http___fractalenlightenment.com_et_33245_life_self-inflicted-mythology-the-power-of-creating-our-own-myths.xml
http___fractalenlightenment.com_hr_33245_life_self-inflicted-mythology-the-power-of-creating-our-own-myths_1.xml
1.1 2.1 2.2 3.1 3.2 3.3 3.4 4.1 4.2 4.3 5.1 5.2 5.3 6.1 6.2 6.3 7.1 7.2 7.3 7.4 8.1 8.2 9.1 9.2 9.3 10.1 10.2 10.3 10.4 10.5 11.1 11.2 11.3 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 12.6 13.1 13.2 13.3 14.1 14.2 14.3 14.4 14.5 15.1 15.2 15.3 15.4 15.5 16.1 16.2 16.3 17.1 17.2 17.3 17.4 18.1 18.2 19.1 19.2 19.3 20.1 20.2 20.3 21.1 21.2 21.3 21.4 21.5 22.1 22.2 23.1 23.2 23.3 23.4 23.5 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1
Enda tekitatud mütoloogia: Power of loomisel Meie enda müüdid "Vana jumalad on surnud või suremas ja inimesed kõikjal otsivad, küsib: Mis on uut mütoloogia olema, mütoloogia selle ühtne maa kui ühe harmoonilise heaolu?” –Joseph Campbell All of life is a meditation, kas me oleme sellest teadlikud või mitte. Pane veelgi lühidalt, elu on meditatiivse mütoloogia. Me oleme, iga, kõndimine, talking myth-machines going through the motions of our mythological projections. In any given culture, we are the hardware, and mythology is the software. We are naturally creatures of myth. It’s a human need to be told stories, and to tell them. Joseph Campbell described mythology as having four basic functions: the Mystical Function: experiencing the awe of the universe; the Cosmological Function: explaining the shape and image of the universe; the Sociological Function: supporting and validating a certain social order; and the Psychological (pedagogical) Function: how to live a human lifetime under any circumstances. Praegusel kujul, our current mythology is somewhat progressive in the cosmological function but seriously lacking in the mystical, sociological, and psychological functions. We, as individual mythmakers, have the power to change this, to create new, healthier stories that work in all four categories. And we must if our species has any chance of surviving on this planet in a healthy way. When our mythology is one of dominance, control and comfortable inertia, we become stagnant, hard and closed off to the underlying essence. When our mythology is one of passivity, chaos, and orgiastic passion, we become too vulnerable and soft, fragmented and unable to contain the underlying essence. But when our mythology is one of healthy moderation and balance between these polarities, the underlying essence can be tapped, ja põhiteema muutub omamoodi eksistentsiaalne lohutust, või ühendus südames loomine; mida Nietzsche nimega "Primordial Unity", mis taaselustab tasakaal meie Dionysian ja Apollonian olemus. Rohkem meist uute, personaliseeritud müüdid, selle asemel, et tugineda vana stagneerunud müüdid, tõenäolisem tahame saavutada suurem ja tervislikumaks riigi areng. Tasakaalustatud kultuuri, halb müüdid saavad weeded välja ja hea müüdid edeneb. In tasakaalustamata kultuur, even good myths can stagnate and become bad myths that no longer apply. Nagu James Russell Lowell ütles, "Aeg muudab iidse hea Moukkamainen." One very powerful way of bringing forth this balance is through the art of self-inflicted mythology: the personal creation of living myths. Self-inflicted mythology (the cornerstone of self-inflicted philosophy) bridges the gap between science and spirituality by showing a child-like trust and hope for the human condition, in itself, mis jätab mängib personaliseeritud salapära ja lummus. On võimalus unes maailmast ära (praegune müüt), et teada saada teiste maiste teadmiste (uus müüt) mis saab siis kasutada reaalses maailmas pärast meie "tagasi." See on Promethean tegu julgust nägu praegune müüt. Selle struktuur põhineb metafoor, sarnane, ja analoogia, mis hoiab meie kolmanda silma piisavalt terav, et aimata "teispoolsuse" mehhanisme tajuda tegelikkust, kuid see on ka otsene mõju reaalsus ise. One must tend to the soul with art, luule, and myth, with failure and loss, with ambiguity and complexity; rather than soulless, machine-like, diagnosis and treatment. Otherwise the world that’s created becomes unhealthy and unsustainable. It becomes a world where products are primary and people are secondary. Like Daniel Quinn wrote, “We have an organizational system that works wonderfully well for products. But we don’t have a system that works wonderfully well for people.” The myths we harbor can work for or against us. Our current myth is a