http___logoped.hr_razlike-izmedu-poremecaja-iz-spektra-autizma-poremecaja-socijalne-komunikacije__1.xml
1.1 2.1 2.2 3.1 4.1 4.2 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 15.2 15.3 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1 32.1 33.1 34.1 35.1 36.1 37.1 38.1 38.2 39.1 39.2
What are autism spectrum disorders? Autism Spectrum Disorder is a pervasive, neurological disorder consisting of delays in the area of social behavior and the presence of repetitive, stereotyped behavior. Until the revision of the diagnosis in 2013, delays in language development were considered part of the diagnosis as well. Early indicators of autism include: You can use the Modified Checklist for Autism in Toddlers (M-CHAT) located at Autism Speaks’ website to see if you want to have further conversations with your pediatrician. Please be advised that this is not a comprehensive or diagnostic list of early indicators. - Lack of gestures, pointing, and/or reaching by 12 months to communicate wants and needs - Child has not said first word(s) by 16 months - Does not make/sustain eye contact - When you point/comment, child does not follow point with eye gaze or share attention - Does not respond to name by turning head - Does not reach out to be picked up - Does not wave bye-bye in the first year - Resists being held/cuddled - Intense reactions to environmental stimuli such as noises, lights - Presence of repetitive behavior that does not seem to serve a function This is not a comprehensive list; don’t ignore your concerns! Early, intensive intervention is a key to long-term outcomes. Autism Speaks presents a video glossary of common milestones in infancy and toddlerhood; you can sign up here. Common Secondary Characteristics of Autism Individuals with Autism may also display secondary characteristics such as: - Stimulus overselectivity: Attention to the irrelevant features of an item, scenario, or stimulus - Difficulty generalizing acquired knowledge to novel situations - Preoccupation with preferred topics of interest - Lack of imaginative play/symbolic play - May demonstrate “echolalia,” or repeating words/phrases - May demonstrate “scripting” or repeating material from TV shows, movies, and games out of context DIAGNOSTIC CRITERIA (DSM-V) Persistent deficits in social communication and social interaction across multiple contexts, as manifested by the following, currently or by history (examples are illustrative, not exhaustive, see text): Deficits in social-emotional reciprocity, ranging, for example, from abnormal social approach and failure of normal back-and-forth conversation; to reduced sharing of interests, emotions, or affect; to failure to initiate or respond to social interactions. Deficits in nonverbal communicative behaviors used for social interaction, ranging, for example, from poorly integrated verbal and nonverbal communication; to abnormalities in eye contact and body language or deficits in understanding and use of gestures; to a total lack of facial expressions and nonverbal communication. Deficits in developing, maintaining, and understanding relationships, ranging, for example, from difficulties adjusting behavior to suit various social contexts; to difficulties in sharing imaginative paly or in making friends; to absence of interest in peers. Specify current severity: Severity is based on social communication impairments and restricted repetitive patterns of behavior (see Table 2). Restricted, repetitive patterns of behavior, interests, or activities, as manifested by at least two of the following, currently or by history (examples are illustrative, not exhaustive; see text): Stereotyped or repetitive motor movements, use of objects, or speech (e.g., simple motor stereotypies, lining up toys or flipping objects, echolalia, idiosyncratic phrases). Insistence on sameness, inflexible adherence to routines, or ritualized patterns or verbal nonverbal behavior (e.g., extreme distress at small changes, difficulties with transitions, rigid thinking patterns, greeting rituals, need to take same route or eat food every day). Highly restricted, fixated interests that are abnormal in intensity or focus (e.g, strong attachment to or preoccupation with unusual objects, excessively circumscribed or perseverative interest). Hyper- or hyporeactivity to sensory input or unusual interests in sensory aspects of the environment (e.g., apparent indifference to pain/temperature, adverse response to specific sounds or textures, excessive smelling or touching of objects, visual fascination with lights or movement). Symptoms must be present in the early developmental period (but may not become fully manifest until social demands exceed limited capacities, or may be masked by learned strategies in later life). Symptoms cause clinically significant impairment in social, occupational, or other important areas of current functioning. These disturbances are not better explained by intellectual disability (intellectual developmental disorder) or global developmental delay. Intellectual disability and autism spectrum disorder frequently co-occur; to make comorbid diagnoses of autism spectrum disorder and intellectual disability, social communication should be below that expected for general developmental level. Note: Individuals with a well-established DSM-IV diagnosis of autistic disorder, Asperger’s disorder, or pervasive developmental disorder not otherwise specified should be given the diagnosis of autism spectrum disorder. Individuals who have marked deficits in social communication, but whose symptoms do not otherwise meet criteria for autism spectrum disorder, should be evaluated for social (pragmatic) communication disorder.
