http___fractalenlightenment.com_pl_31444_life_why-do-we-fear-death.xml
http___fractalenlightenment.com_hr_31444_life_why-do-we-fear-death_1.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 3.6 4.1 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 6.1 6.2 7.1 7.2 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 9.1 9.2 9.3 9.4 10.1 10.2 10.3 10.4 11.1 11.2 11.3 11.4 12.1 12.2 12.3 13.1 13.2 13.3 13.4 14.1 14.2 14.3 15.1 15.2 15.3 16.1 17.1 19.1 20.1 21.1
Dlaczego bać się śmierci? "Człowiek, który myśli, że śmierć jest wrogiem nie może być swobodnie, w domu, jest to niemożliwe. Jak możesz być spokojny, gdy wróg czeka na Ciebie w każdej chwili?” – Osho Life is fleeting. And although we don’t come into this world knowing exactly how long we will have here, we do know that our time, w rzeczywisto?ci, is limited. Death is absolutely assured. There’s two ways you can take this. The first is, you can see death as an enemy to be feared, and what we fear we empower. The consequence of seeing death in this manner is that you live each day in fear that death will come and life has not happened yet. There’s all these things that are supposed to have been done, supposed to have been accomplished, and god forbid death comes knocking before we’ve even got a chance to live our life… the life we think we SHOULD have lived. The second way we can approach dying and death is to completely surrender to it. When we surrender to something, the conflict ceases to exist. How can death fight us if we have surrendered to it? W ten sposób, we get to appreciate life for what it is, while it’s happening in the present moment. We realize the mortality of the physical body that not only we inhabit but also that our loved ones inhabit, and in doing so, we start to appreciate our time here on this earth as an amazing experience and our time with our loved ones as something to be appreciated and treasured as they are happening, not just something to wish we would’ve appreciated after they are gone. Life becomes one spontaneous joyful experience after another, although ultimately, an experience that cannot last forever. The fear of death may seem impossible to overcome because many of us are so attached to who we think we are here in this world, our personalities, our possessions, nasze rodziny, our jobs… all the things we have “acquired” since we’ve been born. However when we see life from a more spiritual standpoint instead of the physicality of our body and external reality, we may discover that there is in fact a part of us that not only is not afraid to die, but actually sees death as just another beginning to something bigger and better. How does one get in touch with the part of themselves that is not afraid to die? “People are not afraid of death, they are afraid of losing their ego. Once you start feeling separate from existence the fear of death arises because then death seems to be dangerous. You will no longer be separate, what will happen to your ego, your personality? And you have cultivated personality with such care, such great effort, you have polished it with your whole life and death will come and destroy it.” – Nauki Osho za mia?y znacz?cy wp?yw na zachodniej i nowej duchowo?ci wieku At our purest essence we are a field of pure presence, a part that is and always has been a part of the eternal universe. To this part of ourselves, the one synched up with eternity and infinity, a human life span of about 80-90 years feels like a minute or two. This part of ourselves is a part of the all that is, it was never born, and it will never die. So if this is who we are in our purest and most simple form, what part of ourselves IS afraid to die? Only things that “began” can come to an end, only things that are “born” can die. The part of ourselves that was born, was of course our body which includes the brain which houses all the thoughts, ideas, and beliefs of who we THINK we are. The mind houses all the labels and attributes we attach to