https___www.powermax.com_five-reasons-why-buying-a-used-mac-might-be-a-good-idea_.xml
http___galerija.sczg.hr_index.php_2019_02_11_otvorenje-izlozbe-monoliti-autora-domagoja-rogine__1.xml
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 10.1 10.2 10.3 11.1 11.2 11.3 11.4 11.5 11.6 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 13.1
[et_pb_section bb_built=”1″ admin_label=”section”][et_pb_row][et_pb_column type=”3_4″][et_pb_text background_layout=”light” text_orientation=”left” border_style=”solid” background_position=”top_left” background_repeat=”repeat” background_size=”initial” _builder_version=”3.0.62″] ARTICLES: FIVE REASONS BUYING A USED MAC IS A GOOD IDEA - Money Savings - Less Depreciation - Bugs and kinks have generally all been addressed - Environmental Sustainability - New introductions don’t suddenly devalue your purchase When I bought my MacBook Air in 2010, I was annoyed when a friend bought the new MacBook Air just two months later, and it had the new feature of a keyboard that lights up in the dark. But after some thought, I actually ended up wishing I had purchased a Previous Generation or used MacBook Air instead, and enjoyed the savings. The keyboard was really not that big of a deal, and the cost difference from new to used could have saved me hundreds of dollars. Another way to think about it is if someone would have walked up to me and told me they could install the light behind the keyboard for a hundred bucks, I would’ve turned them down. There’s a price to be paid for every feature, but sometimes those costs get masked behind the overall excitement of buying a new item. If I had purchased the older MacBook Air, I wouldn’t have had the nagging feeling that I didn’t get the most for my money; my own buyer’s remorse. Computers rank right below automobiles as one of the more expensive items a person will regularly buy. Financial guru Dave Ramsey says only millionaires should buy new cars, simply because it is in fact a luxury. Just like a car, once a new Mac leaves the “lot,” it immediately goes down in value. When a new model replaces your once-new machine, depreciation continues at a faster rate. Another great reason to buy the previous generation Mac is that most of the bugs have all been worked out. Macs are well known for not having the same virus issues as PC’s, but Apple also makes improvements to their software on a regular basis. Generally the last rev of any generation of OS is going to be the most stable and bug-free. Buying used also helps the planet. If you want to walk the sustainable walk, buying used is certainly one way to do that. Get the most use out of these machines and do the earth some good. The simple term is “Reduce, Reuse and Recycle”. When you decide to buy used, you are reducing the depletion of natural resources by reusing someone else’s device. On top of that, used Macs hold their value so well, once you are finished with it, it most likely still has trade-in value, or certainly can be of use to someone else who might need it. All that said, there are always plenty of good reasons to buy new. The latest models are the fastest and have the whiz-bang features you read about on the internet. You get a longer warranty, the ability to buy AppleCare with it, and of course there’s always something to be said about opening the box of a shiny new Mac. But it’s a little bit like what they used to say back in the ‘80’s: you didn’t get fired for buying an IBM PC. Similarly, you probably won’t make a big mistake buying new, but a savvy buyer can really make the most of his or her money with a smart analysis of the benefits of both new and used Macintosh. [/et_pb_text][/et_pb_column][et_pb_column type=”1_4″][et_pb_shop _builder_version=”3.0.62″ type=”best_selling” posts_number=”4″ include_categories=”used-macs” columns_number=”0″ orderby=”menu_order” /][/et_pb_column][/et_pb_row][/et_pb_section]
1.1 2.1 3.1 4.1 4.2 4.3 4.4 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 5.6 5.7 5.8 6.1 6.2 6.3 7.1 7.2 7.3 8.1 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 9.6 9.7 9.8 9.9 9.10 9.11 10.1
