http___francuskibuldog.hr_en_about_20breed-41774.xml
http___francuskibuldog.hr_o_20pasmini-40492_1.xml
1.1 2.1 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 4.1 4.2 4.3 4.4 5.1 5.2 5.3 6.1 7.1 8.1 8.2 9.1 10.1 11.1 11.2 11.3 12.1 13.1 13.2 13.3 14.1 15.1 15.2 16.1 17.1 17.2 17.3 17.4 18.1 19.1 19.2
About Breed Our interview for brazilian blog about french bulldogs Q: In the last years few dogs have gotten so vertiginous ascension in Brazil as the French Bulldog. In 2000 only 168 puppies had been registered in the CBKC. In November of 2008 they add 1559, respectively passing of 53º for 15º position in the general ranking of registered puppies. What about in Croatia? How do you evaluate the popularity of the breed today? A: For the last few years French bulldogs in Croatia have marked an extraordinary growth of popularity. Unfortunately, the most profit with that got the puppy mills so uninformed people buy dogs without pedigree. They think that they got the dog cheaper but at the end they leave a lot of money on the vet, or they lose the dog very fast, because these kind of dogs are held in very bad conditions, they suffer from genetic diseases, mostly heart disorders, they have trouble with skin, bones… There are a lot of them whom prefer money then health of the dogs. A: These are the dogs of special spirit, their character is unique, they express their desire to be our friends more truthfully then of an any other breed. French Bulldogs also want to be our companions in love, pain, happiness and even suffering… Great French writer Maurice Maeterlinck inspired by his French Bulldog named Pelleas, in his work -Our friend the dog- wrote: “We are alone, absolutely alone on this chance planet; and amid all the forms of life that surround us, not one, excepting the dog, has made an alliance with us”. A: Their health problems are their biggest inconveniences. Q: What are the typical illnesses of the breed? A: The most common are heart and breathing problems, problems with spine, hips and luxating patellas. There is also a problem with the eyes, so called- cherry eye. A: There is no proposed examination, but all responsible breeders make them, especially x-rays of the hips, examination for eventually luxating patella and heart test. Q: What kind of evaluation do you use on the breeding in Croatia? A: Basic condition for a dog to be used in breeding is to pass an breeding review by rules prescribed by Croatian Kennel Club. Evaluation of breeding values is taking place by outward appearances, evaluation forms, ancestors, descendants, awards, character and fitness of dogs. For every mating breeder must consult with the head of breeding in the Club of Toy Dogs, which we are the member of. Q: What is the biggest problem of the breed in Croatia and the world? A: There are only a few responsible breeders that watch on bloodlines and genetic diseases in Croatia. It is hard to find quality stud dogs witch are going to, in combination with great females, give sound and healthy descendants. But, again, biggest probglem of the breed are so-called “breeders” which offered puppies as a bargain as this could mean that both the puppy and the parents aren’t registered by the kennel club, they haven’t the proper documentation or the health and care of the puppy and its parents weren’t the best. Q: The club of the breed or the maximum entity of the Croatia canine, establishes rules for the mating? A: Yes, there are rules of breeding witch are very precise defined, but also in a lot of things restrictive for the breeders. Although the rules are strict, there are many people who violate them. Q: In your opinion what do you must preserve and what do you must prevent in the mating of French Bulldog? A: In breeding, we must use only dogs closest to standard, absolutely healthy dogs. Every deviation of standard should not be tolerated. Important thing is also very good research and studying of the bloodlines. For our dogs, and some of their ancestors we can follow their bloodlines even 90 years in the past. Q: What you should say for somebody who purchase a French Bulldog? A: The most important thing is to warn future owners on importance of proper and quality feeding of the dog. That is extremely important, and inexperienced owners of French bulldogs mostly make mistakes on that, of course they should be informed on sensibility of this breed on heat, but most of potentially buyers already know that.
