http___medjugorje-info.com_hr_duhovni-kutak_svetost_1.xml
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 6.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1
Happy Valentine's Day! May you never forget how much He loves you! Besides 1 Corinthians 13, 1 John 4:7-21 has a lot to say about God's Love for you and how you and I should love one another. Read the below scripture and may you have a blessed Valentine's taking time to lift up prayers of Love and Thanksgiving to the ONE who loved you first and gave the ultimate gift for you as well as those here on earth who love you! In Christ, rlk 7Beloved, let us love one another, for love is from God; and everyone who loves is born of God and knows God. 8The one who does not love does not know God, for God is love. 9By this the love of God was manifested in us, that God has sent His only begotten Son into the world so that we might live through Him. 10In this is love, not that we loved God, but that He loved us and sent His Son to be the propitiation for our sins. 11Beloved, if God so loved us, we also ought to love one another. 12No one has seen God at any time; if we love one another, God abides in us, and His love is perfected in us. 13By this we know that we abide in Him and He in us, because He has given us of His Spirit. 14We have seen and testify that the Father has sent the Son to be the Savior of the world. 15Whoever confesses that Jesus is the Son of God, God abides in him, and he in God. 16We have come to know and have believed the love which God has for us God is love, and the one who abides in love abides in God, and God abides in him. 17By this, love is perfected with us, so that we may have confidence in the day of judgment; because as He is, so also are we in this world. 18There is no fear in love; but perfect love casts out fear, because fear involves punishment, and the one who fears is not perfected in love. 19We love, because He first loved us. 20If someone says, "I love God," and hates his brother, he is a liar; for the one who does not love his brother whom he has seen, cannot love God whom he has not seen. 21And this commandment we have from Him, that the one who loves God should love his brother also.
1.1 2.1 2.2 3.1 3.2 3.3 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 5.1 5.2 5.3 5.4 6.1 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 8.1 8.2 9.1 10.1 10.2 10.3 11.1 11.2 11.3 11.4 11.5 11.6 11.7 11.8 11.9 12.1 13.1 13.2 13.3 13.4 13.5 13.6 13.7 13.8 13.9 13.10 13.11 13.12 13.13 13.14 13.15 13.16 13.17 14.1 15.1 16.1
Svetost U poruci od 25.08.2001., Gospa kaže: « Danas vas sve pozivam da se odlučite na svetost... Nek vam, dječice, uvijek u vašim mislima i u svakoj situaciji bude svetost na prvom mjestu, u poslu i u govoru.» U Starom zavjetu, hebrejska riječ «kodeš», sveta stvar, svetost, znači «odvojiti» sakralno od profanog: svete stvari su one koje čovjek koji nije ritualno čist ne smije dodirnuti. Svetost je dakle nešto izvanjsko čovjeku. Svete stvari su shvaćene kao daleke, nedostupne, izazivaju strahopoštovanje i daju čovjeku osjećaj njegove malenosti. U biblijskom smislu, Bog je jedini svet. Njegova se svetost objavljuje ljudima, ali te starozavjetne objave uvijek izazivaju strah i strahopoštovanje. (Izlazak 19, 3-20) Božja svetost je nedokučiva za čovjeka: čovjek ne može Boga vidjeti a da ne umre (Izaija 6,1-5; Izlazak 33,18-23). Bog sklapa savez sa svojim narodom i tako mu se približava (Izaija 10.20; 17,7; 41,14-20), te mu daje svoju snagu i zaštitu. Njegov narod je sveti narod, mjesta na kojega se Njega slavi su sveta mjesta. U Starom zavjetu kao i u Novom, budući da je Bog svet, i njegovi izabranici moraju biti sveti. To je shvaćeno kao obaveza: «Govori svoj zajednici Izraelaca i reci im: 'Sveti budite! Jer sam svet ja, Jahve, Bog vaš!'» (Levitski zakonik 19.21) I Novi Zavjet poziva na svetost: «Kao što je svet Onaj koji vas pozva, i vi budite sveti u svemu življenju.» (1 Petrova 1,15s) Razlika je u tome što nakon Utjelovljenja i izljeva Duha Svetoga, po milosti Božjoj, svetost se nastanjuje u čovjeku: Ljubav Božja nam je dana, ona pobjeđuje strah koji sprječava da se svetost manifestira. «Straha u ljubavi nema, nego savršena ljubav izgoni strah; jer strah je muka i tko se boji, nije savršen u ljubavi.» (1 Ivanova 4,18) Tajna svetosti je tajna Božje ljubavi prema ljudima. Isus Krist, Bogočovjek, ključ svetosti – Duh Sveti, posvetitelj Božja svetost, čovjeku nedostupna, postaje sama srž čovjeka od trenutka kada je Kristu Bog postao čovjekom. Kristova