http___mamestresnjevke.hr_2018_12_15_rak-dojke__1.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 3.1 3.2 3.3 3.4 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 5.1 5.2 5.3 6.1 7.1 7.2 7.3 7.4 8.1 8.2 9.1 10.1 11.1 11.2 11.3 11.4 11.5 11.6 11.7 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 12.6 12.7 13.1 13.2 13.3 13.4 13.5 13.6 13.7 14.1 14.2 14.3 14.4 14.5 15.1 15.2 16.1 16.2 16.3 16.4 17.1 18.1 18.2 19.1 19.2 19.3 20.1 20.2 20.3 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1 32.1 33.1 34.1 35.1 36.1 36.2 36.3 36.4 37.1 37.2 37.3 37.4 38.1 38.2 38.3 39.1 39.2 39.3 39.4 39.5 39.6 39.7 40.1 41.1 41.2 41.3 42.1 42.2 42.3 42.4 42.5 42.6 43.1 43.2 43.3 43.4 43.5 44.1 44.2 44.3 44.4 44.5 45.1 45.2
Description Breast cancer is a disease in which certain cells in the breast become abnormal and multiply uncontrollably to form a tumor. Although breast cancer is much more common in women, this form of cancer can also develop in men. In both women and men, the most common form of breast cancer begins in cells lining the milk ducts (ductal cancer). In women, cancer can also develop in the glands that produce milk (lobular cancer). Most men have little or no lobular tissue, so lobular cancer in men is very rare. In its early stages, breast cancer usually does not cause pain and may exhibit no noticeable symptoms. As the cancer progresses, signs and symptoms can include a lump or thickening in or near the breast; a change in the size or shape of the breast; nipple discharge, tenderness, or retraction (turning inward); and skin irritation, dimpling, redness, or scaliness. However, these changes can occur as part of many different conditions. Having one or more of these symptoms does not mean that a person definitely has breast cancer. In some cases, cancerous cells can invade surrounding breast tissue. In these cases, the condition is known as invasive breast cancer. Sometimes, tumors spread to other parts of the body. If breast cancer spreads, cancerous cells most often appear in the bones, liver, lungs, or brain. Tumors that begin at one site and then spread to other areas of the body are called metastatic cancers. A small percentage of all breast cancers cluster in families. These cancers are described as hereditary and are associated with inherited gene mutations. Hereditary breast cancers tend to develop earlier in life than noninherited (sporadic) cases, and new (primary) tumors are more likely to develop in both breasts. Frequency Breast cancer is the second most commonly diagnosed cancer in women. (Only skin cancer is more common.) About one in eight women in the United States will develop invasive breast cancer in her lifetime. Researchers estimate that more than 276,000 new cases of invasive breast cancer will be diagnosed in U.S. women in 2020. Male breast cancer represents less than 1 percent of all breast cancer diagnoses. Scientists estimate that about 2,600 new cases of breast cancer will be diagnosed in men in 2020. Particular gene mutations associated with breast cancer are more common among certain geographic or ethnic groups, such as people of Ashkenazi (central or eastern European) Jewish heritage and people of Norwegian, Icelandic, or Dutch ancestry. Causes Cancers occur when a buildup of mutations in critical genes—those that control cell growth and division or repair damaged DNA—allow cells to grow and divide uncontrollably to form a tumor. In most cases of breast cancer, these genetic changes are acquired during a person's lifetime and are present only in certain cells in the breast. These changes, which are called somatic mutations, are not inherited. Somatic mutations in many different genes have been found in breast cancer cells. Less commonly, gene mutations present in essentially all of the body's cells increase the risk of developing breast cancer. These genetic changes, which are classified