http___ferryto.com_bg_ports_Kotor.html_1.xml
http___ferryto.co.kr_ports_Kotor.htm.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 3.1 3.2 4.1 4.2 4.3 5.1 5.2 5.3 6.1 6.2 7.1 7.2 8.1 8.2 8.3 9.1 9.2 10.1 10.2 10.3 11.1 11.2 11.3 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 12.6 12.7 13.1 13.2 13.3 14.1 15.1 16.1 16.2 16.3 17.1 17.2 17.3 18.1 19.1 19.2 19.3 19.4 19.5
Исторически Котор Въпреки че няма точна информация относно основаването на Котор, археолозите смятат, че той нараства върху основите на древния град Acruvium. Легендата разказва, че това Alkima, фея, които не се препоръчват на сръбския крал Стефан Душан, да не се изгради своя град на хълмовете ", където лодки не разполагат с пристанище и където конете се движат около", но вместо това да се изгради в близост до морето. В финикийски мит, градът е основан след завладяването аргонавтите за Златното руно. Котор е бил познат под много имена в историята-между тях Katareo, последвано от Dekatera, Dekaderon и Katarum, между другото. Археолозите са потвърдили, че между 7 и 4-ти век пр.н.е., първите заселници на Котор са гръцки, последвани от илири, а след това римляните, които са управлявали района по 650 години. Градът е разрушен от вестготите през 5-ти век и по-късно става част от Византийската империя през 476 AD, и остана под този захранването за повече от 400 години. Котор се превръща в столица на Бока Которска Bay през 7 век след бившата столица на Рисан спадна на нападения от страна на словенските племена. Словенските племена доминират и Котор около 10 и 11 век от н.е., когато областта е била управлявана от Doklea и Зета. Котор е в своя най-проспериращ като сръбската държавна време на династията Неманич на 1185-1371. През това време, Котор е независима държава, която е живяла със своя собствена подзаконов нормативен акт. Сръбският владетел Стефан Неманя създадена дворец в града. Когато турците победени Неманя, Котор изпадна в криза, колкото хората, признати три различни владетели: унгарския крал, Венецианската република и босненския крал Tvrtko. И 1391-1420, Котор отново беше независима държава, с Дюк служи като централното му господар. Градът се промени майстори глава няколко пъти, преди да приеме венециански правило в 1420-венецианците управлявали Котор до 1797. Тази връзка се оказа взаимно изгодно, защото венецианците, предвидени за защита на Котор, но по време на османското нападение, Котор предпазва венецианците с високи стени , От 1797-1814, Котор падна в нов период на преход, с Австрия поемане през 1797, следвана от Русия през 1806 г. и Франция от 1808 до 1813. Когато френското правило се срина през 1813 г., митрополит Петър I Петрович обединена Бока Которска с Черна гора, въпреки областта прекарва голяма част от следващите 100 години под австрийска власт. През 1918 г., Бока Которска и Черна гора става част от Кралство Югославия. Има три входа към Стария град, включително и на път към морето от 1555, който служи като главната врата. Сгушени под скалите на връх Lovćen, граничи от север чрез кратка, но с насилие река Škurda и на запад от подводна пролетта Gurdić, Котор (след земетресението през 1667 г.) разполага с всички функции на бароков град. Слоевете на историята доказват, че строителството на дворци и жилища не е единственият умения в този град. Мореплаване, както и артистичност, оръжия и златарство са еднакво популярни сделки в Котор. Дори епископът на Черна гора Негош споменато Котор в известната си стихотворение "The Mountain венец", когато той пише "... на море на много майстори ..." Днес, Котор е в списъка на световното културно наследство на ЮНЕСКО забележителности поради добив на исторически фигури като Fra Vito-архитектът на манастира Дечани, Lovro Маринов Dobričević-зографа, както и безброй морски капитани, дипломати, издатели и поети. В допълнение, този град запазва друга уникална характеристика-това е единственият град, където надделя традицията на мореплаването единство и продължава! The mornarica Bokeljska (Navy на Бока Которска Bay) е била активна в продължение на повече от дванадесет века и все още използва своя оригинален традиционен адмирал, облекло, танци и ритуали. Котор е уникален, защото е единственият град на източното крайбрежие на Адриатическо море, за да се намира по име в исторически и стратегически карти. Old Котор е бил построен като лабиринт за защитни цели и че е много лесно да се загубиш тук. Всъщност, дори и местните жители се губят. Вземете за грешен завой и рискувате далеч от вашата дестинация. Това може да се случи дори и с карта град в ръката. Въпреки това, търсите забележителности, като например 12-ти век катедралата Св Трифон, ще помогне-и тези забележителности са включени в почти всяка туристическа карта. Какво може да бъде по-трудно е да се намери места като морски музей, който се намира вътре в Grgurina дворец, или намиране на обществени площади със смешни имена като площад решетка, площад Брашно, площад Мляко и площад Cinema. За туристите, Котор трябва да е повече от просто еднодневно посещение. Въпреки това, ако се натиснат за време, най-добрият начин, за да видите най-много на града е възможно е да се започне в главната порта и работата по часовниковата стрелка. От главното оръжие Square, ще отидат точно срещу площад Брашно до Катедралата, след което се оставя да Морския музей, направо на квадратен корпус църквите на Свети Лука и Свети Никола и после наляво, която ще ви отведе обратно до мястото, където започна от. Azzurraline Ferries От 2001 Azzurraline е свързването на италианско пристанище Бари (област Пулия) с пристанищата на Дубровник (Хърватска), Котор (Черна гора) Shenjin и Дуръс (Албания), с редовни заминавания през цялата година, като по този начин създава идеална мост над Адриатическо море, стречинг към Балканите. През 2001 г., на корабната компания A.S.C. Ltd, собственик на кораба Azzurra - разположен в Ла Валета, Малта - започна да се предвидят големи възможности за развитие на Южна Италия, и по-специално на регион Пулия към Балканите. Така започна фериботни връзки с Хърватия (туристическа услуга, работещи всяка година по време на летния сезон от юни до септември), с Албания (работи през цялата година) и с Котор (Черна гора - много нова услуга). Благодарение на Azzurraline, област Пулия е в днешно време наистина близо до Балканите. Azzurraline, на Maltaise компанията с италианско управление кранови, осигурява високо качество на услугите и стандарти по време на цялото пътуване. Всяка година Azzurraline превозва повече от 50,000 пътници и 6,000 превозни средства от Bari за противоположния бряг на Адриатическо море. Ферибота Azzurra свързва италианския пристанището на Бари в област Пулия с хърватското пристанище на Дубровник през летния сезон, от юни до септември (110 морски мили - Пътуването отнема само 7,5 часа), с нощните пасивно отклонения ( Bari-Дубровник) и през деня навътре отклонения (Дубровник-Бари). Azzurraline също свързва пристанището на Бари до пристанището в Дуръс в Албания през цялата година (125 морски мили - Пътуването отнема 8,5 часа). Фериботът работи три обаждания на седмица, с и навътре и навън през нощта, заминаване. И накрая, от 2005 г. насам Azzurraline също е свързване Bari с пристанището Котор Fjord (Бока Которска) в Черна гора. Над услуга е ефективно през цялата година с две повиквания на седмица, и винаги, нощни отклонения (130 морски мили - Пътуването отнема около 9 часа). С Azzurraline Хърватия, Черна гора и Албания са по-близо до Пулия.
1.1 2.1 2.2 2.3 3.1 3.2 4.1 4.2 4.3 5.1 5.2 5.3 6.1 6.2 7.1 7.2 8.1 8.2 8.3 9.1 9.2 10.1 10.2 10.3 11.1 11.2 11.3 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 12.6 12.7 13.1 13.2 13.3 14.1 15.1 16.1 16.2 17.1 17.2 17.3 18.1 19.1 19.2 19.3 19.4 19.5
Historical Kotor While there is no accurate information regarding the founding of Kotor, archaeologists believe that it rose on the foundations of the ancient city of Acruvium. Legend has it that Alkima, a fairy, advised the Serbian king, Stefan Dusan, not to build his town in the hills “where boats don’t have a harbor and where horses run about”, but to instead build near the sea. In Phoenician myth, the town was founded after Argonauts’ conquest for the Golden Fleece. Kotor has been known under many names throughout history—among them Katareo, followed by Dekatera, Dekaderon and Katarum, among others. Archaeologists have confirmed that between the 7th and 4th centuries BCE, the first settlers to Kotor were Greek, followed by Illyrians and then Romans, who ruled the area for 650 years. The town was demolished by the Visigoths in the 5th century AD and later became a part of the Byzantine Empire in 476 AD, and remained under this power for more than 400 years. Kotor became the capital of Boka Kotorska Bay in the 7th century AD after the former capital at Risan fell to attacks by the Slovenian tribes. The Slovenian tribes also dominated Kotor around the 10th and 11th centuries AD when the area was ruled by Doklea and Zeta. Kotor was at its most prosperous as a Serbian state during the Nemanjić dynasty of 1185-1371. During this time, Kotor was an independent state that lived by its own bylaw. The Serbian ruler, Stefan Nemanja established a palace in the town. When the turks defeated Nemanja, Kotor fell into crisis as the people recognized three different rulers: the Hungarian king, the Venetian Republic and the Bosnian King Tvrtko. And from 1391 to 1420, Kotor was once again an independent state, with a duke serving as its head master. The town changed head masters several times before accepting Venetian rule in 1420—the Venetians ruled Kotor until 1797. This relationship proved mutually beneficial because the Venetians provided protection to Kotor, but during the Ottoman raid, Kotor provided protection to the Venetians with its high walls. From 1797 to 