http___hr.apg23.org_hr_Prihvat_ObiteljskaKu_C4_87a_1.xml
1.1 2.1 3.1 3.2 4.1 5.1 5.2 6.1 6.2 6.3 6.4 7.1 7.2 8.1 8.2 9.1 10.1 10.2 10.3 10.4 11.1 12.1 12.2 12.3 12.4
Family Homes Historical note The first family home of the Community was opened in Coriano, near Rimini, Italy, on 3 July 1973. It was the realisation of Father Oreste’s intuition: ‘Give a family to those without one’. What they are A ‘family home’ is a residential and educational community, made in everything like a natural family. It is characterised by the stable presence of two parental figures - mother and father, or at least one of them - who chose to share their life in a continuous and self-giving way with people in need. In this way we aim to answer the most profound and essential needs of the people welcomed into our homes: those of being loved and being important for somebody, ie the need to have a meaningful relationship with a mother and a father. In this way, the people welcomed do not feel as if they are merely being given assistance. They feel that they have been chosen and are important to their parental figures. Family homes welcome everybody, regardless of age, difficulties or background. Therefore, in a family home, you can find brothers and sisters, uncles and aunties, grandparents, young and old people, normally able and differently able people and people with different kinds of psychological problems. The personal and meaningful relationship with the parental figures, together with the relationships built between the people welcomed, create a therapeutic environment that sooths and heals wounds, gives new life through love and helps to regain hope in life. Family homes are run by members of the Community who choose this as their way of life after having recognised in themselves and chosen the specific vocation of the Community, which is inspired by the figure of Jesus Christ and approved by the Catholic Church. Together with the people responsible for the family home, there can be found other people who help and cooperate in various ways: volunteers in civil service, trainees from schools or universities, people who are verifying the Community’s vocation, volunteers, priests, consecrated people etc. Where they are Family homes are fully immersed in their local communities. They are guided by their Christian inspiration and cooperate with both private and public bodies. The authenticity of the initial, simple intuition of Father Oreste resulted in the remarkable growth of family homes in 25 countries worldwide. There are now 298 (of which 253 are in Italy). Not just ‘family homes’ In order to respond to the needs of the poor, the Community of Pope John XXIII is always searching for new ways in which to share the life of the poor directly. In over 35 years of experience, the Community, in addition to family homes, has established 220 centres of various kinds and created 26 juridical bodies. Every day over 38,000 people sit at the Community’s table. At present, there are about 1,850 members of the Community worldwide.
1.1 2.1 3.1 4.1 4.2 5.1 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 6.6 6.7 6.8 6.9 7.1 8.1 8.2 9.1 10.1 10.2 10.3
Obiteljska Kuća Što je, kako funkcionira i zašto se zauzima jedna obiteljska kuća Zajednice Papa Ivan XXIII Povijest Prva obiteljska kuća otvorena je u Corianu, općina blizu Riminija. Tako je 3. srpnja 1973.g.započeta u praksi ideja don Oreste-a Benzi-a koju je on sam sažeo ovim riječima: „dati obitelj onomu tko je nema“ Što je Pod pojmom obiteljska kuća, podrazumijeva se jedna odgovorna zajednica koja u svemu priziva prirodnu obitelj. Temelj obiteljske kuće su dvije roditeljske figure,očinska i majčinska, koji izabiru podijeliti vlastiti život na stabilan, stalan, određen, darovateljski način sa osobama koje dolaze iz najrazličitijih teških situacija. Na ovaj način se želi odgovoriti bitnoj dubokoj potrebi onomu koji je prihvaćen, potreba osjećati se voljen od nekoga i potreba biti koristan i važan nekome, u konačnici znakovit odnos s ocem i majkom. Osobe ili mladi koji su prihvaćeni, ne osjećaju se više da im se pomaže nego da su izabrani i cjenjeni od roditeljskih figura. Obiteljska kuća ima braću i sestre, stričeve, djedove, bake, male i velike,zdrave, osobe s posebnim potrebama i osobe s različitim psihičkim problemima. Obiteljska kuća prima sve bez razlike, bilo koje dobi ili situacije iz koje dolaze. Znakovit i individualizirani odnos sa majčinskom i očinskom figurom i odnosi koji se stvaraju među prihvaćenim osobama, stvaraju terapijsko ozračje, koji ublažuju i liječe rane, koji obnavljaju ljubav i koji ponovno vraćaju nadu u život. Oni koji izabiru ovaj način života i prigrle odgovornost vođenja obiteljske kuće, mogu biti samo članovi Udruge „Zajednice Papa Ivan XXIII“, oni su prepoznali u samima sebi posebni životni poziv Udruge, nadahnuti figurom Isusa Krista i službeno potvrđen od Katoličke crkve. Uz roditeljske figure u obiteljskoj kući mogu biti i druge osobe koje pomažu i surađuju na različite načine: volonteri, osobe na praksi iz škola ili fakulteta, pridruženi koji rade na provjeri poziva, svećenici, posvećeni, itd... Gdje je Obiteljska kuća se uključuje u teritorij društvenog života u kojem djeluje, otvarajući se suradnji s društvenim strukturama, javnim i privatnim, koje su tu prisutne, a da ne umanjuju kršćansko nadahnuće koje ju usmjerava i daje joj Duh. Vrijednost, proroštvo, jednostavnost početne intuicije, dopustili su značajno proširenje obiteljskih kuća, koje su danas prisutne u 25 zemalja svijeta, 253 u Italiji i 45 u inozemstvu. Ne samo „Obiteljska Kuća“ Da bi što bolje odgovorili na potrebe siromašnih, Zajednica Papa Ivan XXIII, neprestano traži nove oblike izravne podjele u više od 35 god. iskustva, ostvarila je također drugih 220 struktura različitog tipa. Da bi mogli ovo realizirati, stvorila je čak 26 pravnih tijela i okuplja svaki dan za svojim stolom više od 40 000 osoba. Danas zajednica ima odprilike 2 000 efektivnih članova u cijelom svijetu.