https___tissnetprep.com_citizenshipamendment_current-affairs_.xml
http___galerija.sczg.hr_index.php_2019_02_11_otvorenje-izlozbe-monoliti-autora-domagoja-rogine__1.xml
1.1 2.1 3.1 3.2 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 8.2 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 17.2 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1
[et_pb_section fb_built=”1″ _builder_version=”3.27.4″ fb_built=”1″ _i=”0″ _address=”0″][et_pb_row _builder_version=”3.27.4″ _i=”0″ _address=”0.0″][et_pb_column type=”4_4″ _builder_version=”3.27.4″ _i=”0″ _address=”0.0.0″][et_pb_text _builder_version=”3.27.4″ _i=”0″ _address=”0.0.0.0″] WHAT IS THE CITIZENSHIP AMENDMENT BILL 2016? The Citizenship Amendment Bill 2016 seeks to allow illegal migrants from certain minority communities in Afghanistan, Bangladesh and Pakistan eligible for Indian citizenship. In other words, it amends the Citizenship Act of 1955. The Bill provides that the registration of Overseas Citizen of India (OCI) cardholders may be cancelled if they violate any law. WHAT DOES IT WANT? The Citizenship Amendment Bill seeks to allow illegal migrants belonging to the Hindu, Sikh, Buddhist, Jain, Parsi or Christian religious communities coming from Afghanistan, Bangladesh or Pakistan to not be imprisoned or deported. - It also appeals for the minimum years of residency in India to apply for citizenship to be lessened from at least 11 to six years for such migrants. - The Bill, however, does not extend to illegal Muslim migrants. It also does not talk about other minority communities in the three neighbouring countries, such as Jews, Bahais etc. WHY ARE PEOPLE IN ASSAM NOT HAPPY ABOUT IT? The Citizenship Amendment Bill has not been sitting well with the Assamese as it contradicts the Assam Accord of 1985, which clearly states that illegal migrants heading in from Bangladesh after March 25, 1971, would be deported. What is the Citizenship Act 1995? Under Article 9 of the Indian Constitution, a person who voluntarily acquires citizenship of any other country is no longer an Indian citizen. Citizenship by descent: Persons born outside India on or after January 26, 1950, but before December 10, 1992, are citizens of India by descent if their father was a citizen of India at the time of their birth. - From December 3, 2004, onwards, persons born outside of India shall not be considered citizens of India unless their birth is registered at an Indian consulate within one year of the date of birth. - In Section 8 of the Citizenship Act 1955, if an adult makes a declaration of renunciation of Indian citizenship, he loses Indian citizenship. Who is an illegal immigrant? According to the Citizenship Act (1955), an illegal immigrant is defined as a person who enters India without a valid passport or stays in the country after the expiry of the visa permit. Also, the immigrant who uses false documents for the immigration process. What are the guidelines to become an Indian citizenship? Citizenship is granted to an individual by the government of the country when he/she complies with the legal formalities, so it’s like a judicial concept. In India, the Citizenship Act, 1995 prescribes five ways of acquiring citizenship: - Birth - Descent - Registration - Naturalization - Incorporation of the territory. [/et_pb_text][/et_pb_column][/et_pb_row][/et_pb_section]
1.1 2.1 3.1 4.1 4.2 4.3 4.4 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 5.6 5.7 5.8 6.1 6.2 6.3 7.1 7.2 7.3 8.1 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 9.6 9.7 9.8 9.9 9.10 9.11 10.1