1.1 2.1 2.2 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 11.2 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 23.2 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1
Autori: Anđela Bučević i Ana- Marija Dragičević Ovaj članak napisan je kako bi se prikazale razlike između poremećaja socijalne komunikacije i poremećaja iz spektra autizma. Naime, vrlo često navedenu dijagnozu povezuje se s Poremećajem iz spektra autizma ( PSA), međutim, postoje jasne razlike između dva spomenuta poremećaja. Poremećaj socijalne komunikacije definiran je kao: Trajni nedostatak u socijalnoj komunikaciji i socijalnim interakcijama prisutan kroz različite kontekste koji ne uključuje opća razvojna kašnjenja. Očituje se kroz sljedeće dijagnostičke kriterije: A) Prisutne su trajne teškoće u socijalnoj uporabi verbalne i neverbalne komunikacije koje se iskazuje sljedećim: - Nedostatci u korištenju komunikacije u socijalne svrhe, kao što je pozdravljanje i dijeljenje informacija, na način koji je primjeren za socijalni kontekst - Teškoće u prilagodbi komunikacije s obzirom na potrebe sugovornika, kao što su; neprilagođavanje govora u učionici u odnosu na igralište, u razgovoru s djetetom u odnosu na odraslu osobu te uporaba pretjerano formalnog jezika - Teškoće u slijeđenju pravila razgovora i pričanja priča, u turn-takingu (razmjena komunikacijskih uloga), u preoblikovanju fraze prilikom nerazumijevanja poruke te nedostatna uporaba verbalnih i neverbalnih signala u komunikaciji - Teškoće razumijevanja nečeg što nije eksplicitno rečeno, odnosno teškoće razumijevanja nedoslovnog značenja, (idioma, humora, metafora, višestrukih značenja koja ovise o kontekstu i interpretaciji) Poremećaj iz spektra autizma ( PSA) neurorazvojni je poremećaj s početkom javljanja simptoma u ranom djetinjstvu. Podaci o učestalosti poremećaja ukazuju kako se poremećaj pojavljuje kod 14,7 od 1 000 (1 na 68) djece dobi od 8 godina. Ovaj poremećaj definiraju sljedeće kategorije kriterija: A) Prisutne su trajne teškoće u socijalnoj komunikaciji i socijalnim interakcijama unutar različitih konteksta, koje se očituju na sljedeći način: - Nedostatci u socijalno-emocionalnom reciprocitetu koji uključuju neuobičajeni socijalni pristup, nemogućnost komunikacijske razmjene, smanjenu podjelu interesa i emocija te nemogućnosti započinjanja ili odgovora na socijalne interakcije. - Nedostatci u neverbalnoj komunikacij- primjerice, slabo integrirana verbalna i neverbalna komunikacija, smanjen kontakt očima, nedostatak facijalne ekspresije i govora tijela ili teškoće razumijevanja i uporabe gesti - Nedostatci u razvoju, održavanju i razumijevanju odnosa koji uključuju teškoće prilagodbe ponašanja kako bi odgovaralo socijalnom kontekstu, teškoće u dijeljenju prilikom simboličke igre i stvaranja prijateljstva te nedostatak interesa za vršnjake Stupanj poremećaja određen je teškoćama u socijalnoj komunikaciji i ograničenim ponavljajućim uzorcima ponašanja. B) Prisutni su i ograničeni, ponavljajući uzorci ponašanja, interesa i aktivnosti koji se očituju u najmanje dva od sljedećih primjera: - Stereotipne ili ponavljajuće kretnje, uporaba objekata ili govor ( na primjer: jednostavne motoričke stereotipije, poravnavanje igračaka ili okretanje predmeta, eholalija, idiosinkratske fraze) - Inzistiranje na istim obrascima, nefleksibilnost po pitanju rutine ili ritualizirani uzorci verbalnog i neverbalnog ponašnja ( na primjer: frustracije na male promjene, teškoće tranzicije, rigidni obrasci razmišljanja, rituali pozdravljanja, potreba za jedenjem iste hrane svaki dan) - Veoma ograničeni, fiksirani interesi neobično jakog intenziteta ili fokusa (na primjer: snažna veza ili opsjednutost neobičnim predmetima, pretjerano ograničeni interes u kojem ustraju). - Hiper ili hiporeaktivnost na senzorni podražaj ili neobičan interes za senzoričke podražaje u okruženju (na primjer: indiferentnost prema boli ili temperaturi, pretjerana reakcija na određene zvukove ili teksture, pretjerano njušenje ili dodirivanje predmeta, vizualna fascinacija svjetlima ili pokretom) Postoje i dijagnostički kriteriji koji su zajednički za dva navedena poremećaja pa iz tog razloga njihovo izjednačavanje i ne čudi. Navedeni kriteriji su sljedeći: - Prisutne su teškoće koje rezultiraju funkcionalnim ograničenjima u efektivnoj komunikaciji, socijalnoj uključenosti i odnosima, akademskom uspjehu te profesionalnoj učinkovitosti . - Simptomi se javljaju u ranom razvojnom razdoblju ( iako nedostatci ne moraju biti očiti prije nego što zahtjevi socijalne komunikacije ne pređu ograničene kapacitete djeteta). - Simptomi se ne mogu pripisati medicinskom ili neurološkom stanju ili smanjenim sposobnostima u jezičnim vještinama i ne mogu se pripisati intelektualnim teškoćama, globalnom razvojnom kašnjenju ili nekom drugom psihičkom poremećaju. Međutim, unatoč zajedničkim obilježjima i svim sličnostima, u konačnici se ipak radi o dva zasebna poremećaja koja iziskuju i različit pristup stručnjaka te različite ciljeve terapije. Iz Dijagnostičkog i statističkog priručnika za duševne poremećaje (DSM-V)