http___www.webhostingtalk.nl_archive_index.php_t-86170.html.xml
http___fossies.org_linux_nmap_docs_man-xlate_nmap-hr.1_1.xml
1.1 1.2 2.1 3.1 4.1 5.1 5.2 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 14.2 15.1 16.1 17.1 18.1 18.2 19.1 19.2 20.1 21.1 22.1 22.2 23.1 24.1 25.1 25.2 26.1 27.1 27.2 28.1 29.1 30.1 31.1 31.2 32.1 33.1 34.1 35.1 36.1 36.2 37.1 38.1 38.2 39.1 40.1 40.2 41.1 41.2 42.1 42.2 43.1 44.1 44.2 45.1 45.2 46.1 47.1 47.2 48.1 48.2 49.1 49.2 50.1 51.1 52.1 53.1 54.1 55.1 56.1 56.2 57.1 57.2 58.1 58.2 59.1 59.2 60.1 61.1 61.2 62.1 62.2 63.1 63.2 64.1 65.1 66.1 66.2 67.1 67.2 68.1 68.2 69.1 70.1 71.1 71.2 72.1 73.1 73.2 74.1 74.2 75.1 75.2 76.1 76.2 77.1 78.1 79.1 80.1 80.2 81.1 81.2 82.1 83.1 83.2 84.1 84.2 85.1 86.1 87.1 88.1 89.1 89.2 90.1 91.1 92.1 92.2 93.1 94.1 95.1 95.2 96.1 97.1 97.2 98.1 99.1 100.1 101.1 102.1 103.1 104.1 104.2 105.1 106.1 106.2 107.1 108.1 109.1 110.1 110.2 111.1 111.2 112.1 113.1 113.2 114.1 115.1 115.2 116.1 117.1 117.2 118.1 119.1 119.2 120.1 121.1 122.1 122.2 123.1 124.1 125.1 126.1 126.2 127.1 128.1 129.1 129.2 130.1 130.2 131.1 132.1 133.1 134.1 135.1 136.1 136.2 137.1 138.1 139.1 139.2 140.1 140.2 141.1 141.2 142.1 142.2 143.1 144.1 145.1 145.2 146.1 146.2 147.1 148.1 149.1 149.2 150.1 151.1 152.1 153.1 154.1 154.2 155.1 156.1 156.2 156.3 157.1 158.1 159.1 160.1 160.2 161.1 162.1 163.1 164.1 164.2 165.1 165.2 166.1 166.2 167.1 168.1 169.1 169.2 170.1 170.2 170.3 171.1 171.2 172.1 172.2 173.1 174.1 174.2 175.1 175.2 176.1 177.1 178.1 179.1 180.1 181.1 182.1 183.1 183.2 184.1 184.2 185.1 185.2 186.1 187.1 188.1 189.1 189.2 190.1 191.1 192.1 193.1 193.2 194.1 194.2 195.1 195.2 196.1 197.1 198.1 198.2 199.1 200.1 200.2 201.1 202.1 203.1 203.2 204.1 205.1 206.1 206.2 207.1 208.1 209.1 209.2 210.1 211.1 211.2 212.1 213.1 214.1 214.2 215.1 215.2 216.1 217.1 217.2 218.1 218.2 219.1 220.1 221.1 222.1 222.2 223.1 224.1 224.2 225.1 226.1 226.2 227.1 228.1 229.1 229.2 230.1 230.2 231.1 232.1 233.1 234.1 235.1 235.2 236.1 237.1 237.2 238.1 239.1 240.1 241.1 241.2 242.1 243.1 243.2 244.1 245.1 246.1 246.2 247.1 248.1 249.1 250.1 251.1 251.2 252.1 252.2 253.1 253.2 254.1 254.2 255.1 255.2 256.1 257.1 258.1 258.2 259.1 260.1 261.1 262.1 263.1 264.1 264.2 265.1 265.2 266.1 267.1 268.1 269.1 270.1 270.2 271.1 272.1 272.2 273.1 274.1 274.2 275.1 276.1 277.1 278.1 279.1 280.1 281.1 282.1 283.1 284.1 284.2 285.1 286.1 286.2 287.1 288.1 288.2 289.1 290.1 291.1 292.1 292.2 293.1 294.1 295.1 295.2 296.1 297.1 297.2 298.1 298.2 299.1 300.1 301.1 302.1 302.2 303.1 304.1 305.1 305.2 306.1 307.1 307.2 308.1 308.2 309.1 310.1 311.1 312.1 313.1 314.1 314.2 315.1 316.1 316.2 317.1 318.1 318.2 318.3 319.1 320.1 321.1 321.2 322.1 323.1 324.1 324.2 325.1 326.1 327.1 328.1 328.2 329.1 329.2 330.1 331.1 332.1 333.1 333.2 334.1 334.2 335.1 336.1 337.1 338.1 338.2 339.1 340.1 341.1 342.1 343.1 343.2 344.1 344.2 345.1 346.1 347.1 348.1 348.2 349.1 350.1 351.1 352.1 352.2 353.1 354.1 354.2 355.1 355.2 356.1 357.1 357.2 358.1 358.2 359.1 360.1 360.2 361.1 361.2 362.1 363.1 363.2 364.1 365.1 365.2 366.1 367.1 368.1 369.1 370.1 371.1 372.1 372.2 373.1 374.1 375.1 376.1 377.1 377.2 377.3 378.1 379.1 380.1 381.1 382.1 383.1 384.1 384.2 385.1 385.2 386.1 386.2 387.1 388.1 389.1 390.1 390.2 391.1 392.1 393.1 394.1 395.1 396.1 396.2 397.1 398.1 399.1 399.2 400.1 401.1 402.1 402.2 403.1 404.1 405.1 406.1 407.1 408.1 409.1 410.1 411.1 411.2 412.1 413.1 414.1 415.1 415.2 416.1 417.1 418.1 419.1 420.1 421.1 422.1 422.2 423.1 423.2 424.1 425.1 425.2 426.1 426.2 427.1 428.1 428.2 429.1 430.1 431.1 432.1 432.2 433.1 434.1 435.1 436.1 436.2 437.1 438.1 438.2 439.1 440.1 441.1 442.1 443.1 444.1 445.1 446.1 447.1 448.1 449.1 450.1 451.1 452.1 453.1 454.1 455.1 456.1 457.1 458.1 459.1 460.1 461.1 462.1 463.1 464.1 465.1 466.1 467.1 468.1 469.1 470.1
Insecure. Org is pleased to announce the immediate, free availability of the Nmap Security Scanner version 4.00 from http://www.insecure.org/nmap/ . I try not to burden the Bugtraq list with more than one Nmap announcement per year. So I encourage those of you who would like to hear about new Nmap releases as they happen to join the low-volume nmap-hackers list at http://cgi.insecure.org/mailman/listinfo/nmap-hackers . I just did an interview for SecurityFocus which provides some further details on this release: http://www.securityfocus.com/columnists/384 CHANGES: Nmap has undergone many substantial changes since our last major release (3.50 in February 2004) and we recommend that all current users upgrade. Here are the most important improvements made in the 36 intermediate releases since 3.50: o Added the ability for Nmap to send and properly route raw ethernet frames containing IP datagrams rather than always sending the packets via raw sockets. This is particularly useful for Windows, since Microsoft has disabled raw socket support in XP. Nmap tries to choose the best method at runtime based on platform, though you can override it with the new --send-eth and --send-ip options. o Added ARP scanning (-PR). Nmap can now send raw ethernet ARP requests to determine whether hosts on a LAN are up, rather than relying on higher-level IP packets (which can only be sent after a successful ARP request and reply anyway). This is much faster and more reliable (not subject to IP-level firewalling) than IP-based probes. It is now used automatically for any hosts that are detected to be on a local ethernet network, unless --send-ip was specified. o Added the --spoof-mac option, which asks Nmap to use the given MAC address for all of the raw ethernet frames it sends. Valid --spoof-mac argument examples are "Apple", "0", "01:02:03:04:05:06", "deadbeefcafe", "0020F2", and "Cisco". o Rewrote core port scanning engine, which is now named ultra_scan(). Improved algorithms make this faster (often dramatically so) in almost all cases. Not only is it superior against single hosts, but ultra_scan() can scan many hosts (sometimes hundreds) in parallel. This offers many efficiency/speed advantages. For example, hosts often limit the ICMP port unreachable packets used by UDP scans to 1/second. That made those scans extraordinarily slow in previous versions of Nmap. But if you are scanning 100 hosts at once, suddenly you can receive 100 responses per second. Spreading the scan amongst hosts is also gentler toward the target hosts. o Overhauled UDP scan. Ports that don't respond are now classified as "open|filtered" (open or filtered) rather than "open". The (somewhat rare) ports that actually respond with a UDP packet to the empty probe are considered open. If version detection is requested, it will be performed on open|filtered ports. Any that respond to any of the UDP probes will have their status changed to open. This avoids the false-positive problem where filtered UDP ports appear to be open, leading to terrified newbies thinking their machine is infected by back orifice. o Put Nmap on a diet, with changes to the core port scanning routine (ultra_scan) to substantially reduce memory consumption, particularly when tens of thousands of ports are scanned. o Added 'leet ASCII art to the configurator! Note that only people compiling the UNIX source code get this. (ASCII artist unknown). If you don't like it, feel free to submit your own work. o Wrote a new man page from scratch. It is much more comprehensive (more than twice as long) and (IMHO) better organized than the previous one. Read it online at http://www.insecure.org/nmap/man/ or docs/nmap.1 from the Nmap distribution. Let me know if you have any ideas for improving it. Translations to Chinese, French, Japanese, Brazilian Portuguese, Portugal Portuguese, and Romanian can be found on the Nmap docs page at http://www.insecure.org/nmap/docs.html . More than a dozen other translations are in progress. The XML source for the man page is distributed with Nmap in docs/nmap-man.xml. Patches to Nmap that are user-visible should include patches to the man page XML source rather than to the generated Nroff. o Integrated all service submissions up to January 2006. The DB has tripled in size since 3.50 to 3,153 signatures for 381 service protocols. Those protocols span the gamut from abc, acap, afp, and afs to zebedee, zebra, and zenimaging. It even covers obscure protocols such as http, ftp, smtp, and ssh :). Thanks to Version Detection Czar Doug Hoyte for his excellent work on this. Other great probes and signatures came from Dirk Mueller (mueller(a)kde.org), Lionel Cons (lionel.cons(a)cern.ch), Martin Macok (martin.macok(a)underground.cz), and Bo Jiang (jiangbo(a)brandeis.edu). Thanks also go to the (literally) thousands of you who submitted service fingerprints. Keep them coming! o Integrated tons of new OS detection fingerprints. The database grew more than 50% from 1,121 to 1,684 fingerprints. Notable additions include Mac OS X 10.4 (Tiger), OpenBSD 3.7, FreeBSD 5.4, Windows Server 2003 SP1, Sony AIBO (along with a new "robotic pet" device type category), the latest Linux 2.6 kernels, Cisco routers with IOS 12.4, a ton of VoIP devices, Tru64 UNIX 5.1B, new Fortinet firewalls, AIX 5.3, NetBSD 2.0, Nokia IPSO 3.8. X, and Solaris 10. Of course there are also tons of new broadband routers, printers, WAPs and pretty much any other device you can coax an ethernet cable (or wireless card) into! Much of this OS detecton work was done by Google SoC student Zhao Lei (zhaolei(a)gmail.com). o Created a Windows executable installer using the open source NSIS (Nullsoft Scriptable Install System). It handles Pcap installation, registry performance changes, and adding Nmap to your cmd.exe executable path. The installer source files are in mswin32/nsis/ . Thanks to Google SoC student Bo Jiang (jiangbo(a)brandeis.edu) for creating the initial version. o Added run time interaction as documented at http://www.insecure.org/nmap/man/man-runtime-interaction.html . While Nmap is running, you can now press 'v' to increase verbosity, 'd' to increase the debugging level, 'p' to enable packet tracing, or the capital versions (V,D,P) to do the opposite. Any other key (such as enter) will print out a status message giving the estimated time until scan completion. Most of this work was done by Paul Tarjan (ptarjan(a)stanford.edu), Andrew Lutomirski (luto(a)myrealbox.com), and Gisle Vanem (giva(a)bgnett.no). o Reverse DNS resolution is now done in parallel rather than one at a time. All scans of large networks (particularly list, ping and just-a-few-ports scans) benefit substantially from this change. The new --system-dns option was added so you can use the (slow) system resolver if you prefer that for some reason. You can specify a comma separated list of DNS server IP addresses for Nmap to use with the new --dns-servers option. Otherwise, Nmap looks in /etc/resolve.conf (UNIX) or the system registry (Windows) to obtain the nameservers already configured for your system. This excellent patch was written by Doug Hoyte (doug(a)hcsw.org). o Updated NmapFE to build with GTK2 rather than obsolete GTK1. Thanks to Priit Laes (amd(a)store20.com), Mike Basinger (dbasinge(a)speakeasy.net) and Meethune Bhowmick (meethune(a)oss-institute.org) for developing the patch. GTK2 is prettier, more functional, and actually exists on most modern Linux distributions (many of which removed GTK1 long ago). o Added the --badsum option, which causes Nmap to use invalid TCP or UDP checksums for packets sent to target hosts. Since virtually all host IP stacks properly drop these packets, any responses received are likely coming from a firewall or IDS that didn't bother to verify the checksum. For more details on this technique, see http://www.phrack.org/phrack/60/p60-0x0c.txt . The author of that paper, Ed3f (ed3f(a)antifork.org), is also the author of this patch (which I changed it a bit). o The 26 Nmap commands that previously included an underscore (--max-rtt-timeout, --send-eth, --host-timeout, etc.) have been renamed to use a hyphen in the preferred format (i.e. --max-rtt-timeout). Underscores are still supported for backward compatibility. o Added --max-retries option for capping the maximum number of retransmissions the port scan engine will do. The value may be as low as 0 (no retransmits). A low value can increase speed, though at the risk of losing accuracy. The -T4 option now allows up to 6 retries, and -T5 allows 2. Thanks to Martin Macok (martin.macok(a)underground.cz) for writing the initial patch. o Many of the Nmap low-level timing options take a value in milliseconds. You can now append an 's', 'm', or 'h' to the value to give it in seconds, minutes, or hours instead. So you can specify a 45 minute host timeout with --host-timeout 45m rather than specifying --host-timeout 2700000 and hoping you did the math right and have the correct number of zeros. This also now works for the --min-rtt-timeout, --max-rtt-timeout, --initial-rtt-timeout, --scan-delay, and --max-scan-delay options. o Wrote a new Nmap compilation, installation, and removal guide, which you can find at http://www.insecure.org/nmap/install/ . o Made some changes to allow source port zero scans (-g0). Nmap used to refuse to do this, but now it just gives a warning that it may not work on all systems. It seems to work fine on my Linux box. Thanks to Bill Dale (bill_dale(a)bellsouth.net) for suggesting this feature. o Applied some small fixes so that Nmap compiles with Visual C++ 2005 Express, which is free from Microsoft at http://msdn.microsoft.com/vstudio/express/visualc/ . Thanks to KX (kxmail(a)gmail.com) and Sina Bahram (sbahram(a)nc.rr.com) o Added --thc option (undocumented) o Wrote a new "help screen", which you get when running Nmap without arguments. It is also reproduced in the man page and at http://www.insecure.org/nmap/data/nmap.usage.txt . I gave up trying to fit it within a 25-line, 80-column terminal window. It is now 78 lines and summarizes all but the most obscure Nmap options. o Added OS, device type, and hostname detection using the service detection framework. Many services print a hostname, which may be different than DNS. The services often give more away as well. If Nmap detects IIS, it reports an OS family of "Windows". If it sees HP JetDirect telnetd, it reports a device type of "printer". Rather than try to combine TCP/IP stack fingerprinting and service OS fingerprinting, they are both printed. After all, they could legitimately be different. An IP that gives a stack fingerprint match of "Linksys WRT54G broadband