as germline mutations, are usually inherited from a parent. In people with germline mutations, changes in other genes, together with environmental and lifestyle factors, also influence whether a person will develop breast cancer. Some breast cancers that cluster in families are associated with inherited mutations in particular genes, such as BRCA1 or BRCA2. These genes are described as "high penetrance" because they are associated with a high risk of developing breast cancer and ovarian cancer and a moderate risk of developing pancreatic cancer and a type of skin cancer called melanoma in women who have mutations. Men with mutations in these genes also have an increased risk of developing several forms of cancer, including breast cancer, pancreatic cancer, prostate cancer, and melanoma. The proteins produced from the BRCA1 and BRCA2 genes are involved in fixing damaged DNA, which helps to maintain the stability of a cell's genetic information. They are described as tumor suppressors because they help keep cells from growing and dividing too fast or in an uncontrolled way. Mutations in these genes impair DNA repair, allowing potentially damaging mutations to persist in DNA. As these defects accumulate, they can trigger cells to grow and divide without control or order to form a tumor. A significantly increased risk of breast cancer is also a feature of several rare genetic syndromes. These include Cowden syndrome, which is most often caused by mutations in the PTEN gene; hereditary diffuse gastric cancer, which results from mutations in the CDH1 gene; Li-Fraumeni syndrome, which is usually caused by mutations in the TP53 gene; and Peutz-Jeghers syndrome, which typically results from mutations in the STK11 gene. The proteins produced from these genes act as tumor suppressors. Mutations in any of these genes can allow cells to grow and divide unchecked, leading to the development of a cancerous tumor. Like BRCA1 and BRCA2, these genes are considered "high penetrance" because mutations greatly increase a person's chance of developing cancer. In addition to breast cancer, mutations in these genes increase the risk of several other types of cancer over a person's lifetime. Some of the conditions also include other signs and symptoms, such as the growth of noncancerous (benign) tumors. Mutations in dozens of other genes have been studied as possible risk factors for breast cancer. These genes are described as "low penetrance" or "moderate penetrance" because changes in each of these genes appear to make only a small or moderate contribution to overall breast cancer risk. Some of these genes provide instructions for making proteins that interact with the proteins produced from the BRCA1 or BRCA2 genes. Others act through different pathways. Researchers suspect that the combined influence of variations in these genes may significantly impact a person's risk of developing breast cancer. In many families, the genetic changes associated with hereditary breast cancer are unknown. Identifying additional genetic risk factors for breast cancer is an active area of medical research. Researchers have identified many personal and environmental factors that contribute to a person's risk of developing breast cancer. These factors include sex, age, ethnic background, a history of previous breast cancer, certain changes in breast tissue, and hormonal and reproductive factors. A history of breast cancer in closely related family members is also an important risk factor, particularly if the cancer occurred in early adulthood. In addition, exposure to cancer-causing compounds (carcinogens) can increase the rate at which somatic mutations occur, contributing to a person's risk of developing breast cancer. Inheritance Most cases of breast cancer are not caused by inherited genetic factors. These cancers are associated with somatic mutations in breast