http___hr.apg23.org_hr_RadSOvisnicima_1.xml
2.1 2.2 3.1 3.2 3.3 3.4 4.1 4.2 4.3 5.1 6.1 7.1 8.1
The Drug Dependency Service started up in 1980. The need to be met and the main aim is to provide an effective response to so many young people and their families going through the trauma of drug addiction. The defining feature of all the action taken, right from the beginning, is shared lives, a way of living together and intervention within the rehabilitation centres. The experience gained in these thirty years of sharing with and in the needs of young people in rehabilitation programmes has led the Pope John XXIII Community from time to time to open units using different methods. In addition to the more traditional Therapeutic Communities, we have opened day centres, emergency reception centres, centres for mothers and children, for alcoholics and for teenagers with problems. As well as using these rehabilitation methods in Italy, the Pope John XXIII Community has exported them to other countries, such as Russia, Croatia, Brazil, Bolivia, Chile and the Netherlands. The Drug Dependency Service also engages in preventative action by addressing schools. We work with the SerT (the Italian national health service drug dependency service) when making plans for prevention, treatment and rehabilitation for the young people following a therapeutic programme and with the Surveillance Court for young people we have welcomed in and who are subject to legal proceedings. We take part in the working group for experts on drug dependency set up by the Italian Ministries of Social Solidarity and of Health. Over the course of these years, the Pope John XXIII Community has attempted to respond to the emergence of new needs such as alcoholism and other addictions like gambling and the phenomenon of dual diagnosis. There are three stages to the therapeutic course These stages make up the basic framework for the course but there is a tendency to offer personalised responses and proposals, to the point of reworking the course when needs are identified arising from individual problems and to render the course even more effective. For more information on the therapeutic course and on how we share our life with this community of the least, see the page on Therapeutic Communities
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 9.2 9.3 10.1 11.1 11.2 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1
Rad s Ovisnicima Rad s ovisnicima počinje svoju aktivnost 1980.g. Glavna svrha je dati efikasan odgovor mladima i njihovim obiteljima koji žive dramu ovisnosti. Temeljna karakteristika koja je od početka pratila cijelo djelovanje je suživot, kao stil života i intervencije unutar struktura za oporavak. Tijekom svih ovih godina Zaajednica Papa Ivan XXIII, pokušavala je odgovoriti na pojave novih problematika kao alkoholizam, nove droge, ovisnost o kocki i fenomene dvojne dijagnoze. Grupa operatera i sama metodologija, obogatili su se stalnim inovacijama koje su u stanju formulirati nove terapeutske pravce, pristupajući individualno problematici koja je samim tim puno efikasnija.. Terapeutski put se sastoji iz tri faze: - prihvat - terapijska zajednica - povratak u društvo Ove faze predstavljaju temelj, ali u svakom slučaju se teži uvijek ponuditi odgovore i prijedloge, što je više moguće osobno, sve do stvaranja novih, tamo gdje se uoči potreba. Prihvatilište U Prihvatilištu se odvija prva faza programa,te je stoga uporište za pomoć mladima i njihovim obiteljima. Ono služi kao filter za prvo vrednovanje i motivaciju koje dovode do traženja početka terapijskog programa. Nakon ove analize, prvi prihvat postaje mjesto u koje se daje oblik osobnom putu. Druga faza To je faza produbljivanja i ponovne razrade rehabilitacijskog puta. Usvojena metodologija teži isplivanju obiteljskog aspekta ispred radnog, suradnji i otvorenosti prema području gdje se nalazimo, više nego poslu koncentriranom između zidova same terapijske zajednice. Iskustvo suživota i potrebe mladih u programu, koje je sazrijevalo gotovo 30 god., dovele su zajednicu Papa Ivan XXIII,do otvorenja drugačijoj metodološkoj stvarnosti. Kao dodatak terapijskoj zajednici tradicionalnog tipa, nastali su centri dnevnog boravka, centri prvog prihvata, centri za majke s djecom, centri za alkoholičare i kuće za problematične adolescente. Osim na nacionalnom nivou „Zajednica Papa Ivan XXIII“, prenijela je vlastitu metodologiju oporavka također i u druge zemlje( Rusiju, Hrvatsku, Brazil,Boliviju, Čile, Nizozemsku). Rad s ovisnicima promovira akciju prevencije preko aktivnosti u školama, surađuje sa socijalnim službama u pogledu projekta prevencije, liječenje i rehabilitaciju mladih u programu i sa sudskim praćenjem za mlade koji su primljeni a imaju sudske procese. Zajednica Papa Ivan XXIII, sudjeluje u grupi stručnjaka za ovisnosti, koja je ustanovljena od ministarstva za društvenu solidarnost i ministarstva zdravlja.