http___mijelom.hr_sto-je-mm_opis-bolesti__2.xml
1.1 2.1 3.1 4.1 4.2 4.3 4.4 5.1 6.1 6.2 6.3 7.1 7.2 7.3 7.4 8.1
Help Johnny Smoke Beat Cancer Multiple myeloma From Wikipedia, the free encyclopedia Multiple myeloma (myelo- + -oma, "marrow" + "tumor"), also known as plasma cell myeloma, myelomatosis, or Kahler's disease (after Otto Kahler), is a cancer of plasma cells, a type of white blood cell normally responsible for producing antibodies. In multiple myeloma, collections of abnormal plasma cells accumulate in the bone marrow, where they interfere with the production of normal blood cells. Most cases of multiple myeloma also feature the production of a paraprotein an abnormal antibody which can cause kidney problems. Bone lesions and hypercalcemia (high blood calcium levels) are also often encountered. Multiple myeloma is diagnosed with blood tests (serum protein electrophoresis, serum free kappa/lambda light chain assay), bone marrow examination, urine protein electrophoresis, and X-rays of commonly involved bones. Multiple myeloma is considered to be incurable but treatable. Remissions may be induced with steroids, chemotherapy, proteasome inhibitors, immunomodulatory drugs such as thalidomide or lenalidomide, and stem cell transplants. Radiation therapy is sometimes used to reduce pain from bone lesions. Multiple myeloma develops in 6.1 per 100,000 people per year. It is more common in men and, for unknown reasons, is twice as common in African-Americans as it is in European-Americans. With conventional treatment, median survival is 3-4 years, which may be extended to 5-7 years or longer with advanced treatments. Multiple myeloma is the second most common hematological malignancy in the U.S. (after non-Hodgkin lymphoma), and constitutes 1% of all cancers. The five year survival rate is 45%.
1.1 1.2 2.1 2.2 2.3 3.1 3.2 4.1 4.2 4.3 5.1 5.2 6.1 6.2 7.1 7.2 8.1 8.2 8.3 9.1 9.2 10.1
Multipli mijelom, poznat i kao mijelom, vrsta je karcinoma koštane srži koji se javlja u plazma stanicama, koje se normalno nalaze u koštanoj srži. Plazma stanice čine dio imunološkog sustava. Normalne plazma stanice proizvode anititjela (imunoglobuline) u borbi protiv infekcije. Kod multiplog mijeloma, nenormalne plazma stanice proizvode samo jednu vrstu antitijela, paraprotein ili M protein, koji nema korisnu funkciju. Multipli mijelom često se dijagnosticira i prati mjerenjem razine paraproteina. Koštana srž je „spužvasta“ tvar koja se nalazi u središtu većih kostiju u tijelu. Osim što sadržava plazma stanice, koštana srž središte je proizvodnje krvnih stanica (eritrocita, leukocita i trombocita). Kod multiplog mijeloma, oštećena je DNK plazma stanica, zbog čega stanica postane maligna ili kancerogena. Ove nenormalne plazma stanice zovu se mijelomske stanice. Za razliku od mnogih karcinoma, multipli mijelom ne postoji kao izraslina ili tumor, nego se mijelomske stanice dijele i šire unutar koštane srži. Multipli mijelom zahvaća više mjesta u tijelu gdje je koštana srž kod odraslih normalno aktivna, tj. unutrašnjost kostiju kralježnice, lubanje, zdjelice, rebara i područja oko ramena i kukova. Krajnji dijelovi udova kao što su šake, stopala i donji dijelovi ruku i nogu obično nisu zahvaćeni mijelomom i funkcija tih kritičnih područja obično je sasvim očuvana. Većina medicinskih problema vezanih uz multipli mijelom uzrokovana je nakupljanjem mijelomskih stanica u koštanoj srži i prisutnošću praraproteina u krvi ili mokraći. Česti problemi su bolovi u kostima, prijelomi, umor (uzrokovan anemijom), česte infekcije ili infekcije koje se ponavljaju (kao što su infekcije dišnog i mokraćnog sustava), oštećenje bubrega i hiperkalcemija (povišena razina kalcija u krvi). Kod nekih ljudi multipli mijelom razvije se nakon što im je dijagnosticirana monoklonska gamapatija neodređenog značenja (MGNZ), koju karakterizira povišena razina nenormalnog proteina (paraproteina) kao i kod multiplog mijeloma, ali bez drugih karakteristika multiplog mijeloma (manje od 10% plazma stanica u koštanoj srži i bez znakova oštećenja kostiju specifičnih za mijelom). Razina M proteina kod MGNZ-a je ispod 30g/L. Rizik od prijelaza MGNZ-a u aktivni multipli mijelom jako je nizak (samo 1% šanse u svakoj godini praćenja). U slučaju da je razina mijelomskih stanica u ukupnoj koštanoj srži viša od 10 – 30% i razina M proteina možda viša od 30g/L, stopa rasta može biti jako spora i bez pojave simptoma. To se naziva tinjajućim mijelomom. MGNZ, kao i tinjajući mijelom, mogu se jako sporo mijenjati tijekom godina i ne zahtijevaju aktivno liječenje. Vrlo je važno uspostaviti točnu dijagnozu i razlikovati MGNZ i tinjajući mijelom od aktivnog ili simptomatskog multiplog mijeloma koji zahtijeva liječenje. Kod vrlo malog broja oboljelih (1 – 4%) multipli mijelom može se razviti u plazmastaničnu leukemiju, koju karakteriziraju visoke razine plazma stanica u cirkulaciji u krvi2 i kraće preživljenje.