router" and a service fingerprint of Windows based on Kazaa running is likely a common NAT setup rather than an Nmap mistake. o Overhauled the Nmap version detection guide and posted it at http://www.insecure.org/nmap/vscan/ . o Service/version detection now handles multiple hosts at once for more efficient and less-intrusive operation. o Added "rarity" feature to Nmap version detection. This causes obscure probes to be skipped when they are unlikely to help. Each probe now has a "rarity" value. Probes that detect dozens of services such as GenericLines and GetRequest have rarity values of 1, while the WWWOFFLEctrlstat and mydoom probes have a rarity of 9. When interrogating a port, Nmap always tries probes registered to that port number. So even WWWOFFLEctrlstat will be tried against port 8081 and mydoom will be tried against open ports between 3127 If none of the registered ports find a match, Nmap tries probes that have a rarity less than or equal to its current intensity level. The intensity level defaults to 7 (so that most of the probes are done). You can set the intensity level with the new --version-intensity option. Alternatively, you can just use --version-light or --version-all which set the intensity to 2 (only try the most important probes and ones registered to the port number) and 9 (try all probes), respectively. --version-light is much faster than default version detection, but also a bit less likely to find a match. This feature was designed and implemented by Doug Hoyte (doug(a)hcsw.org). o Added a "fallback" feature to the nmap-service-probes database. This allows a probe to "inherit" match lines from other probes. It is currently only used for the HTTPOptions, RTSPRequest, and SSLSessionReq probes to inherit all of the match lines from GetRequest. Some servers don't respond to the Nmap GetRequest (for example because it doesn't include a Host: line) but they do respond to some of those other 3 probes in ways that GetRequest match lines are general enough to match. The fallback construct allows us to benefit from these matches without repeating hundreds of signatures in the file. This is another feature designed and implemented by Doug Hoyte (doug(a)hcsw.org). o Added "Exclude" directive to nmap-service-probes grammar which causes version detection to skip listed ports. This is helpful for ports such as 9100. Some printers simply print any data sent to that port, leading to pages of HTTP requests, SMB queries, X Windows probes, etc. If you really want to scan all ports, specify --allports. This patch came from Doug Hoyte (doug(a)hcsw.org). o Version detection softmatches (when Nmap determines the service protocol such as smtp but isn't able to determine the app name such as Postfix) can now parse out the normal match line fields such as hostname, device type, and extra info. For example, we may not know what vendor created an sshd, but we can still parse out the protocol number. This was a patch from Doug Hoyte (doug(a)hcsw.org). o Fixed a bunch of typos and misspellings throughout the Nmap source code (mostly in comments). This was a 625-line patch by Saint Xavier (skyxav(a)skynet.be). o Added a stripped-down and heavily modified version of Dug Song's libdnet networking library (v. 1.10). This helps with the new raw ethernet features. My (extensive) changes are described in libdnet-stripped/NMAP_MODIFICATIONS o Updated nmap data files (nmap-mac-prefixes, nmap-protocols, nmap-rpc) with the latest OUIs, IP protocols, and RPC program numbers, respectively. o Updated the included libpcap from 0.7.2 to 0.9.3. This was an attempt to fix an annoying bug, which I then found was actually in my code rather than libpcap :). Also updated the included GNU shtool (to 2.0.2), LibPCRE (6.4), and the autoconf config.* files (to the latest from their CVS). o Nmap now uses (and require) WinPcap 3.1 on Windows. o Added MAC address printing. If Nmap receives packet from a target machine which is on an Ethernet segment directly connected to the scanning machine, Nmap will print out the target MAC address. Nmap also now contains a database (derived from the official IEEE version) which it uses to determine the vendor name of the target ethernet interface. Here are examples from normal and XML output (angle brackets replaced with [] for HTML changelog compatibility): MAC Address: 08:00:20:8F:6B:2F (SUN Microsystems) [address addr="00:A0:CC:63:85:4B" vendor="Lite-on Communications" addrtype="mac" /] o The official Nmap RPM files are now compiled statically for better compatibility with other systems. X86_64 (AMD Athlon64/Opteron) binaries are now available in addition to the standard i386. NmapFE RPMs are no longer distributed by Insecure. Org. o Nmap distribution signing has changed. Release files are now signed with a new Nmap Project GPG key (KeyID 6B9355D0). Learn more at http://www.insecure.org/nmap/install/index.html#inst-integrity o Updated random scan (ip_is_reserved()) to reflect the latest IANA assignments. This to Felix Groebert (felix(a)groebert.org) and Chad Loder (cloder(a)loder.us) for sending these patches. o Added the --iflist option, which prints a list of system interfaces and routes detected by Nmap. o Removed WinIP library (and all Windows raw sockets code) since MS has gone and broken raw sockets. Maybe packet receipt via raw sockets will come back at some point. As part of this removal, the Windows-specific --win_help, --win_list_interfaces, --win_norawsock, --win_forcerawsock, --win_nopcap, --win_nt4route, --win_noiphlpapi, and --win_trace options have been removed. o Added new --privileged command-line option and NMAP_PRIVILEGED environmental variable. Either of these tell Nmap to assume that the user has full privileges to execute raw packet scans, OS detection and the like. This can be useful when Linux kernel capabilities or other systems are used that allow non-root users to perform raw packet or ethernet frame manipulation. Without this flag or variable set, Nmap bails on UNIX if geteuid() is nonzero. o Changed the RPM spec file so that if you define "static" to 1 (by passing --define "static 1" to rpmbuild), static binaries are built. o ultra_scan() now sets pseudo-random ACK values (rather than 0) for any TCP scans in which the initial probe packet has the ACK flag set. This would be the ACK, Xmas, Maimon, and Window scans. o Fixed an integer overflow that prevented Nmap from scanning Problem noted by Justin Cranford (jcranford(a)n-able.com). While /1 scans are now possible, don't expect them to finish during your bathroom break. No matter how constipated you are. o Changed from CVS to Subversion source control system (which rocks!). Neither repository is currently public due to security paranoia. o Nmap now ships with and installs (in the same directory as other data files such as nmap-os-fingerprints) an XSL stylesheet for rendering the XML output as HTML. This stylesheet was written by Benjamin Erb ( see http://www.benjamin-erb.de/nmap/ for examples). It supports tables, version detection, color-coded port states, and more. The XML output has been augmented to include an xml-stylesheet directive pointing to nmap.xsl on the local filesystem. You can point to a different XSL file by providing the filename or URL to the new --stylesheet argument. Omit the xml-stylesheet directive entirely by specifying --no-stylesheet. The XML to HTML conversion can be done with an XSLT processor such as Saxon, Sablot, or Xalan, but modern browsers can do this on the fly -- simply load the XML output file in IE or Firefox. It is often more convenient to have the stylesheet loaded from a URL rather than the local filesystem, allowing the XML to be rendered on any machine regardless of whether/where the XSL is installed. For privacy reasons (avoid loading of an external URL when you view results), Nmap uses the local filesystem by default. If you would like the latest version of the stylesheet loaded from Insecure. Org when rendering, specify --webxml, which is a shortcut for --stylesheet http://www.insecure.org/nmap/data/nmap.xsl . o If a user attempts -PO (the letter O), instead of -P0 (zero), print an error suggesting that the user is a doofus (actually it is a nice message) o Upgraded the fragmentation option (-f). One -f now sets sends fragments with just 8 bytes after the IP header, while -ff sends 16 bytes to reduce the number of fragments needed. You can specify your own fragmentation offset (must be a multiple of 8) with the new --mtu flag. Don't also specify -f if you use --mtu. Remember that some systems (such as Linux with connection tracking) will defragment in the kernel anyway -- so test first while sniffing with ethereal. These changes are from a patch by Martin Macok (martin.macok(a)underground.cz). o Nmap now prints the number (and total bytes) of raw IP packets sent and received when it completes, if verbose mode (-v) is enabled. The report looks like: Nmap finished: 256 IP addresses (3 hosts up) scanned in 30.632 seconds Raw packets sent: 7727 (303KB) | Rcvd: 6944 (304KB) o Added new "closed|filtered" state. This is used for Idle scan, since that scan method can't distinguish between those two states. Nmap previously just used "closed", but this is more accurate. o Null, FIN, Maimon, and Xmas scans now mark ports as "open|filtered" instead of "open" when they fail to receive any response from the target port. After all, it could just as easily be filtered as open. This is the same change that was made to UDP scan in 3.70. Also as with UDP scan, adding version detection (-sV) will change the state from open|filtered to open if it confirms that they really are open. o Change IP protocol scan (-sO) so that a response from the target host in any protocol at all will prove that protocol is open. As before, no response means "open|filtered", an ICMP protocol unreachable means "closed", and most other ICMP error messages mean "filtered". o Changed IP protocol scan (-sO) so that it sends valid ICMP, TCP, and UDP headers when scanning protocols 1, 6, and 17, respectively. An empty IP header is still sent for all other protocols. This should prevent the error messages such as "sendto in send_ip_packet: sendto(3, packet, 20, 0, 192.31.33.7, 16) => Operation not permitted" that Linux (and perhaps other systems) would give when they try to interpret the raw packet. This also makes it more likely that these protocols will elicit a response, proving that the protocol is "open". o Fixed a memory leak that would generally consume several hundred bytes per down host scanned. While the effect for most scans is negligible, it was overwhelming when Scott Carlson (Scott. Carlson(a)schwab.com) tried to scan 24 million IPs Thanks to him for reporting the problem. Also thanks to Valgrind ( http://valgrind.kde.org ) for making it easy to debug. o Added --max-scan-delay parameter. Nmap will sometimes increase the delay itself when it detects many dropped packets. For example, Solaris systems tend to respond with only one ICMP port unreachable packet per second during a UDP scan. So Nmap will try to detect this and lower its rate of UDP probes to one per second. This can provide more accurate results while reducing network congestion, but it can slow the scans down substantially. By default (with no -T options specified), Nmap allows this delay to grow to one second per probe. This option allows you to set a lower or higher maximum. The -T4 and -T5 scan modes now limit the maximum scan delay for TCP scans to 10 and 5 ms, respectively. o Added --max-hostgroup option which specifies the maximum number of hosts that Nmap is allowed to scan in parallel. o Added --min-hostgroup option which specifies the minimum number of hosts that Nmap should scan in parallel (there are some exceptions where Nmap will still scan smaller groups -- see man page). Of course, Nmap will try to choose efficient values even if you don't specify hostgroup restrictions explicitly. o Nmap now estimates completion times for almost all port scan types (any that use ultra_scan()) as well as service scan (version detection). These are only shown in verbose mode (-v). On scans that take more than a minute or two, you will see occasional updates like: SYN Stealth Scan Timing: About 30.01% done; ETC: 16:04 (0:01:09 remaining) New updates are given if the estimates change significantly. o Added --exclude option, which lets you specify a comma-separated list of targets (hosts, ranges, netblocks) that should be excluded from the scan. This is useful to keep from scanning yourself, your ISP, particularly sensitive hosts, etc. The new --excludefile reads the list (newline-delimited) from a given file. All the work was done by Mark-David McLaughlin (mdmcl(a)cisco.com> and William McVey ( wam(a)cisco.com ), who sent me a well-designed and well-tested patch. o Nmap now has a "port scan ping" system. If it has received at least one response from any port on the host, but has not received responses lately (usually due to filtering), Nmap will "ping" that known-good port occasionally to detect latency, packet drop rate, etc. o Nmap now wishes itself a happy birthday when run on September 1 in verbose mode! The first public release was on that date in 1997. o The port randomizer now has a bias toward putting commonly-accessible ports (80, 22, etc.) near the beginning of the list. Getting a response early helps Nmap calculate response times and detect packet loss, so the scan goes faster. o Host timeout system (--host-timeout) overhauled to support host parallelization. Hosts times are tracked separately, so a host that finishes a SYN scan quickly is not penalized for an exceptionally slow host being scanned at the same time. o When Nmap has not received any responses from a host, it can now use certain timing values from other hosts from the same scan group. This way Nmap doesn't have to use absolute-worst-case (300bps SLIP link to Uzbekistan) round trip time and latency estimates. o Documented the --osscan-limit option, which saves time by skipping OS detection if at least one open and one closed port are not found on the remote hosts. OS detection is much less reliable against such hosts anyway, and skipping it can save some time. o Configure script now detects GNU/k*BSD (whatever that is), thanks to patches from Robert Millan (rmh@debian.org) and Petr Salinger (Petr. Salinger(a)t-systems.cz) o Provide limited --packet-trace support for TCP connect() (-sT) scans. o Hundreds