1.1 2.1 3.1 4.1 4.2 4.3 4.4 5.1 5.2 5.3 5.4 6.1 7.1 7.2 7.3 8.1 9.1 10.1 11.1 11.2 12.1 13.1 14.1 15.1 15.2 15.3 16.1 17.1 17.2 17.3 18.1 19.1 19.2 20.1 21.1 21.2 21.3 21.4 22.1 23.1 23.2 23.3 24.1 24.2 24.3 25.1 26.1 26.2 26.3 26.4 26.5 26.6 26.7 26.8 26.9 26.10 26.11 26.12 26.13 26.14 26.15 26.16 26.17 26.18 26.19 26.20 26.21 26.22 26.23 26.24 26.25 26.26 27.1 27.2 28.1 28.2 28.3 29.1 30.1 30.2 30.3 30.4 30.5 30.6 30.7 30.8 30.9 30.10 30.11 30.12 30.13 30.14 30.15 30.16 30.17 30.18 31.1 31.2 31.3 31.4 31.5 31.6 31.7 31.8
O pasmini Intervju za brazilski blog o francuskim buldozima Tekst o hrvatskoj uzgajivačnici Totegnac (www.totegnac.com) i intervju o našim francuskim buldozima objavljen na najpopularnijem brazilskom blogu o francuskim buldozima http://bulfran.blogspot.com/ Bulfran: Posljednjih godina su francuski buldozi u Brazilu postigli nevjerojatnu popularnost. Tako je 2000. godine bilo registrirano samo 168 štenaca u Brazilu. U studenom 2008. registrirano ih je 1559, a pasmina se s 53. popela na 15. mjesto po popularnosti u Brazilu. Kakva je situacija kod Vas u Hrvatskoj? Totegnac: I u Hrvatskoj su francuski buldozi posljednjih godina također zabilježili golem porast popularnosti. Na žalost, najveći profit od tog porasta ubiru šverceri pasa, a neinformirani ljudi nerijetko kupuju pse bez rodovnika. Smatraju da će proći jeftinije, a na kraju ostave mnogo više novaca veterinarima, ili, u najgorem slućaju, vrlo brzo izgube psa. Takvi su štenci nerijetko držani u lošim uvjetima, pate od genetskih bolest, najčečće srčanih mana, imaju probleme s kožom, kostima… Mnogo je onih kojima su važniji novci od zdravlja pasa. Bulfran: Po Vašem mišljenju, u čemu je najveća osobitost i vrijednost ove pasmine? Totegnac: To su psi posebna duha, njihov je karakter jedinstven, oni svoje želje, strahove, emocije, izražavaju mnogo iskrenije i neposrednije nego drugi psi. Francuski buldozi doista žele biti naši najbolji prijatelji, žele nas pratiti u ljubavi, patnji i sreći… Nije slučajno veliki francuski pisac Maurice Maeterlinck bio inspiriran upravo svojim francuskim buldogom Pelleasom kad je u djelu “Naš prijatelj pas” napisao: “Mi smo sami, posve sami na ovom našem planetu. I, između svih oblika života koji nas okružuju, nijedan oblik života, nijedan osim psa, nije sklopio savezništvo s nama”. Bulfran: No, pasmina ima i svojih nedostataka… Totegnac: Njezini zdravstveni problemi ujedno mogu biti i najveće mane ove pasmine. Bulfran: Koje su tipične bolesti pasmine? Totegnac: Najčešće su to problemi sa srcem i dišnim organima, problematična može biti i kralježnica, kukovi, lukscija patelle. Prisutne su nerijetko i komplikacije s očnim kapkom, takozvano “cherry eye”. Bulfran: Postoje li u hrvatskoj propisana kontrola zdravlja da bi se spriječile takve bolesti? Totegnac: Uzgajivačima nisu propisani obavezni veterinarski testovi za francuske buldoge, ali će ih svaki odgovoran uzgajivač poduzeti. Bulfran: Kako se određuje uzgojna vrijednost psa u Hrvatskoj? Totegnac: Temeljni uvjet je da pas prođe uzgojni pregled po pravilima koja propisuje Hrvatski kinološki savez. Naravno, pri uzgoju se vodi računa o eksterijeru, precima, uspjesima na izložbama i nagradama, karakteru i kondiciji psa. Za svako parenje uzgajivač se mora konzultirati s vođom uzgoja pri odgovarajućem pasminskom klubu. Bulfran: Što je najveći problem s kojem je suočena pasmina u Hrvatskoj