http___hotspots.net.hr_2020_01_6-smotra-mackara-cetinskog-kraja-veseli-i-bucni-didi-s-kamesnice-tjeraju-zimu-i-nagovjestaju-proljece__1.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 3.1 4.1 4.2 5.1 5.2 6.1 7.1 7.2 7.3 7.4 8.1 8.2 8.3 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 10.1 10.2 10.3 10.4 10.5 11.1 12.1 12.2 13.1 13.2 14.1 15.1
This post is also available in: Croatian Saturday 15 February 2014, 8:30 a.m. the annual carnival pageant starts from the village of Gljev, popularly known as the Didi s Kamešnice association. The way leads them through the villages of Gala, Han (Obrovac Sinjski) and back to the village of Otok. The pageant will lastuntil 5:00 p.m. Annual Carnival Pageant from the Villages at the Foot of the Kamešnica Mountain The annual carnival pageants in the villages at the foot of the Kamešnica mountain, from the area of towns of Sinj and Trilj and the Municipality of Otok, have traditionally been held for a long time, handing down and preserving local carnival customs. In the villages of Gljev, Han, Bajagić and Gala carnival pageants have served as a unique and authentic way of presenting the age-old customs, interwoven with the sound of carnival pageant bells and other accompanying rituals. The invasion of an uproarious pack of colourful, unruly rams, known as the Didi, marks the day of the carnival pageant at Gljev, a village in the Dalmatian hinterland, not far from the border with Bosnia. A long-standing tradition of carnival customs, associated with the preservation of local identity, has been cultivated and promoted by the Didi s Kamešnice association. WATCH VIDEO The carnival pageant is arranged following the strict tradition-based rules. At the head of it there is a white carnival pageant group with the barjo (standard-bearer) and a carnival wedding procession. They are followed by the komedija and a black carnival pageant group. The wedding procession, symbolic of spring, used to be led by the first did (an old man), and nowadays it is led by the barjo. A pregnant, mannish bride, accompanied by the diver (bridesman) is on the lookout for a bridegroom which is the very end of the pageant itself. The jenge (married women) and the jengije (maids) as well as other wedding figures wearing formal dress (folk costume)also engage in the pageant. An Ottoman commands the both carnival pageant groups so that they do not mix, since they are not allowed to be in the same place and at the same time. Then comes the bula, a veiled female figure, trying to kiss a young woman. The figures of the Ottoman and the bula are associated with long-standing Ottoman rule in this area. The komedije, a carnival pageant group criticising the current social and political issues, follows the carnival wedding procession. The black wedding procession is led by the baba and the did (an old woman and an old man). Being associated with the fertility cult, this couple simulates intercourse in order to yield a better crop. There are also the žalovice, widows letting out humorous wails. The most interesting participants, however, include the didi. Up on their head they wear sheep fleeces, up to 1.5 metres in height, and bells around their waist. The didi are dressed in old shabby clothes with colourful fringes sewn on. They symbolise the ritual battle of good spirits with winter, chasing it away by making noise and jumping up and down. Despite the advancement of civilisation, men are still holders of this carnival custom, characterised by wearing animal costumes (costumes of rams) and the change of sex simulation. Similar carnival customs have also been preserved in the rest of the villages at the foot of the Kamešnica mountain. Known as the Annual Carnival Pageant from the villages at the foot of the Kamešnica mountain (Godišnji pokladni ophod mačkara podkamešničkih sela), these carnival customs have been included on the Intangible Cultural Heritage List of the Republic of Croatia. Autor teksta: dr.sc. Giovanni Kezich, Dinka Alaupović Gjeldum Foto: Boris Filipović Grčić This post is also available in: Croatian
