https___frted.wordpress.com_2017_09_02_.xml
http___garevac.net_tekst_231__1.xml
1.1 2.1 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 3.6 3.7 3.8 3.9 3.10 3.11 3.12 3.13 4.1 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 6.1 6.2
The Gospel Lesson: Matthew 21:33-42 The Lord Jesus spoke this parable: There was a certain landowner who planted a vineyard and set a hedge around it, dug a winepress in it and built a tower. And he leased it to vinedressers and went into a far country. Now when vintage-time drew near, he sent his servants to the vinedressers, that they might receive its fruit. And the vinedressers took his servants, beat one, killed one, and stoned another. Again he sent other servants, more than the first, and they did likewise to them. Then last of all he sent his son to them, saying, ‘They will respect my son.’ But when the vinedressers saw the son, they said among themselves, ‘This is the heir. Come, let us kill him and seize his inheritance.’ So they took him and cast him out of the vineyard and killed him. Therefore, when the owner of the vineyard comes, what will he do to those vinedressers?” They said to Him, “He will destroy those wicked men miserably, and lease his vineyard to other vinedressers who will render to him the fruits in their seasons.” Jesus said to them, “Have you never read in the Scriptures: ‘The stone which the builders rejected Has become the chief cornerstone. This was the LORD’s doing, and it is marvelous in our eyes’? William C. Mills comments: “The owner of the vineyard wants to see the results of our labor. He wants to see our fruit! One day we will have to give an account of what we have accomplished during our time planting, watering, feeding, and tending the vines in the vineyard. He will see if we were dedicated and devoted servants who worked diligently, or if we were slothful and lazy, because we were too busy keeping tabs on other people rather than working. If we are constantly scrutinizing the workers in the other rows of the vineyard and neglecting our own work, we will not be good servants. The Lord has invested a lot of time, energy, and work in planting this beautiful vineyard; hopefully we will be shown to be faithful servants!” ( A 30 Day Retreat, p. 54)
1.1 2.1 2.2 3.1 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 5.1 5.2 6.1 7.1 8.1 8.2 9.1 11.1 12.1 12.2 12.3 13.1 13.2 13.3 13.4 13.5 14.1 14.2 14.3 15.1 15.2 16.1 16.2 16.3 16.4 16.5 16.6 16.7 17.1 17.2 17.3 17.4 17.5 17.6 17.7 17.8 18.1 18.2 18.3
Današnji datum: 19. siječnja 2018. Kamen sto ga odbacise graditelji postade kamen zaglavni. Gospodnje je to djelo - kakvo cudo u ocima nasim! Čitnje svetog Evanđelja po Mateju U ono vrijeme: Reče isus glavarima svećeničkim i starješinama narodnim: »Drugu prispodobu čujte! Bijaše neki domaćin koji posadi vinograd, ogradi ga ogradom, iskopa u njemu tijesak i podiže kulu pa ga iznajmi vinogradarima i otputova. Kad se približilo vrijeme plodova, posla svoje sluge vinogradarima da uzmu njegov urod. A vinogradari pograbe njegove sluge pa jednoga istukoše, drugog ubiše, a trećega kamenovaše. I opet posla druge sluge, više njih nego prije, ali oni i s njima postupiše jednako.« «Naposljetku posla k njima sina svoga misleći: 'Poštovat će mog sina.' Ali kad vinogradari ugledaju sina, rekoše među sobom: 'Ovo je baštinik! Hajde da ga ubijemo i imat ćemo baštinu njegovu!' I pograbe ga, izbace iz vinograda i ubiju.« «Kada dakle dođe gospodar vinograda, što će učiniti s tim vinogradarima?« Kažu mu: »Opake će nemilo pogubiti, a vinograd iznajmiti drugim vinogradarima što će mu davati urod u svoje vrijeme.