persists for a long time. In severe forms, along with cough, dyspnea, sputum and chest pain, to the foreground gradually emerge manifestations of lesions of other organs: severe headache, dizziness and cramps if the CNS is affected; limitation of motion and pain in the joints if the bones and joints are affected, etc. The pronounced intoxication syndrome adds up. Focal tuberculosis: On the X-ray it is characterized as a group of lesions of the lung tissue from a few millimeters to centimeters in diameter. Clinically it resembles pneumonia or bronchitis, but unlike them it is characterized by a prolonged duration and blood in the sputum. Infiltrative-pneumonic pulmonary tuberculosis: It comes out in exacerbation of the inflammatory process around the existing focus. Occurs in secondary tuberculosis. Pulmonary tuberculoma: X-ray picture is similar to the signs of lung cancer – hence the name. Small infiltrates remain for quite a long time and do not lend themselves to anti-inflammatory treatment, which suggests that it has the tumor origin. Caseous pneumonia: Characterized by an aggressive course: spread areas of lung tissue inflammation fuse together in a short time, forming a field of caseous necrosis. Often, the first manifestation is hemoptysis, after which the temperature rises sharply and other common pulmonary symptoms add up. Necrotic areas quickly melt, forming cavities. Can occur during the primary and secondary tuberculosis. Characterized by frequent complications of pulmonary hemorrhage and spontaneous pneumothorax (if it broke in the pleura). Fibrous-cavernous pulmonary tuberculosis: The result of the development of destructive forms of pulmonary tuberculosis. X-ray determines single or multiple cavities with a dense wall formed as a result of sclerotic processes. Besides the oral capsule, a part of the surrounding lung tissue is also subjected to diffuse fibrosis, replacing the alveoli with thick scars, thereby greatly reducing the respiratory surface area. You can define bronchogenic spread of infection in the presence of it in the affected area. In these cases, there appear new lesions of various diameters and time of development in the peribronchial space. Tuberculous pleurisy: Appears as a complication of other forms of TB in the form of spreading of the process to serous coat of lungs. Develops through contact (with focus location in the immediate vicinity), hematogenous or lymphatic routes of infection. Tuberculous pleurisy may be dry (with fibrin deposition and minimal liquid component) and exudative (with the presence of fluid of serous or purulent character). Cirrhotic pulmonary tuberculosis: The result of the massive destruction of the lungs in the absence of adequate treatment of destructive forms. The presence of other chronic inflammatory diseases of the lung is considered to be the additional risk of getting tubercular cirrhosis. It is a rare form of TB because the majority of patients do not live that long. As a result of the destruction a considerable area of the lungs is replaced by connective (scar tissue). However, despite all this, the foci of the stored tubercular inflammation are identified in the lung tissue. It is accompanied by signs of severe respiratory and heart failure. 4Complications of pulmonary tuberculosis Pulmonary hemorrhage. Its massiveness and technical difficulties in its cessation are often the cause of death. Spontaneous pneumothorax. During cavernous forms of TB the penetration of large amount of air into the pleural cavity can lead to a shift of the mediastinum and reflex cardiac arrest. Tuberculous pleurisy. Exudative forms, showing a gradual accumulation of fluid in the pleural cavity, may as well lead to the progression of respiratory and subsequent heart failure. Generalization of the process by hematogenous spread with the development of tuberculous sepsis. The development of chronic “pulmonary heart” by increasing the pressure in the pulmonary circulation with significant changes in the tissues of the lungs. 5Diagnosis of pulmonary tuberculosis Polyclinic, dispensary stage. History of the disease and complaints. Physical examination (percussion of lungs, auscultation, palpation of regional lymph node available for palpation). It should be noted that in the early stages of the disease and the existence of small lesions information value of physical methods is quite low. Complete blood and urine analysis. Examination of exudated mucus under a microscope. Ziehl-Neelsen stain method allows to see if any of the pathogen is present. This study, in the presence of negative results, is carried out three times. Chest X-ray. To get more information it is better to use the forward and side view. Mantoux test. It is performed annually as a method of screening for health examinations during childhood and adolescence. The adults do it according to indications. Evaluation results after 72 hours after intradermal injection into a forearm: - a negative reaction – in the presence of a point in the injection site not more than 2 mm in diameter; - doubtful reaction – in identification of a clearly limited round spot 2-4 mm in diameter or a diffuse light redness of the skin of any size; - positive reaction – spot of 5-17 mm in diameter in children and adolescents, and 5-21 mm in adults; - hyperergic response – a papule more than 17 mm in diameter in children and adolescents and more than 21 mm in adults. Infected with TB are: - Persons who for the first time revealed a positive reaction (aka: turn of tuberculin sensitivity); - Persons with a 6 mm increase in doubtful or positive reaction; - Persons with hyperergic reaction (in this case, the primary TB disease is likely to be present). Sputum culture for growth media, with the simultaneous examination for sensitivity to antibiotics. Study of sputum for PCR. It is a quick way to determine the presence of mycobacteria by the reaction to the antigen. ELISA blood test to detect TB antigens and antibodies. CT scan of the lungs. Ultrasound examination for the presence of pleurisy and in identifying subpleural spaced formations. Stationary phase These examinations are required to clarify the diagnosis by means of collection of material for cytological and histological examination to differentiate the tumor processes, the existence of which can occur together with or instead of the suggested TB. Conduction of bronchoscopy with biopsy or bronchial lavage to latter study the lavage fluid (cytology, culture of growth media). Puncture of the pleural cavity and pleural biopsy. Thoracoscopy (examination of the pleural contents of the pleural cavity with an optical device) with biopsy of the lung. Intraoperative open lung biopsy. 