http___ljudski-mozak.info_info.html_1.xml
1.1 2.1 3.1 3.2 4.1 5.1 6.1 7.1 7.2 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 12.2 13.1 13.2 13.3 13.4 13.5 14.1 15.1 15.2 16.1 17.1 17.2 17.3 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 26.2 26.3 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1 32.1 33.1 33.2 33.3 33.4 33.5 34.1 34.2 35.1 36.1 36.2 36.3 36.4 37.1 37.2 38.1 39.1 39.2 39.3 40.1 41.1 42.1 43.1 44.1 45.1 46.1 47.1 47.2 47.3 47.4 48.1 49.1 49.2 50.1 51.1 51.2 51.3 52.1 52.2 52.3 53.1 54.1 54.2 55.1 55.2 56.1 56.2 57.1 57.2 57.3 58.1 59.1 60.1 61.1 62.1 63.1 64.1 64.2 65.1 65.2 66.1 67.1 67.2 68.1 69.1 70.1 71.1 71.2 72.1 73.1 73.2 73.3 74.1 75.1 75.2 76.1 76.2 76.3 77.1 78.1 79.1 80.1
By Dr Ananya Mandal, MD The nervous system is a complex network of nerves and cells that carry messages to and from the brain and spinal cord to various parts of the body. The nervous system includes both the Central nervous system and Peripheral nervous system. The Central nervous system is made up of the brain and spinal cord and The Peripheral nervous system is made up of the Somatic and the Autonomic nervous systems. The Central nervous system The central nervous system is divided into two major parts: the brain and the spinal cord. The brain The brain lies within the skull and is shaped like a mushroom. The brain consists of four principal parts: - the brain stem - the cerebrum - the cerebellum - the diencephalon The brain weighs approximately 1.3 to 1.4 kg. It has nerve cells called the neurons and supporting cells called the glia. There are two types of matter in the brain: grey matter and white matter. Grey matter receives and stores impulses. Cell bodies of neurons and neuroglia are in the grey matter. White matter in the brain carries impulses to and from grey matter. It consists of the nerve fibers (axons). The brain stem The brain stem is also known as the Medulla oblongata. It is located between the pons and the spinal cord and is only about one inch long. The cerebrum The cerebrum forms the bulk of the brain and is supported on the brain stem. The cerebrum is divided into two hemispheres. Each hemisphere controls the activities of the side of the body opposite that hemisphere. The hemispheres are further divided into four lobes: - Frontal lobe - Temporal lobes - Parietal lobe - Occipital lobe The cerebellum This is located behind and below the cerebrum. The diencephalon The diencephalon is also known as the fore brain stem. It includes the thalamus and hypothalamus. The thalamus is where sensory and other impulses go and coalesce. The hypothalamus is a smaller part of the diencephalon Other parts of the brain Other parts of the brain include the midbrain and the pons: - the midbrain provides conduction pathways to and from higher and lower centers - the pons acts as a pathway to higher structures; it contains conduction pathways between the medulla and higher brain centers The spinal cord The spinal cord is along tube like structure which extends from the brain. The spinal cord is composed of a series of 31 segments. A pair of spinal nerves comes out of each segment. The region of the spinal cord from which a pair of spinal nerves originates is called the spinal segment. Both motor and sensory nerves are located in the spinal cord. The spinal cord is about 43 cm long in adult women and 45 cm long in adult men and weighs about 35-40 grams. It lies within the vertebral column, the collection of bones (back bone). Other parts of the central nervous system The meninges are three layers or membranes that cover the brain and the spinal cord. The outermost layer is the dura mater. The middle layer is the arachnoid, and the innermost layer is the pia mater. The meninges offer protection to the brain and the spinal cord by acting as a barrier against bacteria and other microorganisms. The Cerebrospinal Fluid (CSF) circulates around the brain