http___www.greekorthodox.org.au__ecwd_event_epistle-1-corinthians-1227-138gospel-luke-191-10-2-2_.xml
http___garevac.net_tekst_1371__1.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 3.1 4.1 4.2 6.1 7.1 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 8.6 8.7 8.8 8.9 9.1 10.1 10.2 10.3 10.4 11.1 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 12.6
The Gospel according to Luke 2:25-32 At that time, there was a man in Jerusalem, whose name was Symeon, and this man was righteous and devout, looking for the consolation of Israel, and the Holy Spirit was upon him. And it had been revealed to him by the Holy Spirit that he should not see death before he had seen the Lord’s Christ. And inspired by the Spirit he came into the temple; and when the parents brought in the child Jesus, to do for him according to the custom of the law, he took him up in his arms and blessed God and said, “Lord, now let your servant depart in peace, according to your word; for my eyes have seen your salvation which you have prepared in the presence of all peoples, a light for revelation to the Gentiles, and for glory to your people Israel.” St Paul’s Letter to the Hebrews 7:7-17 Prokeimenon. Mode 3. My soul magnifies the Lord, and my spirit rejoices in God my Savior. Verse: For he has regarded the humility of his servant. BRETHREN, it is beyond dispute that the inferior is blessed by the superior. Here tithes are received by mortal men; there, by one whom it is testified that he lives. One might even say that Levi himself, who receives tithes, paid tithes through Abraham, for he was still in the loins of his ancestor when Melchizedek met him. Now if perfection had been attainable through the Levitical priesthood (for under it the people received the law), what further need would there have been for another priest to arise after the order of Melchizedek, rather than one named after the order of Aaron? For when there is a change in the priesthood, there is necessarily a change in the law as well. For the one of whom these things are spoken belonged to another tribe, from which no one has ever served at the altar. For it is evident that our Lord was descended from Judah, and in connection with that tribe Moses said nothing about priests. This becomes even more evident when another priest arises in the likeness of Melchizedek, who has become a priest, not according to a legal requirement concerning bodily descent but by the power of an indestructible life. For it is witnessed of him, “Thou art a priest for ever, after the order of Melchizedek.” The Gospel according to Luke 2:22-40 At that time, the parents brought the child Jesus up to Jerusalem to present him to the Lord (as it is written in the law of the Lord, “Every male that opens the womb shall be called holy to the Lord”) and to offer a sacrifice according to what is said in the law of the Lord, “a pair of turtle doves, or two young pigeons.” Now there was a man in Jerusalem, whose name was Symeon, and this man was righteous and devout, looking for the consolation of Israel, and the Holy Spirit was upon him. And it had been revealed to him by the Holy Spirit that he should not see death before he had seen the Lord’s Christ. And inspired by the Spirit he came into the temple; and when the parents brought in the child Jesus, to do for him according to the custom of the law, he took him up in his arms and blessed God and said, “Lord, now let your servant depart in peace, according to your word; for my eyes have seen your salvation which you have prepared in the presence of all peoples, a light for revelation to the Gentiles, and for glory to your people Israel.” And his father and his mother marveled at what was said about him; and Symeon blessed them and said to Mary his mother, “Behold, this child is set for the fall and rising of many in Israel, and for a sign that is spoken against (and a sword will pierce through your own soul also), that thoughts of many hearts may be revealed.” And there was a prophetess, Anna, the daughter of Phanuel, of the tribe of Asher; she was of a great age, having lived with her husband seven years from her virginity, and as a widow till she was eighty-four. She did not depart from the temple, worshiping with fasting and prayer night and day. And coming up at that very hour she gave thanks to God, and spoke of him to all who were looking for the redemption of Jerusalem. And when they had performed everything according to the law of the Lord, they returned into Galilee, to their own city, Nazareth. And the child grew and became strong, filled with wisdom; and the favor of God was upon him.
