http___financebg.com__D0_B2_D0_B0_D0_BB_D1_83_D1_82_D0_BD_D0_B8_D1_82_D0_B5-_D0_B2_D0_BE_D0_B9_D0_BD_D0_B8-_D1_81_D0_B5-_D0_B2_D0_BE_D0_B4_D1_8F_D1_82-_D0_BD_D0_B0_D0_B9-_D0_B4_D0_BE_D0_B1_D1_80_D0_B5-_D0_B1_D0_B5_D0_B7__1.xml
http___m.en369.cn_read_news_24253.html.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 2.6 2.7 2.8 2.9 2.10 2.11 2.12 2.13 2.14 2.15 2.16 2.17 2.18 2.19 2.20 2.21 2.22 2.23 2.24 2.25 2.26 2.27 2.28 2.29 2.30 2.31 2.32 2.33 2.34 2.35 2.36 2.37 2.38 2.39 3.1
Валутните войни се водят най-добре безшумно През последните няколко дни видяхме добри примери за това. Във вторник, в отговор на натиска от Шиндзо Абе, новия министър-председател на Япония, централната банка увеличи целевата инфлация от 1% на 2% и обяви, че ще се стреми да достигне това ниво „възможно най-скоро“. За целта финансовата институция ще изкупува краткосрочен държавен дълг на стойност 13 трилиона йени /140 млрд. долара/ всеки месец. Японският ход предизвика порой от предупреждения за предстояща „валутна война“. Такива отправиха Алексей Юлюкайев, първи заместник-председател на централната банка на Русия, Йенс Вайдман президент на Bundesbank, Банк Джае Уан, министър на финансите на Южна Корея. Вайдман мрачно предупреди за „тревожни нарушения“ на свободната търговия и „край на автономията на централната банка“. Министърът на икономиката на Япония му отвърна, че: „Германия е страната, чийто износ в най-голяма степен е облагодетелстван от единния валутен механизъм на еврозоната и няма никакво право да критикува останалите.“ За да разберем кой от двамата е прав, трябва да погледнем на проблема в исторически план. През 20-те години на XX век, преди Голямата депресия, в повечето страни по света действа златен стандарт, който фиксира обменните курсове спрямо стойността на ценния метал. Но когато Великобритания изоставя златния стандарт през 1931 г., това отприщва вълна от конкурентни девалвации. Всъщност това е първата важна стъпка към възстановяването от депресията. Плаващият валутен курс не само намалява цените на британския износ, но позволява на Централната банка на Англия да следва парична политика фокусирана върху потреблението – по-ниски лихвени проценти, които помагат за възстановяването на пазара на жилища. Днес, обаче, ние живеем в един свят на книжните пари и на плаващите лихвени проценти. Последният остатък от златния стандарт беше пометен през август 1971 г., когато Ричард Никсън суспендира конвертируемостта на долара в злато. Ето защо е абсурдно една държава да обвинява друга във водене на валутна война. Бойното поле е открито за всички от 40 години насам. А състоянието на Япония е отчайващо. Страната е в стагнация от 80-те години на миналия век насам. Номиналният брутен вътрешен продукт в йени е на нивото отпреди 20 години. Държавният дълг е неустойчиво голям. Демографското състояние е едно от най-лошите в света. Действията на централната банка на Япония трудно могат да се нарекат революционни. Управителят Масааки Ширакава не предлага нови покупки на активи през 2013 г., а нетното въздействие на покупките, обещани за 2014 г., ще бъде ограничено, тъй като по-голямата част от парите ще бъдат използвани за закупуване на краткосрочен дълг. Така нетният ефект ще бъде еквивалентен на 10 трлн. йени или около 2 на сто от БВП на страната. Сравнете това с политиката на Федералния резерв на САЩ. Миналата седмица балансът на Фед надхвърли 3 трилиона долара за първи път в историята. Ако изкупуването на активи в САЩ продължи със сегашния темп от 85 млрд. долара месечно, до края на 2013 г. централната банка ще натрупа дълготрайни активи, еквивалентни на 6 и 7 на сто от БВП на страната. Политиците и на обществеността са склонни да обръщат голямо внимание на краткосрочните движения в номиналните обменни курсове. Вярно е, че йената поевтиня значително срещу долара от септември насам. Но движението от 77 USD/JPY към 90 USD/JPY не изглежда толкова драматично на фона на цената на японската валута от началото на 90-те години на XX век, когато един долар се търгуваше за 158 йени. Във всеки случай не номиналният