http___fractalenlightenment.com_mt_34946_spirituality_three-ways-to-become-one-with-your-higher-self.xml
http___fractalenlightenment.com_bs_34946_spirituality_three-ways-to-become-one-with-your-higher-self_1.xml
1.1 2.1 2.2 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 3.6 3.7 4.1 4.2 4.3 4.4 5.1 5.2 6.1 7.1 7.2 8.1 8.2 9.1 9.2 9.3 10.1 10.2 11.1 11.2 11.3 11.4 12.1 13.1 13.2 13.3 13.4 13.5 14.1 14.2 15.1 15.2 16.1 16.2 17.1 18.1 18.2 19.1 19.2 19.3 20.1 20.2 20.3 21.1 22.1 22.2 23.1 23.2 24.1 24.2 24.3 25.1 25.2 25.3 25.4 25.5 25.6 25.7 26.1
Tliet Modi biex issir waħda Bil Self Ogħla tiegħek “Pain is inevitable, Suffering is optional.” ~ Haruki Murakami OK, I know. Functioning on a low vibration is just so much easier. Why take on more, your soul in perfection, your supposed destiny when you can sit back and coast? Being inert, static… no stagnant is just so satisfyingly anti-life. It’s a rejection of life and the gift you have been given. Better settle for that. It should be enough. Except it really isn’t. Inside every single last one of us there is a nugget of divine rock getting sharpened and shined up and waiting for the right moment to release itself in all its diamond-like glorious-ness. You’ve known all along this day would come. Allura għaliex hi li inti xorta tistenna? Huwa oerhört biża, ma kienux jafu li aħna jistgħu jonqsu u jistgħu jkunu inutli u bla sens wara kollox, iżda li nistennew tali setgħa u l-seħħ ta 'emozzjoni fl-ewwel post! Kif terrifying kienet taf ħajja kollha tiegħek li inti kienu magħmula għall affarijiet kbar u se ġurnata waħda (minħabba ejja jiffaċċjaw dan, IS inevitabbli) jinfaqax raba, misjur minn Cocoon tiegħek u jsiru divinity fil-forma tal-bniedem. Kif Aristotle tiddeskrivi fil-ħidma tiegħu Fiżika fejn huwa jiddikjara li, paradoxically the two highest forms of nature are both the Divine Mind of perfection that is aimed for and the natural urge to move towards it… despite the fact that all is a part of this Divine mind and is therefore already perfect. Are we still hurtling out of the darkness towards the light in an inexorable journey with no intention of ever reaching its goal, or are we already there but in need of uncovering the treasure within? The answer, probably non-linear and all encompassing and far too complex to understand with the human brain, is actually quite simple. Some say the Divine self is higher even than your soul. Some, like James Hillman, asserts that we have both our perfection and the soul’s destiny or true potential locked up inside of us, yet available for the taking or not. “Each life is formed by its unique image, an image that is the essence of that life and calls it to a destiny. As the force of fate, this image acts as a personal daimon, an accompanying guide who remembers your calling.” ~ James Hillman, The Soul’s Code So we have the choice to become Divine or fulfill our destiny, it’s not etched in stone but something we must each individually chose to become. It is conceivable that we’re like the Holy Trinity; a trio of guide, Divine and perfect self and the soul just looking up in wonder. So how do we begin to even start to transcend to such heights? We can start with, slowly but surely, with the skill of the sloth clinging on for dear life on the tree, to wade out of the low vibrations around us and begin to really sit up and pay attention to our spiritual paths. Dan mhux se jkun faċli, but if we are really serious, we have it in us to become Gods and move mountains. Like any other task of changing the macrocosm, we must first work on the micro. Take Responsibility Take responsibility. Take responsibility for everything in your life. Start seeing yourself as the center of the universe where everything relates to. This is all you can change, only this, so start small and recognize that everything starts with you. Catch yourself whining about what that other person did to get your back up and look within. See that every single thing that has happened to you actually WAS controlled and desired for by you (yes even external events supposedly under the control of someone else like car accidents and fatal disease). Look into your guide or higher self and see yourself as the puppet master – you are pulling the strings and will be for the rest of your life. People often say that whatever we believe will happen to us at the moment of death of the body. I find this in particular a real eye-opener as to the degree of control we really hold. Forget about contracts written with family members, events that were pre-destined. If you and your perception completely control how you might experience your own death then it’s up to you to break down those perceptions. Become Emptiness