http___matrixworldhr.wordpress.com_2012_07_31_je-li-ovo-dokaz-da-mozemo-vidjeti-buducnost__1.xml
1.1 2.1 2.2 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 4.1 5.1 5.2 6.1 6.2 7.1 7.2 8.1 8.2 8.3 9.1 10.1 10.2 10.3 11.1 11.2 11.3 12.1 12.2 13.1 14.1 14.2 15.1 15.2 16.1 16.2 16.3 17.1 17.2 18.1 18.2 19.1 20.1 21.1
Extraordinary claims don’t come much more extraordinary than this: events that haven’t yet happened can influence our behaviour. Parapsychologists have made outlandish claims about precognition – knowledge of unpredictable future events – for years. But the fringe phenomenon is about to get a mainstream airing: a paper providing evidence for its existence has been accepted for publication by the leading social psychology journal. What’s more, sceptical psychologists who have pored over a preprint of the paper say they can’t find any significant flaws. “My personal view is that this is ridiculous and can’t be true,” says Joachim Krueger of Brown University in Providence, Rhode Island, who has blogged about the work on the Psychology Today website. “Going after the methodology and the experimental design is the first line of attack. But frankly, I didn’t see anything. Everything seemed to be in good order.” Critical mass The paper, due to appear in the Journal of Personality and Social Psychology before the end of the year, is the culmination of eight years’ work by Daryl Bem of Cornell University in Ithaca, New York. “I purposely waited until I thought there was a critical mass that wasn’t a statistical fluke,” he says. It describes a series of experiments involving more than 1000 student volunteers. In most of the tests, Bem took well-studied psychological phenomena and simply reversed the sequence, so that the event generally interpreted as the cause happened after the tested behaviour rather than before it. In one experiment, students were shown a list of words and then asked to recall words from it, after which they were told to type words that were randomly selected from the same list. Spookily, the students were better at recalling words that they would later type. In another study, Bem adapted research on “priming” – the effect of a subliminally presented word on a person’s response to an image. For instance, if someone is momentarily flashed the word “ugly”, it will take them longer to decide that a picture of a kitten is pleasant than if “beautiful” had been flashed. Running the experiment back-to-front, Bem found that the priming effect seemed to work backwards in time as well as forwards. ‘Stroke of genius’ Exploring time-reversed versions of established psychological phenomena was “a stroke of genius”, says the sceptical Krueger. Previous research in parapsychology has used idiosyncratic set-ups such as Ganzfeld experiments, in which volunteers listen to white noise and are presented with a uniform visual field to create a state allegedly conducive to effects including clairvoyance and telepathy. By contrast, Bem set out to provide tests that mainstream psychologists could readily evaluate. The effects he recorded were small but statistically significant. In another test, for instance, volunteers were told that an erotic image was going to appear on a computer screen in one of two positions, and asked to guess in advance which position that would be. The image’s eventual position was selected at random, but volunteers guessed correctly 53.1 per cent of the time. That may sound unimpressive – truly random guesses would have been right 50 per cent of the time, after all. But well-established phenomena such as the ability of low-dose aspirin to prevent heart attacks are based on similarly small effects, notes Melissa Burkley of Oklahoma State University in Stillwater, who has also blogged about Bem’s work at Psychology Today. Respect for a maverick So far, the paper has held up to scrutiny. “This paper went through a series of reviews from some of our most trusted reviewers,” says Charles Judd of the University of Colorado at Boulder, who heads the section of the Journal of Personality and Social Psychology editorial board that handled the paper. Indeed, although Bem is a self-described “maverick” with a long-standing interest in paranormal phenomena, he is also a respected psychologist with a reputation for running careful experiments. He is best known for the theory of self-perception, which argues that people infer their attitudes from their own behaviour in much the same way as they assess the attitudes of others. Bem says his paper was reviewed by four experts who proposed amendments, but still recommended publication. Still, the journal will publish a sceptical editorial commentary alongside the paper, says Judd. “We hope it spurs people to try to replicate these effects.” One failed attempt at replication has already been posted online. In this study, Jeff Galak of Carnegie Mellon University in Pittsburgh, Pennsylvania, and Leif Nelson of the University of California, Berkeley, employed an online panel called Consumer Behavior Lab in an effort to repeat Bem’s findings on the recall of words. Bem argues that online surveys are inconclusive, because it’s impossible to know whether volunteers have paid sufficient attention to the task. Galak concedes that this is a limitation of the initial study, but says he is now planning a follow-up involving student volunteers that will more closely repeat the design of Bem’s word-recall experiment. This seems certain to be just the first exchange in a lively debate: Bem says that dozens of researchers have already contacted him requesting details of the work. via:newscientist Similar Posts:
1.1 2.1 3.1 3.2 3.3 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 5.1 5.2 6.1 6.2 7.1 7.2 8.1 8.2 8.3 9.1 9.2 9.3 10.1 10.2 10.3 11.1 11.2 12.1 12.2 13.1 13.2 14.1 14.2 14.3 15.1 15.2 16.1 16.2 17.1 17.2
Prevela i uredila: Barbara Arbanas – Kovačević Matrix World Izvanredne tvrdnje ne mogu postati nevjerojatnije od ovog: događaji koji se još nisu dogodili mogu utjecati na naše ponašanje. Parapsiholozi već godinama iznose neobične tvrdnje o prekogniciji – znanju o nepredvidivim budućim događajima. Ali ovaj je rubni fenomen zadobio pažnju glavne struje dokumentom koji dokazuje njegovo postojanje zbog čega je postao prihvatljiv za objavljivanje od strane vodećih časopisa socijalne psihologije. Štoviše, skeptični psiholozi, koji su prije objavljivanja pažljivo pregledali dokument, kažu da ne mogu pronaći neke značajne mane. „Moje osobno stajalište jest da je ovo smiješno i da ne može biti istinito,“ kaže Joachim Krueger sa Sveučilišta Brown u Providenci na Rhode Islandu, a koji je o tome pisao na svojem blogu na Internet stranici Psychology Today. „Prva linija napada se odnosi na metodologiju i eksperimentalni dizajn. Ali, iskreno, nisam pronašao ništa. Čini se da je sve u redu.“ Rad, koji se pojavio u Časopisu za osobnost i socijalnu psihologiju, je vrhunac osmogodišnjeg rada Daryla Bema sa Sveučilišta Cornell u Ithaci, New York. „Namjerno sam čekao dok se nije pojavila kritična masa koja nije bila statistička slučajnost,“ kaže. On to opisuje kao eksperiment koji je uključivao više od 1000 studenata dobrovoljaca. U većini testova, Bern bi uzeo dobro proučavani psihološki fenomen i jednostavno obrnuo postupak tako da bi se događaj interpretirao kao uzrok koji se dogodio nakon ispitivanja ponašanja, a ne prije njega. U jednom je eksperimentu studentima pokazan popis riječi i nakon toga su zamoljeni da ih se pokušaju prisjetiti nakon čega im je rečeno da natipkaju riječi koje su nasumično izabrane sa istog popisa. Pomalo jezivo, studenti su ostvarivali bolje rezultate prisjećajući se riječi koje bi kasnije natipkali. U drugom istraživanju, Bern je prilagodio istraživanje o „primingu“ – učinku subliminalno predstavljenih riječi kao reakciju osobe na neku sliku. Na primjer, ako bi netko na brzinu pokazao riječ „ružno“, bilo im je potrebno više vremena da odluče da li je slika mačića ugodna nego kada bi im bila pokazana riječ „prekrasno“. Provodeći eksperiment unatrag , Bem je otkrio da učinak priminga djeluje unatrag u vremenu jednako kao i unaprijed. Proučavajući obrnuto u vremenu verzije priznatog psihološkog fenomena je bio „udar genijalnosti“, kaže skeptični Krueger. Prethodno istraživanje parapsihologije je koristilo osobita podešenja kao što su Ganzfeldovi eksperimenti u kojima bi volonteri slušali bijeli šum i prikazano bi im bilo jedinstveno vidno polje kako stvorili stanje koje navodno dovodi do učinaka koji uključuju vidovitost i telepatiju. Suprotno tome, Bem je sve postavio kako bi pružio testove koje psiholozi glavnih struja mogu procijeniti čitanjem. Učinci koje je zabilježio su bili mali, ali statistički značajni. U jednom drugom pokusu, na primjer, dobrovoljcima je rečeno da će se na ekranu pojaviti erotska slika u jednoj od dvije pozicije i zamoljeni su neka pogode o kojoj će poziciji biti riječ. Pozicija slike je birana nasumično, ali dobrovoljci su točno pogodili u 53,1 % slučajeva. Možda ovo ne zvuči impresivno – čisto nasumično pogađanje bi, na kraju krajeva, bilo točno u 50 % slučajeva. Ali stabilan fenomen, kao što je mogućnost niskog doziranja aspirina kako bi se spriječio srčani udar, je temeljen na sličnom malenom učinku, naglašava Melissa Burkley sa Sveučilišta države Oklahome u Stillwateru, a koja je također pisala blog o Bemovom radu na Psychology Today. Za sada se rad zadržava dalje od javnosti. „Ovaj je dokument prošao kroz nekoliko pregleda od strane naših najpovjerljivijih recenzenata,“ kaže Charles Judd sa Sveučilišta Colorado iz Bouldera, a koji predvodi odjel redakcije Časopisa za osobnost i socijalnu psihologiju koji je proučio dokument. Doista, iako je Bem samoprozvani „disident“ s dugoročnim interesom za paranormalne fenomene, on je također i cijenjeni psiholog s reputacijom pažljivog provođenja eksperimenata. Najpoznatiji je po teoriji osobne percepcije koja tvrdi da ljudi zaključuju svoje stavove iz vlastitog ponašanja na jednak način na koji procjenjuju stavove ostalih. Bem kaže da je njegove dokumente proučilo četiri stručnjaka koji su predložili neke dopune, ali ipak prporučuju objavljivanje. No ipak, časopis će objaviti skeptičan urednički komentar uz rad, kaže Judd. „Nadamo se da će potaknuti ljude da pokušaju ponoviti ove učinke.“ Jedan neuspjeli pokušaj ponavljanja je već objavljen na Internetu. U ovom istraživanju, Jeff Galak sa Sveučilišta Carnegie Mellon u Pittsburghu u Pennsylvaniji i Leif Nelson s Kalifornijskog sveučilišta, Berkeley, su pokrenuli mrežni zaslon nazvan Laboratorij ponašanja potrošača u nastojanju da ponove Bemova otkrića u prisjećanju riječi. Bem tvrdi da je mrežno ispitivanje neuvjerljivo jer nije moguće znati da li je dobrovoljac zadatku posvetio dovoljnu pažnju. Galak priznaje da je to ograničenje u odnosu na početno istraživanje, ali kaže kako sada planira praćenje koje uključuje studente dobrovoljce koji će preciznije ponoviti dizajn Bemovih eksperimenata prisjećanja riječi. Čini se da će to biti samo prva razmjena u živoj raspravi. Bem kaže da ga je više desetaka znanstvenika već kontaktiralo tražeći detalje o radu.