of other features, bugfixes, and portability enhancements described at http://www.insecure.org/nmap/changelog.html MOVING FORWARD: With this stable version out of the way, we plan to dive headfirst into the next development cycle. Many exciting features are in the queue, including a next-generation OS detection system. We also plan to launch the 2006 Nmap User Survey in February, to learn what features you want most. For the latest news, consider joining the 32,000-member low-volume moderated Nmap-hackers list. Subscribe at http://cgi.insecure.org/mailman/listinfo/nmap-hackers, or you can read the archives at seclists.org. You can subscribe to the (high traffic) development list at http://cgi.insecure.org/mailman/listinfo/nmap-dev. DOWNLOAD: Nmap is available for download from http://www.insecure.org/nmap/ for most platforms in source or binary form. Nmap is free, open source software (license: http://www.insecure.org/nmap/data/COPYING ) ACKNOWLEDGEMENTS: A popular open source security scanner recently went proprietary, complaining that their community never contributes much. We are sorry to hear that, but happy to report that the Nmap community is as vibrant and productive as ever! We would like to acknowledge and thank the many people who contributed ideas and/or code to this release Special thanks go out to Adam Kerrison, Adam Morgan, Adriano Monteiro Marques, Alan Bishoff, Alan William Somers, Albert Chin, Allison Randal, Alok Tangoankar, Amy Hennings, Anders Thulin, Andreia Gaita, Andy Lutomirski, Annalee Newitz, Arturo Buanzo Busleiman, Bart Dopheide, Beirne Konarski, Ben Harris, Bill Dale, Bill Petersen, Bill Pollock, Bo Jiang, Brian Hatch, Chad Loder, Chris Gibson, Christophe, Craig Humphrey, Curtis Doty, Dana Epp, Dirk Mueller, Doug Hoyte, Dragos Ruiu, Dug Song, Duilio J. Protti, Eric Raymond, Felix Gröbert, Florian Ebner, Fyodor Yarochkin, Ganga Bhavani, Gisle Vanem, Glyn Geoghegan, Greg A. Woods, Greg Darke, Greg Taleck, Gwenole Beauchesne, HD Moore, Jedi/Sector One, Jeff Nathan, Jesse Burns, Jim Carras, Jim Harrison, Jonathan Dieter, José Domingos, Justin Cranford, Justin M Cacak, Krok, KX, Lamont Jones, Lance Spitzner, Laurent Estieux, Lionel Cons, Lucien Raven, MadHat, Marius Strobl, Mark-David McLaughlin, Mark Ruef, Martin Macok, Matthieu Verbert, Matt Selsky, Max Schubert, Meethune Bhowmick, Mephisto, Mike Basinger, Mike Hatz, Murphy, Netris, Okan Demirmen, Ole Morten Grodaas, Oliver Eikemeier, Pascal Trouvin, Paul Tarjan, Petr Salinger, Petter Reinholdtsen, pijn trein, Ping Huang, Piotr Sobolewski, Priit Laes, Princess Nadia, Raven Alder, Richard Birkett, Richard Moore, Robert E. Lee, Rob Foehl, Ronak Sutaria, Royce Williams, Ruediger Rissmann, Saint Xavier, Saravanan, Scott Mansfield, Sebastian Wolfgarten, Seth Master, Shahid Khan, Simon Burr, Simple Nomad, Sina Bahram, Solar Designer, Srivatsan, Stephane Loeuillet, Stephen Bishop, Steve Christensen, Steve Martin, Thorsten Holz, Tom Duffy, Tom Rune Flo, Tom Sellers, Tony Golding, van Hauser, vlad902, William McVey, Zapphire, and Zhao Lei. And of course we would also like to thank the thousands of people who have submitted OS and service/version fingerprints, as well as everyone who has found and reported bugs or suggested features. For further information, see http://www.insecure.org/
1.1 1.2 1.3 1.4 1.5 1.6 1.7 1.8 1.9 1.10 2.1 3.1 3.2 4.1 4.2 5.1 5.2 5.3 6.1 6.2 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 8.1 8.2 8.3 9.1 9.2 9.3 9.4 10.1 10.2 11.1 11.2 11.3 11.4 11.5 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 12.6 12.7 13.1 13.2 14.1 14.2 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 20.2 20.3 20.4 20.5 21.1 21.2 21.3 21.4 21.5 21.6 21.7 21.8 22.1 22.2 22.3 22.4 22.5 23.1 23.2 23.3 24.1 25.1 26.1 26.2 27.1 28.1 28.2 28.3 28.4 29.1 29.2 29.3 29.4 29.5 29.6 30.1 31.1 32.1 32.2 32.3 32.4 32.5 33.1 33.2 34.1 34.2 34.3 34.4 34.5 34.6 35.1 36.1 36.2 36.3 37.1 37.2 37.3 37.4 37.5 37.6 37.7 38.1 38.2 38.3 38.4 38.5 39.1 40.1 40.2 40.3 40.4 40.5 40.6 40.7 40.8 41.1 41.2 41.3 42.1 43.1 43.2 43.3 43.4 43.5 43.6 43.7 43.8 43.9 44.1 45.1 45.2 45.3 45.4 46.1 47.1 48.1 49.1 50.1 50.2 50.3 51.1 51.2 52.1 53.1 54.1 55.1 56.1 57.1 58.1 59.1 59.2 59.3 59.4 59.5 59.6 59.7 60.1 60.2 60.3 60.4 60.5 60.6 60.7 60.8 60.9 61.1 61.2 61.3 61.4 61.5 62.1 62.2 62.3 62.4 62.5 62.6 63.1 64.1 64.2 64.3 64.4 64.5 65.1 66.1 66.2 66.3 66.4 66.5 66.6 66.7 66.8 67.1 68.1 68.2 69.1 69.2 69.3 69.4 69.5 69.6 70.1 70.2 70.3 70.4 70.5 70.6 70.7 70.8 71.1 71.2 71.3 72.1 73.1 73.2 73.3 74.1 75.1 76.1 77.1 77.2 77.3 78.1 78.2 78.3 78.4 78.5 78.6 78.7 78.8 79.1 80.1 80.2 80.3 80.4 81.1 82.1 82.2 82.3 82.4 82.5 83.1 84.1 85.1 85.2 85.3 85.4 85.5 86.1 86.2 86.3 86.4 86.5 87.1 88.1 88.2 88.3 89.1 89.2 90.1 91.1 91.2 91.3 91.4 92.1 92.2 92.3 92.4 92.5 92.6 92.7 92.8 92.9 92.10 93.1 94.1 94.2 94.3 94.4 94.5 94.6 95.1 95.2 96.1 97.1 97.2 97.3 97.4 97.5 97.6 98.1 99.1 100.1 100.2 100.3 101.1 101.2 101.3 101.4 101.5 102.1 102.2 102.3 102.4 102.5 102.6 102.7 102.8 102.9 102.10 102.11 102.12 103.1 103.2 103.3 104.1 105.1 106.1 107.1 108.1 109.1 110.1 111.1 112.1 112.2 112.3 112.4 112.5 112.6 113.1 113.2 114.1 114.2 114.3 114.4 114.5 114.6 114.7 114.8 114.9 114.10 114.11 114.12 115.1 116.1 117.1 118.1 119.1 120.1 120.2 120.3 120.4 120.5 120.6 121.1 121.2 121.3 121.4 122.1 123.1 123.2 123.3 123.4 124.1 124.2 124.3 124.4 125.1 125.2 125.3 125.4 126.1 127.1 127.2 127.3 127.4 128.1 129.1 130.1 130.2 130.3 130.4 131.1 131.2 131.3 131.4 131.5 132.1 132.2 133.1 134.1 134.2 134.3 134.4 134.5 135.1 136.1 137.1 137.2 137.3 138.1 139.1 140.1 140.2 140.3 140.4 140.5 140.6 140.7 141.1 141.2 141.3 141.4 141.5 142.1 142.2 143.1 143.2 143.3 143.4 144.1 144.2 144.3 144.4 144.5 144.6 145.1 145.2 145.3 145.4 145.5 145.6 146.1 146.2 146.3 146.4 146.5 146.6 147.1 147.2 147.3 147.4 148.1 148.2 148.3 149.1 150.1 151.1 151.2 151.3 152.1 152.2 152.3 153.1 153.2 153.3 154.1 154.2 155.1 156.1 156.2 156.3 157.1 158.1 159.1 159.2 159.3 159.4 159.5 160.1 160.2 160.3 160.4 160.5 161.1 161.2 161.3 161.4 162.1 163.1 164.1 165.1 166.1 167.1 167.2 167.3 168.1 168.2 168.3 169.1 169.2 169.3 170.1 171.1 172.1 172.2 172.3 172.4 172.5 172.6 172.7 173.1 173.2 173.3 173.4 173.5 174.1 174.2 175.1 175.2 176.1 177.1 178.1 179.1 179.2 179.3 179.4 179.5 180.1 180.2 180.3 180.4 181.1 182.1 183.1 183.2 183.3 183.4 184.1 184.2 184.3 185.1 185.2 185.3 185.4 186.1 187.1 188.1 189.1 190.1 190.2 190.3 190.4 191.1 192.1 192.2 192.3 192.4 192.5 193.1 194.1 195.1 196.1 197.1 198.1 199.1 200.1 201.1 202.1 203.1 203.2 203.3 203.4 203.5 204.1 205.1 206.1 207.1 208.1 209.1 210.1 211.1 212.1 213.1 214.1 214.2 214.3 214.4 214.5 215.1 216.1 217.1 218.1 219.1 220.1 221.1 221.2 221.3 221.4 221.5 222.1 222.2 222.3 222.4 222.5 223.1 224.1 224.2 225.1 226.1 226.2 226.3 228.1 228.2 228.3 229.1 230.1 230.2 231.1 232.1 233.1 233.2 233.3 233.4 233.5 233.6 233.7 233.8 234.1 234.2 234.3 235.1 236.1 236.2 237.1 237.2 237.3 237.4 237.5 237.6 238.1 238.2 239.1 239.2 239.3 239.4 239.5 240.1 240.2 240.3 241.1 241.2 241.3 241.4 242.1 242.2 242.3 243.1 244.1 244.2 244.3 244.4 245.1 245.2 246.1 246.2 246.3 246.4 246.5 246.6 247.1 247.2 248.1 248.2 248.3 248.4 249.1 249.2 250.1 251.1 251.2 251.3 251.4 251.5 251.6 251.7 251.8 251.9 252.1 252.2 252.3 252.4
Rezultat Nmap pretraživanja je popis skeniranih meta s dodatnim informacijama o svakoj od njih ovisno o korištenim parametrima. Ključna informacija je lq tabela zanimljivih portovarq. U tabeli se nalati broj porta i protokol, naziv servisa i stanje.Stanje je ili: otvoreno, filtrirano, zatvoreno ili nefiltrirano. Otvoreno znači da na ciljanom računalu postoji aplikacija koja sluša na tom portu i čeka na konekciju/pakete. Filtrirano znači da između nas i ciljanog računala postoji vatrozid, paket filter ili neki drugi mrežni uređaj koji blokira port, pa Nmap ne može reći da li je port otvoren ili zatvoren. Zatvoreni portovi trenutno nemaju aplikacije koje slušaju na njima. Portovi su klasificirani kao nefiltrirani u situacijama kada odgovaraju na Nmap-ove upite, ali Nmap nije u mogućnosti ustanoviti da li su otvoreni ili zatvoreni. Nmap vraća sljedeće kombinacije u izvještajima: otvoren|filtriran i zatvoren|filtriran kad ne može ustanoviti koje od dva stanja točnije opisuje port. Port tabela može također sadržavati i informacije o verziji softvera, kada je ta opcija upaljena kod skeniranja. Kad je zatraženo skeniranje IP protokola (-sO), Nmap vraća informacije o podržanim IP protokolima, a ne o portovima. Uz navedenu tabelu portova, Nmap može dati i dodatne informacije o ciljanom računalu, uključujući reverse DNS imena, pretopstavku o tome koji operativni sustav je s druge strane, tipove uređaja i MAC adrese. Prikaz tipičnom Nmap skena je prikazan u: Example 1, lqOvako izgleda primjer Nmap skenarq. Jedan od Nmap argumenata korišten u navedenom primjeru je -A, opcija za otkrivanje OS-a i njegove verzije, zatim-T4 za brže skeniranje, te nakon toga dva hosta koje želimo skenirati. Example 1. Ovako izgleda primjer Nmap skena # nmap -A -T4 scanme.nmap.org playground Starting nmap ( http://www.insecure.org/nmap/ ) Interesting ports on scanme.nmap.org (205.217.153.62): (The 1663 ports scanned but not shown below are in state: filtered) PORT STATE SERVICE VERSION 22/tcp open ssh OpenSSH 3.9p1 (protocol 1.99) 53/tcp open domain 70/tcp closed gopher 80/tcp open http Apache httpd 2.0.52 ((Fedora)) 113/tcp closed auth Device type: general purpose Running: Linux 2.4.X|2.5.X|2.6.X OS details: Linux 2.4.7 - 2.6.11, Linux 2.6.0 - 2.6.11 Uptime 33.908 days (since Thu Jul 21 03:38:03 2005) Interesting ports on playground.nmap.org (192.168.0.40): (The 1659 ports scanned but not shown below are in state: closed) PORT STATE SERVICE VERSION 135/tcp open msrpc Microsoft Windows RPC 139/tcp open netbios-ssn 389/tcp open ldap? 445/tcp open microsoft-ds Microsoft Windows XP microsoft-ds 1002/tcp open windows-icfw? 1025/tcp open msrpc Microsoft Windows RPC 1720/tcp open H.323/Q.931 CompTek AquaGateKeeper 5800/tcp open vnc-http RealVNC 4.0 (Resolution 400x250; VNC TCP port: 5900) 5900/tcp open vnc VNC (protocol 3.8) MAC Address: 00:A0:CC:63:85:4B (Lite-on Communications) Device type: general purpose Running: Microsoft Windows NT/2K/XP OS details: Microsoft Windows XP Pro RC1+ through final release Service Info: OSs: Windows, Windows XP Nmap finished: 2 IP addresses (2 hosts up) scanned in 88.392 seconds Najnoviju verziju Nmap-a možete downloadati sa sljedećeg linka: m[blue]m[][1]. Najnovija verzija man stranica (uputa) dostupna je na sljedećem linku: m[blue]http://www.insecure.org/nmap/man/m[]. Hrvatsku verziju Nmap vodiča je preveo Robert Petrunić s m[blue]originalne Engleske verijem[][2] 2991. Iako se nadam da će prijevod učiniti Nmap dostupniji ljudima Hrvatskog govornog područja, ne mogu garantirati da je prijevod kompletan i up to date kao i originalna Engleska verzija. Projevod možete modificirati i redistribuirati pod uvjetima m[blue]Creative Commons Attribution Licencem[][3]. Ovo je prva verzija i najvjerovatnije ima dosta nekonzistentnih prijevoda (riječi koje su na različitim mjestima prevedene drugačije), ali smisao prijevoda je i dalje ostao isti. Nadam se da ću u idućim verzijama napisati više "književni" točan prijevod Sljedeći pregled opcija je ispisan kad pokrenete Nmap bez ikakvih parametara, a posljednja verzija je uvijek dostupna na: m[blue]http://www.insecure.org/nmap/data/nmap.usage.txtm[]. Pomaže ljudima zapamtiti najčešće opcije, ali nije zamjena za detaljne upute koje se nalaze u ovom manualu. Neke manje korištene opcije čak se ni ne nalaze u pregledu opcija. Upotreba: nmap [Tip(ovi) skeniranja] [Opcije] {ciljano računalo} CILJANO RAČUNALO: Možete upisati hostname (naziv računala), IP adrese, mreže (subnete) isl. Primjer: scanme.nmap.org, microsoft.com/24, 192.168.0.1; 10.0.0-255.1-254 -iL  : Naziv datoteke u kojoj se nalazi popis hostova/mreža -iR  : Odaberi nasumične hostove --exclude  : Ne skeniraj navedene hostove/mreže --excludefile  : Ne skeniraj navedene hostove/mreže koji se nalaze u navedenoj datoteci OTKRIVANJE HOSTOVA: -sL: List Scan - samo navedi mete koje skeniraš -sP: Ping Scan - samo ustanovi da li je host online i ne radi ništa više -P0: Smatraj sve hostove online -- ne pokušavaj ustanoviti da li postoje. -PS/PA/PU [lista_portova]: koristi TCP SYN/ACK ili UDP za otkrivanje hostova -PE/PP/PM: ICMP echo, timestamp i netmask pokušaji skeniranja -n/-R: Ne pokušavaj raditi DNS rezoluciju/uvijek koristi DNS rezoluciju [default: ponekad] TEHNIKE SKENIRANJA: -sS/sT/sA/sW/sM: TCP SYN/Connect()/ACK/Window/Maimon skenovi -sN/sF/sX: TCP Null, FIN, and Xmas skenovi --scanflags  : Navedi TCP flagove pomoću kojih želiš skenirati -sI  : Idlescan -sO: IP protocol scan -b  : FTP bounce scan SPECIFIKACIJA PORTOVA I REDOSLJED SKENIRANJA: -p  : Skeniraj samo navedene portove Primjer: -p22; -p1-65535; -p U:53,111,137,T:21-25,80,139,8080 -F: Brzo - Skeniraj samo portove navedene u nmap-services fileu -r: Skeniraj portove po redu - ne randomiziraj OTKRIVANJE SERVISA/VERZIJA: -sV: Pokušaj na osnovu otvorenih portova saznati informacije o servisu/verziji --version_light: Koristi najvjerovatnije skenove zbog ubrzane detekcije verzije --version_all: Isprobaj sve vrste skenova za saznavanje verzije --version_trace: Pokaži detaljnu aktivnost skeniranja verzije (za debugging) DETEKCIJA OS-a: -O: Uključi OS detekciju --osscan_limit: Ograniči OS detekciju samo na one ciljeve koji obećavaju --osscan_guess: Pogađaj OS malo agresivnije TIMING I PERFORMANSE: -T[0-6]: Podesi predložak za timing (veći broj je brže) --min_hostgroup/max_hostgroup  : Paralelno skeniraj hostove / veličina sken grupe --min_parallelism/max_parallelism  : Paraleliziraj sonde --min_rtt_timeout/max_rtt_timeout/initial_rtt_timeout  : Navedi vrijeme potrebno za povratak (engl. round trip time) sonde. --host_timeout  : Odustani od skeniranja ciljanog računala nakon navedenog vremena u milisekundama --scan_delay/--max_scan_delay  : Podesi pauzu između slanja upita OBILAŽENJE FIREWALL-a/IDS-a I SPOOFING: -f; --mtu  : fragmentiraj pakete (opcionalno sa zadanim MTU-om) -D  : Sakrij skan korištenjem mamaca -S  : Spoofaj ishodišnu (source) adresu -e  : Koristi navedeni interface (mrežni adapter) -g/--source_port  : Koristi navedeni broj ishodišnog (source) porta --data_length  : Dodaj random podatke u poslane pakete --ttl  : Podesi IP time-to-live polje --spoof_mac  : Spoofaj svoju MAC adresu ISPIS: -oN/-oX/-oS/-oG  : Ispiši scan normalno, kao XML, s| : Ispis u tri glavna formata