валутен курс е това, което има значение. Банката за международни разплащания изчислява реалните ефективни обменни курсове, като взема в предвид различията между икономиките, с които дадена страна търгува и промените в относителните цени. От тази гледна точка историята на Япония изглежда много по-различно. От началото на 90-те години на XX век, последиците от дефлация са отслабили реалния ефективен валутен курс на йената. Между 1994 г. и лятото на 2007 г., стойността на японската валута е паднала с повече от 30%. Но световната финансова криза обърна тази тенденция, заради статута на йената като валутно убежище в Азия. И между август 2007 г. и октомври 2011 г. реалния ефективен валутен курс се е покачил с 27 на сто. Данните на Банката за международни разплащания показват, че най-агресивните играчи във валутните войни през последните пет години и половина са Южна Корея /19% поевтиняване на вона/ и Великобритания /17% поевтиняване на паунда/. Неслучайно през тази седмица британският премиер Дейвид Камерън говори за много неща покрай речта си на икономическия форум в Давос, където заплаши с референдум за излизане на Великобритания от Европейския съюз, но не спомена за валутните войни. Вероятно разривът в политическите взаимоотношения между Брюксел и Лондон е просто още една стъпка от плана, дискретно да се отслаби паундът, за да се стимулира конкурентоспособността на британската икономика. Финанси
1.1 1.2 2.1 3.1 3.2 4.1 5.1 5.2 6.1 7.1 7.2 7.3 7.4 8.1 9.1 9.2 10.1 11.1 11.2 11.3 11.4 11.5 12.1
Few issues in economics are more susceptible to political misrepresentation than exchange rates. The past few days have provided another perfect illustration of this point. 在经济学中没有哪个问题像汇率这样易于受到政治上错误表述的影响.近日的事实正是对这一观点的又一个完美证明. On Tuesday, in response to pressure from Shinzo Abe, the country’s new prime minister, the Bank of Japan voted to increase its inflation target from 1 per cent to 2 per cent and to hit that target “at the earliest possible date”. To that end, starting a year from now, it will buy Y13tn ($140bn) of mostly short-term government debt each month. 上周二,由于日本新任首相安倍晋三(Shinzo Abe)的压力,日本央行(BoJ)投票决定将通胀目标从1%上调到2%,并要“尽早”达成这一目标.为此,日本央行将在一年后开始每个月购买数额为13万亿日元(合1400亿美元)以短期国债为主的资产. The Japanese move triggered a flurry of warnings of an imminent “currency war”. Alexei Ulyukayev, first deputy chairman of Russia’s central bank, led the charge, closely followed by Jens Weidmann, Bundesbank president, and Bahk Jae-wan, South Korea’s finance minister. 日本这一举措引发了一轮警告,称有可能会立即导致“货币战争”.率先发难的是俄罗斯央行第一副主席阿列克谢•乌卢卡耶夫(Alexei Ulyukayev),紧随其后的是德国央行(Bundesbank)行长延斯•魏德曼(Jens Weidmann)和韩国财政部长朴宰完(Bahk Jae-wan). Mr Weidmann referred darkly to “alarming infringements” and an “end to central bank autonomy”. The Japanese were not slow to respond. “Germany is the country whose exports have benefited most from the euro area’s fixed exchange rate system,” shot back Akira Amari, the country’s economy minister. “He’s not in a position to criticise.” 魏德曼暗指日本央行的举动是一次“惊人的违规行为”,代表着“央行独立性的终结”.对此日本人迅速做出回应.日本经济财政大臣甘利明(Akira Amari)回击说:“德国是出口受益于欧元区固定汇率制度最多的国家,他没资格做出这种批评.” Before the beer glasses start flying in Davos (fat chance), let’s put this in historical perspective. Consider four things. 当然在达沃斯(Davos)众人并没因为这事大打出手——这也不太可能发生,不过还是让我们从历史的角度来探讨一下这件事.先考虑如下四个事实. Back in the 1930s, it was obvious who was waging a currency war. Before the Depression, most countries had been on the gold standard, which had fixed exchange rates in terms of the yellow metal. When Britain abandoned gold in September 1931, it unleashed a wave of competitive devaluations. As economist Barry Eichengreen argues, going off gold was the essential first step towards recovery in the Depression. Floating the pound not only cheapened British exports; more importantly, it allowed the Bank of England to pursue a monetary policy focused on domestic needs. 首先,回到上世纪30年代,很明显谁发动了货币战争.在大萧条(the Depression)之前,多数国家都实行金本位,也就是货币与黄金的兑换率固定.1931年9月英国脱离金本位时引发了一波竞争性贬值的热潮.正如经济学家巴里•埃森格林(Barry Eichengreen)指出的那样,脱离金本位是从大萧条走向复苏的第一个必要步骤.英镑采取浮动汇率不仅令英国出口商品更廉价,更重要的是它使得英国央行(BoE)能够采取关注国内需求的货币政策.