1.1 2.1 3.1 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 4.6 4.7 4.8 4.9 4.10 4.11 4.12 4.13 4.14 4.15 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 6.6 6.7 6.8 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 7.6 7.7 8.1 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 9.6 9.7 10.1 10.2 10.3 10.4 10.5 10.6 10.7 10.8 10.9 10.10 10.11 10.12 11.1 11.2 12.1 12.2 12.3 12.4 13.1 13.2 13.3 13.4
Današnji datum: 25. svibnja 2018. "Ovaj je evo postavljen na propast i uzdignuce mnogima u Izraelu i za znak osporavan - a i tebi ce samoj mac probosti dusu - da se razotkriju namisli mnogih srdaca!" Čitanje sveto Evanđelja po Luki Kad se, po Mojsijevu Zakonu, navršiše dani njihova čišćenja, poniješe ga u Jeruzalem da ga prikažu Gospodinu - kao što piše u Zakonu Gospodnjem: Svako muško prvorođenče neka se posveti Gospodinu! - i da prinesu žrtvu kako je rečeno u Zakonu Gospodnjem: dvije grlice ili dva golubića. Živio tada u Jeruzalemu čovjek po imenu Šimun. Taj čovjek, pravedan i bogobojazan, iščekivaše Utjehu Izraelovu i Duh Sveti bijaše na njemu. Objavio mu Duh Sveti da neće vidjeti smrti dok ne vidi Pomazanika Gospodnjega. Ponukan od Duha, dođe u Hram. I kad roditelji uniješe dijete Isusa da obave što o njemu propisuje Zakon, primi ga on u naručje, blagoslovi Boga i reče: "Sad otpuštaš slugu svojega, Gospodaru, po riječi svojoj, u miru! Ta vidješe oči moje spasenje tvoje, koje si pripravio pred licem svih naroda: svjetlost na prosvjetljenje naroda, slavu puka svoga izraelskoga." Otac njegov i majka divili se što se to o njemu govori. Šimun ih blagoslovi i reče Mariji, majci njegovoj: "Ovaj je evo postavljen na propast i uzdignuće mnogima u Izraelu i za znak osporavan - a i tebi će samoj mač probosti dušu - da se razotkriju namisli mnogih srdaca!" A bijaše neka proročica Ana, kći Penuelova, iz plemena Ašerova, žena veoma odmakla u godinama. Nakon djevojaštva živjela je s mužem sedam godina, a sama kao udovica do osamdeset i četvrte. Nije napuštala Hrama, nego je postovima i molitvama danju i noću služila Bogu. Upravo u taj čas nadođe. Hvalila je Boga i svima koji iščekivahu otkupljenje Jeruzalema pripovijedala o djetetu. Kad obaviše sve po Zakonu Gospodnjem, vratiše se u Galileju, u svoj grad Nazaret. A dijete je raslo, jačalo i napunjalo se mudrosti i milost je Božja bila na njemu (Lk 2,22-40). U ozračju božićnih blagdana, kada se najčešće okupljaju članovi naših obitelji, Crkva danas slavi blagdan Svete obitelji Isusa, Marije i Josipa. Čini se da nije pretjerano reći da obitelj danas proživljava najtežu krizu otkako postoji. Takvoj slici, pa i krizi obitelji znatno doprinose mediji iznoseći uglavnom negativne primjere, pa se dobije dojam da tu ničega dobroga i vrijednoga više i nema. Kad bi netko počeo uništavati ptičja gnijezda i staništa, odmah bi se digli ekološki svjesni, “zeleni”, i uzbunili javnost protiv takvog nečovječnog postupka. S pravom. Gnijezdo je izvor života, svetinja. Slikovito gnijezdom zovemo i obitelj, topli dom, tamo gdje smo “kod kuće” - obiteljsko gnijezdo. A kad se ono, osobito u medijima, razara, nema pobune, čak su i kršćani veoma tihi, kao da upravo tako mora biti. Danas su se mnogi okrenuli – možda nije preteška riječ ni: urotili – protiv obitelji, i u medijima ali sve više i u zakonodavstvu. Nenaravne pa i protuprirodne veze proglašavaju se brakom, čak traže da homoseksualci imaju pravo posvajati djecu. Kao, to je njihovo ljudsko pravo. A nitko ne postavlja pitanje gdje su ljudska