istovremeno -v: Povećaj verbose nivo (ako želite postići veći efekt, stavite opciju -vv) -d[nivo]: Podesi ili povećaj debuging nivo (Ima smisla do brojke 9, više od toga ne) --packet_trace: Pokaži sve poslane i primljene pakete --iflist: Ispiši host interface i rute (za debuging) --append_output: Dodaj ispis u postojeće datoteke - nemoj ih prepisati --resume  : Nastavi prekinuti scan --stylesheet  : XSL stylesheet za transformiranje XML generiranog dokumenta u HTML --no_stylesheet: Spriječi povezivanje XSL stylesheet-a s XML ispisom RAZNO: -6: Omogući skeniranje IPv6 protokola -A: Omogući prepoznavanje OS-a i verzije OS-a --datadir  : Navedi customizirani Nmap data file --send_eth/--send_ip: šalji sirove (RAW) ethernet frame-ove ili IP pakete --privileged: Pretpostavka da je korisnik koji je pokrenuo Nmap u potpunosti privilegiran (ima admin ovlasti) -V: Ispiši verziju Nmap-a -h: Ispiši ovaj help ekran PRIMJERI: nmap -v -A scanme.nmap.org nmap -v -sP 192.168.0.0/16 10.0.0.0/8 nmap -v -iR 10000 -P0 -p 80 Sve što unesete u komandnu liniju Nmap-a, a nije opcija ili argument opcije (dakle nije parametar samog programa), tretira se kao ciljano računalo. Najjednostavniji slučaj je da unesete IP adrese ili naziv ciljanog hosta. Ponekad želite skenirati čitavu mrežu hostova. Za tu namjenu Nmap podržava CIDR adresiranje. Dakle, nakon IP adrese ili naziva računala, možete dodati /numbits (broj bitova) koji se koriste kao mrežni ID. Ako smo pak odabrali scanme.nmap.org, a recimo da je IP adresa tog hosta 205.217.153.62, scanme.nmap.org/16 bi skeniralo 65,536 IP adresa između 205.217.0.0 i 205.217.255.255. Najmanja dozvoljena vrijednost je 1 (što bi skeniralo gotovo cijeli internet), dok je najveća dozvoljena vrijednost 32, što skenira samo jednog hosta. CIDR notacija je kratka, ali nije uvijek dovoljno fleksibilna. Npr. želite skenirati 192.168.0.0/16, ali želite izbjeći sve IP adrese koje završavaju s .0 ili .255, jer su to mrežni ID i broadcast IP adresa u klasful adresiranju. Nmap za tu situaciju podržava adresiranje na nivou okteta. Umjesto da navedete normalnu IP adresu, možete navesti listu brojeva odvojenih zarezom (1,2,3) ili područja za svaki oktet (1-254). Npr. 192.168.0-255.1-254 će preskočiti sve adrese u navedenom području koje završavaju na .0 i .255, tj. skenirat će sve IP adrese od 192.168.0.1 do 192.168.255.254, preskačući one IP adrese koje u zadnjem oktetu imaju 0 ili 255. Područja nisu limitirana na zadnji oktet, recimo, 0-255.0-255.13.37 će skenirati SVE IP adrese koje završavaju na 13.37. Ovaj način skeniranja može biti koristan za razna istraživanja i ispitivanja. IPv6 adrese mogu biti specificirane isključivo u potpunosti definirane (fully qualified) kao IP adrese ili naziv hosta. CIDR i oktet područja nisu podržani za IPv6 jer se rijetko koriste. Nmap prihvaća navođenje više hostova u komandnoj liniji, a hostovi ne moraju biti istog tipa. Naredba nmap scanme.nmap.org 192.168.0.0/8 10.0.0,1,3-7.0-255 će učiniti upravo ono što očekujete od nje. Ciljevi skeniranja su obično navedeni u samoj komandnoj liniji, ali podržane su i sljedeće opcije: -iL   (Iščitaj parametre iz liste) -iR   (Nasumično odaberi ciljano računalo) --exclude   (isključi iz skeniranja hostove/mreže) --excludefile   (Isključi iz skeniranja koristeći ulazni file) Jedan od prvih koraka kad je u pitanju sakupljanje informacija o mreži je smanjivanje (ponekad velike) količine IP adresnih područja u popis aktivnih i zanimljivih hostova. Skeniranje svih portova za svaku adresu je sporo i najčešće nepotrebno. Naravno, ono što nekog hosta čini zanimljivim uvelike ovisi o razlogu samog skena. Mrežni administratori će možda biti zainteresirani samo za hostove koji imaju pokrenut određeni servis, dok će sigurnosni auditori biti zainteresirani za svaki uređaj s IP adresom. Administratoru će možda biti dovoljno korištenje ICMP pinga kako bi pronašao hostove na mreži, dok će vanjski penetration tester koristiti široki spektar alata i nebrojene sonde u pokušaju da obiđe zabrane postavljene na vatrozidu. Budući da su potrebe korisnika kod pronalaženja hostova tako različite, Nmap nudi široki spektar opcija za prilagođavanje korištenim tehnikama. Pronalaženje hostova (engl host discovery) se ponekad naziva Ping scan, ali ide daleko dalje od običnog ICMP echo paketa povezanog sa sveprisutnim ping alatom. Korisnici mogu preskočiti dio pinganja s list skenom (-sL) ili isključivanjem pinganja (-P0) ili da pristupe mreži s kombinacijama multi port TCP SYN/ACK, UDP i ICMP sondi. Namjena tih sondi je iznuđivanje odgovora koji dokazuje da je IP adresa u stvari aktivna (korištena je od strane hosta ili mrežnog uređaja). Na većini mreža je samo jedan mali postotak IP adresa aktivan. To je pogotovo točno za mreže blagoslovljene RFC1918 dokumentom (privatni adresni prostor poput 10.0.0.0/8). Navedena mreža ima 16 miliona IP adresa, ali imao sam prilike vidjeti da je koriste firme s manje od tisuću mašina. Postupak pronalaženja hostova može pronaći koja su to računala u tom moru neaktivnih IP adresa. Ukoliko ne navedete nikakvu opciju Postupku pronalaženja hostova, Nmap šalje TCP ACK paket namjenjen portu 80 i ICMP echo zahtijev na ciljano računalo. Izuzetak od ovog pravila je taj da je ARP sken korišten za ciljana računala na lokalnoj ethernet mreži. Za neprivilegirane UNIX shell korisnike, Nmap šalje SYN paket umjesto ACK-a korištenjem connect() sistemskog poziva. To je jednako opcijama -PA -PE. Takav način pronalaženja hostova je obično dostatan kad su u pitanju lokalne mreže, ali preporučen je malo potpuniji set sondi za istraživanje kod sigurnosnog auditinga. Opcija -P* (koja odabire ping tipove) može biti kombinirana. Možete povećati šanse provaljivanja vatrozida slanjem mnogo sondi koje koriste različite TCP portove/zastavice (engl. flags) i ICMP kodove. Također imajte na umu da se po defaultu na lokalnoj mreži za otkrivanje hostova koristi ARP discovery (-PR) čak i kad navedete druge -P* opcije zbog toga jer je gotovo uvijek brži i efikasniji. Sljedeće opcije upravljaju postupkom otkrivanja hostova. -sL (List Sken) Kako je ideja samo ispisati popis ciljanih hostova, ne možete kombinirati opcije za funkcionalnosti višeg nivoa, poput skeniranja portova, detekcije OS-a, ping skeniranja isl. Ukoliko želite isključiti ping skeniranje, a ipak koristiti funkcionalnosti višeg nivoa, pročitajte opis -P0 opcije. -sP (Ping Sken) Sistemski administratori također nalaze ovu opciju poprilično korisnom. Može se koristiti za pronalaženje dostupnih računala na mreži ili koristiti kao alat za nadgledanje dostupnosti servera. Taj način primjene se naziva ping sweep i mnogo je pouzdaniji od pinganja broadcast adrese zato jer mnogi hostovi ne odgovaraju na broadcast upite. (Konkretno windows mašine ne odgovaraju na broadcast ping, ali odgovaraju na druge tipove broadcast paketa). Po defaultu -sP opcija šalje ICMP echo i TCP paket na port 80. Kad je pokrenuta od strane neprivilegiranog korisnika (korisnika koji nije lokalni administrator), poslan je SYN paket na port 80 (korištenjem API poziva connect() ). Kad privilegirani korisnik pokušava skenirati hostve na lokalnoj mreži, koriste se ARP zahtjevi (-PR) osim ako nije specificirana opcija --send_ip. Opciju -sP možete kombinirati s bilo kojim tipom otkrivajućih (discovery) tipova skeniranja (sve -P* opcije osim -P0 opcije) kako bi postigli veću fleksibilnost. Ukoliko se koristi bilo koji od tih tipova skeniranja i port broj, automatski su defaultne postavke skeniranja premošćene (ACK i echo zahtjevi). Ukoliko su između hosta na kojem je pokrenut Nmap i ciljanog hosta nalaze vatrozidi, preporuka je koristiti upravo te tehnike kako vatrozid ne bi filtrirao upite ili odgovore na njih. -P0 (Bez pinganja) -PS [lista_portova] (TCP SYN Ping) SYN flag u paketu kaže ciljanom hostu da se želite spojiti na navedeni port/portove. Ukoliko je port zatvoren, odgovor koji će Nmap dobiti od ciljanog hosta je RST (reset). Ukoliko je port otvoren, ciljano računalo će poslati SYN/ACK paket, što je drugi korak u trostrukom rukovanju TCP protokola. Računalo na kojem je pokrenut Nmap u tom trenutku prekida konekciju na način da pošalje RST paket (umjesto ACK paketa koji bi završio trostruko rukovanje i uspostavio konekciju sa ciljanim hostom). RST paket je poslao kernel računala na kojem je pokrenut Nmap, jer je dobio SYN/ACK paket koji nije očekivao. Nmap ne zanima da li je port otvoren ili zatvoren, RST ili SYN/ACK odgovor koji je dobio dovoljan su odgovor da je računalo "živo". Bez obzira na to RST odgovor znači da je računalo tu i da je "živo", dok SYN/ACK odgovor uz to znači i da računalo "sluša" na navedenom portu. Na UNIX mašinama samo privilegirani korisnik root može slati i primati sirove (RAW) TCP pakete. Za neprivilegirane korisnike napravljen je obilazni put u kojem Nmap automatski poziva connect() API na svaki navedeni port. To je postiglo efekt slanja SYN paketa na coljani host i iniciran je poušaj ostvarivanja konekcije. Ukoliko connect() API vrati brzi odgovor uspješnog spajanja ili ECONNREFUSED grešku, TCP stack na OS-u je dobio SYN/ACK ili RST od ciljanog hosta i host je označen kao dostupan. Ukoliko konekcija "visi" dok ne istekne timeout, ciljani host je označen kao nedostupan (ugašen). Navedeni obilazni put se koristi i kod IPv6 konekcija, je Nmap još nema implementiranu izradu sirovih (RAW) paketa za IPv6 protokol. -PA [lista_portova] (TCP ACK Ping) -PA opcija koristi isti defaultni port kao i SYN scan (port 80) i isto kao i SYN scan može primiti listu portova u istom formatu. Ukoliko neprivilegirani korisnik pokuša pokrenuti Nmap s ovom opcijom ili je u pitanju IPv6 TCP konekcija, koristi se obilazni put opisan u TCP SYN pingu. Ova opcija nije savršena, jer connect() u stvari šalje SYN pakete umjesto ACK paketa Razlog zašto koristiti i SYN i ACK sonde je radi povećavanja šansi za obilaženje vatrozida. Mnogi administratori konfiguriraju rutere i ostale jednostavne vatrozide na način da zaustavljaju dolazeće SYN pakete osim ako nisu namijenjeni nekim javnim servisima, poput weba ili mail servera. Takav način podešavanja uređaja sprječava nedozovljene konekcije prema računalima tvrtke, ali omogućava neograničen izlazni promet prema internetu. Ovakav pristup konekcija bez stanja (engl. stateless) oduzima malo resursa na vatrozidima/ruterima i podržan je na gotovo svim hardverskim i softverskim filterima. Netfilter/ iptables, poznati vatrozid na Linux operativnom sustavu nudi opciju --syn kako bi mogli implementirati ovakav pristup konekcija bez stanja (engl. stateless). Kod tako konfiguriranih vatrozida, sonde SYN ping (-PS) će najvjerovatnije biti blokirane kad ih pošaljete na zatvorene portove. No međutim, ACK sonde će bez problema prolaziti kroz njih. Drugi tip vatrozida podržava konekcije sa stanjem (engl. stateful) koji odbacuju sve neočekivane pakete. Ova opcija se u početku koristila samo kod naprednijih vatrozid rješenja, ali je vremenom postala rasprostranjenija. Linux vatrozid Netfilter/iptables podržava ovu opciju korištenjem opcije --state, koja kategorizira pakete vezano uz stanje konekcije. Skeniranjem takvih sustava veća je vjerovatnost da ćemo od SYN sonde dobiti nekakvu informaciju, nego od ACK, jer se ACK sonde koje nemaju uspostavljenu konekciju tretiraju kao lažne i odbačeni su bez ikakvog odgovora. U slučaju dvojbe, najbolje je poslati i SYN i ACK sonde naviođenjem opcija -PS i -PA. -PU [lista_portova] (UDP Ping) Nakon što je ciljano računalo dobilo paket na zatvoreni port, trebalo bi odgovoriti ICMP paketom " nedostupan port" (engl. port unreachable). Na osnovu toga Nmap može zaključiti da je ciljani host "živ". Drugi tipovi ICMP grešaka, poput nedostupan host/mreža ili premašen TTL (engl. TTL exceeded) nagovještavaju da je host ugašen ili nedostupan. Ukoliko nema nikakvog odgovora, Nmap također zaključi da je host ugašen/ nedostupan. Ukoliko je paket stigao na otvoreni UDP port, većina servisa će jednostavno ignorirati prazan UDP paket i Nmap neće dobiti nikakav odgovor. Zbog toga je defaultni port 32338, jer je mala mogućnost da će neki servis koristiti taj port. Postoje i neki servisi, poput chargen-a, koji će odgovoriti na prazan UDP paket i na taj način otkriti Nmapu da je host "živ". Glavna prednost ovog tipa skeniranja je da obilazi vatrozide i paket filtere koji skeniraju samo TCP promet. Npr. Linksys BEFW11S4 bežični (wireless) ruter na vanjskom mrežnom adapteru filtrira samo TCP portove, a na UDP skenove odgovara s ICMP port nedostupan. -PE; -PP; -PM (ICMP tipovi pinganja) Bez obzira na to što je echo zahtijev standardni ICMP ping upit, Nmap se nije zaustavio na tome. Ako pogledate ICMP standard (m[blue]RFC 792m[][5]) vidjet ćete da je u njemu naveden i timestamp zahtijev, information zahtijev i zahtijev za adresnom maskom i to pod kodovima 13,15 i 17. Iako je namjena tih upita saznati informacije poput adresne maske i trenutnog vremena, vrlo ih je lako iskoristiti za otkrivanje hostova. Host koji odgovori je "živ". Nmap u trenutnoj verziji ne podržava information zahtijev, jer se ne koristi često. RFC 1122 inzistira na tome da lqhost NE BI TREBAO implementirati taj ICMP tip porukarq. Upite za timestamp i adresnu masku možete poslati s -PP i -PM opcijama. Timestamp odgovor (ICMP kod 14) ili odgovor adresne maske (kod 18) otkrivaju da je ciljani host "živ". Ta dva upita su korisni u slučajevima kad administratori blokiraju echo zahtijev pakete, ali zaborave blokirati ostale ICMP pakete. -PR (ARP Ping) ARP sken zadužuje Nmap i njegove optimizirane algoritme za ARP zahtjeve i ukoliko Nmap dobije odgovor ne mora uopće pokretati IP bazirani ping, jer već zna da je računalo dostupno. Ovo čini ARP scan mnogo bržim i pouzdanijim od IP baziranog skena, pa se defaultno koristi kod skeniranje hostova na ethernetu za koje Nmap zaključi da su na lokalnoj mreži. Čak ako ste i naveli neke druge tipove pinga, (poput -PE ili -PS), Nmap će koristiti ARP sken za sve hostove koji su na istoj mreži. Ukoliko ne želite koristiti ARP sken, navedite opciju --send-ip. -n (Bez DNS rezolucije) -R (DNS rezolucija za sva ciljana računala) --system_dns (Koristi sistemski DNS rezolver) --dns_servers   (Serveri koji će se koristiti za obrnute DNS upite) Bez obzira na to što je vremenom Nmap porastao gledano s funkcionalne strane, počeo je kao efikasan port skener, te mu to i dalje ostaje osnovna namjena. Jednostavna naredba nmap ciljani host skenira više od 1660 TCP portova na navedenom računalu. Iako je većina port skenera grupirala portove u