http___medicinabih.info_2009_04_10_herpes-simplex-virus__1.xml
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 17.2 18.1 18.2 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 23.2 24.1 24.2 25.1 27.1 28.1 29.1 30.1 30.2 31.1 32.1 32.2 33.1 34.1 34.2 35.1 36.1 36.2 37.1 37.2 38.1 39.1 40.1 41.1 42.1 43.1 43.2 44.1 45.1 46.1 47.1 48.1 49.1 50.1 50.2 51.1 52.1 53.1 54.1 54.2 55.1 56.1 57.1 57.2 58.1 59.1 59.2 60.1 60.2 61.1 62.1 63.1 64.1 64.2 65.1 66.1 66.2 67.1 68.1 69.1 70.1 71.1 72.1 73.1 73.2 74.1 74.2 75.1 76.1 76.2 77.1 78.1 78.2 79.1 80.1 80.2 81.1 82.1 83.1 83.2 84.1 85.1 86.1 87.1 88.1 89.1 89.2 90.1 90.2 91.1 92.1 93.1 93.2 94.1 95.1 95.2 96.1 97.1 98.1 99.1 100.1 101.1 101.2 102.1 103.1 104.1 105.1 105.2 106.1 106.2 107.1 108.1 109.1 110.1 111.1 112.1 113.1 114.1 115.1 116.1 117.1 118.1
"Most people wouldn't be ashamed of having a cold sore, yet essentially that's what genital herpes is - a cold sore in a different place." Myth: A person can usually predict when their herpes may be contagious. Fact: The herpes virus can be active on the surface of the skin without showing any signs or causing any symptoms. Myth: A person can only spread the herpes virus during an outbreak. Fact: A person can spread the virus even when there is no an outbreak. In fact, one study found that up to 70% of people who had herpes got it from their partner when their partner had no signs or symptoms of an outbreak. Myth: Condoms provide complete protection against spreading genital herpes. Fact: Condoms provide only partially protect against herpes virus infections. Condoms reduce the risk of transmitting genital herpes, however, they do not entirely remove the risk. Condoms may not cover all the areas where the herpes virus may be present, so they aren't 100% effective in preventing the spread. Myth: Besides abstaining from sex during outbreaks and using condoms, there is more you can do to reduce the risk of spreading herpes. Fact: Yes, it's truth. Acyclovir, famciclovir and valaciclovir all suppress symptomatic and asymptomatic viral shedding. These drugs have been shown in clinical trials to reduce asymptomatic HSV shedding by about Myth: HSV-1 causes a mild infection that is occasionally bothersome, but never dangerous. Fact: HSV-1 is usually mild, especially when it infects the lips, face, or genitals. However, in some cases herpes virus type 1 can recur spontaneously in the eye, causing ocular herpes, a potentially serious infection which can lead to blindness. In very rare cases HSV- 1 can spread spontaneously to the brain, causing herpes encephalitis, a dangerous infection that can lead to death. HSV-1 is also the usual cause of herpes whitlow, an infection on the finger, and "wrestler's herpes," (herpes gladiatorum) a herpes infection on the chest or face. Researchers are finding herpes type 1 to be more "risky" than previously perceived. Some medical professionals are finding herpes type 1 to be a more "significant" infection than herpes type 2 and the prevalence of type 1 is severely underestimated. Myth: HSV-2 is a painful, dangerous infection that affects only people with very active sex lives. Fact: Some 22% of adult Americans from all backgrounds, income levels, and ethnic groups have HSV-2. Like HSV-1, type 2 is usually mild, so mild that two- thirds of infected people don't even know they have HSV-2 rarely causes complications or spreads to other parts of the body. It is the most common cause of neonatal herpes, a rare but dangerous infection in newborns, however, HSV-1 causes up to one-third of neonatal infections. Myth: Only promiscuous people get genital herpes. Fact: Genital herpes can affect anyone regardless of age, race or gender. It is a sexually transmitted disease (STD), however, the number of sexual partners is not a factor in contracting the disease as, contrary to other STDs, genital herpes persists indefinitely and can be transmitted for many years, perhaps for life. Myth: No cure equals no treatment. Herpes cannot be treated, and causes sores that itch, burn and never go away. Fact: Although herpes cannot be cured, it is a manageable condition that can be treated. Antiviral medications can help stop herpes from multiplying and can be used to prevent