and spinal cord. It protects and nourishes the brain and spinal cord. Neurons The neuron is the basic unit in the nervous system. It is a specialized conductor cell that receives and transmits electrochemical nerve impulses. A typical neuron has a cell body and long arms that conduct impulses from one body part to another body part. There are three different parts of the neuron: - the cell body - dendrites - axon Cell body of a neuron The cell body is like any other cell with a nucleus or control center. Dendrites The cell body has several highly branched, thick extensions that appear like cables and are called dendrites. The exception is a sensory neuron that has a single, long dendrite instead of many dendrites. Motor neurons have multiple thick dendrites. The dendrite's function is to carry a nerve impulse into the cell body. Axon An axon is a long, thin process that carries impulses away from the cell body to another neuron or tissue. There is usually only one axon per neuron. Myelin Sheath The neuron is covered with the Myelin Sheath or Schwann Cells. These are white segmented covering around axons and dendrites of many peripheral neurons. The covering is continuous along the axons or dendrites except at the point of termination and at the nodes of Ranvier. The neurilemma is the layer of Schwann cells with a nucleus. Its function is to allow damaged nerves to regenerate. Nerves in the brain and spinal cord do not have a neurilemma and, therefore cannot recover when damaged. Types of neuron Neurons in the body can be classified according to structure and function. According to structure neurons may be multipolar neurons, bipolar neurons, and unipolar neurons: - Multipolar neurons have one axon and several dendrites. These are common in the brain and spinal cord - Bipolar neurons have one axon and one dendrite. These are seen in the retina of the eye, the inner ear, and the olfactory (smell) area. - Unipolar neurons have one process extending from the cell body. The one process divides with one part acting as an axon and the other part functioning as dendrite. These are seen in the spinal cord. The Peripheral nervous system The Peripheral nervous system is made up of two parts: - Somatic nervous system - Autonomic nervous system Somatic nervous system The somatic nervous system consists of peripheral nerve fibers that pick up sensory information or sensations from the peripheral or distant organs (those away from the brain like limbs) and carry them to the central nervous system. These also consist of motor nerve fibers that come out of the brain and take the messages for movement and necessary action to the skeletal muscles. For example, on touching a hot object the sensory nerves carry information about the heat to the brain, which in turn, via the motor nerves, tells the muscles of the hand to withdraw it immediately. The whole process takes less than a second to happen. The cell body of the neuron that carries the information often lies within the brain or spinal cord and projects directly to a skeletal muscle. Autonomic Nervous System Another part of the nervous system is the Autonomic Nervous System. It has three parts: - the sympathetic nervous system - the parasympathetic nervous system - the enteric nervous system This nervous system controls the nerves of the inner organs of the body on which humans have no conscious control. This includes the heartbeat, digestion, breathing (except conscious breathing) etc. The nerves of the autonomic nervous system enervate the smooth involuntary muscles of the (internal organs) and glands and cause them to function and secrete their enzymes etc. The Enteric nervous system is the third part of the autonomic nervous system. The enteric nervous system is a complex network of nerve fibers that innervate the organs within the abdomen like the gastrointestinal tract, pancreas, gall bladder etc. It contains nearly 100 