https___www.mainstreetumc.org_sermons_audacious-claims_.xml
http___garevac.net_tekst_995__2.xml
2.1 2.2 3.1 3.2 3.3 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 4.6 4.7 4.8 4.9 4.10
35 Then Jesus declared, “I am the bread of life. Whoever comes to me will never go hungry, and whoever believes in me will never be thirsty. 41 At this the Jews there began to grumble about him because he said, “I am the bread that came down from heaven.” 42 They said, “Is this not Jesus, the son of Joseph, whose father and mother we know? How can he now say, ‘I came down from heaven’?” 43 “Stop grumbling among yourselves,” Jesus answered. 44 “No one can come to me unless the Father who sent me draws them, and I will raise them up at the last day. 45 It is written in the Prophets: ‘They will all be taught by God.’[a] Everyone who has heard the Father and learned from him comes to me. 46 No one has seen the Father except the one who is from God; only he has seen the Father. 47 Very truly I tell you, the one who believes has eternal life. 48 I am the bread of life. 49 Your ancestors ate the manna in the wilderness, yet they died. 50 But here is the bread that comes down from heaven, which anyone may eat and not die. 51 I am the living bread that came down from heaven. Whoever eats this bread will live forever. This bread is my flesh, which I will give for the life of the world.”
1.1 2.1 2.2 3.1 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 4.6 4.7 4.8 4.9 6.1 6.2 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 7.6 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 8.6 8.7 8.8 8.9 8.10 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 10.1 10.2 10.3 10.4 10.5
Današnji datum: 10. veljače 2014. "Ja sam kruh živi koji je s neba sišao. Tko bude jeo od ovoga kruha, živjet će uvijeke." Čitanje svetog Evanđelja po Ivanu U ono vrijeme: Reče Isus mnoštvu: „Ja sam kruh živi koji je s neba sišao. Tko bude jeo od ovoga kruha, živjet će uvijeke. Kruh koji ću ja dati tijelo je moje - za život svijeta." Židovi se nato među sobom prepirahu: "Kako nam ovaj može dati tijelo svoje za jelo?" Reče im stoga Isus: "Zaista, zaista, kažem vam: ako ne jedete tijela Sina Čovječjega i ne pijete krvi njegove, nemate života u sebi! Tko blaguje tijelo moje i pije krv moju, ima život vječni; i ja ću ga uskrisiti u posljednji dan. Tijelo je moje jelo istinsko, krv je moja piće istinsko. Tko jede moje tijelo i pije moju krv, u meni ostaje i ja u njemu. Kao što je mene poslao živi Otac i ja živim po Ocu, tako i onaj koji mene blaguje živjet će po meni. Ovo je kruh koji je s neba sišao, ne kao onaj koji jedoše očevi i pomriješe. Tko jede ovaj kruh, živjet će uvijeke" (Iv 6,51-58). Isusov nagovještaj, da će dati svoje tijelo za hranu i svoju krv za piće, unio je među slušaoce ozbiljnu pometnju. Tvrdnja je bila suviše neobična, a da bi je mogli mirno prihvatiti. Također mišljenje nekih današnjih Isusovih slušalaca je, da u kršćanskom Bogoslužju nije prisutno Isusovo tijelo i Njegova krv. Kruh i vino, koje donosimo na oltar, ostaje kruh i vino, te su samo sjećanje na Zadnju večeru i ništa više. Isus je, istina, izrekao nad njima riječi: To je moje tijelo, to je moja krv, ali izrazio se na slikovit način simbolično, slično kao onda, kada je rekao: Ja sam trs, vi loze. Svatko zna, da Isus nije trs, ni mi loze. Slično bi trebalo vrijediti i za Isusovu izjavu o tijelu i krvi. Moramo je razumjeti u prenesenom smislu. Ali ako događaj današnjeg Evanđelja pobliže pogledamo, ustanovit ćemo da nije tako. Zašto se među slušaocima pronijelo negodovanje? Zato, jer su Isusovu tvrdnju doslovno razumjeli. Pitali su se: Kako nam može taj dati svoje tijelo da jedemo? Isus ih nije ispravljao, niste me pravo razumjeli, govorio sam samo simbolično, ali nećete morati jesti moje tijelo. Naprotiv, potvrdio je, da su Ga ispravno shvatili, jer su Njegovu izjavu prihvatili doslovno. Ponovio je svoju raniju tvrdnju s još snažnijim izrazom. Moje tijelo je zaista hrana i moja krv je zaista piće. Tko jede moje tijelo i pije moju krv, ima život vječni i ja ću ga uskrsiti u posljednji dan. Ako ne budete jeli tijelo Sina čovječjega i ne budete pili Njegove krvi, nećete imati života u sebi. Tada im je bilo svega dosta. Tako tvrde riječi njihove uši još nisu podnijele. Počeli su Ga hrpimice napuštati. Isus ih nije pozvao natrag, nije povukao svoje tvrdnje, nije ih ublažio nekim prenesenim tumačenjem. Okrenuo se k apostolima i dao im mogućnost, neka odu još i oni, ako ne vjeruju Njegovim riječima o tijelu i krvi. Nisu otišli. Ostali su uz Njega. Na Posljednjoj večeri doživjeli su ostvarenje Njegova obećanja. Predali su ga dalje i danas smo i mi dionici tog obećanja. Svatko neka preda se postavi vlastitu odluku: ostati ili otići.