prava djece koja ne mogu birati svojih posvojitelja, a kad bi mogla, bi li prihvatila da budu posvojena od takvih “parova”? U prirodi i obitelji su oduvijek par bili muško i žensko, a dva muška su par samo u jarmu. Po Božjoj je zamisli: “Muško i žensko stvori ih”, i to ne može promijeniti nikakvo ljudsko zakonodavstvo. Nitko ne mora prihvatiti učenje Biblije; svatko ima pravo živjeti kako odgovara njegovu uvjerenju i vjernik će poštivati i ljude koji imaju drugačiji stav, ali će i tražiti da nama vjernicima nitko javno ne nameće stavove koje nikada ne možemo i ne ćemo prihvatiti. Osim toga, još uvijek su kod nas na snazi veoma liberalni zakoni iz vremena komunističke vlasti koji jako lako dopuštaju pobačaj. Još jedan problem ne smijemo previdjeti, koji teško ugrožava obitelj u našem narodu, pa i među katoličkim vjernicima: sve veći broj mladih koji ne žele braka i obitelji. Pune su nam župe “starih momaka”, a sela izumiru. Iako valja uvažavati i ekonomske razloge, to ne može biti opravdanje za takav negativan stav prema životu. Oni pak koji su u braku, dugo ne će djece ili samo jedno ili dvoje, jer djeci pod svaku cijenu žele osigurati i dati sve. Pa se dogodi da sve i dadnu, osim onoga najvažnijega. Potresno lijepo je to izrazio onaj dječak kojega su roditelji pod božićnim drvcem običavali obasipati svim mogućim darovima, kad su ga upitali što bi najradije dobio za ovaj Božić: „Ja bih najviše volio dobiti bracu, da se imam s kime igrati“. Možda ne bi bilo zgorega upamtiti izjavu ovoga djeteta. Od ovih ozbiljnih pa i teških misli kršćanin ne može pobjeći ni u ovo radosno i raspjevano božićno vrijeme. Nakon blagdana života, rođenja Bogočovjeka Isusa Krista, slavimo Svetu Obitelj, obitelj koja ni malo nije bila pošteđena od poteškoća, dapače imala ih je i većih nego bilo koja naša prosječna obitelj. A Bog je htio doći k nama u jednoj skromnoj, ali vjernoj obitelji. Izabrao je Mariju za majku svome Sinu i zatražio po anđelu njezin pristanak. Izabrao je Josipa, svoga vjernog slugu, za zaštitnika i hranitelja Isusu i Mariji. Oni su se spremno stavili na raspolaganje Bogu. Zar to nije dovoljno jaka poruka i nama? Kršćanin je za obitelj, jer je za život. Darovatelj života je Bog, a uništava ga Božji protivnik. Đavao je otac laži i ubojica, kaže nadahnuta riječ Božja. Tragična je povezanost nepoštivanja života i nepoštivanja obitelji. Zvono na uzbunu svakom misaonom čovjeku, a vjerniku posebno, mora biti sve češća pojava ubojstava i samoubojstava i među maloljetnicima, čak i među djecom. Strašna je to posljedica poremećaja vrjednota. Na to ne smijemo ostati gluhi ni slijepi. Tražeći rješenje vratiti nam se Božjoj riječi upućenoj nam po prorocima, apostolima i konačno po Njegovu Sinu koja ne zastarijeva. Poslušajmo apostola Pavla o poštivanju koje treba vladati između roditelja i djece. Ne bi tu smjelo biti sile roditeljske nadmoći: „Očevi, ne ogorčujte svoje djece da ne klonu duhom!“ (Kol 3,21), niti osornosti, a kamoli nasilja muža prema ženi, niti neposlušnosti djece prema roditeljima nego u svemu međusobna ljubav. Poslušajmo i mudrog Siraha koji nas podsjeća da ne zaboravimo i ne zanemarimo ostarjelih roditelja, nego da ih s ljubavlju pohađamo i pomažemo, i blagoslov Božji bit će s nama. Kad je Isus odlučio otkupiti svijet, počeo je posvećujući jednu ljudsku obitelj. Obnova današnjeg svijeta uspjet će samo onda ako obitelj i nama opet bude nešto veliko i sveto. Neka nam Sveta obitelj bude u tome uvijek zagovornik i primjer. – Amen.