ourselves. Since the mind is a part of our physical body, which was born, it also is mortal. The mind can be very useful and of course we need it to navigate our way through the world, but when we become too attached to the thoughts in our head vs. our eternal self we start to not only believe in, but also fear our own mortality just like the mind does. The problem with this is we are NOT our mind, we are not our thoughts. We are the eternal presence behind them, the observer of this “movie” we call life, że tak powiem. With this realization, comes an amazing sense of relief. “Life is a series of natural and spontaneous changes. Don’t resist them; that only creates sorrow. Let reality be reality, let things flow naturally forward in whatever way they like” – Lao Tzu Maybe all this ‘life and death’ stuff isn’t as serious as we’ve all made it out to be. If we look at it as if we are just here for the ride, an actor in the “play”, że tak powiem, death doesn’t seem so final. It becomes just another part of life. We enjoy our family and friends and houses and cars and money while we are here of course, but we also understand that in the end, we do not get to take these things with us. It doesn’t mean we don’t experience sadness when one of our loved ones leaves this world, but if there’s a part of us that knows that we are eternal, we know this about them as well. Co oznacza,, yes their physical body may not be here, but they are never really gone… their true self, to. And if we’ve learned anything from the countless accounts of near-death experiences, it’s that death doesn’t really sound that bad. In fact most people say it was so amazing, that they didn’t want to come back… which is something else we can find peace in. As with any great play, there is a time when the production must come to an end. If we know this coming into the play, we can focus on making the “play” of our life the amazing, ciekawy, joyful experience we can and when it’s all said and done, we leave grateful for the experience of it all… but can rest peacefully knowing that nothing left behind was really “ours” to begin with. Image Source Surrender to death Light at the end of the tunnel Day of the Dead Death quote
1.1 2.1 2.2 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 3.6 4.1 4.2 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 6.1 6.2 7.1 7.2 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 9.1 9.2 9.3 9.4 10.1 10.2 10.3 10.4 11.1 11.2 11.3 11.4 12.1 12.2 12.3 13.1 13.2 13.3 13.4 14.1 14.2 14.3 15.1 15.2 15.3 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1
Zašto se bojimo smrti? "Čovjek koji misli da je smrt neprijatelj nikad ne može biti na jednostavnost, kod kuće, to je nemoguće. Kako možete biti na jednostavnost kad neprijatelj čeka vas bilo kojem trenutku?"- Osho Život je prolazan. I premda mi ne dolaze na ovaj svijet znajući točno koliko dugo ćemo morati ovdje, znamo da je naše vrijeme, zapravo, ograničen. Smrt je apsolutno sigurni. Postoje dva načina na koje možete iskoristiti ovu. Prvi je, možete vidjeti smrt kao neprijatelja se treba bojati, a ono što mi se boje da osnažiti. Posljedica vide smrt na ovaj način je da živite svaki dan u strahu da će smrt doći i život još nije dogodilo. Tu je sve ove stvari koje se sumnja da su učinili, trebao bi biti ostvaren, i ne daj Bože smrti dođe kucati i prije nego što sam dobio priliku da živi svoj život ... Život mi bismo trebali su živjeli. Drugi način na koji možemo pristupiti umiranja i smrti je u potpunosti predaju na njega. Kad smo predati nečemu, Sukob prestaje postojati. Kako se boriti protiv smrti nas ako smo predali njega? Ovako, smo dobili cijeniti život za ono što je, a to se događa u sadašnjem trenutku. Jasno nam je smrtnost od fizičkog tijela koje ne samo da živimo, ali i da su naši voljeni nastanjuju, i na taj način, ćemo početi cijeniti svoje vrijeme ovdje na ovoj zemlji kao nevjerojatno iskustvo i naše vrijeme s našim voljenima, kao nešto što bi se poštovati i dragocjen kao što su