http___fractalenlightenment.com_fi_33188_life_reconnecting-with-the-wisdom-we-had-as-children.xml
http___fractalenlightenment.com_hr_33188_life_reconnecting-with-the-wisdom-we-had-as-children_1.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 2.6 2.7 2.8 2.9 2.10 2.11 3.1 3.2 3.3 3.4 4.1 4.2 4.3 5.1 6.1 7.1 7.2 7.3 7.4 8.1 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 9.6 9.7 10.1 11.1 11.2 11.3 11.4 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 13.1 14.1 14.2 14.3 14.4 14.5 15.1 15.2 16.1 17.1 17.2 17.3 17.4 17.5 17.6 18.1 19.1 19.2 19.3 19.4 20.1 20.2 20.3 20.4 21.1 22.1 23.1
Elvyttämään Wisdom meillä oli niin Lapset "Me kaikki aloittaa tietäen taikaa. Me synnymme myrskytuulissa, metsäpalot, ja komeetat sisällämme. Me synnymme mahdollisuus laulaa lintuja ja lukea pilvet ja nähdä kohtalomme hiekanjyviä. Mutta sitten saamme taika koulutettuja oikealle ulos sielumme. Saamme sitä churched ulos, minut ulos, pestään pois, ja kammattu. Saamme laittaa suoraa ja kapeaa polkua ja kertoi olevan vastuussa. Kertoi toimimaan aikamme. Kertoi kasvaa, Jumalan tähden. Ja tiedätkö miksi meille kerrottiin, että? Because the people doing the telling were afraid of our wildness and youth, and because the magic we knew made them ashamed and sad of what they’d allowed to wither in themselves.” – Robert R. McCammon Children seem to be on to something. They experience happiness and joy at the drop of a hat, and don’t seem to cling on to the past or future as much as we adults do. Because their ego isn’t quite fully formed they are more resilient and more likely to be living in the present moment without even trying. This is just their natural state of being. As we grow up we start adopting the ideas, thoughts and beliefs of our parents and of society. We start looking to our external world to tell us who we “should” or “shouldn’t” be. We lose the connection with our true selves and start identifying with the image we feel is appropriate for the rest of the world to see. The more the years pass by, we keep disconnecting from our inner wisdom and intuition that we had as children and instead keep identifying more and more with the illusory self and world. One day we realize something doesn’t feel right, nothing we thought would make us happy is making us happy and the material possessions we thought would make us fulfilled become replaced by entirely new wants and desires. Our appetites become insatiable, yet never quite fully satisfied. At this point we must go back to how we were before the world told us who we should be, or what we should have or not have in order to be valuable and worthy. We must go back to the wisdom we had when we were children, before society stepped in and told us we weren’t “good enough.” Here are five perspectives about life we had as we were children that we should readopt now: 1) The world is a mysterious and magical place Remember when you were a child and every place and everything seemed magical? You could spend hours playing with stuffed animals or toys creating stories about their lives, or find the amazingness in things like flowers, rocks, or even just playing in dirt. The wonderful world of our imaginations seemed so real and every place we went seemed so new to us that we would be in wonder and awe of everything. Then we started to get used to everything. We started to take people, places and things for granted and they lost their magic. If we start to look at the world from new eyes, aivan kuten lapsen silmin huomaamme, että maailma todella koskaan menettänyt taika. Se oli vain meille, että pysähtyi tunnustaa se. 2) Elämä on yksinkertaista Voit lapsi elämä on täysin mutkaton. Heidän koko olemuksesi on yksinkertaisesti löytämistä iloa tuolla hetkellä. Niissä ei roikkua kiinni keskusteluja tai murehtia mitä he aikovat tehdä seuraavana päivänä. Ne anna huomenna murehtia itsensä, ja jätä eilen viimeisen. Ne vain hakeutuneet ja motivoi mitä heille mielihyvää ja iloa, että esimerkiksi, tuntematta syyllisyyttä tai häpeää siitä. Kuten aikuiset olemme kiintyy tätä ajatusta, että elämä on oltava kova ja liian monimutkaisena. Joten vietämme niin paljon aikaa murehtia asioita emme voi muuttaa tai korostaa tulevaisuudesta. Ilo ja onni on aina käytettävissämme nykyhetkessä, se on vain meidän tehtävämme valita niitä. Kyllä siellä on tilanteita, jotka näyttävät ei-toivottuja tai jotain emme halua, mutta jos me vain keskitymme muuttamalla asioita voimme, ja hyväksyä asioita emme voi, we become completely accepting of the present moment which immediately gives us inner peace. 