recurrent outbreaks. After several years, you may experience fewer outbreaks or no outbreaks at all. It is possible to have an outbreak without any symptoms. Myth: Genital herpes can only be transmitted via penetrative sex. Fact: Transmission is most likely to occur during vaginal intercourse, oral or anal sex. The majority of transmissions occur when herpes blisters or sores are not present. Myth: Oral sex is safe sex. Cold sores can not be transferred to the genital area during oral sex. Fact: Cold sores can be transmitted during oral sex and can ultimately cause genital herpes. Myth: Herpes can be transmitted via inanimate objects, like toilet seats. Fact: The herpes virus dries out when it is exposed to air, and is quite fragile. There have been no proven cases of genital herpes transmission from a toilet seat. Let's even say that someone has a buttocks lesion and sits down on a toilet and leaves virus on the seat. In order for transmission to happen, the next person that comes into the bathroom has to come in very quickly, since virus probably wouldn't live long on a cold, dry surface. But in addition to that, the next person would need a break in the buttocks skin at exactly the same location where the virus was on the toilet seat, and exact match. Virus does not penetrate intact buttocks skin, nor it is shed from intact buttocks or thigh skin. The skin is too thick to shed; shedding occurs from genital skin or mucus membrane type skin. So that covers toilet seats, the most common suspected culprit for non-human to human transmission. Myth: If you are in a monogamous relationship and get genital herpes, your partner must be cheating on you. Fact: You or your partner may have contracted the virus from a sexual partner a long time ago, or, you or your partner may have had genital herpes all along without knowing it. Herpes outbreaks can occur with very mild symptoms that go unnoticed. So, the fact is, he or she may not have "cheated on you". Myth: You can never have children if you get genital herpes. Fact: Genital herpes does not affect fertility. However, it is possible a newborn baby can be infected with the herpes virus if your infection is active at the time of birth. This is avoided by performing a caesarean section to reduce the contact between the infection and the baby. Myth: My partner has herpes but I have never had any symptoms, so I cannot be infected. Fact: Only approximately 20% of people with genital herpes recognise they have the infection. Another 20% of those infected with HSV-2 experience no signs or symptoms and do not realise they have the virus. Around 60% of people carrying the virus have symptoms that do not fit the classical description of genital HSV infection and also fail to realise they have the virus. Thus, the vast majority of people with herpes do not realise they have been infected. The only way to know for certain whether infection has taken place is to have a test. Myth: Asymptomatic viral shedding occurs only in a small percentage of patients with herpes and occurs right before or after an outbreak. Fact: A majority of patients with herpes experience asymptomatic viral shedding which often occurs independent of outbreaks. Myth: Asymptomatic viral shedding occurs only in patients who report a history of herpes. Fact: Patients who are seropositive with no reported history of herpes shed virus asymptomatically at a rate similar to patients with a reported history of outbreaks (3.0% vs 2.7%, respectively). More on herpes:
1.1 2.1 2.2 3.1 4.1 4.2 4.3 4.4 5.1 5.2 6.1 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 7.6 7.7 7.8 8.1 9.1 10.1 10.2 11.1 11.2 12.1 13.1 13.2 14.1 14.2 14.3 15.1 15.2 15.3 16.1 16.2 16.3 16.4 17.1 17.2 17.3 17.4 18.1 18.2 18.3 18.4 18.5 19.1 19.2 19.3 20.1 20.2 20.3 21.1 22.1 23.1 23.2 24.1 24.2 25.1 26.1 26.2 27.1 28.1 29.1 29.2 29.3 30.1 30.2 31.1 31.2 31.3 32.1 32.2 33.1 33.2 34.1 34.2 35.1 36.1 37.1 38.1 39.1 39.2 39.3 39.4 39.5 39.6