1.1 2.1 3.1 3.2 4.1 4.2 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 9.2 9.3 10.1 10.2 10.3 11.1 12.1 12.2 13.1 13.2 13.3 13.4 14.1 15.1 16.1 16.2 17.1 18.1 19.1
POKLADNI OBIČAJI CETINSKOG KRAJA JEDINSTVENI SU U EUROPI Sinj i Cetinska krajina odavno plijene pažnju jedinstvenim i zanimljivim događanjima, ali smotra mačkara svakako spada u zasebnu kategoriju. Ove godine održat će se šesti put, 15. veljače. Brojne mačkarske skupine imaju priliku predstaviti se široj javnosti na jednom mjestu – rezultat je živahna, vesela i bučna povorka koja ispod šarenog kolorita krije dugu tradiciju održavanja po pažljivo i strogo utvrđenim pravilima. Mačkare su najbolji pronositelji i čuvari pokladnih običaja u našim krajevima i već nakon blagdana Sveta tri kralja upućuju se na ophode selima i zaseocima. Koliko su dragocjeni, svjedoči i činjenica da se nalaze na listi zaštićenih nematerijalnih kulturnih dobara Republike Hrvatske. Čuveni “Didi” na naslovnici hrvatskog izdanja National Geographica U selima Gljev, Han, Obrovac Sinjski, Bajagić i Gala ophodi mačkara su jedinstven i izvoran način prikazivanja drevnih običaja protkanih zvukom mačkarskih zvona i drugih popratnih rituala. U općini Otok svaki zaselak ima svoju mačkarsku skupinu (Jelašce, Priblaće, Živinice, Gala, Ruda, Udovičići, a povremeno idu i skupine Glavičica-Priblaće, Strana s mačkarama iz Ovrlje i Koritā), dok se u graduTrilju mačkarski ophodi odvijaju po selima Grab, Jabuka, Košute, Vedrine, Vrpolje, Čačvina i Velić. Raspored pokladne povorke utemeljen je na tradicionalnim pravilima, nepodložnim bilo kakvim promjenama te u njoj sudjeluju isključivo muškarci. Na čelu je skupina bilih mačkara, barje i svatova, zatim skupina komedija, a na kraju, s određenim razmakom, idu crne mačkare. Svatovi, koji simboliziraju konačan kraj zime i dolazak proljeća, predvođeni su nekoć prvim didom, a u današnje vrijeme barjom (barjaktarom). Muškobanjasta, trudna nevjesta, u pratnji divera traži mladoženju, što je i glavna „zadaća“ ophoda. Tu su još jenge (udane žene), jengije (cure) i ostali uzvanici – svadbeni likovi obučeni u svečanu odjeću (narodnu nošnju). Turčin zapovijeda mačkarama, pazeći da se ne miješaju bili i crni svatovi, koji se nipošto ne smiju naći u isto vrijeme na istom mjestu. Likovi Turčina i bule (tur. strina, ujna) vežu se uz dugu prisutnost Osmanlija na ovim prostorima. Iza svatova idu komedije, mačkarska grupa koja bez dlake na jeziku kritizira aktualne društvene i političke teme i nikoga ne pošteđuje kritike. Crne svatove predvode baba i did, nositelji kulta plodnosti koji simuliranjem spolnog čina prizivaju bolji i obilniji godišnji urod, još jedan neizostavan ritualni element. U povorci su i žalovice, udovice-narikače koje nariču šaljive i komične slogane. Najatraktivniji i najupečatljiviji dio povorke čine impozantni didi. Na glavama nose ovčje mišine u visini do 1,5 m, a oko struka zvona. Obučeni su u staru odjeću s našivenim raznobojnim resama. Utjelovljuju obrednu vjekovnu borbu dobrih duhova sa zimom, koju tjeraju bukom i skakanjem. Glasnom zvonjavom zvona svrću uroke sa stoke, što uz plodnost i dolazak proljeća svjedoči o najvažnijim preokupacijama naših predaka. Pokladni običaji slični ovima postoje i u drugim djelovima Hrvatske i Europe, te utjelovljuju obrednu borbu dobrih duhova sa zimom koju tjeraju bukom i skakanjem. Ovom smotrom nastoji se popularizirati upravo ta bogata tradicija pokladnih običaja koja je jedinstvena u Europi. Tradiciju Dida sačuvali su te je svake godine u u siječnju i veljači uprizoruju mačkare u cetinskim naseljima. Pored tradicijskih mačkara u smotri sudjeluju i brojne skupine koje svojim komičnim, duhovitim scenskim nastupom upotpunjuju i obogaćuju cjelukupnu povorku. Više: www.visitsinj.com Foto: Nikola Belančić, Milan Šabić, Željko Zrnčić