http___metro-portal.hr_lhc-bi-mogao-postati-prvi-pravi-vremenski-stroj_56606_1.xml
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 5.2 6.1 6.2 7.1 8.1 8.2 8.3 8.4 9.1 10.1 10.2 11.1
Hmmm. Fascinating. Question: If they do create a time traveling particle, that can go forward or backward in time thanks its mobility in the fifth dimension, how exactly would they know… That they haven’t created it already? If the latest theory of Tom Weiler and Chui Man Ho is right, the Large Hadron Collider – the world’s largest atom smasher that started regular operation last year – could be the first machine capable causing matter to travel backwards in time. “Our theory is a long shot,” admitted Weiler, who is a physics professor at Vanderbilt University, “but it doesn’t violate any laws of physics or experimental constraints.” One of the major goals of the collider is to find the elusive Higgs boson: the particle that physicists invoke to explain why particles like protons, neutrons and electrons have mass. If the collider succeeds in producing the Higgs boson, some scientists predict that it will create a second particle, called the Higgs singlet, at the same time. According to Weiler and Ho’s theory, these singlets should have the ability to jump into an extra, fifth dimension where they can move either forward or backward in time and reappear in the future or past. “One of the attractive things about this approach to time travel is that it avoids all the big paradoxes,” Weiler said. “Because time travel is limited to these special particles, it is not possible for a man to travel back in time and murder one of his parents before he himself is born, for example. However, if scientists could control the production of Higgs singlets, they might be able to send messages to the past or future.” [Read More] And… The fact that I am even seriously contemplating the question of time-traveling particles? Is why I love physics. It’s just awesome.
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 8.2 9.1 10.1 11.1 11.2 12.1
LHC bi mogao postati prvi pravi vremenski stroj? Znanstvenici sa Sveučilišta Vanderbilt iznijeli su uzbudljivu teoriju koja opisuje mogućnost putovanja kroz vrijeme Veliki hadronski sudarač, akcelerator čestica il jednostavno LHC koji je prošle godine počeo redovito funkcionirati mogao bi postati prvi pravi vremenski stroj koji će omogućiti kretanje materije u prošlost odnosno unatrag u vremenu. „Naša teorija je nategnuta", priznaje Tom Weiler, profesor fizike sa Sveučilišta Vanderbilt, „ali ne krši nijedan zakon fizike ni eksperimentalna ograničenja." Jedan od glavnih ciljeva projekta LHC je otkrivanje takozvanog Higgsova bozona - čestice kojoj fizičari pridaju veliku važnost i koji bi po njima mogla objasniti zašto čestice poput protona, neutrona i elektrona (za razliku od fotona) imaju masu. Kad bi LHC uspio u stvaranju Higgsova bozona, određena skupina znanstvenika predviđa bi se u tom procesu stvorila još jedna čestica, takozvani Higgsov singlet, navodi se u priopćenju Sveučilišta. Prema teoriji koji su osmislili sam Weiler i njegov kolega Chui Man Ho (rad im je objavljen 7. ožujka na znanstveno-istraživačkom portalu arXiv.org), ti singleti bi trebali imati sposobnost ulaska u dodatnu, petu dimenziju (tri dimenzije prostora i vrijeme predstavljaju nama poznate četiri dimenzije) u kojoj se mogu kretati ili unaprijed ili unatrag kroz vrijeme. Drugim riječima, mogu se pojaviti ili u prošlosti ili u budućnosti. „Jedna od najatraktivnijih stvari ovoga pristupa putovanju kroz vrijeme je to što zaobilazi sve velike paradokse", kazao je Weiler. „S obzirom da je putovanje kroz vrijeme ograničeno samo na spomenute čestice, čovjeku je nemoguće vratiti se u prošlost i, na primjer, ubiti jednog svojeg roditelja prije nego je on sam rođen. Međutim, ako znanstvenici pronađu način za kontroliranje proizvodnje Higgsovih singleta, moguće će biti slati poruke u prošlost ili u budućnost", objasnio je Weiler. Weilerova i Hoova teorija zasniva se na takozvanoj M-teoriji ili „teoriji svega". Maleni kadar teorijskih fizičara osmislio je tu teoriju i razvio ju do točke u kojoj se može primijeniti na svojstva svih poznatih subatomskih čestica i sila, uključujući i gravitaciju. No to podrazumijeva postojanje najmanje 10 ili 11 dimenzija dok su nama poznate samo četiri, a takvo teoretiziranje ja pak dovelo do mišljenja da je naš svemir u biti četverodimenzionalna membrana koja pluta u multidimenzinalnom prostorvremenu.