http___www.galerijagalzenica.info_en_category_tags_sculpture_2.xml
http___galerijagalzenica.info_izlozbe_1.xml
1.1 4.1 5.1 6.1 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 7.6 7.7 10.1 11.1 11.2 11.3 11.4 11.5 11.6 11.7 11.8 13.1 13.2 13.3 13.4 13.5 13.6 13.7 13.8 13.9 13.10 13.11 13.12 16.1 17.1 17.2 17.3 17.4 17.5
sculpture Post-media structures Iva Ćurić, Paulina Jazvić, Igor Juran, Predrag Todorović Curator: Vanja Babić "During its decades-long prevalence, the modernist epoch systematically and theoretically disputed – with an outspoken self-awareness – most of the entrenched tendencies in art, i.e., canons, in order to assert progress as the ultimate creative paradigm. The principle of mimesis was the first one to be dismantled, then abstraction challenged figurative representation, and finally, the stratification of the media took hold. The traditional media of painting and sculpture, and classical graphic techniques were declared retrograde, even artistically ineffectual, in comparison to the burgeoning new phenomena like conceptual art, video and performance. This was, of course, not unsubstantiated. However, at the end of the 1970s, the modernist focus would dissipate, giving way to the “omnivorous”, programmatically apathetic, and hence, hard to define postmodernism, also in the sense of lacking any kind of an exact and concise definition. The action was watered down and acquired the characteristics of a condition. Did postmodernism emerge just as a kind of a cancerous form of modernist ideas, or can it be seen as a conservative reaction to those ideas? Kristian Kožul, Forensic Perpetuality, 19.5. Kristian Kožul has graduated from the Kunstakademie Düsseldorf, Germany. His works have been exhibited in various group exhibitions, the more recent being the International Program (PSY1, New York, USA, 2005), Criss-Cross (Museum of Contemporary Art, Zagreb, Croatia, 2007), Boys Craft, (Haifa Museum, Haifa, Israel, 2008), Summer Camp, (Exile, Berlin, Germany, 2010), Bandits, Pirates & Outlaws, (Lost Coast Culture Machine, Fort Bragg, USA, 2010), B-B-B-BAD, (Anna Kustera Gallery, New York, USA, 2011). His latest works have also been exhibited in solo shows in institutions such as Lauba House, Museum of Contemporary Art (Zagreb, Croatia), Art Salon (Celje, Slovenia), Kibla Gallery (Maribor, Slovenia), Minoriten Galerien (Graz, Austria), TZR Gallery (Duesseldorf, Germany), Anhava Gallery (Helsinki, Finland), Goff+Rosenthal and Pablo’s Birthday (New York, USA). He started collaborating with Damir Žižić in 2013. They exhibited in solo exhibitions in Gallery Karas and in Lauba House in Zagreb, Croatia (2014). They won the third T-HT@MSU.HR award, Museum of Contemporary Art (Zagreb, Croatia, 2014). Kristian Kožul is a member of the Croatian Association of Artists. He lives and works in Zagreb, Croatia. In the book “Mengele's Skull: The Advent of a Forensic Aesthetics” translated into Croatian in 2012, Thomas Keenan and Eyal Weizman present a genealogy of forensic aesthetics. Basing their book on the international hunt for the surviving Nazi criminals, they note one event which indicated a number of changes that forensics – the archaeology of modern day history, as it is also called – has introduced into the field of jurisprudence, case law and contemporary culture in general. The event in question relates to verifying the identity of a person buried at a cemetery in a small Brazilian town near São Paulo. Namely, it had to be determined if the excavated remains belong to the notorious Nazi war criminal, Josef Mengele. The identification process was entrusted to an international team of scientists and experts in the field of forensic anthropology, radiology, dentistry, chemistry etc. Experts in handwriting analysis, and those specialized in photography, documents and clothing forensics were also invited to the São Paulo's Legal Medical Institute, with the objective to determine the identity of the excavated remains and, thereby, bring the investigation to a close. “It is up to you, the scientists, to reach the final verdict,” stated the Brazilian police commissioner in 1985. This was the first time, as Keenan and Weizman note, that scientists were the key witnesses in a war crimes trial. In the courtrooms throughout the world, human bones were given a voice by forensic experts. A forensic expert was their mouthpiece, told their stories. He determined their age and gender; he could discover diseases which afflicted them, locate traumatic episodes, reconstruct dietary habits, reveal the cause of death, etc. Personification, such a common occurrence in forensic anthropology, resulting in the belief that people, unlike bones, could not be trusted, transformed bones into a kind of super-subjects. Duje Šuvar / Vid Vučak This year’s exhibition programme dedicated to young artists from Velika Gorica opens with an exhibition featuring two academic artists: Vid Vučak and Duje Šuvar. Vid Vučak graduated from the Department of Sculpture at the Academy of Arts of the University of Split in 2009. Until recently, he mostly specialized in memorial and portrait sculpture, while a new cycle of his work is going to be exhibited in Galženica Gallery. Duje Šuvar graduated from the Department of Painting at the Academy of Fine Arts in Zagreb in 2008 and from the Department of Restoration and Conservation at the same Academy in 2011. His approach to painting can be described as (Photo)realist, exploring the themes ranging from urban everyday life to Christianity.
