http___fractalenlightenment.com_la_25109_spirituality_crouching-warrior-hidden-champion-part-3-encounter-with-the-inner-trickster.xml
http___fractalenlightenment.com_hr_25109_spirituality_crouching-warrior-hidden-champion-part-3-encounter-with-the-inner-trickster_1.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 4.6 4.7 5.1 5.2 5.3 5.4 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 6.6 7.1 7.2 7.3 7.4 8.1 8.2 8.3 8.4 9.1 9.2 9.3 9.4 10.1 10.2 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 20.2
Accubans Bellator Occultus Champion, Part 3: Occurreret, cum Interiore Trickster "Trickster agens est transmutatio, fraudulenti et transformationis est, directe cohaereat natura sit amet versipellis regiam maiestatem, nec plene unum aut alterum, inter me et inter omnia genera aliquis moralis atque ontologicum,. Contradictorium est formam fraudulentus, creator et ejus destructor, normas, maccus, monstrum, providente ignis, Creatorem mundi. Having such a confounding figure at the center of one’s worldview helps to keep the mind nimble as it moves between opposites, both creating meaning and tearing it down to make room for new creation.” –Louis G. Herman We all have a hero buried somewhere within us. Nam nos id latet heros, et auferam de mundo expressionless. Ad coniungere cum sit actus per se incipit eiusmodi iter ad individuationem. We, heros initiatos, discover our hidden hero through an inward journey broken up into four stages. This article covers the third stage: the encounter with the inner Trickster. Like life, the path of hero-initiation can have many ups and downs. Aliquando (usually, I’m guessing) things don’t turn out the way we think they should. Our expectations get crushed under the unforgiving boot of reality. Maybe the path is bumpier, rougher, scarier, or more painful than we thought it would be. It’s times like these that we need a little pick-me-up. We need to laugh, et ride difficile. Etiam adipiscing, we need to laugh at our self-seriousness. Goethe wrote, “The highest to which man can attain is wonder.” But I disagree. I think the highest to which man can attain is laughter, which is usually the reaction to wonder anyway. This is the job of the inner trickster, who uses laughter to assuage the pains gained from our trials and tribulations, while also using humility to temper our expectation of how things should turn out. Our inner trickster does not trick by nature, but by necessity. Sometimes it’s necessary to poke holes in things we’ve deemed sacred or necessary, so as to recycle outdated values and harvest new knowledge. Knowledge is nothing more than an impasse anyway. For the hero, the unknown is the truer passage. Whoever cannot seek the unknown seeks nothing. So our heart must become a trickster. What it tricks is us; the small-picture-us, so that the big-picture-us can call the shots. It’s the duty of the inner trickster to shake us out of our typical, conditioned states of mind, so as to awaken latent capacities for perceiving reality. It plays pranks on both our ego and our soul, not to make us feel embarrassed or stupid, but to show us ways we can become more imaginative. Imo, only the trickster can see the hero’s “feet of clay.” The synthesizing effect of Trickster metaphysics is underlined by the fact that “knowledge exists in a fundamental relationship with not-knowing. The only absolute is that there are no absolutes, and even this absolute may not be an absolute” – Louis G. Herman. This absolves us from the bureaucracy of truth and empowers us to become more proactive with expanding our consciousness and experiencing direct relationship with the divine. By recognizing that a background of mystery always remains, we are free to humiliate our certitude. Ad finem diei,, such endeavors can be enlightening, but they can also be frightening. What the inner trickster reveals is that we are clumsy creatures torn between imagining we’re gods and realizing that we’re mere animals caught up in the hide-and-seek game of mortal life. There is much to be gained from this push-pull dynamic, but there is also much to lose. Above us there is the promise of individuation and enlightened self-actualization. But nothing is a given, everything on the hero’s path is hard-fought, for below us is the ever-present, snarling, howling, breathtaking abyss just waiting for us to fail. Like Lewis Hyde wrote in Trickster Makes This World, “It’s better to operate with detachment, igitur; better to have a way but infuse it with a little humor; optimus, to have no way at all but to have instead the wit constantly to make one’s way anew from the materials at hand.” Read the other parts Occurreret, cum Interiore Herald Occurreret, cum Interiore Mentor Exercitatus cum Interiore Umbra Source:: Tricksters Kokopelli Heyoka Comments Thanks for helping me understand Trickster. I watched the whole Emily Levine video, it was great!