[et_pb_section bb_built=”1″][et_pb_row][et_pb_column type=”4_4″][et_pb_text _builder_version=”3.19.5″] Otvorenje izložbe Monoliti autora Domagoja Rogine održat će se 1. veljače u 20 sati. Izložba će biti otvorena do 16. veljače, a radno vrijeme galerije je radnim danom od 12 do 20 sati te subotom od 10 do 13 sati. Osnova vedantske filozofije može se pronaći u pojmu advaita, koji znači nedvojnost, a odnosi se, ukratko, na jedinstvenost pojedinca i bitka (osnove postojanja). Svaka pojedinačna svijest je prema tom učenju nerazdvojiva od svega ostaloga što postoji – od drugih svijesti, ali i od cijelog svemira. Na tu nedjeljivost podsjetile su me slikarske težnje Domagoja Rogine iskazane u ciklusu koji je naslovio Monoliti. Već samim tim imenom koje označava strukturu načinjenu od jednog kamenog bloka, pa i lapidarnim potezom, te gustim i slojevitim nanosima boje kojima oblikuje senzacije na platnu, on nas podsjeća na stoljetnu težnju slikarstva ka postizanju jedinstva promatrača, autora, prizora, forme kojom se taj prizor prezentira, materije koja ga tka i asocijacija koje on budi. Sve izrečeno na ovim slikama izrečeno je u intenzivnom jeziku boje – predmeti poput čajnika ili buketa cvijeća, tijelo morske nemani, doživljaj jutarnje atmosfere ili autoportret kojemu se sjena naviruje preko ramena. Čini se da autor svemu odbija dati narativni razlog izvan same slikarske fascinacije. To su prizori njegove osobne svijesti, njegovi osjećaji i demoni koji dobivaju vlastite oblike i usisavaju nas. Mi smo, tako, zajedno s njim u tom vječnom trenutku jutra u atelijeru, kada je zrak svjež i gust, a dan obećava brojne prilike, a također s njim plovimo kroz prazan prostor njegovih snoviđenja u utrobi životinje slične morskome psu, sjajne kože i golemih usta, koja sugeriraju neobuzdano gutanje. To proždiranje ide u dva smjera: ono je i slikareva pohlepna konzumacija svijeta, kojega probavljenog izbacuje na platno, ali i gutanje gledatelja koje čini slika, njezina asimilacija naše pažnje i budnosti, te pretakanje cijele naše ličnosti u mentalni proces čuđenja i divljenja. Zato kažem da s Roginom putujemo u samoj utrobi zvjeri, to jest u utrobi slike. On nam ne želi dopustiti da se od njegovih slika odvojimo i da ih gledamo kao nešto izvan nas. U tome je njihov silni intenzitet, koji je imenom ciklusa povezan s osjećajem divljenja pred megalitskim konstrukcijama, prapovijesnim uspravnim kamenjem posijanim po svijetu s magijskim i obrednim svrhama poistovjećenja čovjeka s kozmosom i prirodom. Pored ovih slika svjedoci smo ekspresije tvari i stvari, transformacije površine slikarskog platna u prostor osobne nedokučivosti i čistog estetskog djelovanja (što svoje povijesne korijene ima u enformelu ili apstraktnom ekspresionizmu). S tim u vezi nameće se i spoznaja o arbitrarnosti doživljaja i o proizvoljnosti značenja koja pridajemo formama: svako tumačenje koje upisujemo u neko umjetničko djelo plod je sinergije našeg iskustva sa iskustvom stvaraoca. Domagoj Rogina je svoj osjećaj raznovrsnih predmeta i prostora izrazio u istovremeno nijemoj i rječitoj umjetnosti slikarstva, a ti izrazi za senzibilnog promatrača postaju poput sjene na njegovu autoportretu – tamni obrisi našeg lika, koji se nekim čudom otimaju pokretima koje bi trebali slijediti i žive svoj vlastiti, neobičan život. Stihovi Eliotove Puste zemlje obećavaju: „Pokazat ću ti nešto drugačije od / Tvoje sjene u jutro dok korača za tobom / Tvoje sjene predvečer dok ti hrli u susret / Pokazat ću ti tvoj strah u šaci prašine“. Slikarstvo je, također, svakako nešto drugačije od sjene ili oponašanja svijeta. To je odlamanje komada stvarnosti i njihovo klesanje u nove monolite ljudskih strahova, želja i fascinacija. (iz predgovora, Feđa Gavrilović) Domagoj Rogina rođen je 1989. u Varaždinu. Diplomirao je slikarstvo u klasi prof. Damira Sokića na Nastavničkom odsjeku na Akademiji likovnih umjetnosti Sveučilišta u Zagrebu 2017. godine. Izlagao je na nekoliko samostalnih (2017. U ogledalu, Galerija Greta; Plivač, Galerija V. Filakovac i 2014. Fragmentologija 2/2, Galerija 3,14) i tridesetak skupnih izložbi (2017. Bijenale slikarstva, HDLU; 13. Erste fragmenti, Galerija Kranjčar; 2014. Salon mladih, HDLU i dr.) Boravio je na rezidenciji u Belgiji 2015. godine. Od 2018. godine radi kao profesor likovne i tehničke kulture u Centru za odgoj i obrazovanje Slava Raškaj u Zagrebu. [/et_pb_text][et_pb_gallery _builder_version=”3.19.5″ gallery_ids=”636,637,638″ show_title_and_caption=”off” hover_overlay_color=”rgba(255,255,255,0.9)” /][/et_pb_column][/et_pb_row][/et_pb_section]