http___livro-ensino-medio.f1cf.com.br_filosofia_hr_philosophy-64.html_1.xml
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1 32.1 33.1 34.1 35.1 36.1
previous work, this is work that defies Plato permanently relativism of Protagoras. To give out this task, Plato develops three alternatives for the definition of knowledge: 1) knowledge is sensation, 2) belief, true belief is knowledge and 3) justified true belief with reason is knowledge. The first alternative is the opinion of Protagoras. In the passage of the Theaetetus 186c Plato is adamant to lower it: Those impressions (sensations), consequently, is not that knowledge resides, but in thinking about it, it is the only way, it seems, to achieve the essence and truth, otherwise it is impossible. By saying that reasoning about the impressions is what characterizes knowledge, Plato condemns the thesis of Protagoras the epistemological inconsistency, ie, nothing in the thesis allows portray the process of knowledge. Just before this passage, the dialogue presents the notion of soul as responsible for the "synthesis" of sensation. Plato insists there that in us which organizes the flow of data captured by the senses is what today we call mind or spirit. Plato reckons that the feeling can not be responsible for knowledge because it does not operate at the level of "why", but at the level of "through which" In other words, Plato is saying that the sensitivity is not able to make a judgment of the form "this flower is beautiful." Even if my organs are touched by the beauty of the flower, the expression "is beautiful", and its meaning is an operation performed by the spirit. Plato also rejects the idea that opinion or belief, even if true, can be knowledge. In the dialogue Meno (98a) Plato writes: Also because the opinions are true, as long as remain, are a beautiful thing and produce all the goods. Only you do not have to stay long, but fleeing the soul of man, so that they are not of much value until someone to string together for a calculation question. And when they are linked, firstly, become Sciences, secondly stable. And this is why science is more valuable than right opinion, and is the thread that science differs from the correct opinion. This "chaining" that speaks the philosopher is thinking that every one is able to do about the elements that make up your opinion. It is, as I said Da Costa in the passage already cited in the text, to have a justification for their belief. In Plato that justification is knowledge of causes. Aristotle further developed the idea that if a person has knowledge, she must master necessarily know the causality of events and things. Science or knowl-
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1 32.1 33.1 34.1
prethodni rad, to je posao koji prkosi Platon trajno relativizam od Protagora. Da bi se ovaj zadatak, Platon razvija tri alternative za definiciju znanja: 1) znanje je osjećaj, 2) Uvjerenje, istinito vjerovanje znanje i 3) opravdano istinito vjerovanje s razlogom je znanje. Prva alternativa je mišljenje Protagora. U prolaz Theaetetus 186c Platon je odlučan da ga niže: Ti utisci (senzacija), prema tome, nije to znanje nalazi, ali u razmišljanju o tome, to je jedini način, čini se, postići suštinu i istinu, inače to je nemoguće. Rekavši da je obrazloženje o dojmovima je ono što karakterizira znanje, Platon osuđuje tezu Protagora epistemoloska nedosljednost, odnosno, ništa se u radu omogućuje prikazati proces znanja. Neposredno prije ovog odlomka, dijalog predstavlja poimanja duše kao odgovorni za "sinteze" osjeta. Platon tvrdi da postoji u nas koja organizira protok podataka zarobljenih strane osjetila je ono što danas zovemo um ili duh. Platon procjenjuje da je osjećaj ne može biti odgovoran za znanje, jer ne djeluju na razini "zašto", ali na razini "kroz koje" Drugim riječima, Platon je rekao da je osjetljivost nije u stanju napraviti presudu obliku "ovaj cvijet je lijep." Čak i ako moji organi su dirnuti ljepotom cvijeta, izraz "lijepa", a njegovo značenje je operacija izvedena od strane duha. Platon je također odbacuje ideju da je mišljenje ili uvjerenje, čak i ako je istina, može biti znanje. U dijalogu Meno (98a) Platon piše: Također, jer su mišljenja su istina, koliko god ostane, su lijepa stvar i proizvoditi svu robu. Samo da ne morate ostati dugo, ali bježi dušu čovjeka, tako da oni nisu od velike vrijednosti dok netko string zajedno za obračunsko pitanje. (...) I kada su povezani, kao prvo, postala znanosti, drugo stabilna. I to je razlog zašto je znanost vredniji od desne mišljenje, te je nit koja znanost razlikuje od ispravnom mišljenju. Ovaj "ulančavanje" koji govori filozof misli da svatko može učiniti o elementima koji čine vaše mišljenje. To je, kao što sam rekao Da Costa u prolazu već navedeno u tekstu, da imaju opravdanje za svoje uvjerenje. U Platona da je opravdanje poznavanje uzroka. Aristotel je dalje razvio ideju da ako osoba ima znanje, ona mora svladati nužno znati kauzalnost događaja i stvari. Znanost i znanje-