http___macevni-plesovi.org_radovi_lastovski-poklad-plesno-etnoloska-studija__1.xml
1.1 2.1 3.1 3.2 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 4.6 5.1 6.1 7.1
The Lastovo Carnival: an Ethnochoreological Study “The Lastovo Carnival: an Ethnochoreological Study” is an investigation of contemporary carnival customs on the island of Lastovo, which have been recognized as a representative intangible cultural heritage, and as such, introduced into the list of the protected intangible cultural goods by the Croatian Ministry of Culture. In the extensive introductory chapter, the author discusses the methodologies used to conduct research on dance events, the concerns and dilemmas faced by the scholarly community, cultural tourism, and her own experience of field work. Employing various approaches to conduct her dance research, the author opts for contextualized research, insisting on the connection between diachronic and synchronic perspectives, reflexivity, and the intertwining of theoretical knowledge with the questioning of it in practice. The author next gives an overview of the history of the Lastovo Carnival (poklad). She provides a critical look into written sources from the 19th and 20th centuries, pointing out the deficient descriptions of the female participants, the so-called pretty masques (lijepe maske). In the carnival context, Lastovo is a unique example of a carnival where women perform a chain dance using handkerchiefs as substitutes for swords, which are typically used in similar chain dances performed by men (the exception is the Kotor Carnival, where the members of the Boka Navy also perform a chain dance using handkerchiefs). In the majority of the existing ethnological, ethnotheatrological and ethnochoreological studies, the focus is on discovering the common mythological background and characteristics of the Carnival roles and events, which has reduced all the sword dances to the same category, disregarding sex and gender differences, as well as choreological differences between particular performances. The example of Lastovo’s pretty masques and their female chain dance, which has so far been neglected by scholars, appears to be unique, not only in the Croatian context, but in the European context as well, and points to a certain androcentrism in both the Carnival practice and the scientific interest in it. This study takes into consideration the other, overlooked female side of the Carnival as well. Autor: Iva Niemčić, PhD Izdavač: Mjesto i godina izdanja:
1.1 2.1 3.1 3.2 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 4.6 5.1 5.2 5.3 6.1 6.2 6.3 6.4 7.1 7.2 8.1 9.1
Lastovski poklad: plesno-etnološka studija “Lastovski poklad: plesno-etnološka studija” je studija o suvremenim pokladnim običajima na otoku Lastovu koji su kao reprezentativna nematerijalna baština prepoznati i uvedeni u Registar zaštićenih nematerijalnih kulturnih dobara Ministarstva kulture. U opširnom uvodnom poglavlju autorica raspravlja o metodologijama istraživanja plesnih zbivanja, o nedoumicama struke, o kulturnom turizmu te o osobnom iskustvu terenskog istraživanja. Različitim pristupima izučavanju plesa autorica se općenito priklanja istraživanju plesnih zbivanja u kontekstu, inzistirajući na povezništvu dijakronijskih i sinkronijskih presjeka, refleksivnosti te prožimanju teorijskog znanja i njegova praktičnog propitivanja. Slijedi povijesni pregled lastovskog poklada. Autorica se kritički osvrće na pisanu građu iz 19. i 20. stoljeća, posebice na manjkave opise ženskih sudionica tzv. lijepih maškara. U kontekstu pokladnih zbivanja Lastovo je jedinstveni slučaj da žene izvode lančani ples s maramicama kao supstitutima za mačeve s kojima se inače izvode slični muški lančani plesovi (osim u Kotoru, gdje i pripadnici Bokeljske mornarice plešu lančani ples s rupčićima). U većini dosadašnjih etnoloških, etnoteatroloških i etnokoreoloških istraživanja uglavnom se nastojalo otkriti zajedničku mitološku pozadinu i svojstva pokladnih uloga i zbivanja, svodeći sve mačevne plesove u istu kategoriju, zanemarujući pritom spolne i rodne, a zatim i pobliže koreološke razlike pojedinih izvedbi. Na dosad nedovoljno primijećenome primjeru lastovskih lijepih maškara, te u nas, a čini se i u Europi jedinstvenoj pojavi njihovoga ženskog lančanog plesa, prikazan je određeni androcentrizam na terenu, kao i u znanosti. Ovom studijom osvijetlila bi se I druga, zanemarena ženska strana običaja. Slijede poglavlja s gustim opisom pokladnih zbivanja po danima s posebnim naglaskom na strukturu plesa: pokladarskog kola i kola lijepih maškara. Prepliću se perspektive autorice-istraživačice, subjekata zbivanja-pokladara i lijepih maškara, te pisanih izvora – literature i Statuta lastovskog poklada. Autorica potom donosi opis plesa po figurama i prema riječima samih plesača i plesačica uz stručnu komparaciju s povijesnim izvorima i pojašnjenjima mijena. Temu zaokružuje raspravom o umjetničkoj primjeni etnokoreološkog znanja – u stvaranju plesne koreografije na primjeru lastovskoga pokladnog kola. Prikazuje kako Lastovci plešu kolo u kontekstu svojih poklada, kako se sami predstavljaju na smotrama folklora izvan Lastova, a zatim analizira poznatu koreografiju Lastovskog poklada Ivana Ivančana u izvedbi profesionalnog folklornog ansambla. Zaključuje da su i umjetničke koreografije plesa, kao i etnografski tekstovi, način predstavljanja tradicije koji može biti vjerodostojan, ali isto tako i oblikovan autorstvom koreografa koji pred širom javnošću odlučuje o reprezentativnosti nečije lokalne tradicije. Ovisno o autoritetu istraživača njegovo viđenje može značajno utjecati na lokalnu zajednicu pa i tako da za javno predstavljanje mijenjaju svoje tradicijske modele. Autor: dr. sc. Iva Niemčić Izdavač: Institut za etnologiju i folkloristiku Mjesto i godina izdanja: Zagreb, 2011.