i u svijetu? Totegnac: Rijetki su odgovorni uzgajivači koji vode računa o krvnim linijama te izbjegavanju genetskih mana. U Hrvatskoj je, pak, problem pronaći kvalitetne parnjake koji će, u kombinaciji s odličnim ženkama, dati zdravo i kvalitetno potomstvo. Naravno, problem su i već spomenuti šverceri pasa, ljudi koji nude štence bez osnovnih podataka o njihovu porijeklu, odnosno bez registracije legla i bez rodovnica. Bulfran: Jesu li uspostavljena jasna pravila za parenje, odnosno uzgoj? Totegnac: Da, pravila su vrlo precizno definirana. Premda su pravila striktna, ima i onih koji ih nastoje zaobići. Bulfran: Po Vašem mišljenju, što uzgajivači moraju očuvati, a što moraju spriječiti pri uzgoju? Totegnac: Moramo koristiti pse koji su najbliži standardu, apsolutno zdrave pse. Veća odstupanja se ne bi trebala tolerirati. Vrlo je važno i istraživanje krvnih linija. Za pse u našoj uzgajivačnici, na primjer, znamo pretke i možemo genealoški slijediti neke linije čak 90 godina u prošlost! Bulfran: Što kažete ljudima koji žele kupiti Vaše pse? Totegnac: Najvažnije jest upozoriti buduće vlasnike u važnost kvalitetne i pravilne ishrane. To je izuzetno bitno, a neiskusni vlasnici francuskih buldoga u tome najčešće griješe. Naravno, budući vlasnici moraju biti informirani i o osjetljivosti pasmine na visoke temperature, ali većina potencijalnih kupaca već to zna. Nije dopušteno prenošenje tekstova u cijelosti ili djelomično bez pismenog odobrenja izdavača, odnosno autora i bez navođenja porijekla teksta. Copyright © 2010 Totegnac. All rights reserved O fenomenu francuskih buldoga U Sjedinjenim Američkim Državama francuskih buldozi su 1994. godine po popularnosti bili tek 81. pasmina. U sljedećih deset godina, prema podacima Američkog kinološkog saveza (AKC), francuzići su se popeli među deset najbrojnijih pasmina kad se računa broj registriranih vlasnika i prijavljenih legla! Vrlo slični podaci odnose se na Stari kontinent, pa su tako i na Eurodogu Showu u Budimpešti 2008. francuskih buldozi bili među 15 najzastupljenijih pasmina, a sljedeće godine na Svjetskoj izložbi u Bratislavi i među 10 najzastupljenijih! Među prodavačima raznih suvenira posvećenim svim pasminama, na obje izložbe prevladavali su upravo oni s francuskim buldozima: šalice, majice, zlatni broševi, svjetiljke i biste, privjesci i ogrlice s njuškicom koja ponosno nosi uši šišmiša, bili su najtraženija i najzastupljenija roba iza izložbenih kulisa. Posebna je priča ekstremna popularnost francuskih buldoga u Rusiji, gdje su oni danas statusni, ali gotovo i ideološki simbol, koji asocira na davno doba carske vladavine. Francuski buldozi su, naime, bili ljubimci princeze Tatjane, njihove je figurice od jantara morao izrađivati carski draguljar Faberge, imale su ih i najveće glumice, balerine, operni pjevači toga doba... Na žalost, upravo je Ortino, francuski buldog princeze Tatjane, zajedno s čitavom nesretnom carskom obitelji, skončao pod boljševičkim bajunetom, a i njegove su kosti 80 godina kasnije ekshumirane s ostacima koji su pripadali ubijenima Romanovima. U isto vrijeme francuski su buldozi bili ekstremno popularni u SAD-u. Bogati su Amerikanci putovali u Pariz samo da bi nabavili psa s ušima šišmiša i potom ih donijeli u SAD. Prvi put su izloženi na Westminsteru 1896. a već godinu dana kasnije njihova je popularnost bila tako velika da su upravo francuski buldozi bili