violent, ekspluataatorlik, koer süüa-dog süsteemi. Our duty, if we have the courage, is to update this outdated, unsustainable myth into a healthy, sustainable myth that meets violence with laughter, exploitation with expiation, and the dog-eat-dog system with a human-support system. “My work is really about changing the old stories — the defining narratives and myths of our civilization, and therefore the institutions and systems that are built on those myths,” says Charles Eisenstein. “They don’t resonate much anymore. We need new stories that will change the world.” Our tool for changing the world is our own personalized myth. Our vehicle is our meditation. Our goal is, as Thomas Berry said, “to move the human community from its destructive presence on the planet to a benign or mutually enhancing presence on the planet.” For those in whom a mythology is healthy, there is an experience of tonality with the human condition, of equilibrium with the cosmos, and an overall sense of symmetry and meaningfulness. For those, siiski, in whom a mythology is unhealthy, there is an experience of atonality with the human condition, of dissociation with the universe, and an overall sense of asymmetry and meaninglessness. It’s our duty as mythmakers to create responsible mythologies that are healthy contributions to reality. But first we need to take a step back and think like an outsider. We need to let go of the outdated myths and unhealthy stories that are inadvertently destroying our world. We need to release the old myth in order to embrace our newly created myths. Think past it, around it, inside and out of it. Let it be what it is, and then let your imagination run rampant all over it. Take the framework of your yester-life and break it, reshape it, widen it, rebuild it out of rubber-bands if need be. The point is to prevent the frame from ever becoming a locked safe. And if it already has, it isn’t too late. You know the combination. And if you’ve somehow forgotten it, then shatter the lock. You’re the only one who can. Like Leonardo da Vinci said, “It had long since come to my attention that people of accomplishment rarely sat back and let things happen to them. They went out and happened to things.” Please don’t let humanity become a soul-less destructive mechanism that suppresses love, creativity and imagination. Don’t turn your life into a commodity. Selle asemel, allow your life to become an adventure. Be mythological. Creative myths are wonderfully cathartic because they cast on the primordial screen of our imaginations archetypal echoes and immense personifications of our hopes and capacities. Mythology bridges the gap between science and spirituality through a kind of mythological methodology: a subjective method of scientific inquiry using archetypal psychology as a vehicle toward discovery. Mythology is the world on an elephant on a tortoise; science is explaining the infinite fabric of reality beneath the tortoise. Both are needed for the creative scientific-mythological victory over human limitation. We must create our own forms of faith, our own gods, and our own myths. This will be an arduously Nietzschean task, but a most important one. Human beings make progress not by becoming more rigorous but by becoming more imaginative. Like Joseph Campbell said, “It would not be too much to say that myth is the secret opening through which the inexhaustible energies of the cosmos pour into human cultural manifestations.” Aga ühiskondlikud muutused ei ole kunagi must-valge küsimusega kokku karskus aegunud traditsioonid asendada renoveeritud uus. Ajalugu on alati, ja jääb alati, edasi dialectically. Ühiskondlikud muutused on segamine vana müüt (x) uue müüt (ja) luua hübriid müüt (xy), või "uus" middle-hall mütoloogia. Nagu Mark Twain ütles, "Ajalugu ei kordu, kuid see riimub. "Teeme lihtsalt teha katse, võttes häid külgi mütoloogia edasi ja jäta halb aspekte taga. L, creating our own myths is a way of putting our own fingerprint on the history of human evolution. It’s a way of taking old and current myths into consideration, learning from them, and then shedding them like an old skin, so that we can discover something new. Like Francesca Lia Block said, “Choose to believe in your own myth, your own glamour, your own spell.” At any rate, it will give people something to do, to help fit them into their own destiny, to help prevent their wandering aimlessly about in an empty, desolate existence. It’s a way of bringing meaning to the meaninglessness in our own unique way, and then sharing it with others. Nagu Carl Jung ütles, “Dream the myth forward.” Forget genes and memes, take the mytheme and astonish the world. Pildi allikas: Two heads of mythos Lightning hitting sign Modern Atlas Female Atlas New-gods