oni događa, Ne samo nešto poželjeti da bi ste poštovati nakon što su oni otišli. Život postaje jedan spontani radosno iskustvo za drugom, Iako je u konačnici, iskustvo koje se ne može trajati vječno. Strah od smrti može činiti nemoguće prevladati, jer mnogi od nas, tako su u prilogu koji mislimo da smo ovdje na ovom svijetu, naše osobnosti, Naši posjedi, naše obitelji, naši poslovi ... sve ono što smo "stekli", jer smo rođeni. Međutim, kada vidimo život s više duhovne točke gledišta, umjesto tjelesnosti našeg tijela i vanjske stvarnosti, možemo otkriti da je u stvari dio nas koji je ne samo ne boji umrijeti, ali zapravo vidi smrt kao samo još jedan početak u nešto veće i bolje. Kako se dobiti u kontaktu s dijelom sebe koji se ne boji umrijeti? "Ljudi se ne boji smrti, oni su se bojali da će izgubiti svoj ego. Jednom kada počnete osjećati odvojeno od postojanja strah od smrti javlja jer onda smrt čini se da je opasno. Vi više neće biti odvojeno, Što će se dogoditi na svoj ego, vašu osobnost? A što se uzgaja osobnosti s takvim skrb, kao veliki trud, ste ga polirati s cijeli život i smrt će doći i uništiti ga. " – Osho u?enja su imali zna?ajan utjecaj na zapadnu i new age duhovnosti U našoj najčišćem sustini smo polje čiste prisutnosti, dio koji je i uvijek bio dio vječnog svemira. Za ovaj dio sebe, jedan usklađene s vječnost i beskonačnost, Ljudski život je o 80-90 godina kao minutu ili dvije. Taj dio nas je dio svega što je, ona nikada nije rodio, i to nikada neće umrijeti. Dakle, ako je to ono što jesmo u našem najčišćem i najjednostavniji oblik, ono je dio nas se boji da umre? Samo stvari koje "počeo" može doći do kraja, Jedine stvari koje su "rođeni" može umrijeti. Dio nas koji je rođen, je, naravno, naše tijelo koje uključuje mozak u kojoj se nalazi sve misli, Ideje, i uvjerenja koji mislimo da smo. Um kuće sve oznake i atribute pridajemo sebi. Budući da je um dio našeg fizičkog tijela, koji je rođen, to je također smrtno. Um može biti vrlo korisno i naravno da je to potrebno za navigaciju svoj put kroz svijet, ali kad smo postali previše vezan uz misli u našoj glavi vs. naš vječni sebe počnemo vjerovati, ne samo u, ali i strah vlastitu smrtnost kao Um se. Problem s ovim je da nismo naš um, mi nismo naše misli. Mi smo vječni prisutnost iza njih, promatrač ovaj "film" zovemo život, da se tako izrazim. S tom spoznajom, dolazi nevjerojatan osjećaj olakšanja. "Život je niz prirodnih i spontanih promjena. Nemojte ih odoljeti; da samo stvara tugu. Neka bude stvarnost stvarnost, pustiti da stvari teku prirodno naprijed na koji god način oni vole "- Lao Tzu Možda je sve to 'život i smrt' stvari nije tako ozbiljna kao što smo sve napravili to da bude. Ako gledamo na to kao da smo mi ovdje samo za vožnju, glumac u "igrati", da se tako izrazim, Smrt ne čini tako konačnom. Ona postaje samo još jedan dio života. Mi uživati u našoj obitelji i prijateljima i kuće i automobile i novac, a mi smo ovdje, naravno,, ali jasno nam je da je na kraju, ne bi da se ove stvari s nama. To ne znači da ne doživjeti tugu kada je jedan od naših najmilijih ostavlja ovaj svijet, ali ako postoji dio nas koji ne zna da smo vječni, znamo o njima, kao i. Što znači, Da je njihovo fizičko tijelo ne može biti ovdje, ali oni nikada nisu stvarno otišli ... njihovo pravo ja, to. A ako smo nešto naučili iz bezbroj računa iskustava bliske smrti, to je da je smrt zapravo ne zvuči tako loše. Zapravo većina ljudi kažu da je tako nevjerojatna, da oni nisu htjeli vratiti ... što je nešto drugo što možemo naći mir u. Kao i kod bilo velike igre, postoji vrijeme kada se proizvodnja mora doći do kraja. Ako znamo da to dolazi u igru, možemo se usredotočiti na stvaranje "igrati" našeg života iznenađujuće, interesting, radosna iskustva možemo i kada je sve rekao i učinio, napuštamo zahvalni za iskustvo svega toga ... ali možete odmoriti u miru znajući da ništa iza sebe ostavio je stvarno "naš" za početak. Izvor slike Prepustite se smrti Love Svjetlo na kraju tunela Dan mrtvih Smrt citat