Sitting atop a cloud may not be quite the goal here, but the more you create space and gaps in your daily life; in the words you speak, in the retorts or advice you give, in the decisions you make, the more you will become Godly. The creative potential present in Emptiness sloughs away the minds’ restrictions and lets us reacquaint ourselves with the larger things at hand. To do so we need to meditate, to create silent ritual and a deep reverence for the natural cycles in our days. Just listening to silence; embracing a tree, listening to the stars or watching the clouds can make us tingle with higher vibrations. Nature is a great ally in experiencing Emptiness, and we must do it justice. Becoming aware of our bodies and how they fit into space; the minute adjustments of weight and the constant movement breed an appreciation for Emptiness. Life is always moving yet chilling when you start tapping in and listening to the Whole. As Japanese theatre practitioner Tadashi Suzuki teaches in his Suzuki method, when under control the body is in a continual and resplendent dance and moving from the centre; never resting but continuously in flux. Become Egolessness As Don Miguel Ruiz points out, when you don’t take thing personally we don’t take insults to heart, but nor do we take compliments to heart either. When we fully comprehend that everyone is acting out of their own universe, we see that we needn’t take anything into our own sacred space, instead letting everything we encounter (both negative or positive) as experience and allow it to flow over us. The wisest people I’ve ever met – probably functioning from a place of divinity in action – take nothing personally. Everything is an experience, and as impersonal as our mother and father’s impact on us really was (as in it was everything to do with them and not much to do with us), and but a whisper in the wind. The mistake we make is to take it personally and let their and others reactions to us make an impact on us. We let it affect us. Agħmel dan, and you are constantly rising and falling on a dual for status, always tugging and pushing and being insufferably human in the process. So pledge and become egolessness instead. Drop the persona, drop the gossip and comparison and let every moment rise out of the death of the last. Move your ego out of the way (or as most meditation methods advise, become the watcher) and delve into the sparkly caves of your true and beautiful self. You can rise up from nothingness if you only let it. You are not funny or clever or nice. You are all that you are in this moment and nothing else. Accept and savour it, and let the Divine potential roll out. Image Source
1.1 2.1 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 3.6 3.7 4.1 4.2 4.3 4.4 5.1 5.2 6.1 7.1 7.2 8.1 8.2 9.1 9.2 9.3 10.1 10.2 11.1 11.2 11.3 11.4 12.1 13.1 13.2 13.3 13.4 13.5 14.1 14.2 15.1 15.2 16.1 16.2 17.1 18.1 18.2 19.1 19.2 19.3 20.1 20.2 20.3 21.1 22.1 22.2 23.1 23.2 24.1 24.2 24.3 25.1 25.2 25.3 25.4 25.5 25.6 25.7 26.1
Tri načina da postane jedan With Your Higher Self "Bol je neizbježna, Patnja je opcionalno.” ~ Haruki Murakami U redu, Znam. Funkcioniše na niskom vibracija je tako mnogo lakše. Zašto se na više, svoju dušu u savršenstva, vaš trebao sudbina kada se možete opustiti i obale? Biti inertna, statički ... ne stagnira je tako zadovoljavajuće anti-života. To je odbacivanje života i poklon ste dobili. Bolje pristati na to. To bi trebalo biti dovoljno. Osim to stvarno nije. Unutar svakog posljednji od nas postoji jedan grumen božanske rock dobijanje naoštrene i izglancane i čekaju pravi trenutak da se oslobodi sebe u svim svojim dijamant-poput slavne-stva. Znali ste sve zajedno ovaj dan doći. Pa zašto je to što još čekaju? To je nevjerojatno zastrašujuće, ne znajući da bi mogli uspjeti i može biti beskoristan i besmislen nakon svih, ali da mi imamo takvu moć i snagu emocija na prvom mjestu! Kako zastrašujuće da znaju sve svoj život da ste su napravljene za velike stvari i će jednog dana (jer budimo realni, Je neminovno) prasti, zrela iz vašeg Cocoon i postati božanstvo u ljudskom obliku. Kao što je Aristotel navodi u svom radu Fizika gdje on tvrdi da, paradoksalno je dva najviša oblika prirode su oba Božanski Um savršenstva koji je namijenjen za i prirodni nagon za kretanje prema njoj ... unatoč činjenici da je sve dio ovog Božanskog uma i stoga je već savršen. Jesmo li i dalje hita iz tame prema svjetlu u neumoljiv putovanje bez namjere da ikada postizanja svog cilja, ili smo već tamo, ali je potrebna otkrivanja blaga unutar? Odgovor, vjerojatno nelinearne i sveobuhvatne i daleko previše složen da razumiju sa ljudskog mozga, je zapravo prilično jednostavna. Neki kažu da je