cells that are acquired during a person's lifetime, and they do not cluster in families. In hereditary breast cancer, the way that cancer risk is inherited depends on the gene involved. For example, mutations in the BRCA1 and BRCA2 genes are inherited in an autosomal dominant pattern, which means one copy of the altered gene in each cell is sufficient to increase a person's chance of developing cancer. Although breast cancer is more common in women than in men, the mutated gene can be inherited from either the mother or the father. In the other syndromes discussed above, the gene mutations that increase cancer risk also have an autosomal dominant pattern of inheritance. It is important to note that people inherit an increased likelihood of developing cancer, not the disease itself. Not all people who inherit mutations in these genes will ultimately develop cancer. In many cases of breast cancer that clusters in families, the genetic basis for the disease and the mechanism of inheritance are unclear. Other Names for This Condition - Breast cancer, familial - Breast carcinoma - Cancer of breast - Malignant neoplasm of breast - Malignant tumor of breast - Mammary cancer Additional Information & Resources Patient Support and Advocacy Resources Research Studies from ClinicalTrials.gov Catalog of Genes and Diseases from OMIM Scientific Articles on PubMed References - American Cancer Society: Cancer Facts and Statistics - Apostolou P, Fostira F. Hereditary breast cancer: the era of new susceptibility genes. Biomed Res Int. Epub 2013 Mar 21. Citation on PubMed or Free article on PubMed Central - Economopoulou P, Dimitriadis G, Psyrri A. Beyond BRCA: new hereditary breast cancer susceptibility genes. Cancer Treat Rev. 2015 Jan;41(1):1-8. Epub 2014 Nov 6. Citation on PubMed - Filippini SE, Vega A. Breast cancer genes: beyond BRCA1 and BRCA2. Front Biosci (Landmark Ed). Citation on PubMed - Foulkes WD. BRCA1 and BRCA2 - update and implications on the genetics of breast cancer: a clinical perspective. Clin Genet. Epub 2013 Oct 25. No abstract available. Erratum In: Clin Genet. Citation on PubMed - National Cancer Institute: Genetics of Breast and Gynecologic Cancers (PDQ®)–Health Professional Version - Njiaju UO, Olopade OI. Genetic determinants of breast cancer risk: a review of current literature and issues pertaining to clinical application. Citation on PubMed - Petrucelli N, Daly MB, Pal T. BRCA1- and BRCA2-Associated Hereditary Breast and Ovarian Cancer. 1998 Sep 4 [updated 2022 May 26]. In: Adam MP, Everman DB, Mirzaa GM, Pagon RA, Wallace SE, Bean LJH, Gripp KW, Amemiya A, editors. GeneReviews(R) [Internet]. Seattle (WA): University of Washington, Seattle; 1993-2022. Available from http://www.ncbi.nlm.nih.gov/books/NBK1247/ Citation on PubMed - Shiovitz S, Korde LA. Genetics of breast cancer: a topic in evolution. Ann Oncol. Epub 2015 Jan 20. Citation on PubMed or Free article on PubMed Central - Tung N, Battelli C, Allen B, Kaldate R, Bhatnagar S, Bowles K, Timms K, Garber JE, Herold C, Ellisen L, Krejdovsky J, DeLeonardis K, Sedgwick K, Soltis K, Roa B, Wenstrup RJ, Hartman AR. Frequency of mutations in individuals with breast cancer referred for BRCA1 and BRCA2 testing using next-generation sequencing with a 25-gene panel. Cancer. Epub 2014 Sep 3. Citation on PubMed The information on this site should not be used as a substitute for professional medical care or advice. Contact a health care provider if you have questions about your health.
1.1 1.2 2.1 3.1 4.1 5.1 5.2 6.1 7.1 8.1 8.2 9.1 9.2 10.1 10.2 11.1 12.1 13.1 13.2 14.1 14.2 15.1 16.1 16.2 17.1 18.1 18.2 19.1 19.2 20.1 20.2 21.1 21.2 22.1 22.2 23.1 23.2 24.1 24.2 25.1 26.1 27.1 27.2 28.1 28.2 29.1 30.1 31.1 32.1 33.1 34.1 35.1 35.2 36.1 36.2 37.1 38.1 39.1 40.1 40.2 41.1 41.2 42.1 43.1 43.2 44.1 44.2 45.1 46.1 47.1 48.1 48.2 49.1 50.1 50.2 51.1 51.2 52.1 52.2 53.1 54.1 54.2 55.1 55.2 56.1 57.1 58.1 59.1 60.1 61.1 62.1 62.2 63.1 64.1 65.1 66.1 67.1 68.1 69.1 70.1 71.1 71.2 72.1 73.1 74.1 75.1 76.1 77.1 78.1 79.1 80.1 80.2 81.1 81.2 82.1 82.2 83.1 83.2 83.3 84.1 85.1 85.2 86.1 86.2 87.1 88.1 88.2 89.1 89.2 90.1 91.1 91.2 92.1 93.1 94.1 95.1 96.1 97.1 98.1 99.1 100.1 101.1 101.2 102.1 102.2 103.1 103.2 104.1 105.1 106.1 106.2 107.1 108.1 109.1 109.2 110.1 110.2 111.1 111.2 112.1 112.2 113.1 113.2 114.1 115.1 115.2 116.1 116.2 117.1 118.1 119.1 120.1 121.1 121.2 122.1 122.2 123.1 123.2 124.1 125.1 125.2 126.1 127.1 127.2 128.1 129.1
Dr.sc. Maja Sabol Laboratorij za nasljedni rak Zavod za molekularnu medicinu Institut Ruđer Bošković Rak je bolest koja nastaje zbog nekontrolirane diobe stanica tijela, do koje dolazi kada se poremeti ravnoteža staničnih komponenti. Rak se obično smatra bolešću starije dobi, jer je često potreban dulji niz godina i nakupljanje grešaka u stanicama da bi one stekle sposobnost nekontrolirane diobe. Nažalost, postoje i tumori koji se javljaju u mlađoj dobi, ali takvi tumori najčešće su posljedica urođenih pogrešaka nastalih u ranom razvoju. Rak dojke najčešći je tumor kod žena u gotovo svim zemljama svijeta. Prema podacima Registra za rak, u Hrvatskoj se godišnje dijagnosticira oko 2500 novih slučajeva raka dojke, a nažalost oko 900 žena godišnje umire od ove bolesti. U najrazvijenijim zemljama je smrtnost od raka dojke u padu, zahvaljujući metodama probira i napretcima u terapiji. OTKRIVANJE RAKA DOJKE Trenutno u Hrvatskoj najveći broj tumora dojke otkriju žene samopregledom dojki. Zato je samopregled prva i najvažnija stepenica u prevenciji i liječenju raka dojke. Samopregledom se može otkriti čvorić ili zadebljanje u dojci ili pazuhu, ali isto tako treba obratiti pažnju ako je dio kože dojke postao neravan ili uvučen, ili ako se promijeni izgled bradavice ili se pojavi iscjedak. Treba uzeti u obzir da se tkivo dojke mijenja ovisno o fazi ciklusa, tijekom trudnoće i dojenja, tijekom uzimanja oralne kontracepcije ili hormonske terapije. Sumnjivim promjenama smatraju se one koje se ne mijenjaju kroz 1-2 menstruacijska ciklusa, i tada se treba odmah javiti liječniku. Ne mora svaka kvržica biti tumor, niti svaki tumor ne mora biti zloćudan. Dobroćudni (benigni) tumori rastu sporo, ne šire se među stanice koje ih okružuju, i lako se uklanjaju. Zloćudni (maligni) tumori rastu brzo, prodiru među okolne stanice, te se mogu proširiti po drugim organima (metastaze). Liječnik obavlja pregled dojki pipanjem dojki, pazuha, područja ispod i iznad ključne kosti i vrata. Liječnik može uočiti tvorbe koje žene ne primijete samopregledom. Treba naglasiti da liječnički pregled ne može zamijeniti redovite mamografije. Mamografija je specijalizirana vrsta rendgenskog snimanja dojke, koja se dodatno može dopuniti ultrazvučnim pregledom dojki. U Hrvatskoj se provodi nacionalni program probira „Mamma“ koji poziva žene starije od 50 godina na redovite preglede mamografijom. Preporuča se svim ženama, a osobito onima s nekim od rizičnih čimbenika, da se uključe u program probira i redovito se prate. Dosadašnji odaziv žena na mamografiju kreće se oko 60%, ali cilj je da se taj broj što više poveća. Magnetska rezonanca se preporuča kod mlađih žena s gustim žlijezdanim tkivom dojki, ženama s mutacijama u genima BRCA1 i BRCA2, te ženama koje su prethodno operirane, zračene i/ili s rekonstruiranim dojkama zbog raka dojke. Tkivna dijagnostika radi se u specijaliziranim bolničkim laboratorijima na uzorcima tkiva, najčešće prikupljenih punkcijom ili biopsijom. Tkivna dijagnostika najtočnije će odrediti radi li se o tumoru, kojeg je tipa te kakva je ispoljenost ključnih proteina. Tako razlikujemo hormonski ovisne tumore, HER2-pozitivne tumore i trostruko negativne tumore. LIJEČENJE RAKA DOJKE Liječenje raka dojke uključuje operaciju te adjuvantno sistemsko liječenje (ovisno o slučaju to su kemoterapija, hormonsko/biološko liječenje ili zračenje). Liječenje većine bolesnica počinje operacijom tijekom koje se odstranjuje tumor i pazušni limfni čvorovi. Opseg operacije ovisi o vrsti i veličini tumora te njegovom smještaju unutar dojke, tako da se u nekim slučajevima može ukloniti samo kvržica dok je u drugima potrebno uklanjanje dijela dojke ili čak cijele dojke. Tijekom istog operativnog zahvata moguće je odmah napraviti i rekonstrukciju dojke. U slučajevim jako uznapredovalog tumora nekada se prije operacije provodi kemoterapija kako bi se tumor smanjio prije vađenja. Nakon operacije, provodi se terapija kojoj je cilj uništiti stanice tumora koje su eventualno zaostale u organizmu ili se proširile u druga tkiva. Zračenje se obično provodi lokalno na mjestu gdje se nalazio tumor, malim dozama kroz 5-6 tjedana, i cilj mu je uništiti eventualno zaostale tumorske stanice na samom mjestu operacije. Kemoterapija podrazumijeva lijekove, koji se primaju intravenski ili u obliku tableta, u ciklusima. Kemoterapija može uzrokovati niz neugodnih nuspojava ali, danas postoje lijekovi koji ih mogu ublažiti ili spriječiti. Biološka terapija primjenjiva je samo u liječenju HER2- pozitivnih tumora, jer se radi o lijeku nove generacije koji ciljano potiče stanice s ispoljenim HER2 receptorom na uništenje. Hormonsko liječenje primjenjivo je kod bolesnica s hormonski ovisnim tumorima dojke. Ovim tipom liječenja blokira se stvaranje ili djelovanje spolnog hormona estrogena, što za posljedicu ima smanjenje rasta tumora. RIZIČNI ČIMBENICI Postoji nekoliko rizičnih čimbenika koji utječu na nastanak raka dojke: (1) Dob: rizik obolijevanja raste s godinama starosti, od puberteta do 75.-80. godine života. Većina tumora dojke dijagnosticira se kod žena starijih od 50 godina života (2) Nasljedni rizik: rizik nastanka raka dojke povećan je kod osoba koje su u obitelji imale rak dojke i/ili jajnika, i to neovisno o tome je li s majčine ili očeve strane. Taj rizik povezan je uglavnom s mutacijama u genima BRCA1 i BRCA2, koji najviše doprinose nasljednom riziku, iako je do danas identificiran niz drugih gena koji također mogu doprinijeti riziku. (3) Menstruacijski ciklusi: žene koje su prvu mjesečnicu dobile rano (prije 12. godine života) ili ih nastavile imati kasno (nakon 55. godine) imaju povećan rizik nastanka raka dojke. (4) Trudnoća i porod: žene koje su prvo dijete rodile rano (prije 25. godine života), i koje su rodile više djece, imaju niži rizik nastanka raka dojke (5) Dojenje: dojenje dulje od godine dana snižava rizik nastanka raka dojke (6) Hormonsko liječenje: dugotrajno uzimanje hormonskog nadomjesnog liječenja (više od 5 godina) imaju povećan rizik nastanka raka dojke. Oralna kontracepcija nema utjecaj na rizik. (7) Debljina i/ili povišen unos životinjskih masti u prehrani povećavaju rizik od obolijevanja. (8) Zračenje: velike doze prethodnog radioaktivnog zračenja prsnog koša mogu povećati rizik. (9) Prethodno preboljeli rak dojke: žene koje su jednom oboljele od raka dojke imaju povećani rizik od ponovnog obolijevanja. Zabilježen je i utjecaj socioekonomskog statusa (viši socioekonomski status i život u gradu predstavljaju veći rizik od nižeg socioekonoskog statusa i života na selu), a manjak fizičke aktivnosti i konzumacija alkohola takođeg mogu doprinijeti riziku. NASLJEDNI RAK DOJKE Nasljedni rak dojke nastaje zbog urođenih grešaka u genima BRCA1 ili BRCA2. Geni su segmenti deoksiribonukleinske kiseline (DNA) koji nose informaciju za stvaranje proteina. Proteini su sastavni građevni elementi svih stanica i tkiva. Sve stanice našeg tijela nose istu DNA, koja sadrži informaciju za sve proteine, i to u dvije kopije. Jedna kopija je naslijeđena od majke a druga od oca. Međutim, tijekom dijeljenja i rasta stanica može doći do grešaka, koje najčešće završe tako što stanica s greškom odumre i zamijeni je zdrava stanica. Međutim, neke greške omogućuju stanicama da