3.1 4.1 4.2 4.3 5.1 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 6.6 6.7 6.8 6.9 9.1 10.1 11.1 12.1 12.2 12.3 12.4 13.1 13.2 13.3 16.1 17.1 17.2 20.1 21.1 22.1 22.2 22.3 22.4 22.5 22.6 22.7 22.8 25.1 26.1 26.2 26.3 26.4 26.5
Željka Cupek / Marija Lovrić Samostalna izložba Željke Cupek i Marije Lovrić jedna je od izložaba kojima ove godine predstavljamo mlade akademske umjetnike vezane za Veliku Goricu i okolicu, bilo podrijetlom, bilo trenutnim životom i radom. Ovoga puta, umjesto likovnih kritičara ili kustosa, umjetnice su se same poetički odredile. O radovima predstavljenima na izložbi, Marija Lovrić kaže: Introspekcija, 2016. Modernim i moglo bi se reći površnim načinom života danas, potreba za povezivanjem sa samim sobom je vrlo bitna ljudska potreba koju često zanemarujemo. Pričamo li samo o svjesnosti ili samopouzdanju, vrlo rijetko isto istinski i osjećamo. Samosvjesnost je viša razina svjesnosti, povezanosti sa samim sobom. To je sposobnost da osjetimo poruke iz naših unutarnjih zaliha emocionalnog pamćenja. Da bi napredovali u samosvjesnosti, trebamo istražiti sebe, poštovati svoje tijelo, voditi računa o sebi, ući u svoju nutrinu. Svaka osoba je unikatna fizički i psihički. Svaka jedinka ima svoju energetsku frekvenciju i prilikom povezivanja osjećamo novu energiju koja se smjesti u nama i potakne različite emocije. Osjetimo vibracije, dubine, vidimo boje, čujemo razne zvukove. Katkad se desi da postanemo intenzivno svjesni sebe, svojih vlastitih psihičkih procesa. Napokon se isplatilo! Željko Badurina, Maja Čule, Hrvoje Hiršl, Dina Karadžić, Tea Stražičić, Igor Štromajer Kustoski koncept: Irena Borić, Martina Kontošić, Renata Šparada Otvoreni tabovi, prokrastinacija, samopromocija, kolaboracija, spamovi, komentari, shareovi, likeovi čine, materijalne i digitalne, fragmente cirkulacije podataka. Na mreži, proces kruženja kojeg izvode mnogobrojni korisnici daje vrijednost i moć putujućoj informaciji. Internetske ekonomije stoga ne podrazumijevaju samo uobičajene protokole digitalnih financijskih transfera, već se velik dio temelji na generiranju simboličnog kapitala, odnosno vrijednosti. Imajući u vidu kontekst mreže kao korporativan i nadziran prostor, izložba u prvi plan postavlja ulogu umjetnika/ce čije je djelovanje reakcija na ekonomske modele razvijene unutar weba 2.0. Polazeći od pretpostavke da internetska stvarnost utječe na suvremeni način djelovanja, druženja i mišljenja, izložba preispituje načine na koji internet i digitalne ekonomije utječu na položaj i živote ljudi koji ga koriste. Naime, korisnici su ti koji u zamjenu za slobodu na mreži daju informaciju čime pristaju da postanu resurs pojedinih korporacija, u skladu s izrekom "Ako ne plaćaš proizvod, ti si proizvod"("If you're not paying for the product, you are the product."). Stoga se izložba fokusira na ispreplitanja tih naoko podijeljenih svjetova unutar postojećih ekonomskih