3) Preconceived notions have not been formed Children don’t exist in stereotypes. They don’t buy into belief systems. They don’t care what race you are, what political party you belong to or what God you worship. They simply see another human being, without all the labels attached to it. When we start seeing other human beings in terms of the fact that they are more like us than not, we find that everyone wants to be loved, has fears, has goals and dreams. Kyll, the details of their lives may be different than ours, but at the end of the day, we are all more alike than we think. When we truly realize this, we are able to practice empathy and compassion for others, EVEN if their skin color, nationality, or personality is different than ours. 4) All feelings are welcomed with open arms The whole range of feelings is welcomed with open arms by children. They are sad one minute so they cry. A few minutes later, they feel completely happy again so they are laughing and playing. No emotion is “resisted”. When we learn to actually feel our emotions, and stop feeling bad about them or denying that they are happening, we start working through them completely. This will prevent blockages, resentments, and grudges from forming. 5) Gratitude can be felt for even the simplest things Children can be happy about holding a bug, about having a cardboard box to play with, or about having a piece of candy. They can become so excited and appreciative of the tiniest and most simple things that we may take for granted. Kuitenkin, when we start appreciating the small things, we open ourselves up to receive more. Gratitude for what we already have only draws to us more things to be grateful for. The wisdom that is our innate nature is something that we can start tapping into at any given time. It doesn’t matter how many years have passed that we started drifting more and more apart from our inner child, this intuition is still inside all of us just waiting to be recognized. Let your inner child come out and play. You may be surprised by the results. Image Source Child Girl at the window
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 2.6 2.7 2.8 2.9 2.10 2.11 2.12 3.1 3.2 3.3 3.4 4.1 4.2 4.3 5.1 6.1 7.1 7.2 7.3 8.1 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 9.6 9.7 10.1 11.1 11.2 11.3 11.4 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 13.1 14.1 14.2 14.3 14.4 14.5 15.1 15.2 16.1 17.1 17.2 17.3 17.4 17.5 17.6 18.1 19.1 19.2 19.3 19.4 20.1 20.2 20.3 20.4 21.1 22.1 23.1
Ponovno povezivanje s mudrošću smo imali kao djeca "Mi smo svi početi znajući magije. Mi smo rođeni u vihorima, šumski požari, i kometi u nama. Mi smo rođeni u mogućnosti da pjevaju ptice i čitati oblake i vidjeti svoju sudbinu u zrna pijeska. Ali onda smo dobili čari obrazovani pravo iz naših duša. Mi smo dobili to churched out, spanked out, iscrpljen, i počešljana se. Mi se stavi na ravnom i uskom putu i rekao da je odgovoran. Rekao djelovati našu dob. Rekao odrasti, zaboga. A znate li zašto su nam rekli da je? Jer ljudi rade pripovjedio bojali našeg divljaštva i mlade, i zato magiju smo znali ih sram i tužno je što bi dopustio da se sušiti u sebi. "- Robert R. McCammon Djeca Čini se da na nešto. Oni doživjeti sreću i radost na pad šešir, i ne čini se da držati na prošlost ili budućnost koliko smo odrasli. Budući da je njihov ego nije baš u potpunosti formirane su otporniji i više vjerojatno da će živjeti u sadašnjem trenutku, bez čak i težak. To je samo njihovo prirodno stanje postojanja. Kao što smo odrasti počnemo usvajanje ideje, misli i vjerovanja naših roditelja i društva. Mi početi u potrazi za naš vanjski svijet kako bi nam reći tko smo "trebali" ili "ne bi trebao" biti. Mi izgubiti vezu s našim istinskim sebe i početi identificirati sa slikom osjećamo je prikladno za ostatak svijeta kako bi vidjeli. Više godine prolaze, mi stalno prekida veze s našim unutarnjim mudrosti i intuicije koje smo imali kao djeca, a umjesto toga držati identifikacije sve više i više s iluzornom sebi i svijetu. Jedan dan smo shvatili nešto ne osjećaju dobro, Ništa što smo mislili