na naslovnici kataloga za najveću američku izložbu pasa, uz Crufts posve sigurno i najveću te najznačajniji izložbu pasa na svijetu. Štoviše, francuski buldozi tada još i nisu bili službeno priznata pasmina američke kinološke udruge (AKC), ali je njihova slava bila snažnija od propisa! Dekadentni Pariz na kraju 19. stoljeća bio je prava meka za bogate Amerikance, a mnogi su se u Francuskoj, osim užitaka u razonodama karakterističnima za fin de siècle, zaljubili i u pravi pariški simbol toga doba- francuskog buldoga. Francuskog buldoga kupljenog u Parizu, jedan je Amerikanac, mladi bankar Robert Williams Danile (27), odlučio 1912. prevesti u Ameriku najvećim brodom na svijetu- Titanicom. Osigurao ga je na- tada- astronomskih 750 dolara, to je iznos koji odgovara današnjoj svoti od gotovo 20.000 dolara! Pas je, na žalost, nestao u dubinama Atlantskog ocena... Izuzetno je značajna činjenica da su upravo Amerikanci, tražeći minijaturne buldoge u Parizu, prednosti dali onima s uzdignutim ušima, psima nalik na šišmiše. Na izložbi u Westminsteru pojavili su buldozi s takozvanim ružinim ušima, onima kakve danas imaju engleski buldozi, ali I primjerci pasa koji su bili posve nalik na naše današnje francuske buldoge. Sudac iz Engleske je, ocjenjujući minijaturne toy bulldoge, posve ignorirao pse s ušima šišmiša, a njegov je stav izazvao pravo ogorčenje među mnogim Amerikancima. Odmah se pristupilo osnivanju Američkog kluba francuskih buldoga, u kojem je sastavljen i standard koji dopušta samo uzdignute uši! No, na Westminsteru 1898. opet su se pojavila oba tadašnja varijeteta, pa su ljutiti vlasnici pasa koje danas poznajemo kao francuske buldoge povukli svoje ljepotane s izložbe, čak je i američki sudac odlučio bojkotirati veliku izložbu, pa su brže bolje organizirali specijalnu izložbu francuskih buldoga u luksuznom hotelu Waldorf-Astoria. Izložba je naišla na, za tadašnje prilike, nezapamćen interes njujorških medija, a pobjedu je odnio pas Dimboolaa. Poslije Prvog svjetskog rata popularnost francuskih buldoga u Americi je počela rapidno padati. Završni udarac im je zadala Velika depresija, ekonomska kriza koja je ugrozila uzgajivače svih rasnih pasa. U SAD-u je 1940. bilo registrirano samo 100 francuskih buldoga. Ništa se nije promijenilo ni 1960. godine, kada je u čitavoj Americi registrirano 106 francuskih buldoga, pa službeno glasilo američkog kinološkog saveza AKC Gazette piše: “Mnogo veselja pruža ovaj pas svojim vlasnicima, ali danas ih je vrlo malo uzgajivača a još manje ih se izlaže. Ako se trend nastavi, pasmina će vjerojatno izumrijeti...” Uzgajivači i nemaju jasne odgovore koji bi opravdali silni porast popularnosti ove pasmine u posljednjem desetljeću na čitavoj planeti, ali pomodarstvo, kao jedan od čimbenika, ne pomaže uvijek odgovornom i ozbiljnom uzgoju. Takav je slučaj i s francuskim buldozima, pa su i u našoj zemlji oglasnici puni onih koji prodaju "štence francuskog buldoga svih boja i uzrasta", "iz šampionskog legla", ali najčešće bez papira... Nije dopušteno prenošenje tekstova u cijelosti ili djelomično bez pismenog odobrenja izdavača, odnosno autora i bez navođenja porijekla teksta. Copyright © 2010 Totegnac. All rights reserved Fenomen francuskih buldoga Zašto mnogi žele upravo francuskog buldoga? Taj mali, čvrsti i nabijeni pas doista je zbog mnogih karakteristika idealan za držanje u stanu, štoviše, njegove