otvorene ili zatvorene, Nmap ima granularniji pristup, te dijeli portove na: otvorene, zatvorene, filtrirane, nefiltriran, otvorene|filtrirane i zatvorene|filtrirane. Gore navedena stanja ne potiču od stvarnih stanja portova, već su opis onoga što Nmap u stvari vidi. Npr., ukoliko Nmap-om skenirate neku mrežu, dok ste fizički spojeni na nju, Nmap bi mogao reći da je port 135 otvoren, dok bi isti taj sken u slučaju da tu istu mrežu skenirate s interneta, najvjerovatnije rekao da je port filtriran (nalazi se iza vatrozida ili paket filtera). Šest stanja portova kako ih Nmap prepoznaje otvoren zatvoren filtriran nefiltriran otvoren|filtriran zatvoren|filtriran Kako nisam previše vičan popravcima na automobilu, mogu potrošiti sate i sate samo da nađem odgovarajući alat (poput čekića, ljpljive trake, ključa isl.). Nakon što odustanem od smješnih pokušaja da nešto popravim i odvezem auto kod stvarnog mehaničara, začuđen sam kako jednostavno i nadasve uspješno izvadi iz velike kutije s alatatom baš onaj koji je potreban za uspješan popravak. Umjestnost skeniranja portova je slična. Stručnjak razumije mnoštvo tehnika skeniranja i odabere baš onu (ili kombinaciju više tehnika) koja je odgovarajuća za određeni posao. Neiskusni korisnisi i script kiddies (osobe koje koriste skripte koje je napisao netko drugi ne razumijevajući što i kako te skripte rade), pokušavaju sve riješiti defaultnim SYN skanom. Kako je Nmap besplatan program, jedina prepreka između Vas i masteriranja port skeninga je znanje. To je definitivno suprotno od automehaničarskog posla, u kojem recimo mož ete znati da Vam treba zračni kompresor, ali to ne umanjuje činjenicu da ga trebate i kupiti. Većina tipova skeniranja koje nmap podržava dostupni su privilegiranim korisnicima (morate biti ulogirani kao administrator). To je zbog toga jer šalju sirove (RAW) pakete koji zahtjevaju root pristup u UNIX svijetu. Korištenje administratorskog korisničkog accounta je preporučeno na windows operativnim sustavima, mada Nmap ponekad radi i s neprivilegiranim korisnicima, ako je WinPCap prethodno instaliran na sustav i aktivan. Zahtjev za root privilegijama je bila ozbiljna prepreka kad je Nmap prvi put pušten u javnost 1997. godine, jer je većina korisnika imala pristup dijeljenim shell accountima. Sada je svijet drugačiji. Kompjutori su jeftiniji, veći broj ljudi ima stalni pristup internetu, a desktop UNIX sustavi su dominantni (uključujući linux i MAC OS X). Windows verzija Nmap-a je također dostupna, te je samim tim i Nmap dostupniji većem broju korisnika. Zbog svih tih razloga, sve je manja potreba korisnika da pokreću Nmap logirani sa dijeljenim shell accountima. To je naravno super stvarm jer je Nmap pokrenut pod accountom privilegiranog korisnika mnogo moćniji i fleksibilniji. Iako Nmap pokušava reproducirati ispravan rezultat svojih skenova, imajte na umu da su sve unutrašnje komponente Nmap-a bazirane na paketima vraćenim od ciljanih računala (ili firewall uređaja ispred njih). Neki hostovi mogu biti nepouzdani i podešeni na način da vrate pakete koji će zavarati Nmap i dati krivi rezultat. Još češći su hostovi koji ne podržavaju RFC standard, te ne odgovaraju onako kako Nmap očekuje od njih. FIN, Null i Xmas skenovi su pogotovo podložni tim problemima. Problemi poput gore navedenih su specifični za pojedine tipove skeniranja i o tome se raspravlja u svakoj od tih tehnika skeniranja. Ovo poglavlje dokumentira hrpu tehnika skeniranja portova koje podržava Nmap. Samo jedna od spomenutih metoda može biti korištena u jednom trenutku, osim UDP skena (-sU) koji može biti kombiniran s bilo kojom od TCP sken matoda. Radi lakšeg pamćenja, opcije skeniranja portova su u obliku -sC, gdje je C vidljiv iz samog naziva sken tipa i obično je to prvo slovo. Jedini izuzetak je FTP bounce scan (-b). Defaultno, Nmap radi SYN scan iako će ga zamijeniti s Connect() skenom, ako korisnik nema odgovarajuće ovlasti slanja raw paketa (root pristup na UNIX sustavima) ili ako je specificirana IPv6 kao ciljana IP adresa. Od svih navedenih tipova skenova u ovom poglavlju, neprivilegirani korisnik može pokrenuti samo Connect() i FTP bounce scan. -sS (TCP SYN scan) Tehnika SYN scana se najčešće naziva poluotvoreno skeniranje, jer nikad ne uspostavite potpunu TCP konekciju. Naime, pošaljete SYN paket, kao što bi ga poslali u slučaju da želite uspostaviti stvarnu TCP konekciju i čekate na odgovor. Ako kao odgovor dobijete SYN/ACK, znači da postoji aplikacija koja sluša na tom portu (port je otvoren), dok RST (reset) znači da ne postoji aplikacija koja sluša na tom portu (port je zatvoren). Ukoliko i nakon nekoliko ponovnih slanja upita nema nikakvog odgovorar, port je okarakteriziran kao filtriran. Port je također označen kao filtriran ako kao odgovor dođe ICMP unreachable error (ICMP nedostupan - tip 3, kodovi 1, 2, 3, 9, 10 ili 13). -sT (TCP connect() scan) Ukoliko je SYN scan dostupan, obično je i bolji odabir. Naime, Nmap ima puno manje kontrole nad connect() API pozivom, nego nad raw paketima, te je samim tim Nap manje efikasan. Sistemski poziv napravi potpunu konekciju na otvorene portove ciljanog računala umjesto da napravi reset kao što je slučaj kod SYN skena. Tim postupkom ne samo da gubimo više vremena kako bi saznali da li su portovi otvoreni ili ne, nego postoji i veća vjerovatnost dsa će host zapisati u log pokušaj spajanja. Činjenica je da će svaki IDS sustav logirati i SYN i Connect scan, ali isto tako je činjenica da većina računala nema IDS sustav. Većina servisa na UNIX-oidima će dodati zapis u syslog i (ponekad) kriptičnu poruku o grešci, kad se Nmap spoji i odmah odspoji bez slanja podataka. Jadno napisani servisi se skrše kad se to dogodi, mada je to stvarno rijetkost. Administrator koji vidi hrpu pokušaja spajanja u logovima koji su svi inicirani s jednog hosta, odmah će znati da je netko skenirao portove Connect() metodom. -sU (UDP skenovi) UDP scan aktivirate naredbom -sU. Može biti kombinirana s TCP skenom poput SYN skena ( -sS), kako bi oba protokola bili provjereni "jednim udarcem". UDP scan radi na način da pošalje prazan UDP header (bez podataka) na svaki ciljani port. Ukoliko je vraćen ICMP port unreachable (ICMP nedostupan port) i to tip 3 kod 3, onda je port zatvoren. Druge ICMP greške (tip 3, kodovi 1, 2, 9, 10 ili 13) označavaju port kao filtriran.Povremeno će servis odgovriti s UDP paketom, dokazujući da je port otvoren. Ukoliko nakon nekoliko retransmisija nema nikakvog odgovora, port je okarakteriziran kao otvoren|filtriran. To znači da bi port mogao biti otvoren ili možda paket filteri blokiraju promet prema njemu. Version scan (-sV) može pomoći da se ustanovi koji portovi su stvarno otvoreni, a koji su filtrirani. Veliki izaziv kod skeniranja UDP portova je napraviti ti brzo. Otvoreni i filtrirani portovi rijetko pošalju ikakav odgovor, ostavljajući Nmap da napravi time out, te nakon toga ponovno pošalje paket u slučaju da je prethodni iz bilo kojeg razloga bio izgubljen. Zatvoreni portovi su često još veći problem. Oni najčešće pošalju kao odgovor ICMP port unreacheble grešku. No, za razliku od RST paketa koje pošalju zatvoreni portovi na TCP protokolu kao odgovr na SYN ili Connect() scan, mnogi hostovi ograničavaju ICMP port urnreachable poruku po defaultu. Linnux i Solaris su jako striktni vezano za to. Tako npr. Linux 2.4.20 kernel ograničava destination unreachable poruku na jednu po sekundi (u net/ipv4/icmp.c biblioteci).. Nmap pokušava ustanoviti da li je to slučaj i smanjuje brzinu skeniranja veano uz to, kako bi spriječio zaguš ivanje nekorisnim paketima koje će ciljano računalo tako i tako tiho odbaciti. Nažalost, spomenuti limit koji je postavljen kod linuxa, znači da će skeniranje svih 65536 portova trajati više od 18 sati. Ideja ubrzavanja UDP skena je da se paralelno skenira više hostova, na način da se najprije skleniraju najpopularniji portovi na brz način, skenirajući iza firewall-a i koristeći --host-timeout kako bi se izbjegli spori hostovi. -sN; -sF; -sX (TCP Null, FIN i Xmas skenovi) Kod skeniranja sistema koji su kompatibilni s tim RFC tekstom, svaki paket koji u sebi ima upaljene bitove SYN, RST ili ACK rezzultirat će vraćenim RST paketom ako je port zatvoren, a neće dati nikakav odgovor, ako je port otvoren. Dok god nije upaljen niti jedan od tih bitova, bilo koja kombinacija druga tri bita (FIN, PSH i URG) je u redu. Nmap to iskorištava s tri dolje navedena tipa skeniranja: Null scan (-sN) FIN scan (-sF) Xmas scan (-sX) Sva tri tipa skeniranja su potpuno ista što se ponašanja tiče, samo što su im upaljene različite TCP oznake u paketima. Ukoliko je kao odgovor dobiven RST paket, port se smatra zatvorenim, dok situacija u kojoj nema odgovora, smatra da je port otvoren|filtriran. Port je označen kao filtriran, ako je odgovor na scan ICMP unreachable greška (tip 3, kodovi 1, 2, 3, 9, 10 ili 13). Glavna prednost ovih tipova skeniranja je ta da mogu "proviriti" kroz neke ne stateful firewall uređaje i paket filtering rutere. Druga prednost im je ta da su još više nevidljivi od SYN skena. No, nemojte se u to pouzdavati, jer većina modernih IDS sustava može biti konfigurirana da ih prepozna. Veliki nedostatak je da ne podržavaju svi sistemi RFC 793 do zadnjeg slova, pa tako većina sustava odgovara RST paketom bez obzira na to da li je port otvoren ili nije. Kod takvih sustava su svi portovi koje Nmap skenira okarakterizirani kao zatvoreni. Većina operativnih sustava koji se tako ponašaju su Microsoft Windows, većina Cisco uređaja, BSDI i IBM OS/400. No, ovaj tip skeniranja radi na većini UNIX sustava. Dodatan nedostatak ovih tipova skenova je taj što ne mogu razlikovati otvorene portove od nekih filtriranih, te kao odgovor dobijete otvoren|filtriran, pa si vi mislite... -sA (TCP ACK scan) Kad je u pitanju ACK scan, onda je upaljena samo ACK zastavica (flag) (osim ako koristite --scanflags ). Kad skenirate nefiltrirane hostove, otvoreni i zatvoreni portovi će vratiti RST paket. Nmap ih u tom slučaju označi kao nefiltrirane, što znači da su dostupni ACK paketima, ali nije definirano da li su otvoreni ili zatvoreni. Portovi koji ne odgovaraju na upite ili pošalju određene ICMP greške (tip 3, kod 1, 2, 3, 9, 10 ili 13) su označeni kao filtrirani. -sW (TCP Window scan) Ovaj način skeniranja se pouzdaje u implementacijske detalje nekih operativnih sustava, tako da mu ne morate uvijek vjerovati. Sistemi koji su "otporni" na ovaj način skeniranja obično će vratiti sve portove kao zatvorene. Naravno isto tako je moguće da računal stvarno nema otovrenih portova. Ukoliko je većina portova zatvorena, ali ima onih koji su označeni kao filtrirani, (npr. češće korišteni portovi poput 22, 25, 53) , sustav je podložan ovom načinu skeniranja i rezultat je najvjerovatnije ispravan. Ukoliko pokrenete sken koji vam vrati 1000 zatvorenih portova i 3 otvorena ili filtrirana porta, najvjerovatnije su ta 3 porta uistinu i otvorena. -sM (TCP Maimon scan) --scanflags (Custom TCP scan) --scanflags argument može biti brojčana vrijednost poput 9 (PSH i FIN), ali korištenje simboličnih imena je jednostavnije. Jednostavno izmješajte zajedno bilo koju kombinaciju zastavica (flagova) URG, ACK, PSH, RST, SYN i FIN. Npr. --scanflags URGACKPSHRSTSYNFIN postavlja sve zastavice, ali nije pretjerano koristan za skeniranje. Redosljed navođenja zastavica je nebitan. Uz navođenje željenih zastavica, možete navesti i bazni TCP tip skeniranja (poput -sA ili -sF), što će objasniti Nmap-u kako da interpretira odgovore. Npr. SYN scan tretira paket na koji nije dobio odgovor kao filtriran port, dok ga FIN scan tretira kao otvoren|filtriran. Nmap će se ponašati isto kao što se ponaša kod specificiranog baznog skena, osim što će koristiti zastavice koje ste naveli. Ukoliko ne navedete bazni tip skeniranja, koristit će se SYN scan. -sI   (Idlescan) Osim što je nevjerovatno nevidljiv (zbog načina na koji radi) ovaj tip skeniranja omogućava mapiranje IP baziranih pravila između računala. Ispis portova pokazuje otvorene portove kako ih vidi zombi računalo. Dakle, možete koristiti više zombie računala za skeniranje ciljanog računala. Možete staviti dvotočku i broj porta iza nje, kako bi na tom portu provjerili da li su IPID promjene predvidljive. Ukoliko to ne navedete, Nmap će koristiti standardni port za TCP pinganje (80). -sO (IP protocol scan) Osim što je koristan sam po sebi, protokol scan pokazuje i snagu open source softvera. Iako je temeljna metoda vrlo jednostavna, nisam je mislio uključiti u Nmap, niti sam dobio zahtjev za tom funkcionalnošću, sve dok u ljeto 2000, Gerhard Rieger nije razvio ideju, napisao izvanredan patch koji to implementira u Nmap i posalo na nmap-hakers listu. Uključio sam taj patch u Nmap i pustio novu verziju već drugi dan. Jako malo komercijalnog softvera ima korisnike koji su toliki entuzijasti da bi razvili vlastita poboljšanja za pojedine produkte! Protokol scan radi vrlo slično kao i UDP scan. Umjesto da prolazi kroz brojeve portova UDP paketa, šalje IP pakete i prolazi kroz 8 bitnio polje samog IP protokola. Headeri (zaglavlja) su obično prazni i ne sadrže nikakve podatke, pa čak niti ispravni header za određeni protokol. Izuzeci od tog pravila su TCP, UDP i ICMP protokol. Za te protokole je uključen ispravan protokol header (zaglavlje), jer neki sustavi u suprotonom ne žele poslati paket, tako da Nmap već ima funkcije za kreiranje ispravnih headera. Umjesto da čeka ICMP unreachable poruku, protokol scan traži ICMP protoKol unreachable poruku. Ukoliko Nmap dobije bilo kakav odgovor u bilo kojem protokolu od ciljanog računala, Nmap označi taj protokol kao oOtvoren. ICMP protocol unreachable greška (tip 3, kod 2) označi protokol kao Zatvoren. Sve ostale ICMP poruke (tip 3, kod 1, 3, 9, 10 i 13) označe protokol kao filtriran (iako je to istovremeno dokaz da je ICMP protokol otvoren). Ukoliko ne dođe nikakav odgovor nakon ponovnih pokušaja slanja, protokol je označen kao otvoren|filtriran. -b   (FTP bounce scan) 1997., kad je Nmap lansiran, ova ranjivost je bila široko rasprostranjena, ali do sad je uglavnom "pokrpana" na većini računala. Ipak, još uvijek postoji ranjivi serveri, pa nije loše pokušati i ovu opciju kad sve oostale zataje. Ukoliko je obilaženje vatrozida vaš cilj, skenirajte ciljanu mrežu za otvorenim portom 21 (ili bilo koji ftp servis, ako skenirate sve portove s otkrivanjem verzije programa - version detection), te nakon toga pokušajte ftp bounce scan. Nmap će vam reći da li je host ranjiv ili nije. Ukoliko samo pokušavate sakriti tragove, ne biste