http___livro-ensino-medio.f1cf.com.br_filosofia_hr_philosophy-65.html_1.xml
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 20.2 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1 32.1 33.1
cement, both for Aristotle as for Plato, is the domain of causal connections observed in reality. Regarding the belief to Plato it is a kind of flow of ideas that is characterized by a natural tendency to change. Beliefs may even be true or plausible, for example, if we say that "selfish is a natural property of man." But until we know the cause expose, say why, or spell out the role that nature has reserved this sense, we are not allowed to issue that judgment with pretense of knowledge. If someone throw against this idea a number of arguments, we can modify our position on the issue, without, however, actually know the issue. Plato said that the structure of our opinions more or less follows the scheme of our sensations. This scheme is as follows: Movement One eye sees a gray stone In the case of vision, have a sensory experience is to have an eye that receives, with the help of light, aspects of objects. As the object moves, our vision also changes. If you are close, I see more clearly the gray tone. If I get too far away, I can not tell the color. For Plato, every sensation, whether auditory, gustatory and tactile, it is a case of approximation of a sensitive organ (eye, ear, etc..) And an object. The belief / opinion, for Plato, has this structure because the information acquired by opinion remain only until another sensation, stronger or more appropriate, replace the feeling that the previous issue was that opinion. Thus, all information that we manage as an opinion is subject to change in the same way that our view of the objects is modified by shifting position, either of our eye or object. It's not what happens when we have knowledge. In a similar way to the belief, knowledge retains a bundle of aspects of the objects. But what distinguishes it is that focus on the permanent features of the object. Thus, the major difference for Plato, between opinion and
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1
cement, i za Aristotela i za Platona domena uzročne veze promatranih u stvarnosti. Što se tiče uvjerenje Platonu je vrsta protok ideja koje karakterizira prirodna tendencija da se promijeni. Uvjerenja čak može biti istinito ili uvjerljivo, na primjer, ako kažemo da je "sebičan je prirodno svojstvo čovjeka." No, dok ne znamo uzrok izlagati, kažu zašto, ili sricati ulogu koju je priroda pridržana ovaj osjećaj, ne smiju izdavati tu presudu s izlikom znanja. Ako netko baci protiv ove ideje niz argumenata, možemo mijenjati naš stav o tom pitanju, bez, međutim, zapravo znaju pitanje. Platon je rekao da je struktura našeg mišljenja više ili manje slijedi shemu naših osjećaja. Ovaj program je kako slijedi: Pokret Jednim okom vidi sivi kamen U slučaju vizije, imaju osjetno iskustvo je imati na oku koje prima, uz pomoć svjetla, aspekte predmeta. Kako se objekt giba, naša vizija je također mijenja. Ako ste u blizini, vidim jasnije sivi ton. Ako sam se previše daleko, ja ne mogu reći boju. Za Platona, svaki senzacija, je li auditivni, okusno i taktilne, što je slučaj aproksimacije osjetljivih organa (oči, uši, itd..) I objekt. Uvjerenje / mišljenju, za Platona, ima tu strukturu, jer obaviještenost mišljenju ostati samo do još jedna senzacija, jače ili više prikladno, zamijeniti osjećaj da je prethodni problem bio to mišljenje. Dakle, sve informacije koje smo uspjeli kao mišljenje mogu promijeniti na isti način na koji naš pogled na objektima je izmijenjena pomicanja položaja, bilo našeg oka ili objekta. To nije ono što se događa kada imamo znanje. Na sličan način na vjerovanje, znanje zadržava snop aspekte predmeta. No, ono što razlikuje je to da je fokus na trajnim značajkama objekta. Dakle, glavna razlika za Platona, između mišljenja