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 4.6 4.7 5.1 5.2 5.3 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 6.6 7.1 7.2 7.3 7.4 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 9.1 9.2 10.1 10.2 10.3 10.4 11.1 11.2 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 17.2
Čučeći Ratnik Skrivena prvak, Dio 3: Susresti sa Unutarnjom prevarant "Trickster je agent transformacije, i transformacija je izravno povezan s prevarant je tipičan lik kao oblika-mjenjača, niti potpuno jedno ni drugo, netko ni jedno ni drugo između svih moralnih i ontoloških kategorija. Prevarant je utjelovljenje suprotnosti, stvoritelj i uništavatelj normi, klaun, čudovište, darivatelju požara, Tvorac svjetova. Imajući takav zbunjujući lik u središtu nečije svjetonazora pomaže zadržati um okretan dok se kreće između suprotnosti, i stvaranje značenja i rušenja kako bi napravili mjesta za nove kreacije. "-Louis G. Herman Svi imamo junak zakopanu negdje u nama. Za većinu nas ovaj junak leži uspavana, bezizražajno i odsječeni od svijeta. Da biste se povezali s njom je za početak težak put prema individuacije i samoostvarenja. We, Junak inicira, otkriti naše skrivene junak kroz unutarnje putovanje razbijena u četiri faze. Ovaj članak pokriva treću fazu: Susret s unutarnjim prevarant. Poput života, Put heroja inicijacije može imati mnogo uspona i padova. Ponekad (obično, Ja sam guessing) stvari ne izadju na način na koji misle da bi trebali. Naša očekivanja se slomiti pod nemilosrdnom prtljažnik stvarnosti. Možda je staza bumpier, grublje, strašnije, ili više bolno nego što smo mislili da će to biti. To je vremenima poput ovih koje moramo malo pick-me-up. Moramo se smijati, i smijati se tvrdi. Što je još važnije, trebamo smijati našem self-ozbiljnosti. Goethe je napisao, "Najviši na koji čovjek može postići je čudo." Ali ja se ne slažem. Mislim da je najveći na koje čovjek može postići je smijeh, što je obično reakcija na pitam svejedno. To je posao od unutarnjeg prevarant, tko koristi smijeh umiriti bolove imali od naših suđenja i nevoljama, a također koristeći poniznost da tvrdim naš očekivanje kako bi stvari trebale ispasti. Naša unutarnja prevarant ne prevari od strane prirode, ali iz nužde. Ponekad je potrebno probiti rupe u stvari koje smo smatrali svetim ili je potrebno, kako reciklirati zastarjele vrijednosti i žetve nova znanja. Znanje je ništa više nego u slijepoj ulici svejedno. Za heroja, nepoznat je istinitija prolaz. Tko ne može tražiti nepoznato traži ništa. Dakle, naša srca moraju postati prevarant. Ono što je nama trikovi; mali-slika-us, tako da se velika slika-us može pozvati metak. To je dužnost unutarnjeg prevarant nas uzdrmati iz naše tipične, uvjetovane stanja uma, kako probuditi latentne kapacitete za percipiranje stvarnosti. On igra nepodopštine i na naš ego i naše duše, Ne da nam se osjećaju neugodno ili glup, ali to nam pokazuju načine možemo postati maštovitiji. Doista, samo prevarant možete vidjeti junaka "noge od gline." Sintetiziranje učinak prevarant metafizike je istaknuo činjenicu da je "znanje postoji u temeljni odnos s ne-znajući. Jedina apsolutna je da nema apsoluta, pa čak i to apsolutna ne može biti apsolutna " – Louis G. Herman. To nas absolves od birokracije istine i omogućuje nam da se više proaktivni u širi našu svijest i doživljava izravan odnos s božanskim. Do priznajući da pozadina misterija uvijek ostaje, slobodni smo poniziti naš sigurnošću. Kroz naš vrlo vlastiti coup de pamet, Nagli ili neočekivano potezom prevarant genija, slobodni smo ninjaneer racionalnog u iracionalno, the yin u yang, Kaos u cilju; damo sebi dozvolu da bude hrabriji u udisati-uzdisati između unutarnjeg i vanjskog, samouprave i druge, pojedinca i zajednice, pravo i krivo. Mi sami pokrenuti, kao što je Nietzsche pisao, "S onu stranu dobra i zla." Na kraju dan, takva nastojanja mogu rasvijetliti, , ali oni također mogu biti zastrašujuće. Koji unutarnji prevarant otkriva se da smo nespretni stvorenja rastrgan između zamišljajući da smo bogovi i shvativši da smo tek životinje uhvaćene u žmurke igra smrtnog života. Tu je puno da se može dobiti iz ovog push-pull dinamična, ali tu je i puno izgubiti. Iznad nas je obećanje individuacije i prosvijećene samoostvarenja. No, ništa nije dao, sve na junaka put je teško borio, za ispod nas je uvijek prisutna, režao, urlanje, Prekrasan ponor samo čeka da se ne. Kao i Lewis Hyde wrote in Prevarant čini ovaj svijet, "Bolje je raditi s odmakom, zatim; bolje da imaju način, ali uliti ga s malo humora; najbolje, da nemaju način na sve, ali da se, umjesto da se stalno pamet da bi svoj put iznova od materijala pri ruci.” Pročitajte ostale dijelove Sučeljavanje s Inner Shadow Izvor slike: Prepredenjacima Komentari Hvala što si mi pomogao da razumiju prevarant. Gledao sam cijeli Emily Levine videa, bilo je super!