prežive i nadjačaju stanice oko sebe, što u osnovi znači nastanak tumora. Ukoliko pojedinac već nosi grešku u jednoj od kopija gena BRCA1 ili BRCA2, puno je veća vjerojatnost da će takva stanica krenuti u nekontroliranu diobu i stvoriti tumor. U tom kontekstu, nije bitno je li greška naslijeđena s očeve ili majčine strane obitelji, već samo je li prisutna. Prisutnost grešaka (mutacija) u genima BRCA1 i BRCA2 može se detektirati molekularno-biološkom pretragom: testiranjem na nasljednu sklonost raku dojke i/ili jajnika. Testiranje se može napraviti preko uputnice ukoliko je ispunjen neki od kriterija za sumnju na nasljedni rak dojke(1) Ako osoba ima 2 ili više bliskih krvnih srodnika s rakom dojke (2) Ako ima člana obitelji koji je razvio rak dojke prije 50. godine života (3) Ako se u obitelji javlja rak dojke u više od jedne generacije (4) Ako u obitelji postoje članovi s rakom u obje dojke (5) Ako u obitelji postoji česta pojava raka jajnika (6) Kod osoba kod kojih se obostrani rak jajnika javi prije 40. godine života (7) Ako u obitelji postoji muški srodnik s rakom dojke (8) Ako je ustanovljena mutacija gena BRCA1 ili BRCA2 kod jednog ili više članova obitelji. Testiranje se provodi u Klinici za tumore KBC Sestre milosrdnice u suradnji s Institutom Ruđer Bošković. Zainteresirani kandidati javljaju se u Kliniku za tumore, gdje se obavlja razgovor s genetičkim savjetnikom i vađenje krvi. Krv se šalje u laboratorij na testiranje, koje može trajati 2-3 mjeseca. Rezultate testiranja laboratorij šalje genetičkom savjetniku, koji kandidatu prezentira rezultate i tumači što oni znače. Važno je naglasiti da pozitivan nalaz ne znači da je kandidat obolio od raka dojke, niti da će sigurno oboljeti, već da mu/joj je znatno povišen rizik. U takvim slučajevima pojačano je praćenje, učestalije kontrole i liječnički pregledi, a mnogi s pozitivnim nalazom odlučuju se za promjenu stila života na način da što više smanje ili isključe rizične čimbenike (npr. debljina, unos masnoće, alkohol, hormonska terapije isl.). Neke žene odlučuju se za esktremnije poteze kao što su mastektomija i/ili ovariektomija. Poznati primjer iz javnog života je Angelina Jolie, koja se nakon pozitivnog nalaza odlučila na obje operacije. Većina liječnika ipak ne preporuča mastektomiju/ovariektomiju olako, već se radije preporuča pojačano praćenje. S druge strane, negativan nalaz ne znači da je kandidat siguran da neće oboljeti od raka dojke, već da mu/joj je rizik jednak kao i ostatku populacije. Na testiranje se često odlučuju žene koje imaju rak dojke u obitelji, te žele znati jesu li i one naslijedile mutaciju ili ne. Ženama nositeljicama mutacija nude se i neke dodatne mogućnosti što se tiče terapije. Naime, pokazano je da specifični lijekovi puno bolje djeluju na tumore s mutacijom u genu BRCA1/BRCA2, tako da ukoliko žene nositeljice mutacije i obole od raka, dostupan im je lijek koji izrazito dobro djeluje na takvu vrstu tumora. POMOĆ ŽENAMA OBOLJELIM OD RAKA DOJKE Osim dobre medicinske skrbi, ženama oboljelim od raka dojke potrebna je potpora okoline, a ponekad i psihološka pomoć. Psihoterapija može pomoći bolesnicama da se lakše nose sa svojom bolešću. Osim psihoterapije, udruge oboljelih i liječenih od raka izvrsno su okruženje za informacije, potporu i pomoć oboljelima. Nekoliko udruga aktivno pomaže oboljelima, primjerice Sve za nju, Nada, Europa Donna i Hrvatska liga protiv raka, te će svima rado pružiti dodatne informacije i potporu u borbi protiv ove bolesti. Listopad je mjesec borbe protiv raka dojke, kada se provode brojne akcije za podizanje svijesti o ovoj bolesti, te prikupljaju sredstva za istraživanje raka dojke. Svjetski dan borbe protiv raka dojke je 21. ožujka, poznat i kao dan narcisa. Na taj dan posebno se naglašavaju mogućnosti prevencije i rane detekcije raka dojke, jer ako se rak dojke otkrije na vrijeme mogućnost njegova izlječenja veća je od 90%.