Definicija Genitalni herpes je infekcija uzrokovana herpes simplex virusom (HSV). Spada u najraširenije spolno prenosive bolesti na svijetu. Etiopatogeneza Dva su tipa HSV i oba mogu uzrokovati genitalni herpes. HSV tip 1 uglavnom pogađa usnice gdje uzrokuje promjene u obliku mjehura i kasnije ranica, a isto tako može zaraziti genitalno područje. HSV tip 2 je uobičajeni uzročnik genitalnog herpesa, ali isto tako može zahvatiti i područje usta tijekom oralnog seksa. Osoba koja ima herpes genitalis infekciju lako može prenijeti virus drugoj osobi tijekom spolnog odnosa. Oba tipa herpes simplex virusa mogu uzrokovati kožne promjene vaginalnog područja, penisa, područja oko analnog otvora, na stražnjici i na bedrima. Ponekad se kožne promjene javljaju i na drugim dijelovima tijela gdje je virus ušao kroz oštećenu kozu. HSV ostaje u određenim živčanim stanicama u tijelu tijekom cijeloga života te kod nekih zaraženih osoba može uzrokovati opetovane infekcije. Većina osoba dobije genitalni herpes nakon seksualnog odnosa s osobom kojoj je “izbio” herpes. Izbijanje znaci da je HSV aktivan. Kada je aktivan virus obično izaziva vidljive promjene na kozi genitalnog područja. U kožnim promjenama nalaze se virusi koji mogu zaraziti drugu osobu. Ponekad osoba ima aktivan virus, a nema simptome, odnosno uopće nema vidljivih kožnih promjena. Takve osobe, vironoše, često zaraze partnere ne znajući da imaju infekciju. osoba s genitalnim herpesom može zaraziti partnera i tijekom oralnog seksa. Virus se rijetko prenosi, ako i uopće, predmetima poput toaletnog sjedala, tuša ili kade. Virus je, naime, vrlo osjetljiv na vanjske uvjete i ne može dugo preživjeti izvan tijela. Zaražena trudnica može prenijeti virus djetetu za vrijeme trudnoće ili tijekom poroda. Klinička slika Mnoge osobe ne znaju da boluju od genitalnog herpesa jer nikad nisu imale simptome ili ne prepoznaju simptome kad ih imaju. Simptomi se mogu razlikovati kod pojedinog pacijenta. Kad se osoba prvi put zarazi, simptomi se najčešće pojavljuju unutar dva do deset dana. Ove prve epizode simptoma obično traju dva do tri tjedna. Rani simptomi izbijanja genitalnog herpesa uključuju: Unutar nekoliko dana ranice se pojavljuju na mjestu gdje je virus ušao u tijelo, kao npr. na usnama, u ustima, na penisu, stidnici, otvoru debelog crijeva. Također se mogu pojaviti unutar vagine i na vratu maternice ili u mokraćnoj cijevi kod oba spola. Najprije se javljaju male crvene kvržice, razvijaju se u mjehure i nakon toga pucaju i nastaju bolne otvorene rane. Nakon nekoliko dana rane zarastaju krastama i cijele bez ostavljanja ožiljaka. Drugi simptomi koji se mogu javiti tijekom prve epizode simptoma mogu biti: povišena tjelesna temperatura, glavobolja, bolovi u mišićima, bolno ili otezano mokrenje, vaginalni iscjedak i otečene limfne žlijezde u preponskom području. Osoba zaražena s HSV 1 i/ili 2 vjerojatno će imati ponavljano izbijanje simptoma s vremena na vrijeme. Nakon sto virus prestane biti aktivan putuje u živcima do kralježničke moždine i tu se zadržava. I nakon sto kožne rane zacijele, virus je još uvijek prisutan u živčanim stanicama, pritajen, odnosno inaktivan. Kod većine pacijenata virus može postati aktivan nekoliko puta godišnje. Još uvijek nije poznato zašto se to događa. Kad se virus ponovno aktivira, putuje uzduž živca u kozu gdje stvara još vise virusa u blizini mjesta prve infekcije. Tu se obično pojavljuju nove kožne promjene. Ponekad se virus aktivira, a ne uzrokuje kožne promjene niti ikakve simptome. U takvim slučajevima male količine virusa se mogu izlučivati na mjestu ili u blizini prve infekcije i u tekućinama iz usta, penisa, vagine ili iz jedva primjetnih rana. Ako takve promjene ne uzrokuju bolove ili neugodu iscjedak se uglavnom niti ne primijeti ili mu se ne obraća velika pozornost. Iako nema simptoma, tada se također može zaraziti partnera. Nakon prvog izbijanja kožnih promjena, slijedeća izbijanja su obično blaža i traju otprilike tjedan dana. Zaražena osoba cesto može predvidjeti izbijanje kožnih promjena jer osjeća škakljanje ili svrbež genitalnog područja ili bol u stražnjici i/ili nogama. Nekim su ljudima ovi prvi simptomi najneugodniji i najbolniji dio izbijanja. Ponekad se javljaju samo škakljanje i svrbež, a ne razviju se vidljive kožne promjene. U drugim slučajevima se pojave mjehuri koji mogu biti mali ili jedva primjetni, ili pak veći koji prelaze u otvorene rane, zarastaju krastama i uskoro nestaju. Učestalost i težina simptoma kod ponovnog izbijanja vrlo se razlikuju kod pojedinih