karakterne osobine i ne omogućavaju držanje na otvorenom prostoru ili u dvorištu, na kiši i hladnoći, na vrućini, bez kontakta s ljudima. Francuski buldog ima iznimno izražajne oči, njegov pogled otkriva široku paletu osjećaja, a ekspresiju dodatno osnažuju i mišići na licu, pa ponekad može izgledati kao da se francuski buldog smije od sreće ili, pak, neizrecivo tuguje. Njegov je pogled doista zavodljiv, čak i onima koji će u prvi tren zaključiti kako se radio o “neopisivo ružnom psu”. Francuski buldog ima kratku dlaku, koju je relativno lako njegovati i održavati. Pa ipak, za one koji ne žele imati posla s redovitim usisavanjem stana, pudlice su mnogo bolji izbor. Francuskom buldogu nisu potrebna duga istrčavanja i neće svojim lavežom uznemiravati vaše susjede. Većina ih doista ne laje bez prijeke potrebe. Pa ipak, neke značajke ove pasmine mogle bi potencijalne vlasnike i odvratiti od njih. Francuski buldozi nisu zlatni retriveri, pa se nerijetko pogrešno govori o iznimno blagoj pasmini. Postoje, naime, premda su rijetki, oštri primjerci te pasmine, mužjaci ili ženke koji ponekad ne podnose neopreznu dječju igru, a gotovo se za sve francuske buldoge može reći da su izuzetno svojeglavi. Dakle, valja imati na umu da francuski buldog može pokazati zube, ali njegov ugriz posve sigurno nikad neće ostaviti krvave tragove. Nije posve točna ni tvrdnja da te tvrdoglave pse nitko ne može dovesti u red, naučiti ih naročitim vjeπtinama, kao što je slučaj s čitavim nizom službenih pasa. I tu ima izuzetaka, pa se danas u Americi među najvećim prvacima u agilityju nalaze i savršeno istrenirani francuski buldozi (iz uzgajivačnica Mon Petit Chou i Smokey Valley)! Štoviše, francuski buldozi su u pravili vrlo zaigrani, pa je svima zajednička opsesija lopticama i sličnim igračkama, koje tretiraju jednakim fanatizmom kao i retriverske pasmine! Budući vlasnici francuskih buldoga, zbog već spomenuta njihova tvrdoglava stava, moraju biti spremni na mogućnost da će takvi psi, u prvih šest do osam mjeseci života, u stanu ili kući rado i često izazivati nered. To će, najčešće, biti odgovor na njima teško prihvatljivu činjenicu da su ostavljeni sami. S odrastanjem i školovanjem, takvo se ponašanje ipak može korigirati. Francuski buldozi su brahicefalična pasmina, što znači da im njihova iznimno kratka njuška ponekad otežava disanje, a to se naročito manifestira za vrućih dana, ali i u snu. Francuski buldozi nerijetko hrču i hropću, a nekim primjercima te pasmine zbog problema sa spuštenim nepcem problemi sa disanjem mogu i ozbiljno ugrožavati zdravlje. Ako, dakle, kraj svoga kreveta noću želite nečujnog ljubimca, francuski buldog nije pas za vas! Premda prevladava uvjerenje da francuski buldozi mogu imati problema s brojnim uroženim bolestima i manama, to i nije posve točno. Među švercerima i preprodavačima doista se, uglavnom, nude nesretni psi zbog čije kupovine mnogi kasnije požale, jer troškovi za veterinara višestruko nadmaše iznos plaćen za psa. S druge strane, danas kvalitetni i odgovorni uzgajivači nude primjerke koji se mogu smatrati iznimno zdravim psima, spremnima da- u većini slučajeva- dožive starost od 12 godina, ali i više. Jedan od prvih registriranih francuskih buldoga u Hrvatskoj, koji je u u Zagreb stigao iz Ukrajine 1992. godine, imao je 2009. punih 16 godina. Premda gotovo slijep i gluh, još je i u toj dobi bio prilično proždrljiv i pokretan!