1814, Kotor fell into another period of transition, with Austria taking over in 1797, followed by Russia in 1806 and France from 1808 to 1813. When the French rule collapsed in 1813, Metropolitan Petar I Petrovic unified Boka Kotorska with Montenegro, although the area spent much of the next 100 years under Austrian rule. In 1918, Boka Kotorska and Montenegro became part of the Kingdom of Yugoslavia. There are three entrances to the Old Town, including the Sea Gate of 1555 which serves as the main door. Huddled underneath the rocks of Mt Lovćen, bordered from the north by a short but violent river Škurda and to the west by an underwater spring Gurdić, Kotor (after the earthquake in 1667) has all the features of a Baroque town. The layers of history prove that construction of palaces and dwellings was not the only skill in this town. Seafaring, as well as artistry, weaponry and goldsmithing were equally popular trades in Kotor. Even the Bishop of Montenegro Njegoš mentioned Kotor in his famous poem “The Mountain Wreath” when he wrote “... at sea lots of craftsmen...” Today, Kotor is on UNESCO’s list of world heritage sights due to its yield of historic figures including Fra Vito—the architect of the Monastery Dečani, Lovro Marinov Dobričević—icon painter, as well as countless sea captains, diplomats, publishers and poets. In addition, this town preserves another unique feature—it is the only town where the tradition of seafaring unity prevailed and continues on! The Bokeljska mornarica (Navy of Boka Kotorska Bay) has been active for more than twelve centuries and still uses its original traditional admiral, clothing, dance and ceremonies. Kotor is also unique because it is the only town on the eastern coast of the Adriatic Sea to be located by name in historic and strategic maps. Old Kotor was built like a maze for protective purposes and it is very easy to get lost here. In fact, even the locals get lost. Take on wrong turn and you will wind up far from your destination. This can happen even with a town map in hand. However, looking for landmarks, such as the 12th century St. Tryphon Cathedral, will help—and these landmarks are listed on nearly every tourist map. What can be more difficult is finding places like the Maritime Museum, which is located inside the Grgurina Palace, or finding public squares with funny names such as the Lattice Square, Flour Square, Milk Square and Cinema Square. For tourists, Kotor should be more than simply a one-day visit. However, if you’re pressed for time, the best way to see as much of the town as possible is to start at the main gate and work clockwise. From the main Arms Square, you will go right across the Flour Square to the Cathedral, then left to the Maritime Museum, straight on to the square housing the Churches of St. Luka and St. Nikola and then left, which will lead you back to where you started from. Azzurraline Ferries Since 2001 Azzurraline has been connecting the Italian port of Bari (Puglia region) with the ports of Dubrovnik (Croatia), Kotor (Montenegro) Shenjin and Durres (Albania), with regular departures all over the year, thus creating an ideal bridge over the Adriatic sea, stretching towards the Balkans. In 2001, the shipping company A.S.C. Ltd, owner of the vessel Azzurra – located in La Valletta, Malta – began to foresee great potentialities of development of Southern Italy, and, in particular, of Puglia region towards the Balkans. Thus started ferry connections with Croatia (tourist service, operating every year during summer season from June to September), with Albania (operating all over the year) and with Kotor (Montenegro – very new service). Thanks to Azzurraline, Puglia region is nowadays really closer to the Balkans. Azzurraline, the Maltaise company with italian managment, assures high quality services and standards during the whole journey. Each year Azzurraline transports more than 50.000 passengers and 6.000 vehicles from Bari to the opposite coasts of the Adriatic Sea. The ferry-boat Azzurra connects the Italian port of Bari in Puglia region with the Croatian port of Dubrovnik during summer season, from June to September (110 nautical miles – journey time: 7,5 hrs only), with night-time outward departures (Bari-Dubrovnik) and daytime inward departures (Dubrovnik-Bari). Azzurraline also links the port of Bari to the port of Durres in Albania all over the year (125 nautical miles – journey time: 8,5 hrs). The ferry operates three calls per week, with both outward and inward night-time departures. Finally, since 2005 Azzurraline has also been connecting Bari with the port of Kotor Fjord (Boka Kotorska) in Montenegro. Above service is effective all over the year with 2 calls per week and, always, night-time departures (130 nautical miles – journey time: about 9 hrs). With Azzurraline Croatia, Montenegro and Albania are closer to Puglia.