osoba. Neke osobe imaju samo jedan ili dva izbijanja tijekom cijelog života, a druge nekoliko puta godišnje. Broj i uzorak izbijanja cesto se s vremenom mijenja kod osoba. Znanstvenici ne znaju zašto virus ponovno postaje aktivan. Iako neke osobe s herpesom zapažaju izbijanje herpesnih promjena tijekom drugih bolesti, stresa, menstruacije ili fizičkog napora, izbijanja se ne mogu predvidjeti. Kod nekih osoba se javljaju nakon izlaganja suncu. Dijagnoza Sumnja na genitalni herpes se postavlja na temelju razgovora s pacijentom, opisa promjena i tegoba te informacije o zdravlju seksualnih partnera. Dijagnoza se postavlja temeljem pregleda i dijagnostičkih testova. Čak i ako laboratorijski testovi ne pokazu prisutnost virusa u krvi, virus se može nalaziti u tijelu, u živcima. Krvni test se može reci može li osoba zaraziti drugu osobu ili ne, ali svakako može pokazati je li osoba zaražena ili je bila zaražena virusom. Krvnim testovima se također može razlučiti je li osoba inficirana s HSV 1 ili 2. Liječenje Ne postoji uzročni lijek za liječenje genitalnog herpesa. Praktično, to znaci da zasad ne postoji lijek koji se može uzeti, popiti ili namazati koji bi zauvijek izliječio ovu bolest. Antivirusni lijekovi koji se koriste za ublažavanje simptoma su: Tokom aktivne faze infekcije, prve ili ponovljene, potrebno je pridržavati se određenih mjera kako bi se ubrzalo cijeljenje i spriječilo sirenje infekcije na druge dijelove tijela ili drugim osobama: Izbijanje kožnih promjena može biti stresno, neprikladno, neestetsko i ponekad bolno. Zabrinutost zbog mogućeg prijenosa bolesti te prekid seksualnih odnosa za vrijeme izbijanja simptoma može narušiti odnos s partnerom. Stoga je potrebno savjetovanje s liječnikom, pridržavanje terapijskih preporuka te učenje zajedno s partnerom kako se nositi s bolesti i spriječiti njeno sirenje. Obično genitalni herpes ne uzrokuje veće probleme kod zdravih odraslih osoba. Kod nekih osoba koje imaju oštećenu funkciju imunološkog, obrambenog, sustava epizode genitalnog herpesa mogu trajati duže i biti neuobičajeno teške. Ako žena prvu epizodu genitalnog herpesa ima tijekom trudnoće, može prenijeti virus nerođenom djetetu i može roditi nedonošče. Djeca zaražena herpes virusom mogu umrijeti ili biti teško oštećenih živaca, mozga, koze, očiju. Ukoliko se djeca rođena s herpesom odmah liječe acyclovirom, povećavaju se mogućnosti ozdravljenja. Stoga je potrebna intenzivna zdravstvena skrb trudnice s genitalnim herpesom te njena djeteta prije i nakon rođenja. Ukoliko se kod trudnice radi o ponavljanom izbijanju genitalnog herpesa rizik zaraze tijekom poroda je malen. Ako žena ima simptome genitalnog herpesa tijekom poroda te se kožne promjene nalaze u porođajnom kanalu ili njegovoj blizini, porodničar će obaviti carski rez kako bi se zaštitilo dijete. Međutim, većina žena s genitalnim herpesom nema znakova aktivne infekcije tijekom ovog doba te mogu imati normalan porod.- Genitalni herpes, kao i druge genitalne bolesti koje uzrokuju kožne rane, povećava mogućnost zaraze HIV-om, virusom koji uzrokuje AIDS. Zbog oštećenog imunološkog sustava osobe s AIDS-om mogu imati teške i dugotrajne simptome aktivne herpes infekcije koja pomaže lakši prijenos oba virusa drugim osobama. Kako zaštititi sebe i partnera? Ukoliko imate rane znakove skorog izbijanja simptoma ili razvijene kožne promjene, potrebno je suzdržavati se od seksualnog odnosa se dok rane potpuno ne zarastu. Između izbijanja korištenjem kondoma se djelomično može osigurati zaštita od virusa. Kako reci partneru ako bolujete od genitalnog herpesa? Spolno prenosiva bolest je neugodna tema i stoga je razumljivo ako Vam je teško o tome razgovarati s partnerom. Međutim, partner/ica ima pravo znati, ne samo kako bi se zaštitili od infekcije nego i zato da Vam pruže podršku. Razgovor je najbolje obaviti u opuštenoj atmosferi, nasamo s partnerom. Treba biti otvoren i reci sve činjenice vezane uz bolest. Ako ste već imali seksualni odnos, sa ili bez zaštite, savjetujte partneru/partnerici odlazak k liječniku radi pregleda i testiranja. Ukoliko ste imali kožne promjene za koje je naknadno utvrđeno da su genitalni herpes, a u to vrijeme ste imali vise partnera bilo bi fer svih obavijestiti i upozoriti na moguću opasnost zaraze.