bi nas rado je što nas usrećuje i materijalna dobra koje smo mislili da bi nam ispunjenim postati zamijenjen potpuno novim željama i željama. Naši apetiti postali nezasitni, Još nikada nije do kraja zadovoljan. U ovom trenutku moramo se vratiti na to kako smo bili prije nas svijet rekli tko smo trebali biti, ili ono što bismo trebali imati ili ne imati kako bi se vrijedan i dostojan. Moramo se vratiti na mudrost koju smo imali kad smo bili djeca, Prije društvo zgazi i rekao nam je da nisu bili "dovoljno dobar." Evo pet perspektive o životu koji smo imali dok smo bili djeca da bismo trebali readopt sada: Svijet je tajanstveno i čarobno mjesto Sjetite se kad ste bili dijete i svako mjesto i sve je izgledalo čarobno? Ti bi mogao provesti sate igrajući se s plišane životinje ili igračke koje stvaraju priče o svojim životima, ili naći amazingness u stvari kao što su cvijeće, stijene, ili čak i samo igranje u blato. Čudesni svijet naše mašte činilo tako stvaran i svako mjesto smo otišli činilo tako novo za nas da bismo bili u čudu i strahopoštovanje svega. Tada smo počeli navikavati na sve. Počeli smo da se ljudi, mjesta i stvari zdravo za gotovo, a oni izgubili svoje čari. Ako počnemo gledati na svijet s novim očima, baš kao i očima djeteta, mislimo da je svijet uistinu nikada nije izgubio svoje čari. To je bio samo nas koji su ga prestali priznavati. Život je jednostavan Djetetu život sasvim nekompliciran. Cijela njihova biće naprosto o pronalaženju radost u tom trenutku. Oni ne objesiti na razgovore ili brinuti o tome što će učiniti sljedeći dan. Oni neka sutra brinuti o sebi, i ostaviti jučer u prošlosti. Oni su samo gravitirali i motivirani što je dajući im zadovoljstvo i radost u tom slučaju, bez grižnje savjesti ili sram zbog toga. Kao odrasli smo se vežu za tu ideju da život mora biti teško i overcomplicated. Tako smo potrošiti toliko vremena brinući se o stvari koje ne mogu promijeniti ili oštećenja o budućnosti. Radost i sreća je uvijek na raspolaganju nam je u ovom trenutku, to je samo na nama je da ih odaberete. Da će se situacija koja čini nepoželjno ili kao nešto što ne žele, ali ako se jednostavno usredotočiti na promjenu stvari koje možemo, i prihvaćanja stvari ne možemo, smo postali potpuno prihvaćanje sadašnjeg trenutka koji nam je odmah daje unutarnji mir. Unaprijed stvoren pojmovi nisu formirane Djeca ne postoje u stereotipima. Oni ne kupuju u sustave vjerovanja. Ne zanima me što ste utrke, što politička stranka pripadate ili što je Bog klanjate. Oni jednostavno vidjeti drugo ljudsko biće, bez svih oznaka pričvršćena na nju. Kada početi dobivati druge ljude u pogledu činjenice da su više poput nas nego ne, nalazimo da svatko želi biti voljen, ima strahove, ima ciljeve i snove. Da, pojedinosti njihovih života može biti različita od naše, ali na kraju dan, mi smo svi podjednako više nego što mislimo. Kad smo doista shvatili ovo, mi smo u mogućnosti trenirati empatije i suosjećanja za druge, Čak i ako je njihova boja kože, nationality, ili osobnost je drugačija od naše,. Svi osjećaji su dočekani s otvorenim rukama Čitav niz osjećaja je pozdravio s otvorenim rukama po djecu. Oni su sad u jednom trenutku, tako da plaču. Nekoliko minuta kasnije, oni osjećaju potpuno sretni opet tako da se smiju i igraju. Bez emocija je "otpor". Kad smo saznali da se zapravo osjećaju naše osjećaje, i prestati osjećati loše o njima ili negira da su oni događa, počnemo raditi kroz njih potpuno. To će spriječiti blokade, zamjeranja, i zamjerke od formiranja. Zahvalnost se može osjetiti čak i za najjednostavnije stvari Djeca mogu biti sretni zbog držanja bug, o da kartonsku kutiju za igru, ili o tome što je komad slatkiša. Oni mogu postati toliko uzbuđen i zahvalan najsitnijih i najjednostavnijih stvari koje možemo uzeti zdravo za gotovo. Me?utim, kada počnemo cijeniti male stvari, mi sami otvoriti za primanje više. Zahvalnost za ono što već imamo neriješeno samo za nas više stvari biti zahvalni za. Mudrost to je naša urođena priroda je nešto što možemo započeti kuckanje u bilo kojem trenutku. Nije važno koliko je godina prošlo kako smo počeli splavarenja više osim naše unutarnje dijete, to intuicija je još uvijek u svima nama i samo čeka da bude prepoznat. Neka vaše unutarnje dijete izaći i igrati. Vi svibanj biti iznenađeni rezultatima. Izvor slike Dijete Djevojka na prozoru