svetost usko je vezana uz njegovo Božansko sinovstvo i uz puninu Duha Svetoga koji je u njemu i kojeg On daje. «Za njih posvećujem samog sebe da i oni budu posvećeni.» (Ivan 17,19-24) Za razliku od starozavjetnih žrtava koje su Hebreje čistile samo izvanjski (Hebrejima 9,11-14; 10,10), Kristova žrtva doista posvećuje kršćane, koji sudjeluju u njegovom životu vjerom i krštenjem. Tako oni postaju «sveti u Kristu» (1 Korinćanima 1,30; Efežanima 5,26; 1 Ivanova 2,20; 1 Korinćanima 1,2; Filipljanima 1,1), zahvaljujući Duhu Svetome koji u njima stanuje (1 Korinćanima 3,16s; Efežanima 2,22). Oni su «kršteni u Duhu Svetome», kao što je to najavio Ivan Krstitelj (Luka 3,16; Djela apostolska 1,5; 11,16). Krist je stalno prisutan među vjernicima i zato ih Pavao naziva «hramom Duha Svetoga», «hramom Božjim» (1 Korinćanima 6,11.20). Budući da su «svi koje vodi Duh Sveti sinovi Božji» (Rimljanima 8,14-17), kršćani nisu samo proroci u kojima Duh Sveti povremeno djeluje, kao u Starom zavjetu, već Božja djeca koja u sebi nose izvor Božanske svetosti. Svi kršćani su sveci Po duhu svetom, kršćani sudjeluju u Božjoj svetosti. Oni su «rod izabrani, kraljevsko svećenstvo, sveti puk, narod stečeni da naviješta silna djela Onoga koji ih iz tame pozva k divnom svjetlu svojemu» (1 Petrova 2,9), oni su «sveti hram» (Efežanima 2,21). Pozvani su da se s Kristom prikažu kao «sveta žrtva»: «Zaklinjem vas, braćo, milosrđem Božjim: prikažite svoja tijela za žrtvu živu, svetu, Bogu milu - kao svoje duhovno bogoslužje.» (Rimljanima 12,1) Po vjeri, po krštenju i po daru Duha Svetoga, svi kršćani su sveci. Kršćani su sveti zato što su izabrani. Oni su «miljenici Božji, pozvanici, sveti» (Rimljanima 1,7; 1 Korinćanima 1,2). Oni zato moraju prekinuti s grijehom i poganskim načinom življenja (1 Solunjanima 4,3): moraju djelovati «u svetosti i iskrenosti Božjoj, ne u mudrosti tjelesnoj, nego u Božjoj milosti» (2 Korinćanima 1,12). Svetost više nije pitanje rituala već pitanje izbora, ljubavi, želje, promjene srca: «Ali što mi god bijaše dobitak, to poradi Krista smatram gubitkom. Štoviše, čak sve gubitkom smatram zbog onoga najizvrsnijeg, zbog spoznanja Isusa Krista, Gospodina mojega, radi kojega sve izgubih i otpadom smatram: da Krista steknem i u njemu se nađem - ne svojom pravednošću, onom od Zakona, nego pravednošću po vjeri u Krista, onom od Boga, na vjeri utemeljenoj - da upoznam njega i snagu uskrsnuća njegova i zajedništvo u patnjama njegovim, ne bih li kako, suobličen smrti njegovoj, prispio k uskrsnuću od mrtvih. Ne kao da sam već postigao ili dopro do savršenstva, nego - hitim ne bih li kako dohvatio jer sam i zahvaćen od Krista. Braćo, ja nipošto ne smatram da sam već dohvatio. Jedno samo: što je za mnom, zaboravljam, za onim što je preda mnom, prežem, k cilju hitim, k nagradi višnjeg poziva Božjeg u Kristu Isusu. Koji smo god zreli, ovako mislimo!» (Filipljanima 3,10-14) Ljubav Božja – tajna svetosti Božja svetost koja stanuje u čovjeku u stalnoj je borbi protiv grijeha. Još nije došlo vrijeme kada će «sveti suditi svijet» (1 Korinćanima 6,2). Sveti se mogu i moraju još posvećivati, da bi bili spremni za dolazak Gospodnji (1 Solunjanima 3,13; Otkrivenje 22,11). Na kraju vremena but će objavljen Novi Jeruzalem, «sveti grad» (Otkrivenje 21,2), gdje cvjeta Stablo Života, gdje će Isus biti proslavljen u svojim svetima (2 Solunjanima 1,10; 2,14) po Božjoj Ljubavi (1 Ivanova 4,8). «Ljubljeni, ljubimo jedni druge jer ljubav je od Boga; i svaki koji ljubi, od Boga je rođen i poznaje Boga. Tko ne ljubi, ne upozna Boga jer Bog je ljubav. U ovom se očitova ljubav Božja u nama: Bog Sina svoga jedinorođenoga posla u svijet da živimo po njemu. U ovom je ljubav: ne da smo mi ljubili Boga, nego - on je ljubio nas i poslao Sina svoga kao pomirnicu za grijehe naše. Ljubljeni, ako je Bog tako ljubio nas, i mi smo dužni ljubiti jedni druge. Boga nitko nikada ne vidje. Ako ljubimo jedni druge, Bog ostaje u nama, i ljubav je njegova u nama savršena. Po ovom znamo da ostajemo u njemu i on u nama: od Duha nam je svoga dao. I mi smo vidjeli i svjedočimo da je Otac poslao Sina kao Spasitelja svijeta. Tko ispovijeda da je Isus Sin Božji, Bog ostaje u njemu, i on u Bogu. I mi smo upoznali ljubav koju Bog ima prema nama i povjerovali joj. Bog je ljubav i tko ostaje u ljubavi, u Bogu ostaje, i Bog u njemu. U ovom je savršenstvo naše uzajamne ljubavi: imamo pouzdanje na Sudnji dan jer kakav je on, takvi smo i mi u ovom svijetu. To je tajna nedohvatljive svetosti koju Bog daje čovjeku. Trenutno se čita Preporučujemo