http___fractalenlightenment.com_pl_31316_life_the-art-of-being-in-the-world-but-not-of-the-world.xml
http___fractalenlightenment.com_bs_31316_life_the-art-of-being-in-the-world-but-not-of-the-world_1.xml
1.1 2.1 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 5.1 5.2 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 6.6 7.1 7.2 7.3 7.4 8.1 8.2 8.3 8.4 9.1 9.2 9.3 9.4 10.1 10.2 10.3 10.4 10.5 11.1 11.2 11.3 11.4 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 13.1 14.1 14.2 14.3 14.4 15.1 15.2 16.1
Sztuka bycia w świecie, ale nie z tego świata "Tylko czy powierzchnia jest zakłócony; in your deepness there is stillness and total tranquility” – Bryan McGill Let’s face it, Życie się dzieje. W dzisiejszym świecie ludzie mają obowiązki, potrzebujemy pieniędzy, aby przetrwać, musimy zadbać o nasze dzieci, musimy dbać o nasze zdrowie i musimy płacić nasze rachunki. Nie zawsze będą rzeczy, które muszą być wykonane. And just when we think we’ve got everything down pat and all is well… a friend or family member comes along to tell us about their latest catastrophe in their lives. It seems as if stress has become a way of life for most. W rzeczywisto?ci, it has become so much of a norm that if you were to actually tell someone that life is good, you can’t complain or that you feel truly happy… most people won’t even believe you! They’ll either think you’re delusional, or in denial, or turning a blind eye to life in general. Jednak, at a certain point we got sold a lie. That lie being that stress is normal, stress is honorable, stress means you’re ambitious, stress means you’re reaching goals, stress is glamorous, stress means you care about your job or your family, being stressed means you’re important and successful. But is there a happy medium? Is there a way to not only take on all of the responsibilities of our day to day lives plus listen to the calamities and complaints of our friends and family while still remaining in our peaceful center? Is there a way to physically be IN this world, participate in all of situations and circumstances while at the same time not being OF the world, które oznacza nie staje się tak zaangażować i dołączone do każdego zdarzenia, do tego stopnia, ciągnąc za włosy, w niepokoju lub frustracji? "Stres nie jest dana. Są ludzie, którzy się rozwiedli się polubownie. Są ludzie, którzy spakować i przenieść bez emocjonalnego opłaty. Nie ma stresora "tam" w świecie. Doświadczamy stresu lub nie w oparciu o to, co wierzymy. "- Andrew Bernstein Ironicznie, najbardziej stres nie dzieje się w chwili obecnej. To się dzieje w wyniku naszego myślenia o sytuacji,. Albo jesteśmy odtwarzanie zdarzeń przeszłych i nam w kółko pozwalając gniew powtórka lub jesteśmy martwić domniemanego przyszłego zdarzenia, które mogą lub nie mogą nawet się zdarzyć. Jesteśmy dosłownie za pomocą naszej wyobraźni, śnić się najgorsze scenariusze, when in actuality it would take the same amount of time and effort to let our imagination conjure up best case scenarios. In order to become aware of which people, places and things in our lives are causing us the most stress we must become super aware of our thought patterns. How often are we thinking about certain things and what is the belief behind the thought that is causing the stress to happen? Na przyk?ad, if we are replaying a past event that continues to anger us over and over, it’s usually stemming from the belief that someone SHOULD HAVE acted in a certain way, or an event SHOULD HAVE happened in the way we expected it to. The belief that things should go exactly as we want them to causes us to become angry and frustrated. Ale faktem jest, Życie rzadko idzie dokładnie tak, jak to się spodziewamy. Są korki, ludzie uciekają późno, ludzie mówią rzeczy, których nie lubię, możemy czuć się niedobrze, nasza rodzina może zachorować, itp ... szybciej pogodzić się z tym, że nie każda impreza w naszym życiu pójdzie dokładnie tak, jak planowaliśmy możemy połączyć ze spokojem pośród życiowych burz. Nasz wewnętrzny rdzeń, spokojny ośrodek, który znajduje się w każdym z nas, nie ma przywiązania do wyników. Nie żyjemy w "powinna mieć" lub "nie powinien mieć", to dosłownie trwa życie, jak to jest, dlatego rzadko jest zakłócony przez unexpectedness dnia na wydarzenia dni. Gdy spokój staje się naszą normę, we naturally move away from places and people and even thought patterns that are disturbing that peace. From this state of being, one of being rooted in our awareness, we are able to handle life’s unexpected