« Kaže im Isus: »Zar nikada niste čitali u Pismima: Kamen što ga odbaciše graditelj postade kamen zaglavni. Gospodnje je to djelo - kakvo čudo u očima našim! Zato će se - kažem vam - oduzeti od vas kraljevstvo Božje i dat će se narodu koji donosi njegove plodove!« (Mt 21,33-43) Isus prispodobom vinograda sažima povijest izraelskog, svoga naroda, koji »ubija proroke i kamenuje one što su njemu poslani«, i dobiva svoj vrhunac nevjere i nepravde u ubojstvu Sina Božjega. Slika prispodobe uzeta je iz društvenih prilika u Galileji u Isusovo vrijeme. Postoje veleposjednici, većinom stranci. Tako i ovaj domaćin, veleposjednik, posadio je vinograd, ogradio ga ogradom da ga obrani od zvjeradi i stoke, iskopao u njemu tijesak u kamenu (klet) i podigao kulu da stražar može bdjeti nad vinogradom. Domaćin u svoje vrijeme pošalje svoje sluge da uzmu njegov urod. Ali vinogradari pograbiše njegove sluge pa jednoga istukoše, drugoga ubiše, drugog opet kamenovaše. Gospodar posla više njih, ali oni i s ovima postupiše jednako. Naposljetku posla sina svoga misleći: »Poštovat će mog sina.« Vinogradari ugledavši ga rekoše: »Ovo je baštinik! Hajde da ga ubijemo i imat ćemo baštinu njegovu!« I pograbe ga, izbace iz vinograda i ubiju! Prispodobu je Isus rekao narodu, posebno vođama naroda: glavarima svećeničkim i starješinama narodnim. I postavlja im pitanje:»Kada dođe gospodar vinograda, što će učiniti s tim vinogradom?« Gospodin je s bolju i plačem, kao presudu nad Jeruzalemom, izgovorio ovu prispodobu. I pušta da odgovore oni kojima je upravljena prispodoba. Svaka prispodoba je izazov za slušače, koji presuđuju ispravno i jasno, misleći da se to njih ne tiče. Tako i sada glavari svećenički i starješine naroda presudiše zapravo sebi:»Opake će nemilo pogubiti, a vinograd iznajmiti drugim vinogradarima, koji će mu davati urod u svoje vrijeme.« U Isusovoj prispodobi, vinograd je kraljevstvo Božje. Bog je tijekom duge povijesti slao svoje proroke i poslanike. Ne samo što ih nisu poslušali nego su ih istukli, kamenovali, pobili. I Otac šalje sada svoga Sina, ali i njega»izbace iz vinograda i ubiju«. Židovi su odbacili kamen zaglavni, a on postaje zaglavnim kamenom novoga zdanja, tj. novog izabranog naroda. Židovima će se oduzeti kraljevsvo i dat će se narodu koji»donosi njegove plodove«. Isus najavljuje novi izabrani narod, koji će imati svoj novi Hram, novu žrtvu, koja je prinesena jednom zauvijek»izvan vinograda«, izvan židovskih ustanova i bogoštovlja. Isus pripodobu danas ne govori više židovskom narodu, nego meni, tebi, zajednici vjernika, mome narodu. Isus se nada od nas da ćemo donositi rod u pravdi i pravičnosti, a mi naprotiv često odgovaramo na Božju ljubav i dobrotu nepravednošću, nemarom za Božju stvar, mržnjom i osvetom. Međutim, Isusova nada neće propasti. Božje će se kraljevstvo predati narodu koji će donositi rod. Povijest nam to potvrđuje. Gdje su danas bujne kršćanske zajednice: Filipi, Efez, Milet, Hipon, Kartaga? To čeka i naš narod, i Europu, ako ne donosi urod svoj. Velika je to i teška opomena. Sami sebi izričemo presudu, i to presudnu. Bog nam je u Isusu Kristu očitovao svoju ljubav, ali i svoj sud. Samo ako odgovorimo na Očevu ljubav koja nam se očituje u Sinu, ljubavlju i dobrotom, čupamo iz svojega srca klice mržnje i bezdušne osvete, bogohulnu kletvu i psovku; ako ljubimo Boga iznad svega i bližnjega kao samoga sebe, slušamo Božju riječ i opslužujemo ju, drugim riječima ako donosimo urod, bit ćemo Božji narod, Božje kraljevstvo, i čeka nas sretna i sigurna budućnost.