http___fulir.irb.hr_2147_.xml
http___fulir.irb.hr_320__1.xml
1.1 1.2 1.3 1.4 2.1 3.1 3.2 3.3 3.4
Jurin, Mislav, ed. Ruđer Bošković Institute. Other. Institut Ruđer Bošković, Zagreb. Abstract The Ruđer Bošković Institute in Zagreb was founded in 1950 by the initiative of Ivan Supek and its vigorous pursuit by him and several other professors of the University of Zagreb. The Institute was named after the famous Croatian 18th century scientist Josip Ruđer Bošković (18.5.171.- 13.2.1787.), who was born in Dubrovnik, Croatia. Present research activities are centered and organized within 12 divisions: Theoretical Physics, Experimental Physics, Materials Physics, Electronics, Physical Chemistry, Organic Chemistry and Biochemistry, Materials Chemistry, Molecular Genetics, Molecular Medicine, Laser and Atomic Research, Enviromental and Marine research. A part of the marine research is carried out at the Adriatic Coast in Rovinj.
1.1 1.2 1.3 2.1 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 3.6 3.7 3.8 3.9 3.10 3.11 3.12 3.13 3.14 3.15 3.16
UNSPECIFIED Kratka povijest Instituta u riječi i slici. In: Proslava 60. obljetnice Instituta Ruđer Bošković (9 June 2010 - 9 June 2010) Zagreb, Hrvatska. (Unpublished) Abstract - Privredni savjet i Vlada SFRJ donose odluku o osnivanju Instituta iz područja atomske fizike u sastavu JAZU u Zagrebu. Iste godine JAZU osniva Odbor za izgradnju Instituta i počinje njegova gradnja prema nacrtu arhitekta Kazimira Ostrogovića. 1951. - Na prijedlog akademika Ivana Supeka Institut dobiva ime po znamenitom hrvatskom fizičaru i astronomu iz 18. stoljeća Josipu Ruđeru Boškoviću. 1952. - Predsjedništvo JAZU prihvaća Privremeni pravilnik Instituta kojim se uvodi Vijeće instituta i funkcije predsjednika i potpredsjenika Vijeća te tehnički direktor. Za predsjednika Vijeća izabran je Ivan Supek, a za tehničkog direktora Herman Mattes. Institut je organiziran u četiri odjela: Teoretsku fiziku, Nuklearnu fiziku I (generatori s elektronikom), Nuklearnu fiziku II (metode motrenja) i Molekularnu fiziku. 1954. - Temeljem odluke Vijeća Instituta umjesto dotadašnjih odjela ustanovljene su sljedeće grupe: Teorijska, Nuklearno-strukturna, Neutronska, Visoko-energetska, elektronička, Spektralno-strukturna, Fizičko-kemijska, Radioizotopna i Ciklotronska. Prvi se put spominje i Opći sektor, u koji su uključeni Uprava i Knjižnica. 1955. - Rješenjem Saveznog izvršnog vijeća Institut je izdvojen iz sastava JAZU te postaje ustanova sa samostalnim financiranjem. Institutom upravljaju Upravni odbor, Naučni savjet i direktor. 1957. - Pokrenut je poslijediplomski studij iz prirodnih znanostikao prvi poslijediplomski studij u SFRJ. 1962. - Pušten je u pogon ciklotron koji je ubrzavao deuterone do energije od 16MeV s intenzitetom snopa do nekoliko stotina mikroampera. Ciklotron je izgrađen isključivo vlastitim snagama djelatnika Instituta uz pomoć hrvatske industrije i koristio se je za proizvodnju radio-farmaceutika. 1963. - Novim ustrojem Naučni sektor organizira se u sedam Odjela: Teoretsku fiziku, Nuklearna i atomska istraživanja, Čvrsto stanje, Elektroniku, Fizičku kemiju, Organsku kemiju i biokemiju i Biologiju. Time Institut učvršćuje svoj multidisciplinarni karakter. 1969. - Institut za biologiju mora JAZU u Rovinju udružuje se s Institutom Ruđer Bošković, čime je osnovan novi odjel unutar Naučnog sektora – Centar za istraživanje mora. Dio laboratorija novo osnovanog Centra smješten je u Zagrebu. 1973. - Nakon donošenja novog Ustava SFRJ i SRH te Zakona o udruženom radu Institut se samoupravno konstituira i organizira u dvanaest osnovnih organizacija udruženih u radnu organizaciju Institut Ruđer Bošković. Istraživanja se financiraju putem Samoupravnih interesnih zajednica i forsira se direktna suradnja s gospodarstvom. 1990. - Izgrađeno je V. krilo Instituta za potrebe Centra za molekularnu genetiku, u kojem su danas smješteni Zavod za molekularnu biologiju i dio laboratorija Zavoda za molekularnu medicinu. 1991. - Agresija JNA na Hrvatsku i Domovinski obrambeni rat ostavljaju dubok pečat na Institut i njegovu djelatnost. Znanstvenici i službenici Instituta daju zamjetan obol u obrani i u međunarodnom priznanju Republike Hrvatske. Zahvaljujući vrlo razvijenim međunarodnim vezama, znanstvenici Instituta organizirali su potpisivanje apela nobelovaca za mir u Republici Hrvatskoj, koji su u konačnici potpisala 126 dobitnika Nobelove nagrade. Tekst Apela napisao je Ivo Banac, a potpis Linusa Paulinga bio je otponac za akciju. Apel (s potpisom 104 nobelovca) objavljen je u New York Timesu 14. siječnja 1992. godine. 1994. - Institut se reorganizira u tri Odjela (Odjel za kemiju, Odjel za fiziku, Odjel za biologiju s medicinom) i dva Centra (Centar za istraživanje mora i Centar za atomska i laserska istraživanja) koji se sastoje od zavoda. Institut se počinje financiratiputem javnog nadmetanja za programe/projekte Ministarstva znanosti, tehnologije i informatike (danas Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa). 1997. - Ukidaju se Odjeli i Institut se organizira u dvanaest Zavoda. Naknadnim osnivanjem Centra za NMR i Centra za informatiku i računarstvo Institut poprima današnju organizacijsku strukturu. 2005. - Osnovane su prve spin-off tvrtke Instituta: Biozyne i Chirallica. 2006. - U okviru Projekta tehnologijskog razvoja financiranog iz zajma Svjetske banke osnovana je tvrtka kći Instituta Ruđer Inovacije d.o.o kao ured za komercijalizaciju znanja i transfer tehnologije. 2009. - Prihvaćen je novi Statut Instituta koji daje podlogu za neovisnu međunarodnu evaluaciju i reorganizaciju u podinstitute i centre.