million nerves. Neurons in the peripheral nervous system The smallest worker in the nervous system is the neuron. For each of the chain of impulses there is one preganglionic neuron, or one before the cell body or ganglion, that is like a central controlling body for numerous neurons going out peripherally. The preganglionic neuron is located in either the brain or the spinal cord. In the autonomic nervous system this preganglionic neuron projects to an autonomic ganglion. The postganglionic neuron then projects to the target organ. In the somatic nervous system there is only one neuron between the central nervous system and the target organ while the autonomic nervous system uses two neurons. Reviewed by April Cashin-Garbutt, BA Hons (Cantab) Further Reading Last Updated: Nov 3, 2013
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 6.1 6.2 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 14.2 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 22.2 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1 27.2 28.1 29.1 30.1 31.1 32.1 33.1 33.2 34.1 34.2 35.1 35.2 36.1 36.2 37.1 38.1 39.1 39.2 40.1 41.1 42.1 42.2 43.1 43.2 44.1 44.2 45.1 46.1 47.1 48.1 49.1 50.1 51.1 52.1 53.1 54.1 55.1 56.1 57.1 58.1 59.1 60.1 61.1 62.1 62.2 63.1 64.1 65.1 66.1 67.1 68.1 69.1 70.1 71.1 71.2 72.1 73.1 73.2 74.1 75.1 75.2 76.1 76.2 77.1 77.2 78.1 79.1 80.1 81.1 82.1 83.1 84.1 85.1 86.1 86.2 87.1 88.1 89.1 90.1 91.1 92.1 93.1 94.1 95.1 96.1 97.1 98.1 98.2 99.1 100.1 101.1 101.2 102.1 103.1 104.1 104.2 105.1 105.2 106.1 107.1 108.1 109.1 110.1 110.2 111.1 112.1 113.1 114.1 115.1 116.1 117.1 118.1 118.2 119.1 120.1
Evolucija slojeva ljudskog mozga Kada po prvi put promatramo anatomiju ljudskog mozga, njegove nabore i preklapajuće strukture, može nam djelovati izuzetno zbunjujuće, no kao i anatomija bilo kojeg drugog organa ili organizama, i anatomija mozga postaje jasnija i smislenija kada ju promotrimo prema evolucijskim procesima u njezinu stvaranju. Najučinkovitiji model za razumijevanje mozga u smislu evolucijske povijesti je poznato trojstvo mozga čiju je teoriju razvio Paul MacLean. Prema ovoj teoriji, sljedeća tri različita mozga nastala su postupno tijekom evolucije i tvore mozak kakav poznajemo danas: REPTILSKI MOZAK najstariji od sva tri, kontrolira vitalne tjelesne funkcije kao što su rad srca, disanje, tjelesnu temperaturu i ravnotežu. Naš reptilski mozak uključuje glavne strukture koje se nalaze u mozgu reptila: moždano deblo i mali mozak. Reptilski mozak je pouzdan, ali posjeduje tendenciju biti krut i kompulzivan. LIMBIČKI MOZAK najprije se pojavio kod prvih sisavaca. Posjeduje sposobnost pamćenja onih ponašanja koja stvaraju osjećaje ugodnih i neugodnih iskustava, te je taj mozak odgovoran za emocije koje se javljaju kod ljudi. Glavne strukture u limbičkom mozgu su hipokampus, amigdala i hipotalamus. Limbički mozak je centar za prosudbe koje vršimo, često nesvjesno, čime se stvaraju snažni utjecaji na naše ponašanje. NEOKORTEKS (Mozak koji misli) najprije se pojavio kod prvih primata, a kulminirao je u ljudskom mozgu u obliku dviju polutki koje imaju dominantnu ulogu u radu mozga. Moždane polutke su odgovorne za razvoj ljudskog jezika, apstraktnog mišljenja, mašte i same svijesti. Neokorteks je fleksibilan i ima gotovo neograničene sposobnosti učenja,a također je i ključan za razvoj ljudske kulture. Anatomija mozga Mozak ima veličinu i izgled malog karfiola, no, zahvaljujući 100 milijardi živčanih stanica, možemo razmišljati, planirati, pričati, zamišljati, i još mnogo toga. Identificirana su četiri glavna režnja na površini obje polutke ljudskog mozga. To su: čeoni režanj, tjemeni režanj, sljepoočni režanj i zatiljni režanj. Mozak se sastoji od dvije moždane polutke, gdje svaka brine o jednoj strani tijela: desna polutka preuzima brigu o lijevoj strani, i obrnuto. Neuroni Neuron ili živčana stanica se smatra osnovnom jedinicom živčanog sustava i najsloženija