[et_pb_section bb_built=”1″][et_pb_row][et_pb_column type=”4_4″][et_pb_text _builder_version=”3.19.5″] Otvorenje izložbe Monoliti autora Domagoja Rogine održat će se 1. veljače u 20 sati. Izložba će biti otvorena do 16. veljače, a radno vrijeme galerije je radnim danom od 12 do 20 sati te subotom od 10 do 13 sati. Osnova vedantske filozofije može se pronaći u pojmu advaita, koji znači nedvojnost, a odnosi se, ukratko, na jedinstvenost pojedinca i bitka (osnove postojanja). Svaka pojedinačna svijest je prema tom učenju nerazdvojiva od svega ostaloga što postoji – od drugih svijesti, ali i od cijelog svemira. Na tu nedjeljivost podsjetile su me slikarske težnje Domagoja Rogine iskazane u ciklusu koji je naslovio Monoliti. Već samim tim imenom koje označava strukturu načinjenu od jednog kamenog bloka, pa i lapidarnim potezom, te gustim i slojevitim nanosima boje kojima oblikuje senzacije na platnu, on nas podsjeća na stoljetnu težnju slikarstva ka postizanju jedinstva promatrača, autora, prizora, forme kojom se taj prizor prezentira, materije koja ga tka i asocijacija koje on budi. Sve izrečeno na ovim slikama izrečeno je u intenzivnom jeziku boje – predmeti poput čajnika ili buketa cvijeća, tijelo morske nemani, doživljaj jutarnje atmosfere ili autoportret kojemu se sjena naviruje preko ramena. Čini se da autor svemu odbija dati narativni razlog izvan same slikarske fascinacije. To su prizori njegove osobne svijesti, njegovi osjećaji i demoni koji dobivaju vlastite oblike i usisavaju nas. Mi smo, tako, zajedno s njim u tom vječnom trenutku jutra u atelijeru, kada je zrak svjež i gust, a dan obećava brojne prilike, a također s njim plovimo kroz prazan prostor njegovih snoviđenja u utrobi životinje slične morskome psu, sjajne kože i golemih usta, koja sugeriraju neobuzdano gutanje. To proždiranje ide u dva smjera: ono je i slikareva pohlepna konzumacija svijeta, kojega probavljenog izbacuje na platno, ali i gutanje gledatelja koje čini slika, njezina asimilacija naše pažnje i budnosti, te pretakanje cijele naše ličnosti u mentalni proces čuđenja i divljenja. Zato kažem da s Roginom putujemo u samoj utrobi zvjeri, to jest u utrobi slike. On nam ne želi dopustiti da se od njegovih slika odvojimo i da ih gledamo kao nešto izvan nas. U tome je njihov silni intenzitet, koji je imenom ciklusa povezan s osjećajem divljenja pred megalitskim konstrukcijama, prapovijesnim uspravnim kamenjem posijanim po svijetu s magijskim i obrednim svrhama poistovjećenja čovjeka s kozmosom i prirodom. Pored ovih slika svjedoci smo ekspresije tvari i stvari, transformacije površine slikarskog platna u prostor osobne nedokučivosti i čistog estetskog djelovanja (što svoje povijesne korijene ima u enformelu ili apstraktnom ekspresionizmu). S tim u vezi nameće se i spoznaja o arbitrarnosti doživljaja i o proizvoljnosti značenja koja pridajemo formama: svako tumačenje koje upisujemo u neko umjetničko djelo plod je sinergije našeg iskustva sa iskustvom stvaraoca. Domagoj Rogina je svoj osjećaj raznovrsnih predmeta i prostora izrazio u istovremeno nijemoj i rječitoj umjetnosti slikarstva, a ti izrazi za senzibilnog promatrača postaju poput sjene na njegovu autoportretu – tamni obrisi našeg lika, koji se nekim čudom otimaju pokretima koje bi trebali slijediti i žive svoj vlastiti, neobičan život. Stihovi Eliotove Puste zemlje obećavaju: „Pokazat ću ti nešto drugačije od / Tvoje sjene u jutro dok korača za tobom / Tvoje sjene predvečer dok ti hrli u susret / Pokazat ću ti tvoj strah u šaci prašine“. Slikarstvo je, također, svakako nešto drugačije od sjene ili oponašanja svijeta. To je odlamanje komada stvarnosti i njihovo klesanje u nove monolite ljudskih strahova, želja i fascinacija. (iz predgovora, Feđa Gavrilović) Domagoj Rogina rođen je 1989. u Varaždinu. Diplomirao je slikarstvo u klasi prof. Damira Sokića na Nastavničkom odsjeku na Akademiji likovnih umjetnosti Sveučilišta u Zagrebu 2017. godine. Izlagao je na nekoliko samostalnih (2017. U ogledalu, Galerija Greta; Plivač, Galerija V. Filakovac i 2014. Fragmentologija 2/2, Galerija 3,14) i tridesetak skupnih izložbi (2017. Bijenale slikarstva, HDLU; 13. Erste fragmenti, Galerija Kranjčar; 2014. Salon mladih, HDLU i dr.) Boravio je na rezidenciji u Belgiji 2015. godine. Od 2018. godine radi kao profesor likovne i tehničke kulture u Centru za odgoj i obrazovanje Slava Raškaj u Zagrebu. [/et_pb_text][et_pb_gallery _builder_version=”3.19.5″ gallery_ids=”636,637,638″ show_title_and_caption=”off” hover_overlay_color=”rgba(255,255,255,0.9)” /][/et_pb_column][/et_pb_row][/et_pb_section]