odnosa; s jedne strane sama produkcija obilježena je aktualnim ekonomskim stanjem, a s druge strane online prostor izvanredno je mjesto eksploatacije i eksperimenta. Ljubomir Stahov, "Iz prirode" Svijet oblika Ljubomira Stahova izdvaja se u korpusu suvremene hrvatske umjetnosti, kao čvrsto formiran likovni prosede koji postoji sam za sebe, daleko od trendova, tendencija i manifestnih pripadanja nekoj grupi ili pravcu. No kada bismo inzistirali na duhovnom ulančavanju i stilskom srodstvu, došli bismo do Ordana Petlevskog i njegovog svijeta praoblika, fosilnih i organičkih formi, jedinstvenog osobnog svijeta „organičke mikrofiguracije“ (Zdenko Rus), ali i djela Biserke Baretić, u čijem opusu također postoji koncepcija ranjive materije, duha zatočenog u okvire materijalnog tijela, s čestim referencama na mitske simbole i arhetipove poput Ikara, Orfeja, Pegaza, Gorgone i Janusa. Svatko stoji u svjetlu drugoga Raymond Carver, Milan Božić, Tomislav Gotovac, Sven Klobučar, Primo Levi, Ana Opalić, Terence Malick, Iris Mihatov Miočić, Ana Mušćet, Ana Opalić, Berislav Šimičić, Roberta Vilić, Sandra Vitaljić i Centar za integrativnu terapijsku praksu Meleta iz Zagreba. U diskursu o fenomenu nasilja postoji jedan zanimljiv paradoks kojeg ističe Richard Bessel u svojoj knjizi „Nasilje – moderna opsesija“. Naime, najbolje analize nasilja, najuspješnije mjere u sprečavanju njegovog širenja ili u smanjivanju njegovih posljedica, dolaze iz društava koja su najmanje nasilna. Bessel misli na zemlje zapadne Europe, Sjedinjenje Američke Države, Kanadu, Australiju itd., dakle, na demokratske zemlje s razvijenim pravnim, socijalnim, obrazovnim i zdravstvenim sustavom. U društvima tih zemalja osjetljivost na nasilje postala je gotovo opsesivnom, a biti ljubazan i suosjećajan poželjnije je nego ikada do sada. Kako je do toga došlo, pita se Bessel. Odgovor nije jednostavan, ali njegovi korijeni nedvojbeno vode do prve polovice 20. stoljeća i dva svjetska rata koja su se odvila u nepunih 40 godina. Ratovi su se vodili i prije, ali razmjeri razaranja dosegnuti u 1. i 2. svjetskom ratu premašili su i najveća strahovanja. Za društvo razvijenog zapada, ovi ratovi nedvojbeno predstavljaju kolektivnu traumu. Duje Šuvar / Vid Vučak Izložbom dvojice mladih akademskih umjetnika, Vida Vučka i Duje Šuvara otvaramo izložbenu sezonu koja će biti u znaku mladih velikogoričkih umjetnika. Vid Vučak je 2009. diplomirao kiparstvo na Umjetničkoj akademiji u Splitu. Do sada se uglavnom bavio spomeničkom i portretnom plastikom, a u Galeriji Galženica će se predstaviti s novim ciklusom radova. Duje Šuvar je diplomirao slikarstvo 2008. na zagrebačkoj Akademiji likovnih umjetnosti, a 2011. je na istoj akademiji diplomirao i na Odsjeku za restauriranje i konzerviranje umjetnina. Njegov slikarski rad obilježen je (foto)realističkim prosedeom, a teme koje ga zanimaju kreću se od urbane svakodnevice do kršćanskih motiva.