situations in an “as they come” manner. Problems that CAN be changed, are changed. People that CAN be removed from our lives are removed. Places that CAN be moved away from are moved away from. Life becomes amazingly simple. As for the things that cause us stress that can’t be solved, we learn the art of acceptance. If a situation arises that cannot be immediately fixed by us, we are forced to accept this thing as it is and instead change our thinking about the situation. The beauty of us becoming the calm in the middle of our own storms is that we can use this tactic when dealing with other people in our lives as well. Very often there will be people in our lives that beg for us to be involved in their drama, negative outlook or complaining about little things. Oto wszystkie dzieci podzielone kultury i kt, we not only get to practice acceptance, meaning we accept that they are in that moment complaining about their issue, but we also learn the practice of responding vs. reacting. Instead of allowing ourselves to get caught up in their storm we can respond to them from our own awareness. So either we give them a piece of advice we believe will help them, or we simply just listen to them and empathize that they are feeling upset. There is no right or wrong way to respond, because it comes from a genuine place vs. reactivity, which comes from a place of placing our own expectations and beliefs on their behavior. “I feel very still and empty, the way the eye of the tornado must feel moving dully along in the middle of the surrounding hullabaloo” – Sylvia Plath It may feel weird at first, perhaps even boring, to not be so involved in the eye of every storm. Usually when a person has become addicted to chaos and stress the first signs of inner peace may feel strange and quiet. But eventually what will happen is that little things become our excitement and joy. Eating a good meal, spending quality time with a quality friend, drinking an amazing cup of coffee or enjoying the peacefulness of a beautiful sunset replaces stress and becomes our “excitement”. And when we do start to find true joy in simple and small things vs. depending on stress to make us feel alive, it becomes harder and harder to convince us to get caught up in the petty pursuits of our own egos or the negativity of other people. At this point of experiencing inner stillness, happiness and gratitude becomes our natural state, which allows us to see the beauty, magic and extraordinary in everyday life. Image Source
1.1 2.1 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 5.1 5.2 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 6.6 7.1 7.2 7.3 7.4 8.1 8.2 8.3 8.4 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 10.1 10.2 10.3 10.4 10.5 11.1 11.2 11.3 11.4 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 13.1 14.1 14.2 14.3 14.4 15.1 15.2 16.1
The Art of Biti u svijetu, ali ne i svijeta "Samo tvoja površina je poremećena; u dubine postoji mirovanje i ukupni tišine "- Bryan McGill Suočimo se s tim, život se događa. U današnjem svijetu ljudi imaju odgovornosti, nam je novac da prežive, moramo se pobrinuti za naša deca, moramo se pobrinuti za naše zdravlje i moramo platiti račune. Tu su uvijek će biti stvari koje treba uraditi. I taman kad smo da imamo sve down pat i sve je u redu ... prijatelja ili člana porodice dolazi zajedno da nam kaže o svojim najnovijim katastrofu u njihovim životima. Čini se kao da je stres postao je način života za većinu. In fact, ona je postala toliko norme da ako ste bili da se zapravo reći nekome da je život dobar, ne možete žaliti, ili da osećate istinski sretan ... većina ljudi neće ni vjerujem ti! Oni će ili misliš da si u zabludi, ili u poricanju, ili zatvaraju oči na život općenito. Me?utim, u određenom trenutku smo se prodala laž. To što laž da je stres je normalno, stres je časna, stresa znači da si ambiciozan, stresa znači da si postizanju ciljeva, stres je glamurozan, stresa znači ti je stalo svoj posao ili svoju porodicu, koji je naglasio znači da si važna i uspješna. Ali ima sretan medij? Da li postoji način da se ne samo na sve odgovornosti na naše svakodnevne živote plus slušate nesreće i pritužbe naših prijatelja i porodice dok je još preostalo u našem mirnom centru? Da li postoji način da se fizički bude na ovom svijetu, učestvuju u svim situacijama i okolnostima, dok u isto vrijeme nije bio u svijetu, što znači da nije sve tako uključe i priključen na svaki događaj, do tačke povlačenjem kosu u brige ili frustracije? "Stres