božanskog Ja je viši čak i od tvog dušu. Some, kao što su James Hillman, tvrdi da imamo i naše savršenstvo i duše sudbina ili pravi potencijal zaključana unutar nas, Još na raspolaganju za uzimanje ili ne. "Svaki je život stvoren svojim jedinstvenim sliku, sliku koja je suština da je život i poziva ga na sudbinu. Kako je sila sudbine, ovu sliku djeluje kao lični Daimon, prateći vodič koji pamti svoj poziv. "~ James Hillman, Kod Duše Dakle, imamo izbor da postanu Božanske ili ispuniti našu sudbinu, to nije urezano u kamenu, ali nešto moramo svaki pojedinačno odlučili da postanu. Razumljivo je da smo kao Sveto Trojstvo; trio vodič, Divine i savršen sebe i duša samo gledajući u čudo. Pa kako da počnemo da čak počne da prelaze u takve visine? Možemo početi sa, polako ali sigurno, s vještinom lenjivca držeći na za drage život na drvetu, Wade iz niskih vibracija oko nas i početi da zaista sjesti se i obratite pažnju na naše duhovne staze. To neće biti lako, ali ako smo ozbiljno, imamo to u nama da postanu bogovi i krenuti planine. Kao i bilo koji drugi zadatak mijenjanja makrokosmosa, prvo moramo raditi na mikro. Preuzmu odgovornost Preuzmite odgovornost. Preuzmite odgovornost za sve što u vašem životu. Start vide sebe kao središte svemira gdje je sve odnosi na. Ovo je sve što možete promijeniti, samo ovo, tako početi malim i priznati da sve počinje s vama. Catch sebe kukaš o tome što ta druga osoba učinio da se leđa gore i gledati u okviru. Vidjeti da je svaka stvar koja se zaista dogodilo da ti je bilo pod kontrolom i željeni za vi (Da čak i eksternih događaja navodno pod kontrolom nekog drugog poput automobilskih nesreća i fatalnu bolest). Pogledajte u vaš vodič ili više ja i vidite sebe kao marioneta majstor - ti vuku konce i da će biti do kraja svog života. Ljudi često kažu da sve što smatramo da će nam se desiti u trenutku smrti tijela. Mislim da je ovo posebno pravi otkrovenje u pogledu stepena kontrole smo zaista držati. Zaboravite na ugovore pisane sa članovima porodice, događaje koji su se unaprijed predodređeno. Ako ste i vaša percepcija potpuno kontrolirati kako biste mogli doživjeti svoju smrt onda je na vama je da razbije te percepcije. Postanite Praznina Sjedeći na vrhu oblak ne može biti sasvim cilj ovdje, ali više ti se stvori prostor i praznine u vaš svakodnevni život; u riječima govorite, u retorte ili savjet ti dam, u odluke koje donosite, više ćete postati Godly. Kreativni potencijal prisutan u Praznina sloughs daleko ograničenja umova "i nadamo se da nam reacquaint sami sa većim stvarima pri ruci. Da bi to učinili moramo meditirati, stvoriti Silent ritual i duboko poštovanje za prirodne cikluse u našem dana. Samo slušanje na šutnju; grli drvo, slušajući zvijezde ili gledanje oblaka nas može učiniti peckanje sa većim vibracijama. Priroda je veliki saveznik u doživljavaju Praznina, i moramo učiniti pravdu. Postati svjestan našeg tijela i kako se uklapaju u svemir; onog trenutka podešavanja težine i stalno kretanje uzgajati kao zahvalnost za Praznina. Život je uvijek kreće još hlađenje kada počnete tapkanjem u i slušanje na celu. Kao što je japanski teatar praktičar Tadashi Suzuki uči u svom Suzuki metoda, kada je tijelo pod kontrolom je u kontinuiranom i sjajan ples i kreće iz centra; nikada odmarajući ali stalno u tok. Postanite Egolessness Kao što je Don Miguel Ruiz ističe, kad ne uzeti stvar osobno ne uzimamo uvrede na srce, ali niti uzmemo komplimente na srce, bilo. Kada smo u potpunosti shvatiti da svi djeluje iz svog svemira, vidimo da nam je potrebno ne uzimati ništa u vlastite sveti prostor, umjesto puštajući sve susrećemo (oba negativna ili pozitivna) kao iskustvo i pustiti ga da teče preko nas. Najmudriji ljudi koje sam ikada upoznao - vjerojatno funkcionira iz mjesta božanstva u akciji – uzeti ništa osobno. Sve je iskustvo, i kao bezličan kao naše majke i oca utjecaj na nas stvarno bio (kao što je to bilo u sve što ima veze s njima, a ne mnogo veze s nama), i već šapat u vjetar. Greška pravimo se da je potrebno osobno i pustiti njihove i drugi reakcije na nama da utiču na nas. Pustili smo ga utjecati na nas. Do ovog, a ti se stalno raste i pada na dual za status, uvijek vuče i gura i biti nesnosno ljudski u procesu. Dakle, obećavaju i postati egolessness umjesto. Baci persona, ispustite trač i poređenje i neka svaki trenutak rasti od smrti posljednje. Premjestiti tvoj ego s puta (ili kao i većina metoda meditacije savjetovati, postati Watcher) i zađe u svetlucavim pećinama svoj pravi i prekrasne samouprave. Možete ustati iz ništavila ako dopustite samo to. Ti nisi duhovit ili pametan ili lijep. Vi ste sve što ste u ovom trenutku i ništa drugo. Prihvati i uživa u njemu, i neka Božanskog potencijal roll out. Image Source