http___fractalenlightenment.com_sv_16680_spirituality_the-ego-and-the-self.xml
http___fractalenlightenment.com_hr_16680_spirituality_the-ego-and-the-self_1.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 3.1 3.2 3.3 4.1 4.2 5.1 5.2 5.3 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 7.1 7.2 7.3 8.1 8.2 8.3 8.4 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 9.6 10.1 10.2 10.3 11.1 12.1 12.2 12.3 13.1 14.1
Jaget och Självet Den etymologi av ordet ego är helt enkelt "jag" på latin. Det användes av latinska högtalare på samma sätt som vi använder den första person singularis nominativ personligt pronomen i modern engelska, which is “I”. In present day, we use the word “ego” to make a specific distinction; for example when we wish to address an inflated sense of self-worth, but also to refer to our identity that we have built around ourselves. But what, actually is the “ego”, and what is its relationship with that which we call “self”? We can say that the ego is fundamentally a construct. It is made of parts just like a building is made up of concrete and, our ego is made up of our dreams and fears, aspirations, memories and so on. Let’s take a quick look into what the traditions of the West and East say on the subject. For Sigmund Freud, den Ego is a part of a psyche’s apparatus that functions as a mediator between our basic human instincts (ID) and the moral that is socially upheld as desirable (Super Ego). (Super ego is the aspect of personality that holds all of our internalized moral standards and ideals that we acquire from both parents and society–our sense of right and wrong.) The latter two elements of our psyche are in mutual contradiction and it is the job of the Ego to ‘unify’ these contradictory aspects. The result of this synthesis is something that is –apparently– stable and coherent, even though it is under a lot of pressure and always under construction. The metaphor of the Iceberg is usually employed to exemplify the mechanics and visibility of these forces: the Ego is the tip, the visible part, is only there because it’s supported by another deeper and less accessible mass of ice. As for the Buddhist, they claim that nothing possess an underlying reality. One of the most common (and normal) aberrations of our mind is to think in terms of identities. The concept of Anatta or no-self is very clear on this: there is no thing that has a substance, they are all aggregates. The same happens with our ego: it is illusory to think that it exists. The Story of Nagasena and the Chariot is often told to exemplify: There is no such thing as a Chariot, they are parts just put together. The same is valid for the ego: there is no such thing. What we are is a constant flow of sensations and thoughts and to identify ourselves with any of this is to create attachment to an illusion with ultimately leads to suffering. There are equivalent thoughts in Western philosophy by thinkers such as John Locke, Heraclitus and David Hume who appeal to the ‘bundle theory of the self’ and to the Theseus Ship Paradox which is just different ways of putting what the Buddhists are saying. For Hinduism on the other hand, there is such thing as a Self and it is called Atman. It is what we find when we peel away all the illusory layers of the mind (where the Ego lies). It is equal to that of the impersonal Absolute (Brahman)-like a spark to the sun (they are both fire)-. Igen, there is emphasis in self-knowledge, for it is through it that we can pierce the veil of illusion and see our true nature. Lao Tzu wrote “knowing others is wisdom. Knowing the self is enlightenment”. It seems that many traditions highly value this kind of knowledge and see it as a means to happiness. We should be vigilant of our Ego and keep in mind that is something that has been constructed, and therefore something that can be reconstructed and reshaped in whichever way we want. If it is inevitable to have an ego we should resort to shape it to our convenience. To see it as a tool and not as a master might bring us many benefits. Alan Watts said: “[den] ego is a social institution with no physical reality. The ego is simply your symbol of yourself. Just as the word “vatten” is a noise that symbolizes a certain liquid without being it, so too the idea of ego symbolizes the role you play, who you are, but it is not the same as your living organism.” In the video below Alan Watts talks about the illusion of the Ego and that its a social institution with no physical reality – Att veta detta, and to be open to evolve the idea that we have of ourselves will bring dynamism and evolution in our being: It is a good idea not to take oneself too seriously, for the identification of ourselves with an ‘I’ petrifies, on the other hand self-discovery and to laugh at oneself opens the gates to self-realization. Watts explained, “…man’s un-happiness is rooted in the feeling of anxiety which attends his sense of being an isolated individual or ego, separate from “life” or “reality” as a whole. On the other hand, happiness – a sense of harmony, completion, and wholeness – comes with the realization that the feeling of isolation is an illusion” Resurser: Visa oss några Kärlek & Sprid ljus:
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 3.1 3.2 3.3 4.1 4.2 5.1 5.2 5.3 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 7.1 7.2 7.3 8.1 8.2 8.3 8.4 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 9.6 10.1 10.2 10.3 11.1 12.1 12.2 12.3 12.4 13.1 14.1
Ego i samouprave Etimologija riječi ega je jednostavno "ja" na latinskom. To je bio korišten od strane latinskih zvučnika u vrlo isti način na koji smo koristili prvo lice jednine nominativu osobna zamjenica u modernom engleskom, što je "ja". U današnje vrijeme, koristimo riječ "ja" da bi određenu razliku; na primjer, kada želimo baviti prenapuhani osjećaj vlastite vrijednosti, ali i da se odnosi na našeg identiteta koje smo izgradili oko sebe. No, ono što, zapravo je "ego", i što je njegov odnos s onim što mi nazivamo "ja"? Možemo reći da je ego je temeljno konstrukt. Izrađen je od dijelova baš kao i zgrade se sastoji od betona i, naš ego je sastavljena od naših snova i strahova, težnje, sjećanja i tako dalje. Uzmimo brzi pogled na ono što je tradicija Zapada i Istoka reći na tu temu. Za Sigmunda Freuda, the Ja je dio aparature za psihu a da djeluje kao posrednik između naših osnovnih ljudskih nagona (ID) i moralno da je društveno prihvaćen kao poželjne (Super Ego). (Super ego je aspekt osobnosti koji drži sve naše internaliziranih moralnih normi i ideala koje smo stekli od oba roditelja i društva–naš osjećaj za dobro i loše.) Potonja dva elementa naše psihe su u međusobnom proturječju, a to je posao od ega da 'ujedini’ ove kontradiktorne aspekte. Rezultat ove sinteze je nešto što je-navodno-stabilan i koherentan, iako je pod velikim pritiskom i uvijek u izgradnji. Metafora ledenjaka obično koristi za primjerom mehaniku i vidljivost tih snaga: Ego je savjet, vidljivi dio, je tu samo zato što je podržan od strane drugog dublje i manje dostupnom količine leda. Što se tiče budističkog, oni tvrde da se ništa ne posjeduje temeljnu stvarnost. Jedan od najčešćih (i normalno) aberacije našeg uma je da mislite u smislu identiteta. Pojam Anatta ili ne-sebe je vrlo jasan o tome: ne postoji stvar koja ima tvar, svi su agregati. Isto se događa s našim ego: iluzorno je misliti da postoji. Priča o Nagasena i Chariot je često rekao da bi primjerom: Ne postoji takva stvar kao Chariot, oni su dijelovi jednostavno staviti zajedno. Isto vrijedi za ego: ne postoji takva stvar. Ono što smo je konstantan protok senzacija i misli i da se identificiraju s bilo koje od toga je stvoriti privrženost iluzija s konačnici dovodi do patnje. Postoje ekvivalent misli u Zapadnoj filozofiji mislioci poput Johna Lockea, Heraklit i David Hume, koji apeliraju na "bala teoriju sebstva’ i Tezej Brod Paradox što je samo različiti načini stavljajući ono budisti govore. Za hinduizam s druge strane, ne postoji takva stvar kao samostalno i to se zove Atman. To je ono što smo pronašli kad smo ljuštiti sve iluzorne slojeve uma (gdje Ego laži). To je jednaka onoj neosobno Apsolutna (Brahman)-kao iskre na suncu (oni su oba požara)-. Opet, tu je naglasak u samospoznaje, jer je kroz to da možemo probiti veo iluzije i vidjeti našu pravu prirodu. Lao Tzu napisao "znajući druge je mudrost. Poznavanje sebe je prosvjetljenje ". Čini se da su mnogi običaji visoko vrijednost ove vrste znanja i to vide kao sredstvo za sreću. Trebamo biti oprezni našeg ega i imajte na umu da je nešto što je izgrađen, i stoga nešto što se može rekonstruirati i preoblikuje na bilo koji način želite. Ako je to neizbježno imati ego trebamo pribjegavaju ga oblikovati u našu korist. Da biste ga vidjeli kao sredstvo, a ne kao gospodara možda nam donijeti mnoge prednosti. Alan Watts rekao: "[the] Ego je socijalna ustanova bez fizičke stvarnosti. Ego je jednostavno vaš simbol sebe. Baš kao što je riječ “voda” je buka koja simbolizira određenu tekućinu, pri čemu ne, tako je ideja ego simbolizira ulogu igrate, tko si, ali to nije isto kao živi organizam. U videu ispod Alan Watts govori o iluziji ega i da je njegova socijalna ustanova bez fizičke stvarnosti – Za to znaju, i da bude otvoren za razvijati ideju koju imamo o sebi donijeti dinamizam i evoluciju u našem biću: To je dobra ideja da se čovjek ne shvaćati previše ozbiljno, za identificiranje sebe s 'I.’ petrifies, s druge strane, samootkrivanja i smijati sebi otvara vrata samospoznaje. Objasnio Watts, "... Čovjek UN-sreća je ukorijenjena u osjećaja tjeskobe koji pohađa svoj osjećaj kao izolirani pojedinac ili ego, odvojiti od "života" ili "stvarnosti" kao cjelini. S druge strane, sreća - osjećaj sklada, završetak, i cjelovitosti - dolazi sa spoznajom da osjećaj izolacije je iluzija " Sredstva: Pokažite nam malo ljubavi i širiti svjetlo: