http___mentor-coach.eu_HR_articles_komunikacija_i_manipulacija.html_1.xml
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 6.1 6.2 6.3 7.1 7.2 8.1 8.2 8.3 8.4 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 13.2 14.1 15.1 15.2 16.1 17.1 17.2 17.3 18.1 18.2 18.3 18.4 19.1 19.2 19.3 20.1 20.2 20.3 20.4 20.5 20.6 21.1 21.2 21.3 21.4 22.1 22.2 22.3 22.4 23.1 23.2 23.3 23.4 24.1 24.2 25.1 25.2 25.3 25.4 26.1 26.2 26.3 26.4 26.5 27.1 27.2 27.3 28.1 28.2 28.3 29.1 29.2 29.3 29.4 29.5 30.1 31.1 31.2 31.3 31.4 31.5 31.6 32.1 32.2 33.1 34.1 34.2
I have noticed, from time to time, books and workshops that are advertised with bombastic promises such as: 'take control in all communications', 'get people to do things you want them to do', ' develop magnetic attraction' and so on. Everything we do influences other people, even without our knowing or meaning to. Hence the authors of such books might say: since we already do this, why not do it so to gain some benefit? In an article about one of those ubiquitous "pick-up artists", I read, amongst other things, his comment that there are ways in which a man may encourage the woman he desires to be more self-confident, or that by using specific words he can suggest that she is spontaneous, has an adventurous spirit, is relaxed, etc. and that there is nothing negative about this. Communication skills are incredibly important in human relations because with careless communication we can create a number of misunderstandings and problems. Often, though, there is a thin line between the conscious use of communication methods to improve relationships, and to influence people to do things we want them to do, but which perhaps are not what they truly want to do, or when they are not even aware of our intentions. For example, parents who use communication techniques with their children, often don't use them in an honest attempt to understand what their children want and feel, but to control their behaviour. In the former example of seduction workshops, such methods are used to get sex or have a short fling without disclosing one's true intentions, and especially without considering possible emotional and physical consequences for a woman. They may also be used to get the other person to fall in love with you, before they have had a chance to get to know you better and are able to judge how much do they really like you. Furthermore, men in those workshops were encouraged to make a woman feel insecure and increase her desire to fulfill expectations. Promoters of the use of the art of communication to control others would say that we actually do them good, in particular if we succeed in making the other person really want to behave in the way we want, or to feel better about themselves. This idea, however, is a disrespectful attitude and implies that we know what is good for the other person better than they know. This is an egotistical and immature approach sometimes even in a parent - child relationship, and especially in relation to another adult. Even if you try to prevent somebody from making a mistake - people need mistakes. How else can we learn, if not from experience? Even if we believe we are doing good to the other, we have to ask ourselves if we can really feel good and have a clear conscience knowing that we have influenced another person without their knowledge? Is it possible to do this with true respect for the other, if we through purposeful control put them in the position of a weaker, manipulated person? In such a relationship honesty and closeness are not likely to occur. From another perspective, is it at all possible to influence another person with their full knowledge and agreement, if we often don't know ourselves how we influence others? Perhaps the more you try to hide from the other person that you are trying to influence them, the more you try to do this from a disrespectful position. Communication methods are the most honest and respectful if we can apply them without hiding our intentions. I personally, for my own integrity, favour approaches which are not designed to awaken specific emotions or responses, but to help another person to consciously and independently consider both their own and my viewpoints. The need for power is within all people. We desire to shine, to be attractive to others, to feel powerful; for all people these are very attractive images and it's easy to justify our attempts to achieve them. The question we rarely consider is, why do we feel the need to do this? What kind of feeling is missing inside, that makes us seek reassurance in such a manner? Why do we feel worthy enough only when we feel special or better than others? Working on our own feelings of self-esteem (and on our creativity) rather than on an external image may save us not only years but decades of effort. Moreover, no kind of external success can change the way we feel about ourselves, except temporarily. Self-esteem must come from within rather than from without. Then it's a feeling that is incomparably better than power over others. When you have healthy self-esteem, you will most likely act in a way that will motivate others to value and love you deeper than you could achieve using any type of trickery. As a rule, if you feel subtly manipulated in a conversation with someone, even if you don't understand how - it's very likely true. Practically any communication skill can be used dishonestly. The key is the intention and the attitude of the other person, while their external behavior might be difficult to recognize as manipulative. Yet, it's almost impossible to play that game without tiny non-verbal signals giving us out: subtle changes in tonality, increased rigidity, small incongruousness or lack of spontaneity - things that people probably won't even notice consciously, but unconsciously they will. In such a case, usually there is an intuitive feeling, something like "something feels strange about this, but I'm not sure what". The sooner you acknowledge and explore that feeling, the better (but to be able to make it quickly, instead when it's too late, you need to exercise observing your feelings.) To avoid being manipulated, often it's a good idea to say to the other person that you need some time to think, for example if somebody is asking for a favor. Especially if you are being persuaded to make a purchase, say that you'll be back after you have given it some thought, go outside, take a walk and contemplate the decision without external influence. It's so much easier to live with honesty, instead of having to constantly control ourselves and pretend something we don't really feel; constantly worrying if we missed something or if somebody might see through our act. Would you really want to invest so much energy into manipulation, even if you thought that there were no other problems the desire to manipulate people might be indicating? You might be playing a short-term game, which means you are probably aware that you don't really care about consequences for the other person. Another possibility is that you want to keep people around you impressed continuously (desire to have charisma) to be able to feel important or powerful. In this case, disrespect to others, as well as disrespect to your own self, might be unconscious - inner sense of not being worthy or important enough, which is covered by attempts to control others. A person without healthy self-esteem will be attracted to methods, books and workshops offering power and charisma, hoping to fill the inner void created by unconscious belief that their true self and honest feelings cannot attract love and appreciation. I've mentioned seduction methods earlier. Often, some seduction methods are used as common and even expected "mating rituals": flirting, gifts, emphasizing physical attributes, compliments... Sometimes, the seducer might be honestly interested, and sometimes selfishly, but since the behavior is the same, it might be difficult to distinguish one from the other. The "seduced" person might want to believe that the seducer was honest, might enjoy the attention and good feelings. Such person might hope that the "seducer" is using such stereotypical behavior because it's a normal and familiar way to be romantic. Sometimes it is so, yet I would say that the more natural and spontaneous one is in expressing their romantic feelings, the more likely it is that they are honest and open in the other areas of life, and that they have healthy self-esteem which allows them to be themselves. As an additional help in estimating potential love interest, observe how they communicate with people who are not so important in their lives. When the romance wears of, they will probably treat you in a similar way. When you use communication skills, ask yourself if you're using them to hide your true intentions and feelings, or to express them in an appropriate way. Every time we use communication skills to avoid being honest and open, we also reject our own true self and a chance to accept ourselves. Also, in the future it will be more difficult to respect yourself, knowing how you used people without caring for consequences they would suffer. The price of artificial power over others - even if we manage to achieve it - is that we could never relax and be ourselves. We'd be under pressure to keep sustaining the illusion, not only in relationships with others, but ourselves too. We'd be constantly careful and worrying if the others might finally see through us. What the authors of all those books on charisma and persuasion won't tell you, is that having control over others presumes much worse, painful control over yourself, over the honest and healthy parts of you. Perhaps there are few better examples of the "boomerang - effect" than the methods for controlling others. If you are tempted to try this kind of games, ask yourself: do you want relaxed, spontaneous relationships with healthy people who wouldn't tolerate such games, people who see you and appreciate you as you are - or do you want to see people as puppets, try to mold them into what you desire, and thus attract immature people who accept games and pretense, who couldn't see you and love you if you were yourself? Whenever I met people who manipulated others, even if they had succeeded in achieving some power and influence over others, I never felt that they were really happy, really liking and appreciating themselves. The price of being a successful manipulator is that other people might like, maybe even admire, your act, a false projection, but not your true self. Incidentally, it's the same attitude you yourself come from, and the more you succeed in manipulation, the more difficult it is to recognize and change it. The price you pay is your self-esteem, because, no matter how much you deny or justify it, you know you cheat people. On the other hand, I've also met people who radiate true charisma. Their attractiveness comes from healthy self-esteem - accepting who they are and enjoying their existence. "Until you make the unconscious conscious, it will direct your life and you will call it fate." - C.G. Jung Subscription: through contact form below © Kosjenka Muk. All rights reserved.
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 5.2 6.1 6.2 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 14.2 14.3 15.1 16.1 17.1 18.1 18.2 19.1 19.2 20.1 21.1 22.1 22.2 22.3 23.1 23.2 23.3 23.4 24.1 24.2 24.3 25.1 25.2 26.1 27.1 28.1 28.2 29.1 29.2 30.1 30.2 31.1 32.1 32.2 32.3 33.1 33.2 34.1 35.1 36.1 36.2 37.1 38.1 39.1 39.2 39.3 40.1 41.1 42.1 43.1 44.1 45.1 46.1 46.2 46.3 46.4 47.1 48.1 48.2 49.1 49.2 50.1 51.1 51.2 52.1 53.1 54.1 54.2 55.1 56.1 57.1 57.2 58.1 59.1 60.1 60.2 61.1 62.1 63.1 63.2 64.1 64.2 64.3 64.4 65.1 66.1 66.2 66.3 67.1 67.2 68.1 68.2 69.1 70.1 71.1 71.2
Povremeno primjećujem knjige i seminare koji se reklamiraju bombastičnim obećanjima kao što su: 'preuzmite kontrolu u svakoj komunikaciji', 'kako navesti ljude da čine ono što želite', 'kako razviti magnetsku privlačnost' i slično. Svime što činimo utječemo na druge ljude čak i bez svog znanja ili namjere, pa će autori takvih knjiga reći: ako već to ionako činimo, zašto to ne činiti tako da iz toga proizađe nešto dobro za nas? U jednom članku o čovjeku koji vodi seminare za muškarce o zavođenju žena, čitala sam između ostalog njegovu izjavu da su to ionako načini na koje se potiče samopouzdanje kod žene koju se želi zavesti, ili joj se korištenjem određenih riječi i fraza sugerira da ona ima određene kvalitete kao što su spontanost, avanturistički duh, opuštenost i slično - te u tome nema ničeg negativnog. Komunikacijske vještine su iznimno važne u ljudskim odnosima jer nepažljivom komunikacijom možemo stvoriti brojne nesporazume i probleme. Često je, međutim, vrlo tanka granica između svjesnog korištenja komunikacijskih tehnika u svrhu poboljšanja odnosa i komunikacije, te u svrhu utjecanja na drugu osobu da bi učinila nešto što mi želimo a što možda nije ono što ona istinski želi, ili, što je još češći slučaj, ako nije u potpunosti upoznata s našim namjerama. Primjerice, roditelji upoznati s tehnikama komuniciranja s djecom, nerijetko ih primjenjuju upravo u tu svrhu, umjesto iz želje da istinski razumiju što želi i osjeća njihovo dijete. U slučaju tehnika zavođenja iz prethodnog primjera, one se u pravilu koriste radi seksa i kratkotrajnih avantura bez da su te namjere obznanjene, ili da bi se drugu osobu navelo da se zaljubi prije nego što dovoljno dobro upozna našu pravu osobnost i bude u mogućnosti procijeniti koliko joj se ona stvarno sviđa. Također, muškarcima se sugerira kako da izazovu nesigurnost kod žene i potrebu da ispuni očekivanja. Pritom se niti riječ ne posvećuje mogućim posljedicama po drugu osobu. Pobornici korištenja komunikacijskih vještina u svrhu upravljanja drugima rekli bi da, ako postignemo da druga osoba stvarno želi tako se ponašati, ili da se osjeća bolje sa samom sobom, zapravo joj činimo dobro. Ova ideja, međutim, implicira stav nepoštovanja, odnosno da znamo bolje od druge osobe što je dobro za nju. To je čak i u odnosu roditelj - dijete često prilično egoističan i nezreo stav, a posebno ako se radi o odnosu s drugom odraslom osobom. Čak i ako, iz vaše perspektive, pokušavate spriječiti drugoga da napravi pogrešku - ljudi trebaju pogreške. Kako ćemo nešto naučiti, osim kroz iskustvo? Čak i ako smo uvjereni da drugoj osobi činimo dobro, upitajmo se kome može činiti zadovoljstvo ili tko se može osjećati čisto sam sa sobom znajući da je utjecao na drugu osobu bez njezina znanja? Je li moguće činiti to s poštovanjem prema drugoj osobi, ako je svjesnom kontrolom automatski stavljamo u poziciju slabije, manipulirane osobe? U takvom odnosu iskrenost i bliskost postaje sve manje moguća. S druge strane, je li uopće moguće utjecati na drugu osobu s njezinim znanjem i pristankom, ako često niti sami ne znamo kako utječemo na druge? Možda je jedno od pravila da što više pokušavamo drugoj osobi sakriti da pokušavamo utjecati na nju, to je vjerojatnije da to činimo iz pozicije nepoštovanja. Komunikacijske tehnike najiskrenije su i najpoštenije ako ih možemo primijeniti bez da skrivamo da ih primjenjujemo. Osobno se radi vlastitog integriteta najradije priklanjam pristupima koji nisu dizajnirani da probude određene osjećaje ili način komunikacije, nego da pomognu drugoj osobi da svjesno i samostalno razmotri vlastite, odnosno moje stavove. Potreba za moći prisutna je kod svakoga. Želimo blistati prema vani, biti privlačni drugima, osjećati se moćnima - za svakoga to su vrlo privlačne slike i lako je naći opravdanje da to pokušamo postići. Pitanje koje si pritom rijetko postavljamo jest, zbog čega osjećamo potrebu za time? Koji unutarnji osjećaj nam nedostaje, a želimo ga postići na taj način? Zbog čega se osjećamo dovoljno vrijedni jedino ako se možemo osjetiti posebni, bolji od drugih? Raditi na vlastitom samopoštovanju umjesto na vanjskom uspjehu može nam uštedjeti ne godine, nego desetljeća napora. Još i više: nikakav vanjski uspjeh ne može zamijeniti, niti izazvati, istinsku ljubav prema sebi. Ona mora doći iznutra umjesto izvana; osjećaj koji je neusporedivo bolji od osjećaja moći nad drugima - a tada ćete vjerojatno otkriti da će vas i drugi cijeniti i voljeti više i iskrenije nego što se to može postići bilo kakvim trikovima. Kao pravilo, ako se u nekoj komunikaciji osjećate suptilno izmanipulirani čak i ako ne znate na koji način - prilično je vjerojatno da i jeste. Ključna je unutarnja namjera i percepcija druge osobe, dok vanjsko ponašanje može biti toliko slično da je vrlo teško razlikovati ono iskreno od neiskrenog - no gotovo je nemoguće na duži, pa i na kraći rok igrati tu igru a da nas ne odaju sitni neverbalni signali: minimalne promjene tona glasa, ukočenost mimike, sitne neusklađenosti ili korištenje fraza umjesto spontanog govora - signali koje svjesno često niti nećemo primijetiti kod druge osobe, ali hoćemo nesvjesno. Obično će to izazvati osjećaj koji ćemo protumačiti otprilike kao 'nešto mi je tu čudno, ali teško mi je odrediti što'. Što prije registriramo i protumačimo taj osjećaj, to bolje - a da bi to mogli činiti uspješno, po mogućnosti u samoj situaciji, a ne tek nakon nje, potrebno je uvježbati promatranje i prepoznavanje svojih osjećaja. Ako želite izbjeći manipulaciju kad vas se uvjerava ili nagovara na nešto, npr. na kupnju ili uslugu nekome, preporučujem da kažete osobi da trebate vremena da razmislite. Zatim izađite, prošećite i razmotrite tu odluku bez vanjskog utjecaja. Daleko je lakše živjeti otvoreno i iskreno nego stalno se kontrolirati i glumiti nešto što ne osjećamo istinski, neprestano voditi računa o tome igramo li igru savršeno ili smo nešto propustili i postoji li mogućnost da nas drugi prozru, neprestano strahovati da će se to dogoditi - koliko je to vrijedno truda i energije, čak i ako ne smatramo da želja za moći ukazuje na unutarnji problem? Ako smo svjesni da igru igramo na kraći rok, onda trebamo biti svjesni i da je to istinska manipulacija i da nam istinski nije stalo do druge osobe. Druga je, također česta mogućnost, da želimo na duži rok impresionirati druge (odnosno, biti karizmatični) kako bi se osjećali bolje sami sa sobom. U tom slučaju, nepoštovanje prema drugima je često više nesvjesno nego svjesno, kao i nepoštovanje samih sebe - unutarnji osjećaj nemoći ili nevažnosti kojeg prikrivamo utjecanjem na druge. Osoba koja ne cijeni dovoljno sebe bit će privučena tehnikama koje nude moć, karizmu i utjecaj kako bi popunila unutarnju prazninu uz koju je vezano nesvjesno vjerovanje da ne možemo dobiti ljubav i poštovanje ako smo iskreni - ako pokažemo kakvi stvarno jesmo, odnosno kakvima se duboko u sebi osjećamo. Kad se radi o zavođenju, često se koriste određeni naučeni načini zavođenja kao uobičajeni ritual. Zbog toga može biti teško prepoznati manipulaciju. Uz to, osoba koju se zavodi često također želi uživati u igri, zadržati ugodne osjećaje koji se u njoj potiču i želi vjerovati da je druga osoba iskrena. To se događa čak i kad se radi o ponašanju koje je uobičajeno u načinima zavođenja, kao da je naučeno s televizije, pa čak i ako inače znamo prepoznati manipulaciju. Volimo se nadati da je druga osoba možda ipak iskrena, a naučene pristupe koristi zato jer želi biti romantična na način koji oboje poznamo. To je, istini za volju, moguće, no smatram da, što je netko prirodniji i spontaniji u izražavanju sviđanja, to je vjerojatnije da se tako ponaša i inače, te da posjeduje zdravo samopouzdanje zbog kojeg se ne boji iskreno se izraziti. Ako želimo procijeniti osobu, najbolje je da je promatramo u komunikaciji s ljudima koji joj nisu toliko važni, posebno u sukobima i stresnim situacijama - vrlo vjerojatno će se i prema nama postavljati na sličan način kad zaljubljenost izblijedi. Kad koristite komunikacijske tehnike, upitajte se koristite li ih da bi sakrili svoju pravu namjeru i prave osjećaje, ili da bi ih na pristupačan način izrazili. Svaki put kad koristimo određene komunikacijske vještine kako bi izbjegli biti prirodni i iskreni prema drugoj osobi, udaljujemo se i od vlastitog istinskog bića, istinskih osjećaja i mogućnosti da zavolimo sebe. Također, posljedice vašeg ponašanja za drugu osobu ostaju na vašoj savjesti i u budućnosti vam može biti teže zavoljeti i cijeniti sebe, znajući kako ste iskorištavali druge. Cijena prividne moći nad drugima - čak i ako je postignemo - jest da nikad nismo u stanju opustiti se i biti ono što jesmo, jer smo pod pritiskom da nastavimo održavati privid, u pravilu ne samo u odnosu s drugima, nego i sa samima sobom. Uvijek smo na oprezu i u strahu da nas drugi ne bi prozreli. Ono što vam autori takvih knjiga neće reći, je da kontrola nad drugima podrazumijeva i mnogo drastičniju, bolnu kontrolu nad samima sobom, i to onim najizvornijim i najiskrenijim dijelovima sebe. Možda nema boljeg primjera 'bumerang - efekta' od tehnika pokušaja kontrole nad drugima. Ako smo u iskušenju da koristimo ovakve pristupe, upitajmo se i sljedeće: želimo li opuštene i otvorene odnose s emocionalno zdravim ljudima koji ne podnose takvu vrstu igrica - ili želimo vidjeti ljude kao marionete, pokušavati ih oblikovati kao takve, te time privlačiti nezrele ljude koji su skloni igrama, glumi ili podložnosti manipulaciji? U svom iskustvu s osobama koje su koristile slične načine komunikacije te čak i imale određenu moć i karizmu nad drugima - nikad nisam imala dojam da su istinski sretne, da vole i poštuju sebe. Cijena uspjeha u kontroli komunikacije je da će drugi ljudi voljeti i možda se diviti našoj maski, ali ne našem istinskom biću - a to je stav iz kojeg i sami krećemo i kojeg, što je veći uspjeh, postaje sve teže osvijestiti i promijeniti. Cijena koju plaćate je vaše samopoštovanje, jer ste, koliko god to negirali i opravdavali, svjesni da ne postupate pošteno. S druge strane, poznajem i ljude koji zrače istinskom privlačnošću. Njihova karizma proizlazi iz zdrave ljubavi prema sebi - uživanja u vlastitom tijelu i vlastitom postojanju. "Dok god ne učinite podsvjesno svjesnim, ono će upravljati vašim životom i zvat ćete to sudbinom." - C.G. Jung Individualni rad i rad s parovima predbilježba: preko kontakt obrasca u dnu stranice © Kosjenka Muk. Sva prava pridržana.