1.1 2.1 3.1 3.2 3.3 3.4 4.1 4.2 4.3 5.1 5.2 5.3 6.1 6.2 6.3 7.1 7.2 7.3 7.4 8.1 8.2 9.1 9.2 9.3 10.1 10.2 10.3 10.4 10.5 11.1 11.2 11.3 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 12.6 13.1 13.2 13.3 14.1 14.2 14.3 14.4 14.5 15.1 15.2 15.3 15.4 15.5 16.1 16.2 16.3 17.1 17.2 17.3 17.4 18.1 18.2 19.1 19.2 19.3 20.1 20.2 20.3 21.1 21.2 21.3 21.4 21.5 22.1 22.2 23.1 23.2 23.3 23.4 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1
Self-nanijeli Mitologija: Snaga Izrada Our Own mitova "Stari bogovi su mrtvi ili umiru i ljudi posvuda su u potrazi, traži: Što je novo mitologija se, mitologija tog jedinstvenog zemlje kao jednog skladnog postojanja?"-Joseph Campbell Svi života je meditacija, da li smo toga svjesni ili ne. Stavite još jezgrovito, Život je meditativna mitologija. Mi smo, svatko od nas, hodanje, Mit govori-strojevi prolazio kroz prijedloga naših mitoloških projekcije. U bilo kojoj kulturi, mi smo hardvera, i mitologija softver. Mi smo, naravno, stvorenja mita. To je ljudska potreba da se javi priče, i da im kažem. Joseph Campbell opisao mitologiju kao što je četiri osnovne funkcije: Mistično Function: doživljava strahopoštovanje svemira; kozmološke Function: objašnjavajući oblik i sliku svemira; Sociološko Function: podržava i vrednovanje određeni društveni poredak; a Psihološka (pedagoški) Funkcija: Kako živjeti ljudski život pod kojim uvjetima. Kako sada stvari stoje, naš trenutni mitologija nešto progresivno u kozmološke funkcije, ali ozbiljno nedostaje u mistično, sociološki, i psihološke funkcije. We, kao pojedinačne mythmakers, ima moć promijeniti to, stvoriti novi, zdraviji priče koje rade u sve četiri kategorije. I moramo li naša vrsta ima bilo kakve šanse za preživljavanje na ovoj planeti na zdrav način. Kada je naša mitologija je jedan od dominacije, Kontrola i ugodno tromost, postajemo stagnira, Teško i zatvoren na podlozi biti. Kada je naša mitologija je jedan od pasivnosti, haos, i orgijastične strast, smo postali previše osjetljiva i mekana, fragmentiran i ne može sadržavati temeljne bit. No, kada je naša mitologija je jedan od zdravog umjerenosti i ravnoteže između tih polariteta, Bit podlozi može biti odvodom, i krovni tema postaje neka vrsta utjehe egzistencijalne, ili veza na srcu stvaranja; ono što je Nietzsche nazvao "iskonsko jedinstvo", koji oživljava ravnotežu između naših Dionizijski i apolonijska prirodu. Više od nas stvara novo, personalizirane mitovi, umjesto da se oslanja na stare stagnira mitova, vjerojatnije je da ćemo postići veću i zdravije stanje evolucije. U uravnotežene kulture, loše mitovi će dobiti iskorijenjeni i dobre mitovi će napredovati. U neuravnoteženi kulture, čak i dobri mitovi može stagnirati i postati loše mitova koji više ne vrijede. Poput James Russell Lowell rekao, "Vrijeme čini drevni dobro prostački." Jedan vrlo moćan način rađanja ovo stanje je kroz umjetnost self-nanijeli mitologije: osobni stvaranje životnih mitova. Self-nanijeli mitologija (kamen temeljac self-nanijeli filozofija) premošćuje jaz između znanosti i duhovnosti pokazujući na dijete, kao što su povjerenje i nadu za ljudsko stanje, u sebi, što ostavlja otvorenim carstvo personalizirane misterije i čarolije. To je način sanjala daleko od svijeta (Trenutna mit), kako bi se otkrili drugo-svjetovno znanje (Novi mit) koji se onda može koristiti u stvarnom svijetu po našem "povratka". To je Prometejska čin hrabrosti u lice trenutne mita. Njegova struktura se temelji metafore, srodan, i analogija, koji čuva našu treće oko dovoljno oštar da se naslutiti "zagrobni" mehanizme za percipiranja stvarnosti, ali ona također ima izravan utjecaj na samu stvarnost. One moraju imaju tendenciju da se duše s umjetnosti, poezija, i mit, s neuspjehom i gubitkom, s dvosmislenosti i složenosti; nego bez duše, stroj poput, Dijagnoza i liječenje. Inače svijet koji je stvorio postaje nezdravo i neodrživo. To postaje svijet u kojem su proizvodi primarne i sekundarne ljudi. Kao Daniel Quinn je napisao, "Imamo organizacijski sustav koji radi izvrsno i za proizvode. No, mi nemamo sustav koji radi izvrsno dobro za ljude. Mitovi nam gaje može raditi za ili protiv nas. Naš trenutni mit je