trebali (u stvari ne biste smjeli) skenirati samo hostove na ciljanoj mreži. No, prije nego nasumično počnete skenirati za ranjivim ftp serverima na internetu, imajte na umu da većina sysadmina neće cijeniti što im "iskorištavate" servere na taj način Uz sve do sad nabrojane metode skeniranja, Nmap nudi opcije pomoću kojih možete specificirati koje portove želite skenirati, da li će skeniranje portova biti nasumično ili sekvencionalno. Defaultno Nmap skenira sve portove od 0 do 1024 (uključujući i njih) kao i sve portove iznad 1024 koji su navedeni u nmap-services datoteci. -p   (Skeniraj samo navedene portove) Kad skenirate i TCP i UDP portove zajedno, možete navesti identifikator protokola na način da prije brojeva portova stavite identifikator T: za TCP porove ili U: za UDP portove. Parametar vrijedi sve dok ne navedete neki drugi. Na taj bi način skenirali UDP portove 53, 111 i 137, kao i TCP portove 21-25, 80, 139 i 8080. Imajte na umu da morate navesti parametar -sU i bar jedan TCP tip skeniranja (kao npr. -sS, -sF ili -sT) kako bi mogli istovremeno skenirati i TCP i UDP portove. Ukoliko niste naveli identifikator protokola, navedeni portovi će biti skenirani i po TCP i po UDP protokolu. -F (brzi scan (s ograničenim portovima)) -r (Ne miješaj portove) Skenirajte neko računalo pomoću Nmap-a i mogao bi vam reći da su portovi 25/tcp, 80/tcp i 53/tcp otvoreni. Koristeći nmap-services bazu podataka u kojoj se nalazi preko 2200 poznatih servisa, Nmap će vam reći da su na navedenim portzovima najvjerovatnije mail server (SMTP), web server (HTTP) i name server (DNS). To je u većini slučajeva ispravno, većina servera koji slušaju na portu 25 su uistinu mail serveri, ali nemojte biti 100% sigurni u to, jer postoje ljudi koji pokreću servise na "čudnim" portovima. Ako je Nmap ipak u pravu i server o kojem je riječ ima pokrenut SMTP, HTTP i DNS server, to ipak nije pretjerano mnogo informacija. Ukoiko radite pregled ranjivosti (vulnerability assessment) ili samo jednostavan inventar mrež nih servisa na računalima u firmi, činjenica je da trebate mnogo više informacija od gore navedenih. Želite znati koje verzije mail, HTTP i DNS servera su pokrenute na tom računalu. Kad imate "pri ruci" ispravnu verziju serverske komponente nije teško ustanoviti koje ranjivosti dotični server ima. Otkrivanje verzije vam pomaže u dobivanju tih informacija. Nakon što ste otkrili koji TCP i/ili UDP portovi su otvoreni korištenjem neke od do sad opisanih tehnika, otkrivanje verzije ispituje te portove ne bi li otkrilo što je u stvari na tim portovima, tj. koja aplikacija je otvorila dotičpne portove. nmap-service-probes baza podataka sadži upite za ispitivanje raznih servisa i prepoznavanje na osnovu odgovora koje dobije. Nmap pokušava ustanoviti protokol na kojem radi servis (npr. ftp, ssh, telnet, http), naziv aplikacije (npr. ISC Bind, Apache, httpd, Solaris telnetd) , verziju, naziv hosta, tip uređaja (npr. printer, ruter), porodicu iz koje dolazi OS (npr. Windows, Linux) i ponekad neke detalje poput toga da li je otvoren X server, verziju protokola koju koristi SSH ili KaZaA korisničko ime. Naravno, većina servisa ne daje sve te informacije. Ukoliko je Nmap kompajliran s podrškom za OpenSSL protokol, spojit će se na SSL servere kako bi ustanovio servise koji se nalaze iznad enkripcijskog sloja. Ako su otkriveni RPC servisi, Nmap RCP istraživač (-sR) je automatski uključen kako bi otkrio koji program se nalazi iz RPC-a i koja mu je verzija. Neki UDP portovi su označeni s otvoren|filtriran, ako UDP scan nije mogao odrediti da li je port otvoren ili filtriran. Otkrivanje verzije će pokušati dobiti odgovor s tih portova (isto kao što to radi i kod otvorenih portova), te će promijeniti njihovo stanje u otvoren ako uspije dobiti odgovor. TCP portovi koji su okarakterizirani kao otvoreni|filtrirani, tretirani su na isti način. Imajte na umu da opcija -A omogućije otkrivanje verzije uz ostale stvari koje podržava. Dokument koji objašnjava rad, korištenje i mijenjanje ovog dijela programa je dostupan na linku: m[blue]http://www.insecure.org/nmap/vscan/m[]. Kad Nmap dobije odgovr od servisa, a ne može ga usporediti s ni jednim zapisom u svojoj bazi podataka, ispisat će scepijalni "fingerprint" i URL linka na koji ga možete poslati ukoliko ste sigurni u to što se nalazi na tom portu. Molim vas da odvojite nekoliko minuta svog vremena kako bi poslali te informacije, jer će kasnije nekom drugom biti od velike koristi. Zahvaljujući upravo takvom načinu prikupljanaj informacija, Nmap ima preko 3000 zapisa koji odgovaraju (prepoznavaju) preko 350 protokola, poput smtp-a, ftp-a, http-a, itd.. Otkrivanje verzije se uključuje i njime se upravlja korištenjem sljedećih opcija: -sV (Otkrivanje verzije) --allports (koristi sve portove u otkrivanju verzije servisa) --version-intensity   (podesite intenzitet otkrivanja verzije servisa) --version-light (omogući "lagani" mod) --version-all (isprobaj sve upite) --version-trace (prati sve što se događa tijekom skena) -sR (RPC scan) Jedna od najpoznatijih odlika Nmapa je otkrivanje OS-a na ciljanom računalu korištenjem TCP/IP stack otiska (engl. fingerprint). Nmap šalje mnoštvo TCP i UDP paketa na udaljeno računalo i istražuje svaki bit vraćenih paketa. Nakon što je učinio hrpu testova poput TCP ISN sampling, podrška i redosljed TCP opcija, IPID sampling i provjeru veličine inicijalnog TCP prozora, Nmap uspoređuje rezultate s nmap-os-fingerprints bazom podataka s više od 1500 poznatih OS otisaka (engl fingerprint), te ispiše detalje o OS-u ukoliko ga je uspio "pogoditi". Svaki otisak sadrži neformatirani tekstualni opis OS-a i klasifikaciju u koju ulazi naziv izdavača (npr. Sun), OS (npr. Solaris), generacija OS-a (npr. 10) i tip uređaja (općenite namjene, ruter, switch, igraća konzola isl.). Ukoliko Nmap nije u stanju odrediti koji OS je pokrenut na ciljanom računalu, a uvjeti su dobri (npr. postoji barem jedan otvoreni port na računalu), Nmap će vam ponuditi URL link preko kojeg možete poslati otisak ukoliko ste sigurni u to koji OS se nalazi na tom računalu. Na taj način pomažete u nastojanjima da Nmap nauči raspoznati što je moguće više sistema i samim tim postane precizniji u pogađanju. Otkrivanje OS-a omogućava još neke dodatne testove koji koriste informacije prikupljene tijekom procesa pogađanja. Jedan od tih dodatnih testova je i vrijeme od kad je upaljeno računalo (uptime), koji koristi TCP timestamp opciju (RFC 1323) kako bi pogodio kad je računalo zadnji put resetirano.To je prikazano samo za ona računala koja daju tu informaciju. Drugi test je predvidljivost TCP sekvenci. Taj test mjeri koliko je teško uspostaviti lažiranu TCP vezu s udaljenim računalom. To je korisno ukoliko želite iskoristiti povjerenje bazirano na ishodišnoj IP adresi (recimo kod rlogin-a, vatrozida, filtera itd.) ili u situacijama kada želite sakriti svoje tragove. Ovaj način prikrivanja se danas rijetko koristi, no još uvijek postoji velika količina računala koja su ranjiva. Stvarni broj "težine" je baziran na statističkom skupljanju podataka i varira. Obično je bolje koristiti klasifikaciju poput lqpopriličan izazovrq i lqtoliko jednostavno da je smiješnorq . Ovakakv način izvještavanja dobit ćete u normalnom ispisu kad uključite verbose opciju (-v). Kad je verbose opcija uključena zajedno s -O, onda kao rezultat dobijete i izvještaj generiranja IPID sekvence. Većina računala je u tzv. lqinkrementalnojrq klasi, što znači da sa svakim poslanim paketom uvećaju ID polje IP zaglavlja. To ih čini ranjivima na nekoliko naprednih načina sakupljanja informacija i napade zavaravanja (engl. spoofing). Dokument u kojem je opisano kako radi, kako se koristi i kako se može prilagoditi otkrivanje verzije, dostupan je u podosta jezika na linku: m[blue]http://www.insecure.org/nmap/osdetect/m[]. Otkrivanje OS-a se uključuje i upravlja sa sljedećim opcijama -O (Uključi otkrivanje OS-a) --osscan-limit (ograniči otkrivanje OS-a samo na ciljeve koji obećavaju) --osscan-guess; --fuzzy (probaj pogoditi OS na osnovu rezultata) Jedan od najviših prioriteta tijekom razvijanja Nmap-a su performase. Defaultni scan (nmaphostname) nekog računala na lokalnoj mreži traje petinu sekunde. To je manje od vremena koje vam je potrebno za treptaj oka, ali naravno kad skenirate 10 ili 100 tisuća hostova postane osjetno. Uz to, neki tipovi skenova, poput UDP skeniranja i otkrivanja verzijemogu to vrijeme poprilično produžiti. Isto tako skeniranje mogu usporiti i neke konfiguracije vatrozida, pogptovo limitiranje količine odgovora u jedinici vremena.Iako Nmap koristi paralalno izvršavanje skenova kako bi ih dodatno ubrzao, sam korisnik ima potpunu kontrolu nad time. Napredni korisnici pažljivo kombiniraju Nmap naredbe kako bi dobili samo informacije koje im trebaju poštivajući vremenske termine koje su si zadali. Tehnike za ubrzavanje skeniranja sastoje se od toga da izbacite nepotrebne testove i naravno da nadogradite Nmap na posljednju verziju (poboljšanja performansi se konstantno rade). Optimiziranje vremena odziva (engl. Timing) takođem može utjecati na brzinu skeniranja. Opcije slijede: --min-hostgroup  ; --max-hostgroup   (Podešava veličinu grupe paralelnih skenova) Defaultno Nmap radi kompromis. Počinje s grupom od 5 hostova, tako da se prvi rezultati brzo pojave na ekranu, a nakon toga poveća veličinu grupe na 1024. Točan broj ovisi o uključenim opcijama. Zbog povećane efikasnosti Nmap koristi veće grupe za UDP skenove, a manje za TCP skenove. Kad definirate maksimalnu veličinu grupe pomoću opcije --max-hostgroup, Nmap je neće nikad premašiti. Ukoliko pak specificirate minimalnu veličinu grupe s --min-hostgroup, Nmap će pokušati zadržati veličinu grupe iznad tog nivoa. Naravno, ukoliko broj hostova koji su ostali za skeniranje bude manji od minimalne grupa Nmap će normalno odraditi svoj posao. Obje opcije možete koristiti istovremeno kako bi veličinu grupe zadržali u željenim okvirima, ali to je rijetko potrebno. Primarna upotrenba ovih opcija je navođenje što veće minimalne veličine grupe kako bi skenovi brže odradili svoj posao. Najčeđći odabir je 256, kako bi skeniranje mreže išlo u odsječcima C klase. Za skenove u kojima se skenira mnogo portova, povećanje tog broja iznad 256 će rijetko pomoći. Ukoliko pak skenirate samo nekoliko portova, veličina grupe od 2048 ili više, može biti od pomoći. --min-parallelism  ; --max-parallelism   (Podesi paralelizam) Najčešći način upotrebe je da se podesi --min-parallelism na broj veći od 1 kako bi se ubrzalo skeniranje sporijih hostova i mreža. To je ujedno i riskantna opcija, jer ako podesite prevelik broj, utjecat ćete na točnost skena. Isto tako, ukolik opodesite ovu opciju, sprječavate Nmap da dinamički upravlja paralelizmom vezano uz stvarne uvjete na mreži. Broj 10 ima smisla, ali osobno podešavam tu vrijednost kad nemam ništa drugo na rapolaganju. Opcija --max-parallelism stavite na 1 ukoliko želite spriječiti Nmap da koristi paralelizam, tj. želite da šalje samo jednu po jednu sondu.To može biti korisno u kombinaciji s opcijom --scan-delay (objasnit ćemo je kasnije), mada ta opcija sama po sebi služi svrsi dovoljno dobro. --min_rtt_timeout  , --max-rtt-timeout  , --initial-rtt-timeout   (Podesi vrijeme trajanja sondi) Ove opcije primaju vrijednost u milisekundama, ali vi možete navesti vrijeme u sekundama, minutama ili satima na način da stavite opciju s, m ili h. Navođenje nižeg --max-rtt-timeout i --initial-rtt-timeout od defaultnog može osjetno skratiti vrijeme potrebno za skeniranje. To je posebno vidljivo kod (-P0) skenova i skenova prema jako filtriranim mrežama. Ipak, nemojte biti preagresivni, jer vam u tom slučaju skeniranje može i dulje potrajati, jer će Nmap ponovno slati sonde, a odgovr na prethodne je možda na putu nazad. Ukoliko su svi hostovi na lokalnoj mreži, 100ms je razumna vrijednost za --max-rtt-timeout _timeout. Ukoliko postoje ruteri između Nmapa i hostova, najprije pingajte hosta s ICMP ping alatom ili s naprednijim alatom poput Hping2 koji ima veće mogućnosti proći kroz vatrozid. Pogledajte koja je srednja vrijednost vremena portebnog da se paket vrati za 10-tak paketa. Tu vrijednost pomnožite s 2 za --initial-rtt-timeout i s 3 ili 4 za --max-rtt-timeout. Osobno ne postavljam maksimalni rtt ispod 100ms, bez obzira na vrijednosti koje dobijem pinganjem, niti stavljam više od 1000ms. --min-rtt-timeout je rijetko korištena opcija koja može biti korisna kod jako nepouzdanih mrež a na kojima su čak i Nmap-ove defaultne postavke preagresivne. Kako Nmap spušta vrijeme isteka na minimum tek kad zaključi da je mreža pouzdana, ovo bi trebalo prijeviti kao bug na nmap-dev mailing listu. --max-retries   (Navedi maksimalni broj ponovnih slanja sondi) Defaultna postavka (bez -T predloška) je 10 ponovnih slanja. Ukoliko se mreža pokaže pouzdanom i ciljani hostovi ne ograničavaju skeniranje, Nmap će napraviti samo jedno ponovno slanje. Gledano iz tog kuta, na većinu ciljanih računala ne utječe ako stavite --max-retries na nizak broj poput 3. To je vrijednost koja može mnogostruko ubrzati skeniranje sporih hostova (onih koji ne dozvoljavaju mnogo port skenova s jedne IP adrese, nego ih jednostavno blokiraju). Istina je da obično izgubite neke informacija ako Nmap prerano odustane od hosta, ali i to je bolje nego ostaviti --host-timeout da istekne i izgibiti sve informacije o ciljanom hostu. --host-timeout   (odustani od skeniranja sporih hostova) --scan-delay  ; --max_scan-delay   (podesi stanke između sondi) Kad Nmap podesi sken shodno tome, dolazi do dramatičnog usporavanja. --max_scan-delay opcija definira najveće kašnjanje koje će Nmap dozvoliti. Ukoliko podesite ovu opciju na premalu vrijednost, doći će do uzaludnog (prečestog) slanja paketa i samim tim promašenih otvorenih portova ako ciljani host ima uključen lq rate limitingrq. Još jedno način korištenja opcije --scan-delay je da se izbjegnu intrusion detection i intrusion prevention (IDS/IPS) sustavi, koji su bazirani na zadanoj vrijednosti (engl. treshold). -T   (Podesite predložak za vremenske postavke) Navedeni predlošci omogućavaju korisnicima da navedu koliko agresivni žele biti, ostavljajući Nmap-u da odabere točne vrijednosti. Predlošci također rade neka manja podešavanja brzine za koja trenutno ne postoje drugi načini. Npr. -T4 sprječava da dinamičko kašnjenje skeniranja prijeđe 10ms za TCP portove, dok -T5 drži tu vrijednost na 5ms. Predlođke možete kombinirati s finijim kontrolama, sve dok je template naveden prvi inače će vrijednosti iz predloška