http___livro-ensino-medio.f1cf.com.br_sociologia_hr_sociology-255.html_1.xml
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 24.1 26.1
The tension and discontent of those years the Brazilian dictatorship can be perceived glimpsing not only a series of demonstrations by students, but also can be heard and felt when we analyze a number of compositions of the time. In many compositions of various national artists sung the sadness of exile, or even the melancholy of a society in which the political rights of citizens were quite limited. At this period of our history, many composers, from different strands of musical time: tropicalism, Brazilian popular music had their songs partially or completely censored by the military. Chico Buarque de Holanda, one of the most important composers of Brazilian popular music, had several songs censored by the military regime. He used pseudonyms, as Julinho of Adelaide, to try to circumvent censorship of the military. That's because in his lyrics, often, he criticized the dictatorship while they bet on better days. Better days for the composer meant the resumption of a democratic country. In his song "While you are" the hope of a future, while the Brazilian dictatorship is portrayed as a way to contain the "flowering" (development) of the nation. Read the verses of the song next: But, at the same time that the calls were produced songs of protest against the dictatorship, there were also the composers who extolled the country of football, as well as, its wonders and its breakneck economic growth. Although you Although you be tomorrow's another day Inda pay to see the blooming garden What you do not want You will embitter Seeing daybreak Without excusing you And I will die laughing that day is coming Before you think (...). (Chico Buarque, 1970) We can observe this different posture toward the Brazilian society of the time when we analyze excerpts from the song "It will put Brazil ahead" of Miguel Gustavo, which was written for the Brazilian soccer team tri-champion in 1970. In this song, there is the attempt to enhance national sporting achievements of the period, seeking to portray a Brazil optimistic and promising. This kind of attitude, because of the silence in relation to the atrocities of the military regime replaced by vainglorious praise the nation, ended up being a form of ideological expression more appropriate to the purposes of social control by the military. It will put Brazil ahead "Ninety million in action Prá Brazil ahead of my heart All together we will face Brazil To Save selection (...). (Gustavo Miguel, 1970) Jules Rimet Trophy Law, Citizenship and Social Movements
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 24.1 26.1
Napetost i nezadovoljstvo tih godina Brazilski diktaturu može se promatrati glimpsing ne samo niz prosvjeda od strane studenata, ali se također može čuti i osjetiti kada se analizira niz skladbi vrijeme. U mnogim kompozicijama različitih nacionalnih umjetnika pjevaju na tugu egzilu, ili čak i melankoliju u društvu u kojem su politički prava građana vrlo su ograničene. U tom razdoblju naše povijesti, mnogi skladatelji, iz različitih vlasi glazbenog vrijeme: tropikalizma, brazilska popularna glazba imala svoje pjesme djelomično ili potpuno cenzurirane od strane vojske. Chico Buarque de Holanda, jedan od najvažnijih skladatelja brazilske popularne glazbe, imao je nekoliko pjesama cenzurirane od strane vojnog režima. On se koristi pseudonime, kao Julinho u Adelaideu, pokušati zaobići cenzuru vojske. To je zato što je u svojim stihovima, nerijetko, kritizirao je diktaturu, dok su se kladiti na bolje dane. Bolji dani za skladatelja značila nastavak jedne demokratske zemlje. U svojoj pjesmi "Dok ste" nadu u budućnost, dok je brazilski diktatura je prikazan kao način da sadrži "cvjetanje" (razvoj) nacije. Pročitajte stihove pjesme sljedećem: Ali, u isto vrijeme da su pozivi su proizvedene pjesme prosvjeda protiv diktature, tu su također bili skladatelji koji je veličao zemlju nogometa, kao, svoja čudesa i njegov opasan gospodarski rast. Iako ste "(...) Iako se sutra je novi dan Inda plaćaju vidjeti procvat vrt Ono što ne želim da će zagorčati Vidjevši zoru bez tebe opravdavanje I ja ću umrijeti smijući se taj dan dolazi Prije nego što mislite (...). (Chico Buarque, 1970) Možemo promatrati taj drugačiji stav prema brazilskom društvu u vrijeme kada analiziramo izvatke iz pjesme "To će staviti ispred Brazila" od Miguel Gustavo, koja je napisana za brazilske nogometne reprezentacije s tri prvaka 1970. U ovoj pjesmi, postoji pokušaj da se poboljšala nacionalnih sportskih dostignuća razdoblje, traži se slikati Brazil optimističan i obećavajući. Ovakav stav, zbog šutnje u vezi sa zločinima u vojnom režimu zamijenjeni tašt hvale nacije, završio kao oblik izražavanja ideološkog prikladnije za potrebe socijalne kontrole od strane vojske. To će staviti ispred Brazila "Devedeset milijuna eura u akciji Pra Brazila uoči mom srcu Svi zajedno ćemo se suočiti s Brazilom štedjeti izbor (...). (Gustavo Miguel, 1970) Jules Rimet Trophy Zakon, državljanstvo i društveni pokreti