6Treatment of pulmonary tuberculosis Treatment is carried out in a hospital and implies a fight against the causative agent of the disease, minimizing the sclerotic effects and prevention of complications. Treatment includes therapeutic (conservative) and surgical methods. Certain difficulties appear due to the emergence of new strains (varieties) of mycobacteria that show no reaction to antibiotics. This requires constant adjustment of the dosage and combination of different groups of antibiotics. It is necessary to conduct various studies in order to evaluate the effectiveness of treatment. Long-term treatment lasts up to one year. There are various treatment regimes involving various combinations of drugs, taking into account age and sex data. In addition, antibiotic treatment is divided into two phases: The initial (intensive) phase of treatment. The combination of antibiotics and doses aimed at effective suppression of mycobacterial multiplication rate with the rapid development cycle and preventing the development of drug resistance. Phase of the ongoing treatment. It affects the intracellular mycobacteria and dormant forms of mycobacteria for the prevention of their multiplication. In this phase, other drugs that stimulate the regeneration process are added. The presence of severe forms of tuberculosis requires that the patient stays in bed. Meals include a special diet, rich in proteins. The goal of nutritional therapy – correction of metabolic disorders. Collapse therapy is a special form of treatment of pulmonary tuberculosis not applicable to any disease. The point of the method is induction of artificial pneumothorax in order to compress the lung of the patient. As a result – the existing cavities subside, repair processes improve, and the risk of dissemination of the infection reduces. It is appointed in intensive pharmacotherapy stage. Indications to collapsotherapy: Destructive types of tuberculosis, with the presence of cavities with no signs of sclerosis. Pulmonary hemorrhage (if the data on localization is reliable). Artificial pneumothorax is mainly used in the intensive phase of treatment in pharmacotherapy. Pneumoperitoneum is also useful (increasing of pressure in the abdominal cavity in order to lift the diaphragm and limit its mobility for the purpose of immobilizing the lungs). Indications for pneumoperitoneum: Cavernous tuberculosis. Infiltrative tuberculosis with the presence of decay cavities. This method is mostly used when the process is localized in the lower lobe. Indications for surgical treatment of pulmonary tuberculosis: Tuberculoma. The presence of single cavities. Cirrhotic and cavernous changes within one or several lobes within the same lung. In the presence of tuberculous pleural empyema, caseous pneumonia, caseous-necrotic lymph node affection the appointment of a surgical treatment is strictly individual. Removal of the affected areas of lung is not carried out at the common processes, severe degrees of respiratory and heart failure. 7Prediction of pulmonary tuberculosis The absence of treatment of the active process results in death in 50% of cases of pulmonary tuberculosis in the course of two years. In the patients who survived, the process becomes chronic, with the continuing colonization of the surrounding space. 8Prevention of pulmonary tuberculosis Vaccination (it refers to the specific preventive methods). It is produced using a mild strain of Mycobacterium tuberculosis (BCG) in order to develop immunity. In case a vaccinated person gets ill with tuberculosis, it may develop in the mild form. The acquired effect is maintained for about 5 years on average. Vaccination is included into the planned immunization of children and is held in the first week after birth, latter it is repeated at the age of 7 and 14. According to indications, BCG vaccination can be performed every five years up to 30 years of age. After BCG vaccination normal Mantoux test can be positive within the next 5-7 years, reflecting the presence of a good post-vaccination immunity. Mantoux reaction in vaccinated is an indication of the remaining immunity to tuberculosis. Up to 7 years after vaccination Mantoux test can be positive. Chemoprevention. It involves taking antibiotics according to the scheme. It may be primary (performed to the persons that are not infected but were in contact with an ill person) and secondary (not infected or those who recovered from TB). Indications: - presence of household, family and professional contacts with patients who have an open form of tuberculosis; - a person who showed a hyperergic tuberculin reaction during the Mantoux test; - occurrence of tuberculosis-like changes in the lungs when taking steroids and other immune modulators for other diseases. Fluorography. It is a screening method for the annual examination. It allows identify other non-specific lung diseases and tumors of the chest besides tuberculosis. Changing of social factors that influence the incidence of tuberculosis (living conditions, prevention of occupational diseases, nutrition, combating alcoholism, etc.).