je nikada ne date. Postoje ljudi koji se razveo prijateljski. Postoje ljudi koji pakuju i sele bez emocionalne toll. Nema stresor 'tamo' u svijetu. Mi doživljavamo stres ili ne na osnovu onoga što vjerujemo. "- Andrew Bernstein Ironično, većina stresa se ne dešava u sadašnjem trenutku. To se događa kao rezultat našeg razmišljanja o situaciji. Ili ćemo se reprodukciju prošlih događaja i nas iznova i iznova pustiti reprizu ljutnje ili ćemo se brinuti o navodnom budućnosti događaj koji može ili ne može ni dogoditi. Mi smo doslovno koristeći naše mašte, sanjati do najgoreg scenarija, kada je u stvarnosti to bi istu količinu vremena i truda da pusti mašti dočarati najbolje scenarije. Da biste postali svjesni koje su ljudi, mjesta i stvari u našim životima izazivaju nas najviše stresa moramo postati super svjesni naših misli obrasce. Koliko često smo razmišljati o nekim stvarima i što je vjerovanje iza misli da uzrokuje stres da se desi? Na primjer, ako smo reprodukciju prošlih događaja koja nastavlja da nas naljutiti iznova i iznova, to je obično proizlaze iz vjerovanja da je neko morali da deluju na određeni način, ili događaj trebalo da se dogodi u načinu na koji smo očekivali da. Vjerovanje da stvari treba da ide upravo onako kako želimo da nas izaziva da postane ljut i frustriran. Ali činjenica je u tome, života rijetko ide upravo onako kako očekujemo da. Postoje prometne gužve, ljudi kasne, ljudi kažu stvari koje nam se ne sviđa, možemo muka, naše porodice može se razboli, itd ... Što prije se pomiri s činjenicom da nije svaki događaj u našim životima se ići baš kao što smo planirali smo u mogućnosti da povezivanje sa mirnim usred oluje života. Naša jezgro, mirno centar koji se nalazi u svakom od nas, nema vezanosti za ishode. On ne živi u "treba da" ili "ne bi trebali imati", doslovno uzima život jer dolazi, Zbog toga rijetko je uznemiren zbog nepredvidljivosti dana u dan događaje. Kada mir postaje naša norma, smo prirodno udaljiti od mjesta i ljudi, pa čak i obrasce koji su mislili da je remećenje mira. Iz ovog stanje bića, jedan od ukorijenjene u našoj svijesti se, mi smo u mogućnosti da obrađuju života neočekivanim situacijama u ", kao oni dolaze" način. Problemi koji se može promijeniti, se mijenjaju. Ljudi koji se mogu ukloniti iz naše živote su uklonjene. Mjesta koja se može udaljila od su udaljila od. Život postaje zapanjujuće jednostavan. Što se tiče stvari koje nam uzrokuju stres koji se ne može riješiti, učimo umjetnost prihvatanja. Ako se pojavi situacija koja se ne može odmah popraviti nas, smo prisiljeni prihvatiti ovo kao što je to i umjesto toga promijeniti naše razmišljanje o situaciji. Ljepota nas postane mirno usred oluje naše je da možemo koristiti ovu taktiku kada se radi sa drugim ljudima u našem životu, kao i. Vrlo često će biti ljudi u našim životima koji moli za nas da se uključe u svoje drame, negativnim izgledima ili žale male stvari. Evo pune du, ne samo da se na trening prihvatanja, što znači da prihvate da su u tom trenutku žale svoje pitanje, ali smo također naučiti praksu odgovara vs. reagira. Umjesto dopuštajući sebi da se uhvate u svojim oluju možemo odgovoriti na njih iz naše vlastite svijesti. Ili smo im dati savet vjerujemo će im pomoći, ili jednostavno samo slušati ih i suosjećaju da su osjećaj uznemireni. Ne postoji pravo ili pogrešan način odgovoriti, jer dolazi iz istinskog mjesta vs. reaktivnost, koji dolazi iz mjesta postavljanja naše očekivanja i uvjerenja na njihovo ponašanje. "Osjećam se jako mirno i prazna, način na oku tornada mora osjećati kreće tupo zajedno u sredini okolnih halabuke "- Sylvia Plath Može osjećati čudno na prvi pogled, možda čak i dosadni, da ne bude tako uključeni u oku svake oluje. Obično kada je osoba postati ovisnici o haos i naglasi prvi znaci unutarnji mir može osjećati čudno i tiho. Ali na kraju ono što će se dogoditi je da male stvari postaju naše uzbuđenje i radost. Jedenje dobar obrok, trošenje kvalitetno vrijeme sa kvalitetnim prijatelju, piće nevjerovatan kafu ili uživanje u miroljubivosti prekrasan zalazak sunca zamjenjuje stresa i postaje naša "uzbuđenja". I kad mi počne pronaći pravi radost u jednostavnim i malim stvarima vs. ovisno o stresu da nas osjeća živ, postaje sve teže i teže da nas ubedi da uhvate u sitne potragama za naše ega ili negativnost drugih ljudi. U ovom trenutku doživljavanja unutrašnje tišine, sreća i zahvalnost postaje naše prirodno stanje, što nam omogućuje da vidimo ljepotu, Magic i vanredni u svakodnevnom životu. Image Source