nadjačati one koje ste naveli. Predlažem korisštenje opcije -T4 kod skeniranja modernih i pouzdanih mreža. Ostavite tu opciju na početku komandne linije čak i kad koristite neke finije naredbe kako bi imali koristi od dodatnih optimizacija koje predložak donosi. Ukoliko ste na pristojnoj broadband ili eternet konekciji, predlažem korištenje opcije -T4. Neki ljudi vole -T5, mada je preagresoivan za moj ukus. Isto tako ljudi ponekad stave -T2 misleći da je manja vjerovatnost da će tako srušiti host ili se inače smatraju pristojnima. No oni u stvari ne razumiju koliko je opcije -T pristojno u stvari spora. Ovaj način skeniranja može potrajati i do 10 puta duže nego defaultni.Padovi računala i problemi s bandwithom su rijetki s korištenjem defaultne opcije -T3, pa je normalno preporučam opreznim skenerima.Izbjegavanje otkrivanja verzije je u svakom slučaju efikasnije u pokušaju rješevanja tih problema nego igranje s vremenima odaziva. Iako su opcije -T0 i -T1 korisne u izbjegavanju otkrivanja od strane IDS sustava, skeniranje tisuću portova će trajati jaaaako dugo. Kod takcih skenova je možda bolje direktno navesti vremena odaziva nego se pouzdati u preddefinirane vrijednosti opcija -T0 i -T1. Glavni efekt korištenja opcije T0 je taj da su skenovi serijski (skenira se port po port) i nakon odskeniranog porta čeka 5 minuta prije nego će poslati iduću sondu.T1 i T2 su slični s tim da T1 čeka 15 sekundi između sondi, dok T2 čeka 0.4 sekunde između sondi. T3 je defaultna postavka koja uključuje paralilizam (skenirano je više portova istovremeno). Opcije T3 je isto kao i --max-rtt-timeout 1250 --initial-rtt-timeout 500 --max-retries 6, te podešava maksimalno TCP kašnjenje na 10ms. Opcija T5 je isto kao i --max-rtt-timeout 300 --min_rtt_timeout 50 --initial-rtt-timeout 250 --max-retries 2 --host-timeout 900000 kao i postavljanje maksimalnog TCP sken kaš njenja na 5ms. Mnogo pionira interneta zu zamislili globalnu otvorenu mrežu univerzalnog adresnog prostora u kojoj je dozvoljeno spajanje bilo koja dva čvora. To bi omogućilo hostovima da šalju i primaju informacije jedan od drugog. Ljudi bi mogli pristupiti svim svojim sustavima s posla i mijenjati postavke grijanja i hlađenja, pa čak i otključavati vrata gostima koji su uranili.Ta verzija univerzalne povezanosti je ugušena nedovoljnim adresnim prostorom i ponajviše iz sigurnosnih razloga. U ranim 90-tima, firme su počele uvoditi vatrozide s primarnom namjenom da smanje mogućnosti povezivanja koje su postojale. Ogromne mreže su ofgrađene od nefiltriranog interneta korištenjem aplikacijskih proxy-a, NAT uređajai paket filtera. Otvoreno kolanje informacija predalo je tron kontroliranim komunikacijskim kanalima i sadržajem koji je njima prolazio. Mrežne barijere poput vatrozida mogu otežati mapiranje mreže, a vremenom neće biti ništa lakše, jer ugušiti lagodno istraživanje mreže je primarni cilj većine uređaja. No ipak, Nmap nudi mnogo mogućnosti kako bi nam pomogao u razumijevanju tih kompleksnih mreža i kako bi provjerio da li filteri uistinu rade onako kako smo zamislili. Čak podržava mehanizme za obilaženje loše implementiranih mjera zaštite. Jedna od najboljeh metoda pomoću koje ćete razumjeti postavke svoje mrežne sigurnosti je pokušaj da je obiđete. Pokušajte se postaviti u mentalni sklop napadača i iskoristite tehnike iz ovog poglavlja protiv svojih mreža. Pokrenite FTP bounce sken, idle sken, napad fragmentacijom ili pokušajte tunelirati kroz svoj proxy server. Uz to što brane mrežnu aktivnost, firme sve više nadgledaju promet sa sustavima za otkrivanje upada (engl. intrusion detection system) IDS. Većina poznatijih IDS sustava dolaze s podešenim pravilima koja mogu prepoznati Nmap skenove, jer ponekad je sken u stvari prethodnik napada. Većina tih sustava je nedavno prerasla u sustave za zaštitu od upada (engl. intrusion prevention system) IPS koji aktivno blokiraju promet koji ocjene kao zloćudan. Na štetu mrežnih administratora i proizvođača IDS sustava, pouzdano ustanoviti što je zloćudno, a što nije samo analizom paketa je teško. Napadači koji imaju strpljenja i sposobnosti obično mogu uz pomoć nekin Nmap-ovih opcija proći nezapaženo od IDS sustava. U međuvremenu admnistratori se moraju boriti s velikom količinom lažnih uzbuna, gdje je normalna mrežna aktivnost pogrešno dijagnosticirana i možda čak blokirana od IPS sustava. Ponekad ljudi predlažu da Nmap ne bi trebao nuditi mogućnosti za obilaženjem vatrozida i provlašenja pored IDS-a. Tvrde da će te mogućnosti biti korištene od strane napadača isto kao i od strane administratora. Problem u ovoj logici je taj što će metode tako i tako biti dostupne napadačima koji će koristiti neki fdrugi alat ili sami doprogramirati funkcionalnost u Nmap, dok bi administratori imali puno teži posao u sprješavanju upada na svoje sustave. Postavljanje samo modernih, zakrpanih FTP servera je mnogo učinkovitija obrana od sprječavanja distribucije alata koji mogu napraviti FTP bounce napad. Ne postoji čarobni metak (ili Nmap opcija) za otkrivanje i potkopavanje vatrozida i IDS sustava. Za to je potrebna vještina i iskustvo. Tutorial je nešto što ne spada u ovaj dokument, koji samo navodi opcije i opisuje što one mogu. -f (fragmentiraj pakete); --mtu (koristi navedeni MTU) -D   (sakrij sken pomoću mamaca) Odvojite svaki host mamac sa zarezimaa možete opcionalno navesti i ME (što predstavlja vašu IP adresu), kako bi bila pozicionirana baš na onom mjestu u skeniranju na kojem je želite. Ako postavite ME na 6. mjesto ili kasnije, neki uobičajeni detektori port skenova (poput alata "scanlogd" firme Solar Designer's) uopće neće pokazati Vašu IP adresu. Ukoliko ne kkoristite ME opciju, Nmap će staviti vašu IP adresu na proizvoljno mjesto. Imajte na umu da hostovi koje navodite kao mamce moraju biti upaljeni, jer ćete inače slučajno napasti host koji skenirate Syn flood napadom. Isto tako poprilično je lako ustanoviti tko vas skenira ako samo jedan host od navedenih uistinu postoji na mreži. Možete koristiti IP adrese umjesto imena (kako vas mamci ne bi vidjeli u svojim name server logovima). Mamci se koriste u inicijalnom ping skenu (korištenjem ICMP, SYN, ACK ili bilo kojeg drugog načina) kao i za trajanja stvarnog skena portova. Mamci se također koriste i kod udaljenog otkrivanja operativnog sustava (-O). Mamci NE rade s otkrivanjem verzije ili TCP connect() skena. Činjenica je da će korištenje previše mamaca usporiti skeniranje i potencijalno ga učiniti manje točnim. Isto tako, neki ISP-ovi će filtrirati lažirane pakete, ali većina ih ne zabranjuje. -S   (Lažiraj ishodišnu adresu) Još jedna mogućnost korištenja ove opcije je lažirati sken kako bi ciljano računalo mislilo da ga skenira netko drugi. Zamislite firmu koju konstantno skenira konkurencija! -e opcija j eobično potrebna za ovu namjenu i -P0 je također preporučeno. -e   (koristi navedenu mrežnu karticu) --source-port  ; -g   (Lažiraj broj ishodišnog porta) Postoje sigurna rješenja tih problema, često u obliku proxy-a na aplikacijskom nivou ili modula na vatrozidu koji parsaju protokol. Nažalost postoje i lakša, manje sigurna rješenja. Vidjevši da DNS odgovori dolaze s porta 53 i aktivni FTP s porta 20, mnogi su administratori pali u zamku jednostavno dozvoljavajući ulazni promet s tih portova. Obično pretpostavljaju da napadači neće uočiti i iskoristiti takve rupe u vatrozidu. U nekim slučajevima administratori smatraju to rješenje kao privremenu zakrpu, dok ne implementiraju bolje rješenje, a onda zaborave na to. U te zamke ne padaju samo preopterećeni mrežni administratori. Mnogo uređaja je isporučeno s takvim nesigurnim pravilima. Čak je i Microsoft bio kriv. IPSec filter koji dolazi s Windows 2000 i s WIndows XP OS-om ima implicitno pravilo koje dozvoljava sav TCP i UDP promet s porta 88 (Kerberos). Još jedan dobro poznati primjer je ZOne Alarm osobni vatrozid, koji je do verzije 2.1.25 dozvoljavao bilo koje dolazne UDP pakete sa ishodišnog porta 53 (DNS) i 67 (DHCP). Nmap nudi opcije -g i --source-port (iste su) kako bi iskoristili ovakve slabosti. Jednostavno navedite broj porta i Nmap će ga koristiti kao ishodišni port gdje je to moguće. Nmap mora koristiti različite portove kako bi neki testovi otkrivanja OS-a radili ispravno,a DNS zahtjevi ignoriraju opciju --source-port, jer se kod toga Nmap oslanja na sistemske biblioteke. Većina TCP skenova uključujući i SYN sken podržava ove opcije u potpunosti isto kao i UDP sken. --data-length   (Dodaj proizvoljne podatke na pakete koje šalješ) --ttl   (Podesi polje IP time-to-live) --randomize-hosts (Proizvoljno poredaj hostove koje skeniraš) --spoof-mac   (Lažiraj MAC adresu) --badsum (Šalji pakete s lažnim TCP/UDP checksumom) Svaki sigurnosni alat je koristan onoliko koliko dobar izvještaj ponudi. Kompleksni testovi i algoritmi su od malo koristi ako njihov rezultat nije predstavljen na organiziran i razumljiv način. Obzirom na različite načine korištenja Nmap-a od strane ljudi i drugih programa, jedan format ne može zadovoljiti sve, tako da Nmap nudi više formata izvještaja, uključujući interaktivni mod koji direktno možete pročitati i XML kako bi ga kasnije mogli pregledavati i analizirati drugi automatizirani alati. Uz to što nudi različite formate izvještaja, Nmap nudi opcije za upravljanje količinom prikazanih informacija, kao i poruke za debugiranje. Izvještaji mogu biti standardni (na ekran op prev.) ili spremljeni u datoteke, u koje Nmap može dodavati podatke ili ih prepisati. Datoteke u koje se spremaju rezultati taskođer mogu biti korištene za prekinute skenove koje ste nastavili. Nmap nam nudi izvještaje u 5 različitih formata. Defaultni se zove interaktivni izvješ taj i poslan je na standardni izlaz (sdtout) (zaslon računala, op. prev.). Također postoji i normalni izvještaj koji je sličan interaktivnom s tim da prikazuje manje informacija i upozorenja, jer je predviđen za kasniju analizu, a ne trenutnu.. XML izvještaj je jedan od najbitnijih, jer ga lako možete konvertirati u HTML, može lako biti pregledavan pomoću programa poput Nmap-ovog grafičkog korisničkog sučelja, te može biti importiran u bazu podataka. Dva preostala tipa izvještaja su jednostavni grepabilni izvještaj koji uključuje većinu informacija o hostu u jednoj liniji i sCRiPt KiDDi3 Izvj3št4j za korisnike koji se smatraju |<-r4d. Dok je interaktivni izvještaj defaultni i nema komandnolinijskih opcija, preostale 4 opcije koriste istu sintaksu. Mogu preuzeti jedan parametar, a to je naziv datoteke u koji će biti pohranjeni rezultati. Možete navesti više različitih formata, ali svaki od njih smijete navesesti samo jednom. Npr. želite gledati normalni izvještaj za sebe, dok istovremeno želite razultate pohraniti i u XML datoteku, za kasniju programsku analizu. To možete postići opcijama -oX myscan.xml -oN myscan.nmap. Iako su u ovom poglavlju korištena imena poput myscan.xml zbog jasnoće, preporučeno je korištenje određenijih i jasnijih imena. Imena koja ćete odabrati ovise o vašim željama i navikama, mada osobno koristim dugačka imena u kojima se nalazi datum skeniranjai nekoliko riječi koje opisuju što je u stvari skenirano, a sve to pohranim u direktorij nazvan imenom tvrtke koju skeniram. Iako navedene opcije spremaju rezultat u datoteke, Nmap i dalje ispisuje interaktivni izvještaj na zaslon računala. Npr. naredba nmap -oX myscan.xml target sprema rezultate skena u XML datoteku imenom myscan.xml i također ispisuje na zaslon računala ono što bi ispisao da opcija -oX nije bila navedena. Ovo možete promijeniti dodajući znak "-" (minus op. prev.) kao parametar jednom od tipova izvještaja, što će prisiliti Nmap da deaktivira interaktivni izvještaj i umjesto njega na stdout pošalje format koji ste naveli. Tako će naredba nmap -oX - target posalti samo XML na stdout. Ozbiljne greške će i dalje biti ispisane na normalni tok grešaka - stderr. Za razliku od nekih Nmap-ovih opcija, razmak između opcije za naziv log datoteke (poput -oX) i naziva datoteke ili znamka minus je obavezan. Ukoliko ga izostavite, npr. napišete -oG- ili -oXscan.xml, Nmap će napraviti datoteke normalnog formata imenom G- i Xscan.xml. Nmap također nudi i opcije za upravljanje količinom prikazanih informacija i opcije da doda podatke u postojeću datoteku , a ne da je prepiše. Sve navedene opcije opisane su u daljnjem tekstu: Formati Nmap-ovih izvještaja -oN   (Normalni izvještaj) -oX   (XML izvještaj) XML nudi stabilan format koji je lako čitljiv od strane programa. Besplatni XML parseri su dostupni za većinu kompjutorskih jezika, uključujući C/C++, Perl, Python i Java-u. Čak postoje i poveznice za većinu tih jezika koje omogućuju direktno interpretiranje Nmap-ovih izvještaja. Primjeri su: m[blue]Nmap::Scannerm[][9] i m[blue]Nmap::Parserm[][10] u Perlu i CPAN-u. U većini slučajeva kad neka ozbiljnija aplikacija komunicira s Nmap-om, XML je željeni format. XML izvještaj se poziva na XSL stilove, koji mogu biti korišteni za formatiranje rezultata u HTML. Najjednostavniji način je da jednostavno učitate XML izvještaj u web preglednik poput firefox-a ili IE-a. Defaultno će to raditi samo na računalu nakojem ste pokrenuli nmap (ili na računalu koje je slično konfigurirano), jer je nmap.xsl hardkodiran. Koristite opciju --webxml ili --stylesheet kako bi kreirali prenosive XML datoteke koje prikazuju podatke u HTML-u na bilo kojem računalu spojenom na web. -oS   (ScRipT KIdd|3 izvještaj) -oG   (Grepabilni izvještaj) No ipak, grepabilni izvještaj je poprilično popularan. To je jednostavni format koji prikazuje svakog hosta na jednoj liniji i može ga se lako pretraživati standardnim UNIX alatima, poput grep-a, awk-a, cut-a, sed-a, diff-a i Perl-a. Čak ga i ja koristim za jednokratne testove iz komandne linije. Pronaći sve hostove koji imaju otvoren ssh port ili se na njima vrti Solaris je vrlo lako pomoću grep naredbe, a to pak može biti poslano awk ili cut naredbi da bi se prikazala željena polja. Grepabilni izvještaj sastoji se od komentara (linija koje počinju s pound znakom (#)) i ciljanih linija. Ciljana linija sadrži kombinaciju od 6 imenovanih polja, odvojenih tabovima i iza njih dolazi dvotočka. Polja su: Host, Ports, Protocols, Ignored State, OS, Seq Index, IPID, and Status. Najvažnije od tih polja je obično Ports, koje daje datalje o svakom zanimljivom portu. To je zarezom odvojena lista portova. Svaki zapis o portu predstavlja jedan zanimljivi port i ima oblik sedam podpolja odvojenih slash znakom (/). Podpolja su: Port number, State, Protocol, Owner, Service, SunRPC info, and Version info. Kao i kod