http___mala-zvona.hr_zagrebacko-djetinjstvo-sezdesetih_1.xml
1.1 2.1 3.1 5.1 6.1 7.1 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5
Sanja Lovrenčić Zagreb Childhood in the Sixties Format: 11x18 Pages: 136 Binding: paperback Published: 2017 Sanja Lovrenčić wrote the book of prose fragments entitled Zagreb Childhood in the Sixties while she was working on the translation of Walter Benjamin's autobiographical Berlin Childhood around 1900,and her writing is therefore marked by an interesting duality. Zagreb Childhood functions as an autobiographical discourse and deals with the elements typical for that genre: introspection, sketches of the chosen period, a fine nostalgia for childhood, which an adult can reach only as a selection of fragments that can never be made into a coherent whole; those elements could be labelled as personal and local. On the other hand, however, the book is a response to a literary text, a reaction not to a childhood or a social change, but to a certain type of writing. This leads to a completely different set of ideas, that we might call inherently literary – intertextuality, the fictionalization of the self, the use of poetic language and lyrical fragments that simultaneously connote and transcend personal experience. Thus Zagreb Childhood combines two elements that are necessary to make a quality literature: inclusion in the local context, as well as its constant dissolution – both intimacy and universality.
1.1 2.1 3.1 5.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 16.1 17.1 18.1 19.1 19.2 19.3 19.4 19.5
nakladništvo i usluge u kulturi Kraljevec 64 A, 10000 Zagreb, Hrvatska adresa ureda (pošta): Savska 1b, Zagreb info@mala-zvona.hr Naše knjige možete naručiti izravno od nas, a naći ćete ih i u knjižarama: Vuković&Runjić, Planetopija, Školska knjiga, VBZ, Tisak media, APM, Ljevak, Superknjižara/Ribook, Svjetla grada izravnom narudžbom knjiga na info@mala-zvona.hr ostvarujete popust Sanja Lovrenčić Zagrebačko djetinjstvo šezdesetih Format: 11x18 Broj stranica: 136 Uvez: meki Godina izdanja: 2017 Ciklus kratkih proza naslovljen Zagrebačko djetinjstvo šezdesetih Sanja Lovrenčić pisala je paralelno s radom na prijevodu autobiografskih zapisa Waltera Benjamina Berlinsko djetinjstvo oko 1900., te ga stoga karakterizira zanimljiva dvojnost. Njezino Zagrebačko djetinjstvo funkcionira kao autobiografski diskurs te se bavi za njega tipičnim elementima: introspekcijom, pokušajem ocrtavanja jednog prošlog vremena, finom nostalgijom za djetinjstvom koje je odrasloj osobi dostupno samo kao niz fragmenata koji se ne mogu složiti u koherentnu cjelinu; te bismo elemente mogli nazvati osobnima i lokalnima. S druge je strane, međutim, tekst Sanje Lovrenčić odgovor na književni predložak, reakcija ne na djetinjstvo ili promjene društva, već na određenu vrstu pisanja. Ta ga karakteristika vodi prema sasvim drugačijem sklopu problema koje bismo mogli nazvati inherentno književnima – problemu intertekstualnosti, fikcionalizacije vlastitog Ja, primjene poetskog jezika i lirskih fragmenata koji istovremeno konotiraju osobno iskustvo ali ga i transcendiraju. Tekst Sanje Lovrenčić ovakvom strukturom vrlo uspješno kombinira dva aspekta koji samo u međudjelovanju čine kvalitetnu književnost: uključenost u lokalni kontekst, ali i njegovo stalno rastvaranje, intimnost i univerzalnost.