je u ljudskom organizmu. Živčani sustav se sastoji od oko 6 milijardi međusobno povezanih neurona. Živčane stanice se stvaraju od rođenja i do nedavno se smatralo da se ne mogu više obnoviti kada se jednom unište. Premda se ova teorija istražuje, neki znanstvenici su u velikom postotku sigurni da je obnova neurona moguća. Njihova uloga se može konceptualizirati kao prihvaćanje, obrađivanje i odašiljanje podataka. Neuroni su glavni tip stanica koje tvore mozak. Živčana stanica (neuron) građena je od dendrita, tijela stanice i aksona. Dendriti su kraći produžeci koji s osjetnih organa ili drugih živčanih stanica dovode živčani podražaj na tijelo stanice. Na završecima se nalazi dendritska spina ili trn radi boljeg sinaptičkog kontakta s drugim neuronima. Tijelo stanice koje se sastoji od: jezgre (nukleusa) u kojoj se nalaze kromosomi sa DNK i RNK i jezgrica. Akson je obično duži produžetak neurona; od nekoliko mikrometara do jednog metra. Počinje na tijelu stanice s aksonskim brežuljkom. Funkcija mu je prenositi živčane impulse s tijela stanice na druge živčane stanice ili izvršne organe – mišićna vlakna ili žlijezde. Akson je često obavijen mijelinskom ovojnicom u kojoj su Schwannove stanice. Na aksonu postoje tzv. ranvierova suženja – mjesto prekinuća mijelinske ovojnice (radi skokovite i time brže kondukcije akcijskog potencijala). Na kraju aksona nalaze se teledendroni sa završnim kvržicama u kojima se nalaze vrećice sa neurotransmiterima (neuroprijenosnicima). Glija stanice Glija stanice su, uz neurone, druga glavna vrsta stanica u živčanom sustavu. Mnogo su brojnije od neurona te čine oko 50% ukupnog volumena moždanog tkiva. One nisu stanice koje predstavljaju funkcionalnu osnovu živčanog sustava, već imaju potpuno drugu ulogu. Razlikuju se od neurona u nekoliko obilježja: ne stvaraju akcijske potencijale i ne prenose informacije od jedne stanice do druge, mogu se dijeliti cijelog života, imaju samo jednu vrstu nastavaka (nemaju aksona), nemaju naponskih natrijskih kanala, nego samo naponske kanale za prolaz kalijevih iona. Glija stanice, ponekad zvan neuroglia ili jednostavno glia stanica, su ne-neuronske stanice koje omogućuju homeostazu odnosno održavanje stalnih uvjeta u unutarnjoj okolini stanica, te pružaju podršku i zaštitu neuronima. U ljudskom mozgu, postoji jedva jedna glija stanica za svaki neuron s omjerom od otprilike dva neurona za svake tri glija stanice sive moždane tvari. Četiri osnovne funkcije glija stanica su okruživanje neurona, održavanje neurona na mjestu, pružanje kisika i hranjivih tvari neuronima, izolacija neurona jednog od drugog te uništavanje štetnih tvari i uklanjanje mrtvih neurona. Sudjeluju u modulaciji neurotranzicije iako mehanizam nije još uvijek otkriven. Vrste glija stanica: Mikroglija Mikroglija stanice su kao specijalizirani makrofazi koji imaju mogućnost fagocitoze koja štiti neurone centralnog živčanog sustava. Te stanice čine približno 15 posto ukupnog broja stanica centralnog živčanog sustava. Nalaze se u svim regijama mozga i leđne moždine. Makroglija Neke od vrsta su: astrociti, oligodentrociti, ependimociti, radijalne, Schwannove , satelitske stanice. Najzastupljenije su astrociti koje reguliraju vanjsko kemijsko okruženje neurona. Astrociti se kontaktiraju koristeći kalcij. Zadnje studije pokazuju da astrociti imaju veze s protokom krvi kroz mozak. Oligodentrociti su stanice koje prekrivaju aksone u središnjem živčanom sustavu, a s membranom stanice formiraju specijaliziranu membranu nazvanu mijelin, stvarajući takozvanu mijelinsku koru. Ona pruža izolaciju aksonima. Živčani sustav Zajedno s mozgom i leđnom moždinom, živci tvore živčani sustav. Živčani sustav mreža je specijaliziranih stanica koje šalju, prenose ili primaju informacije vezane za organizam i njegovu okolinu. Obrađujući te informacije, živčani sustav potiče reakcije u drugim dijelovima tijela. Sastavljen je od dvije vrste stanica - neurona (koji predstavljaju funkcionalnu osnovu živčanog sustava) i glija stanica (koje pripomažu funkciji neurona). Živčani sustav se općenito dijeli na periferni i središnji živčani sustav. Neuroni stvaraju i prenose impulse između i unutar ta dva sustava. Periferni živčani sustav sastavljen je od senzornih neurona i neurona koji ih povezuju s živčanom moždinom, kralježničnom moždinom te mozgom - koji tvore središnji živčani sustav. Prilikom podražaja, senzorni neuroni šalju signale središnjem živčanom sustavu koji ih obrađuje i šalje povratne signale u mišiće i žlijezde. Neuroni u živčanim sustavima međusobno su povezani te prenose impulse jedan do drugoga elektrokemijskim signalima i neurotransmiterima. Interakcija različitih neurona formira neutralne sklopove koji reguliraju način na koji organizam percipira svijet oko sebe i procese u svom tijelu, te na taj način i ponašanje. Središnji živčani sustav Središnji živčani sustav (SŽS ili CNS) dio je živčanog sustava koji koordinira aktivnosti svih dijelova tijela svih višestaničnih životinja, osim spužvi i radijalno simetričnih životinja kao što su meduze. Sastoji se od dva temeljna dijela: periferni živčani sustav(PŽŠ) i središnji živčani sustav(SŽS). Sadrži većinu živčanog sustava, a sastoji se od mozga i kralježnične moždine, kao i mrežnice. Zajedno s perifernim živčanim sustavom, on ima temeljnu ulogu u kontroli ponašanja. SŽS je sadržan u dorzalnoj šupljini, uz mozak u lubanjskoj šupljini i kralješničnu moždinu u kralježničnoj šupljini. Kod kralješnjaka, mozak je zaštićen lubanjom, a kralježnična moždina kralješcima, a oba se nalaze u meningeima. Periferni živčani sustav Središnji živčani sustav povezan je živcima s ostalim dijelovima tijela, periferijom. Uloga živaca je provođenje i primanje živčanih impulsa. Iz mozga se odvaja 12 parova moždanih živaca, a iz leđne moždine 31 par leđnomoždanih živaca koji se granaju po cijelom tijelu i tako čine periferni živčani sustav. Voljni (somatski) živčani sustav Neke aktivnosti čovjek čini svjesno, svojom voljom. Stoga dio živčanog sustava koji upravlja našim voljnim tjelesnim aktivnostima nazivamo voljni živčani sustav. Autonomni (nevoljni) živčani sustav Autonomni živčani sustav je visceralni senzorički i motorički sustav. U svim visceralnim refleksima posreduju lokalni krugovi u moždanom deblu ili kralježničnoj moždini. Iako te reflekse regulira mreža centralih autonomnih kontrolnih jezgara u moždanom deblu, hipotalamusu i velikom mozgu, ti visceralni releksi nisu pod voljnom kontrolom, niti ovise o svjesnosti (s nekoliko iznimaka). Sastoji se od triju glavnih anatomskih cjelina: simpatičkog, parasimpatičkog i enteričkog živčanog sustava. Autonomni živčani sustav provodi sve signale od središnjeg živčanog sustava prema ostatku tijela, osim motoričke inervacije skeletnih mišića. Enterički živčani sustav posjeduje dovoljno integrativnih sposobnosti da funkcionira neovisno o središnjem živčanom sustavu, ali simpatički i parasimpatički sustavi su pod kontrolom središnjeg živčanog sustava i ne mogu djelovati bez njega. Stupanj autonomne kontrole utječe na mnoge druge sustave, uključujući bubrege, imunosni sustav i somatosenzorni sustav. Glavna razlika između autonomnih i somatskih eferentnih puteva jest da se prvi sastoji od dvaju serijski spojenih neurona, dok se drugi sastoji od jednog motornog neurona koji povezuje središnji živčani sustav sa skeletnim mišićnim vlaknima. Dva neurona autonomnog živčanog puta poznati su kao preganglijski i postganglijski neuron. U simpatičkom živčanom sustavu, sinapse među dvama neuronima smještene su u autonomnim ganglijima izvan središnjeg živčanog sustava. Autonomni gangliji sadrže živčane završetke preganglijskih vlakana i tijela postganglijskih neurona. U parasimpatičkim putevima, postganglijske stanice su uglavnom smještene u ciljnim organima, a parasimpatički gangliji (primjerice, ganglion cilliare) smješteni su u glavi i vratu.