XML formata, više informacija možete naći na sljedećem linku: m[blue]http://www.unspecific.com/nmap-oG-outputm[]. -oA   (Izvještaj u svim formatima) Opcije za prikaz količine informacija i debugiranje -v (povećaj količinu prikazanih informacija) Većina promjena koje se dobiju korištenjem ove opcije utječu na normalni i script kiddie izvještaj. Ostali izvještaji su namijenjeni za automatiziranu obradu, pa Nmap u njima može navesti dodatne informacije bez suvišnog opterećivanja korisnika. Ipak, postoji nekoliko promjena u ostalim modovima gdje veličinu izvještaja možete osjetno smanjiti ne navodeći neke detalje. Npr. komentirana linija u gerepabilnom formatu, koja daje listu svih skeniranih portova isprintana je samo u verose modu, jer može biti poprilično velika. -d [level] (povećaj ili podesi nivo debugiranja) Debuging izvještaj je koristan kad sumnjate da u Nmap-u postoji greška ili ako ste jednostavno zbunjeni oko toga što Nmap radi i zašto. Kako je ova opcija najviše namjenjena developerima, debug linije nisu uvijek samoobjaš njavajuće. Možete dobiti nešto poput: Timeout vals: Timeout vals: srtt: -1 rttvar: -1 to: 1000000 delta 14987 ==> srtt: 14987 rttvar: 14987 to: 100000. Ukoliko ne razumijete liniju, jedini smjer kojim možete nastaviti je da je ignorirate, potražite u izvornom kodu programa ili zatražite pomoć na razvojnoj listi (nmap-dev). Neke linije su samoobjašnjavajuće, ali poruke postaju sve čudnije što je nivo debugiranja veći. --packet-trace (Prati pakete i podatke koji su poslani/primljeni) --iflist (Izlista mrežne adaptere i rute) Ostale opcije izvještaja --append-output (Dodaj rezultate u postojeći file umjesto da ih prepišeš) --resume   (Nastavi prekinut sken) --stylesheet   (Podesi XSL stil za transformiranje XML izvještaja) --webxml (Učitaj stil sa stranice Insecure.Org) --no_stylesheet (Izbaci deklaraciju stila iz XML-a) Ovo poglavlje opisuje neke važne (i neke ne toliko važne) opcije koje jednostavno ne spadaju nigdje drugdje. -6 (Uključi skeniranje IPv6 protokola) Iako IPv6 nije pregazila svijet ipak se poprilično koristi u nekim zemljama (osobito Azijskim), a i većina modernih OS-ova ima ugrađenu podršku. Da bi mogli koristiti Nmap s IPv6 protokolom i ciljano računalo i vaše računalo moraju biti podešeni za korištenje IPv6. Ukoliko vaš ISP (poput većine drugih) ne dodjeljuje IPv6 IP adrese, postoje oni koji nude besplatno IPv6 tuneliranje, što poprilično dobro radi s Nmap-om. Jedan od boljih davatelja takvih usluga je BT Exact. Također sam koristio i usluge tvrtke Hurricane Electric m[blue]http://ipv6tb.he.net/m[]. 6to4 tuneli su još jedan popularan besplatan pristup. -A (opcija agresivnog skeniranja) --datadir   (Navedi korisnički definiranu lokaciju Nmap-ovih datoteka) --send-eth (koristi sirove (raw) pakete za slanje preko etherneta) --send-ip (Šalji na sirovom (raw) IP sloju) --privileged (Pretpostavka da je korisnik u potpunosti privilegiran (op. prev. administrator sustava)) --interactive (Startaj u interaktivnom modu) --noninteractive (Za pokretanje Nmap-a iz nekog drugog programa) -V; --version (Ispiši broj verzije) -h; --help (Ispiši sumarnu help stranicu) Ova opcija je za sad nedostupna na Windows OS-u Tijekom izvršavanja Nmap-a sve tipke koje pritisnete su uhvaćene. To omogućvava interakciju s programom bez da ga zaustavljate u radu. Određene specijalne tipke će mijenjati opcije, dok će druge ispisati statusne poruke koje vas obavještavaju o tekućem skenu. Konvencija je takva da mala slova povećavaju količinu ispisa, dok velika slova smanjuju količinu ispisa. Ova funkcionalnost može biti isključena navođenjem --noninteractive opcije. v / V d / D p / P Bilo što drugo Stats: 0:00:08 elapsed; 111 hosts completed (5 up), 5 undergoing Service Scan Service scan Timing: About 28.00% done; ETC: 16:18 (0:00:15 remaining) Ovdje su neki primjeri korištenja Nmap-a i to od jednostavnih i rutinskih do malo manje kompleksnih i ezoteričnih. Korištene su neke stvarne IP adrese i domene kako bi stvar bila malo konkretnija. Umjesto njih trebali bi staviti adrese/domene iz svoje mreže.. Iako osobno ne smatram da je skeniranje tuđih mreža iligelano i da bi trebalo biti, neki mrežni administratori ne vole nedozvoljeno skeniranje njihovih mreža i mogli bi se žaliti. Dobiti dozvolu prije samog čina je u svakom slučaju ispravan postupak. Za testiranje imate dozvolu skenirati host scanme.nmap.org. Dozvola vrijedi samo za skeniranje korištenjem Nmap-a i ne vrijedi za testiranje exploita i DOS (denial of Service) napada. Kako ne bi preopteretili mrežu, molim Vas da ne skenirate više od 12-tak portova dnevno. Ukoliko će ovaj host biti napadan na bilo koji način, uklonit ću ga s NET-a i Nmap će javiti grešku Failed to resolve given hostname/IP: scanme.nmap.org. Ova dozvola vrijedi i za hostove scanme2.nmap.org, scanme3.nmap.org itd., iako navedeni hostovi za sad ne postoje. nmap -v scanme.nmap.org Ova naredba skenira sve rezervirane TCP portove na računalu scanme.nmap.org. Opcija -v uključuje verbose mod.. nmap -sS -O scanme.nmap.org/24 Pokreće skriveni (engl. stealth) SYN scan prema svakom računalu koje je upaljeno od njih 255 mogućih na mreži lqclass Crq na kojoj se nalazi scanme host. Također pokuša ustanoviti koji OS je pokrenut na svakom od otkrivnih (upaljenih) hostova. Ovo zahtijeva root prava zbog SYN scan-a i OS detekcije. Pokreće enumeraciju hostova i TCP scan na prvoj polovici svakog od 255 mogućih 8 bitnih subneta u mrežnog ID-a 192.168 klase B adresnog prostora. Scan provjerava da li je na ciljanim računalima pokrenut sshd, DNS, pop3d, imapd i/ili port 4564. Za svaki od navedenih portova koji su otvoreni, pokrenuto je i otkrivanje verzije, kak obi se ustanovilo koja aplikacija je otvorila taj port. nmap -v -iR 100000 -P0 -p 80 Ova naredba zatraži Nmap da nasumično odabere 100 000 hostova i skenira ih u potrazi za web serverom (port 80). Enumeracija hostova je isključena opcijom -P0, jer slanje nekoliko sondi kako bi se ustanovilo da li je host upaljen ili ne kad se skenira samo jedan port je ionako nepotrebno. nmap -P0 -p80 -oX logs/pb-port80scan.xml -oG logs/pb-port80scan.gnmap 216.163.128.20/20 Skenira 4096 IP adresa za web serverom (bez prethodnog pinganja) i sprema izvještaj u grepabilnom iXML formatu. Poput svog autora niti Nmap nije savršen, no Vi možete pomoći slanjem prijava o greškama, pa čak i pišući patcheve. Ukoliko se Nmap ne ponaša onako kako očekujete od njega, najprije ga nadogradite na najnoviju verziju dostupnu na m[blue]http://www.insecure.org/nmap/m[]. Ukoliko je problem i dalje tu, istražite da li je već otkriven i prijavljen. Pokušajte "zaguglati" poruku o grešci ili otiđite na Nmap-dev arhive na m[blue]http://seclists.org/m[]. Također pročitajte i kompletan manual. Ukoliko ništa od toga ne pomogne, pošaljite izvještaj o grešci na  . Molim Vas napišite sve što ste do tad otkrili o problemu, te koju verziju Nmap- imate i koju verziju OS-a imate. Izvještaji o prijavljenim problemima i upiti o korištenju Nmap-a koji su poslani na dev@nmap.org imaju više šansi da budu odgovoreni nego oni poslani direktno Fyodor-u. Patchevi za otklanjanje bugova su još i bolji od samih prijava. Osnovne upute za kreiranje patch datoteka s promjenama su dostupne na m[blue]http://www.insecure.org/nmap/data/HACKINGm[]. Patchevi mogu biti poslani na nmap-dev (što je preporučeno) ili direktno Fyodoru. Fyodor   (m[blue]http://www.insecure.orgm[]) Stotine ljudi su doprinjeli u stvaranju Nmap-a tijekom godina. To je navedeno u CHANGELOG datoteci koja je distribuirana s Nmap-om, a dostupna je i na sljedećem linku: m[blue]http://www.insecure.org/nmap/changelog.htmlm[]. Nmap sigurnosni skener je (C) 1996-2005 Insecure.Com LLC. Nmap je također reigistered trademark Insecure.Com LLC. Program je besplatan;možete ga redistribuirati a/ili modificirati pod uvjetima GNU General Public License kako je objavljeno od strane Free Software Fondacije;Verzija 2. To vam garantira pravo korištenja, modificiranja i redistribuiranja ovog softvera pod određenim uvjetima. Ukoliko želite inkorporirati Nmap tehnologiju u svoj softver, možda ćemo vam prodati dodatne licence (kontaktirajte  ). Mnogi proizvođači sigurnosnih skenera već imaju licencu Nmap tehnologije poput otkrivanja hostova, skeniranja portova, OS detekcije i otkrivanja servisa/verzije. Imajte na umu da GPL postavlja važna ograničenja na lqderivirana djelarq, ali ne daje detaljne definicije istih. Kako bi se izbjegli nesporazumi, za potrebe ove licence, mi smatramo da aplikacija sadrži lq derivirano djelorq, ako čini bilo što od navedenog: Naziv lqNmaprq je također uključen u to. Ova lista nije eksluzivna, ali je navedena kako bi pojasnila našu interpretaciju deriviranih djela s najčešćim primjerima. Zabrane se primjenjuju samo u slučaju da uistinu redistribuirate i Nmap. Npr. mišta vas ne sprječava da napišete i prodate front-end za Nmap. Distribuirajte front end i usmjerite ljude na m[blue]http://www.insecure.org/nmap/m[] kako bi preuzeli Nmap. Ne smatramo da su to dodatne zabrane povrh GPL-a, nego samo pojašnjenja toga kako mi interpretiramo lq derivirano djelorq jer se primjenjuje na naš produkt pod GPL licencom. To je slično načinu na koji je Linus Torvalds objavio svoju interpretaciju lqderiviranog djelarq i kako se to odnosi na module linux kernela. Naša interpretacija se odnosi samo na Nmap - ne govorimo o nijednom drugom produktu licenciranom po GPL-u. Ukoliko imate bilo kakvo pitanje o GPL licenciranju i restrikcijama kod korištenja Nmap-a u ne GPL djelima, rado ćemo Vam pomoći. Kao što je gore navedeno, također nudimo i alternativne licence za integriranje Nmapa u neke druge aplikacije i uređaje. Takvi ugovori su prodani mnogim sigurnosnim izdavačima i generalno sadrže stalnu licencu kao i uslugu prioritetne podrške, a uz to financijski pomažu kontinuirani razvoj Nmap tehnologije. Molimo Vas da poš aljete mail na   za daljne informacije. Kao posebno izuzeće od GPL uvjeta, Insecure.Com LLC daje dozvolu za povezivanje koda ovog programa s bilo kojom verzijom OpenSSL biblioteke koja je distribuirana pod sličnom licencom kao i s licencom koja se nalazi u datoteci Copying.OpenSSL i distribuirati povezanu kombinaciju oba programa. Morate poštivati GNU GPL na svim područjima za bilo koji kod koji nije OpenSSL. Ukoliko modificirate navedenu datoteku možete proširiti to izuzeće i na svoju verziju programa, ali niste obavezni to napraviti. Ukoliko dobijete navedene datoteke s pismenom licencom ili ugovorom koji navodi drukčije uvjete od navedenih gore, onda je ta alternativna licenca jača i preuzima primat. Nmap referentne upute su (C) 2005 Insecure.Com LLC. Time su stavljene pod verziju 2.5 m[blue]Creative Commons Attribution Licensem[][3]. To Vam omogućuje da redistribuirate, modificirate tekst po želji, dok god navodite druge izvore koji su radili na njemu. Osim toga, možete tretirati ovaj dokument kao da spada pod istu licencu kao i Nmap (obajšnjeno prije). Izvorni kod je dostupan s programom zato jer vjerujemo da korisnik ima pravo znati što uistinu program radi prije nego će ga pokrenuti. To Vam isto tako omogućava provjeru softvera na sigurnosne rupe (do sad nije pronađena niti jedna). Izvorni Vam kod isto tako omogućava prijenos Nmap-a na nove platforme, popravljanje grešaka i dodavanje novih mogućnosti. Potaknuti ste da promjene pošaljete na   kako bi eventualno bile inkorporirane u buduće verzije glavne distribucije. Slanjem promjena Fyodoru ili nekom na Insecure.Org mailing listi developera, podrazumijeva se da Fyodoru i Insecure.Org-u dajete puna prava na korištenje, modificiranje i relicenciranje koda. Nmap će uvijek biti dostupan kao open source, ali to je bitno jer je nemogućnost relicenciranja koda stvorila ogromne probleme nekim drugim besplatnim softverskim projektima (poput KDE-a i NASM-a). Također povremeno relicenciramo kod drugim tvrtkama kako je navedeno gore. Ukoliko želite definirati posebne licenčne uvjete za svoj doprinos, navedite to odmah kad ih pošaljete. Program je distribuiran u nadi da će bit koristan, ali BEZ IKAKVE GARANCIJE; čak i bez pretopstavljene garancije na PRIHVATLJIVU KVALITETU ili SPOSOBNOST ZA ODREĐENE ZADAĆE. Pogledajte GNU General Public License za više detalja na m[blue]http://www.gnu.org/copyleft/gpl.htmlm[] ili u COPYING datoteci uključenoj s Nmap distribucijom. Treba uzeti u obzir da je Nmap povremeno srušio loše napisane aplikacije, TCP/IP stackove, pa čak i operativne sustave. Iako je to ekstremno rijetko, važno je za znati. Nmap nikad ne bi trebalo pokrenuti na kritičnim sustavima osim ako ste spremni prihvatiti da sustav neko vrijeme ne radi. Ovdje potvrđujemo da Nmap može srušiti vaš sustav ili mrežu i ograđujemo se od bilo kakve odgovornosti za bilo kakvu štetu ili problem prouzročen od Nmap-a. Zbog male mogućnosti pada sustava i zbog toga što neki crno šeširaši vole koristiti Nmap za prikupljanje informacija, postoje administratori koji se uznemire i mogu se žaliti kad primjete da im je mreža skenirana. Stoga je uvijek preporučeno zatražiti dozvolu prije nego započnete i lagani scan mreže. Nmap nikad ne bi trebao biti instaliran sa specijalnim privilegijama (npr. suid root) iz sigurnosnih razloga. Ovaj produkt sadrži softver razvijen od m[blue]Apache Software Fondacijem[][11]. Modificirana verzija m[blue]Libpcap prijenosne paket capture bibliotekem[][12] je distribuirana zajedno s Nmap-om. Windows verzija Nmap-a koristi obradu libpcap-a - m[blue]WinPcapm[][13]. Podrška za regularne izraze je dana od m[blue]PCRE bibliotekem[][14] koja je open source softver. Napisao ga je Philip Hazel. Neke funkcije sirovog netvorkinga koriste m[blue]Libdnetm[][15] mrežnu biblioteku koju je napisao Dug Song. Modificirana verzija je distribuirana s Nmap-om. Nmap se opcionalno može povezati s m[blue]OpenSSL kriptografskim alatimam[][16] za podršku detekcije SSL verzije. Sav gore navedeni softver se slobodno redistribuira pod softverskom licencom po BSD-u. Klasifikacija kontrole izvoza u US-u: Insecure.Com LLC vjeruje da Nmap spada pod US ECCN (export control clasification number - klasifikacijski broj kontrole izvoza) 5D992. Ta se kategorija zove lqSoftver informacijske sigurnosti koji nije kontroliran ECCN-om 5D002rq. Jedina zabrana te klasifikacije je AT (anti terorizam), koja se primjenjuje na gotovo svu robu i zabranjuje izvoz hrpi lažljivih zemalja, poput Iran-a i Sjeverne Koreje (op. prev. iliti onih s kojima Ameri nisu dobri). Tako da Nmap ne zahtijeva nikakvu posebnu licencu, dozvolu ili bilo kakvu drugu autorizaciju američke vlade.