http___livro-ensino-medio.f1cf.com.br_filosofia_hr_philosophy-146.html_1.xml
1.1 1.2 2.1 2.2 3.1 3.2 5.1 5.2 6.1 8.1 8.2 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 9.6 9.7 11.1
With the anguish there is another feeling that is also a fruit of freedom: the helplessness. One must remember that the concept of anxiety was developed by the philosopher Kierkegaard and the concept of helplessness, philosopher Heidegger. The existentialist, on the contrary, thinks it is extremely uncomfortable that God does not exist, because, along with it, disappears all possibility of finding values in an intelligible heaven, can no longer be any good a priori, since there is no infinite consciousness and perfect to think of it, is not written anywhere that good exists, we should be honest, that we must not lie, since we just put a plan in which there are only men. Dostoevsky wrote: If God did not exist, everything would be permitted. The helplessness occurs because the man know yourself only. This is why Sartre says that "(...) the man is condemned to be free." For there is no certainty, there is no security, and everything you do is your unrestricted responsibility. In fact the man, unsupported and unassisted, is doomed to "(...) the man invent every moment." Given the fact that "(...) we ourselves who choose our being." appears another feeling: despair. What brand despair is the fact that: We can only rely on what depends on our will or with the set of probabilities which make our action possible. When you want something, there is always likely elements. Can I count on coming from a friend. This friend comes by train or bus, his coming assumes that the bus arrives on time and that the train did not derail. Remain in the realm of possibilities, but it is possible to rely only on exact measurement in our action carries all these possible. From the moment I'm considering the possibilities are not directly involved in my action, it is preferable to lose interest in them myself, because no God, no design can adapt the world and its possible my will. I can not, however, rely on men who do not know, supporting me in human goodness or man's interest in the welfare of society, since man is free and that there is no human nature in which can support me. Because the reality beyond extrapolate areas of my will and my actions, the realm of possibilities goes to show that my action should occur without any hope.
1.1 1.2 2.1 2.2 3.1 3.2 4.1 5.1 5.2 6.1 6.2 7.1 8.1 8.2 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 9.6 9.7 11.1
S tjeskobom postoji još jedan osjećaj koji je također plod slobode: bespomoćnosti. Moramo zapamtiti da je koncept anksioznosti je razvijen od strane filozofa Kierkegaarda i koncept bespomoćnosti, filozofa Heideggera. Egzistencijalistički, naprotiv, smatra da je izuzetno neugodno da Bog ne postoji, jer je, uz to, nestaje svaka mogućnost pronalaženja vrijednosti u razumljivom nebu, više ne može biti bilo koji dobar priori, budući da ne postoji beskonačna svijest i savršena da mislim o tome, nigdje ne piše da je dobro koje postoji, trebamo biti iskreni, da ne smijemo lagati, jer smo jednostavno staviti plan u kojem postoje samo muškarci. Dostojevski je napisao: Ako Bog ne postoji, sve će biti dopušteno. Bespomoćnosti događa jer čovjek sebe zna samo. To je razlog zašto Sartre kaže da "(...) Čovjek je osuđen da bude slobodan." (Sartre, 1987, str. Jer nema sigurnosti, nema sigurnosti, a sve što trebate učiniti je tvoja neograničena odgovornost. U stvari čovjek, podržana i bez pomoći, osuđen je na "(...) Čovjek izmisle svaki trenutak." S obzirom na činjenicu da je ". (...) Mi sami koji odluče naše biće" Sartre, 1987, str 12) nastaje još jedan osjećaj: očaj. Koji brand očaj je činjenica da: Možemo se samo osloniti na ono što ovisi o našoj volji ili sa skupa vjerojatnosti koje čine naše djelovanje moguće. Kad želiš nešto, uvijek postoji vjerojatnost elemente. Mogu li računati na dolaze od prijatelja. Taj prijatelj dolazi vlakom ili autobusom, njegov dolazak pretpostavlja da je autobus stigne na vrijeme i da se vlak nije skrenulo. Ostati u carstvo mogućnosti, ali je moguće da se oslanjaju samo na točnom mjerenju u našoj akciji nosi sve to je moguće. Od trenutka kad sam sam s obzirom na mogućnosti nisu izravno uključeni u mojoj akciji, to je poželjno da gube interes za njih sebe, jer ne postoji Bog, ne dizajn može se prilagoditi svijet i njegovu moguću moje volje. (...) Ne mogu, međutim, oslanjaju se na ljudima koji ne znaju, me podržava u ljudsku dobrotu ili čovjekove interes za dobrobit društva, jer čovjek je slobodan i da ne postoji ljudska priroda u kojoj Možete me podržavaju. Zbog onostranoga ekstrapoliranje područja moje volje i moje postupke, carstvo raznih mogućnosti ide pokazati da je moj postupak bi trebao doći bez ikakve nade.