nasilna, eksploatatorski, pas-jede-psa sustav. Naša je dužnost, ako imamo hrabrosti, je ažurirati taj zastarjeli, neodrživo mit u zdravo, Održivi mit da ispunjava nasilje od smijeha, Pomirenje s operativnim, i pas-jede-psa sustav sa sustavom čovjeka podršku. "Moj posao je zapravo o promjeni stare priče - definiranju priče i mitove naše civilizacije, a time i institucije i sustavi koji su izgrađeni na tim mitovima,"Kaže Charles Eisenstein. "Oni ne rezonirati mnogo više. Trebamo nove priče koje će promijeniti svijet. "Naš alat za mijenjanje svijeta je naš vlastiti personalizirani mit. Naše vozilo je naš meditacija. Naš cilj je, kao Thomas Berry rekao, "Premjestiti ljudske zajednice iz svog destruktivnog prisutnost na planetu na benigni ili međusobno pojačavaju prisutnost na planetu." Za one u kojima mitologija zdrava, Tu je iskustvo tonalitetu s ljudskom stanju, ravnoteže sa svemirom, i ukupni osjećaj simetrije i smislenosti. Za one, me?utim, u kojima mitologija nezdravo, Tu je iskustvo atonalnosti s ljudskom stanju, disocijacije sa svemirom, i ukupni osjećaj asimetrije i besmisla. To je naša dužnost kao mythmakers stvoriti odgovorne mitologije koji su zdravi doprinosi realnosti. No, prvo moramo uzeti jedan korak natrag i razmišljati kao autsajder. Moramo pustiti zastarjele mitova i nezdravih priče koje su slučajno uništenje svijeta. Moramo otpustiti stari mit kako prihvatiti naše novonastale mitove. Razmislite prošlosti, oko nje, unutar i izvan nje. Neka to bude ono što jest, i onda neka vaše mašte pokrenuti bijesan sve preko njega. Uzmi okvir svog yester života i to break, preoblikuju ga, proširiti ga, obnoviti ga iz gumenim bendova, ako je potrebno. Stvar je u tome da se spriječi okvir ikada postati zaključana na sigurnom. A ako je već ima, to nije prekasno. Znate kombinaciju. And if you’ve somehow forgotten it, onda razbiti blokadu. Ti si jedini koji to može. Kao i Leonardo da Vinci, rekao je, "To je odavno došao na moju pozornost da ljudi ostvarenja rijetko sjede natrag i neka vam se dogoditi da se njima. Izašli su i dogodilo da stvari. Molimo vas da ne dopustite čovječanstvo postati soul-manje destruktivan mehanizam koji potiskuje ljubav, kreativnost i maštu. Nemojte pretvoriti vaš život u robu. Umjesto, dopustiti da vaš život postane avantura. Budite mitološki. Creative mitovi su predivno katarze, jer oni bacaju na iskonsko zaslonu naše mašte arhetipske odjeke i goleme personifikacije naših nadanja i kapaciteta. Mitologija premošćuje jaz između znanosti i duhovnosti kroz svojevrsnu mitološke metodologije: subjektivna metoda znanstvenog istraživanja pomoću arhetipsku psihologiju kao sredstvo prema otkriću. Mitologija je svijet na slonu na kornjače; znanost objasniti beskonačnu tkivo stvarnosti ispod kornjača. Obje su potrebne za kreativne znanstveno-mitološke pobjede nad ljudskom ograničenja. Moramo stvoriti vlastite oblike vjere, naši bogovi, i naši mitovi. To će biti mučno ničeanske zadatak, ali najvažniji. Ljudska bića bi napredak ne postane stroži nego postane maštovitiji. Kao Joseph Campbell je rekao, "To ne bi bilo previše reći da je mit tajni otvor kroz koji su neiscrpni energije svemira sipati ljudskih kulturnih manifestacija." No, promjene u društvu nikad nije crno-bijelo pitanje ukupnog apstinencije od zastarjelih tradicija se zamijeniti obnovljenom NOVO. Povijest je uvijek, i uvijek će, nastavite dijalektički. Društvena promjena će biti miješanje starog mita (x) s novim mita (i) stvoriti hibridni mit (xy), ili "novi" srednji-siva mitologija. Kao Mark Twain je rekao, "Povijest se ne ponavlja, ali rime. "Ajmo napraviti pokušaj da dobre aspekte mitologija naprijed i ostaviti loše aspekte iza. Na kraju dan, stvaranje vlastite mitove je način stavljajući vlastiti otisak prsta na povijest ljudske evolucije. To je način da stare i aktualne mitove u obzir, učenje iz njih, a zatim ih prolijevanja poput stare kože, tako da možemo otkriti nešto novo. Kao Francesca Lia Block rekao, "Za vjerovati u svoj mit, svoj glamour, vlastiti čarolija. "U svakom slučaju,, to će dati ljudima nešto za napraviti, kako bi se uklopiti ih u vlastitom sudbinom, kako bi se spriječilo njihovo luta besciljno ou prazna, pusta postojanje. To je način dovođenja smisao besmisla u vlastitom jedinstven način, a zatim ga dijeliti s drugima. Kao Carl Jung je rekao, "Dream mit prema naprijed." Zaboravite gene i mema, uzeti mytheme i zapanjiti svijet. Izvor slike: Dvije voditelji mita Munja udara znak Moderna Atlas Ženski Atlas Novi-bogovi