http___cathedralsaintpeter.org_sacraments_eucharist__2.xml
http___garevac.net_tekst_995__2.xml
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 10.2 10.3 11.1 12.1 12.2 13.1 14.1 14.2 14.3 15.1 15.2 16.1
Novena to the Blessed Virgin Mary Oh, most beautiful flower of Mount Carmel, fruitful vine, splendour of Heaven. Blessed Mother of the Son of God; Immaculate Virgin, assist me in my necessity. Oh, Star of the Sea, help me and show me you are my Mother. Oh, Holy Mary, Mother of God, Queen of Heaven and Earth, I humbly beseech you from the bottom of my heart to succour me in my necessity. (Mention your request here). There are not that can withstand your power. O Mary conceived with out sin, pray for us who have recouse to Thee (3 times). Sweet Mother, I place this cause in your hands. (3 times). Amen Say this prayer for 3 consecutive days and then you must publish it and it will be granted to you. The Blessed Sacrament in which Jesus Christ truly becomes the bread and wine. In the Gospel of John, Jesus stated, “I am the bread of life; whoever comes to me will never hunger, and whoever believes in me will never thirst.” Jesus continued saying, “I am the living bread which came down from heaven; if any one eats of this bread, he will live for ever; and the bread which I shall give for the life of the world is my flesh.” “Truly, truly, I say to you, unless you eat the flesh of the Son of man and drink his blood, you have no life in you; he who eats my flesh and drinks my blood has eternal life, and I will raise him up at the last day. For my flesh is food indeed, and my blood is drink indeed. He who eats my flesh and drinks my blood abides in me, and I in him.” The Sacrament of Holy Communion is the third of the Sacraments of Initiation. Even though we are required to receive Communion at least once per year (our Easter Duty), and the Church urges us to receive Communion frequently (even daily, if possible), it is called a sacrament of initiation because, like Baptism and Confirmation, it brings us into the fullness of our life in Christ. In Holy Communion, we are eating the True Body and Blood of Jesus Christ, without which “you shall not have life in you” (John 6:53).
1.1 2.1 2.2 3.1 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 4.6 4.7 4.8 4.9 6.1 6.2 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 7.6 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 8.6 8.7 8.8 8.9 8.10 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 10.1 10.2 10.3 10.4 10.5
Današnji datum: 10. veljače 2014. "Ja sam kruh živi koji je s neba sišao. Tko bude jeo od ovoga kruha, živjet će uvijeke." Čitanje svetog Evanđelja po Ivanu U ono vrijeme: Reče Isus mnoštvu: „Ja sam kruh živi koji je s neba sišao. Tko bude jeo od ovoga kruha, živjet će uvijeke. Kruh koji ću ja dati tijelo je moje - za život svijeta." Židovi se nato među sobom prepirahu: "Kako nam ovaj može dati tijelo svoje za jelo?" Reče im stoga Isus: "Zaista, zaista, kažem vam: ako ne jedete tijela Sina Čovječjega i ne pijete krvi njegove, nemate života u sebi! Tko blaguje tijelo moje i pije krv moju, ima život vječni; i ja ću ga uskrisiti u posljednji dan. Tijelo je moje jelo istinsko, krv je moja piće istinsko. Tko jede moje tijelo i pije moju krv, u meni ostaje i ja u njemu. Kao što je mene poslao živi Otac i ja živim po Ocu, tako i onaj koji mene blaguje živjet će po meni. Ovo je kruh koji je s neba sišao, ne kao onaj koji jedoše očevi i pomriješe. Tko jede ovaj kruh, živjet će uvijeke" (Iv 6,51-58). Isusov nagovještaj, da će dati svoje tijelo za hranu i svoju krv za piće, unio je među slušaoce ozbiljnu pometnju. Tvrdnja je bila suviše neobična, a da bi je mogli mirno prihvatiti. Također mišljenje nekih današnjih Isusovih slušalaca je, da u kršćanskom Bogoslužju nije prisutno Isusovo tijelo i Njegova krv. Kruh i vino, koje donosimo na oltar, ostaje kruh i vino, te su samo sjećanje na Zadnju večeru i ništa više. Isus je, istina, izrekao nad njima riječi: To je moje tijelo, to je moja krv, ali izrazio se na slikovit način simbolično, slično kao onda, kada je rekao: Ja sam trs, vi loze. Svatko zna, da Isus nije trs, ni mi loze. Slično bi trebalo vrijediti i za Isusovu izjavu o tijelu i krvi. Moramo je razumjeti u prenesenom smislu. Ali ako događaj današnjeg Evanđelja pobliže pogledamo, ustanovit ćemo da nije tako. Zašto se među slušaocima pronijelo negodovanje? Zato, jer su Isusovu tvrdnju doslovno razumjeli. Pitali su se: Kako nam može taj dati svoje tijelo da jedemo? Isus ih nije ispravljao, niste me pravo razumjeli, govorio sam samo simbolično, ali nećete morati jesti moje tijelo. Naprotiv, potvrdio je, da su Ga ispravno shvatili, jer su Njegovu izjavu prihvatili doslovno. Ponovio je svoju raniju tvrdnju s još snažnijim izrazom. Moje tijelo je zaista hrana i moja krv je zaista piće. Tko jede moje tijelo i pije moju krv, ima život vječni i ja ću ga uskrsiti u posljednji dan. Ako ne budete jeli tijelo Sina čovječjega i ne budete pili Njegove krvi, nećete imati života u sebi. Tada im je bilo svega dosta. Tako tvrde riječi njihove uši još nisu podnijele. Počeli su Ga hrpimice napuštati. Isus ih nije pozvao natrag, nije povukao svoje tvrdnje, nije ih ublažio nekim prenesenim tumačenjem. Okrenuo se k apostolima i dao im mogućnost, neka odu još i oni, ako ne vjeruju Njegovim riječima o tijelu i krvi. Nisu otišli. Ostali su uz Njega. Na Posljednjoj večeri doživjeli su ostvarenje Njegova obećanja. Predali su ga dalje i danas smo i mi dionici tog obećanja. Svatko neka preda se postavi vlastitu odluku: ostati ili otići.