http___mig33.com.ba_viewtopic.php_f_54_p_6206_sid_cfeae0be5af6a4e3ab66c154eedcbdcf_1.xml
1.1 1.2 2.1 3.1 4.1 4.2 4.3 5.1 5.2 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1
Our capital campaign consultant, Jennifer Tyler, shared with me the following article, Paradox of our Time References. I was challenged by these expressions as I seek to be faithful and fruitful for the sake of God’s Kingdom. The paradox of our time in history is that we have taller buildings, but shorter tempers; wider freeways, but narrower viewpoints; we spend more, but have less; we buy more, but enjoy it less. We have bigger houses and smaller families; more conveniences, but less time; we have more degrees, but less sense; more knowledge, but less judgment; more experts, but fewer solutions; more medicine, but less wellness. We have multiplied our possessions, but reduced our values. We talk too much, love too seldom, and hate too often. We’ve learned how to make a living, but not a life; we’ve added years to life, not life to years. We’ve been all the way to the moon and back, but have trouble crossing the street to meet the new neighbor. We’ve conquered outer space, but not inner space; we’ve cleaned up the air, but polluted the soul; we’ve split the atom, but not our prejudice. We have higher incomes, but lower morals; we’ve become long on quantity, but short on quality. These are the times of tall men, and short character; steep profits, and shallow relationships. These are the times of world peace, but domestic warfare; more leisure, but less fun; more kinds of food, but less nutrition. These are days of two incomes, but more divorce; of fancier houses, but broken homes. It is a time when there is much in the show window and nothing in the stockroom. May this article provide the opportunity for reflection and with God’s help, renewed desire to live and love as God intended.
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 3.1 4.1 4.2 5.1 5.2 6.1 6.2 6.3 6.4 7.1 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 9.1 9.2 9.3 9.4 10.1 11.1 12.1 13.1
od zagonnetna » Ned Jan 08, 2012 11:19 am Paradoks našeg vremena je da gradimo sve više zgrade, no nižeg smo praga tolerancije, autoceste su šire, a pogledi na svijet su uži. Trošimo više, a imamo manje, kupujemo više, a manje uživamo. Imamo veće kuće, a manje obitelji. Sve je podređeno uštedi vremena, a vremena imamo sve manje. Imamo veće obrazovanje (titule), a manje smisla, više znanja, a manje pravilno prosuđujemo, više stručnjaka, a više problema, više medicine, a manje zdravlja... Pijemo previše, pušimo previše, nerazumno trošimo novac, smijemo se premalo, vozimo prebrzo, previše se ljutimo, prekasno liježemo, preumorni se ustajemo, čitamo premalo, previše gledamo TV, rijetko se molimo. Umnožili smo stvari koje posjedujemo, ali smo smanjili vlastite vrijednosti. Previše pričamo, rijetko volimo i prečesto mrzimo. Umnožili smo stvari koje posjedujemo, ali smo smanjili vlastite vrijednosti. Previše pričamo, rijetko volimo i prečesto mrzimo. Naučili smo kako zaraditi za život, ali ne i kako živjeti. Dodali smo godine životu, ali ne i život godinama. Bili smo na Mjesecu i natrag, ali imamo problem upoznati svog susjeda. Osvajamo Svemir, a borimo se sa neistraženim „Svemirom“ u sebi. Napravili smo velike stvari, ali ne i dobre. Bavimo se pročišćavanjem zraka, a ne duše. Pišemo više, a učimo manje. Planiramo više, a postižemo manje. Naučili smo žuriti, ali ne kako strpljivo čekati. Stvorili smo kompjutere u koje pohranjujemo sve više informacija, da čine sve više kopija, a sve manje i manje komuniciramo. Ovo su vremena brze hrane, i spore probave, velikih ljudi i sitnih duša, naglih obogaćivanja i šupljih veza među ljudima. Ovo su vremena dviju plaća u obitelji, a više razvoda, ljepših i većih, ali razorenih kuća. Ovo su vremena pelena koje se bacaju, veza za jednu noć, pretilnih tijela, tableta koje čine „čuda“ od veselja do smirenja i na kraju smrti. Ovo su vremena kada je život u „izlogu“ a „skladišta“ su prazna. Sjetite se provoditi vrijeme s ljudima koje volite, jer neće zauvijek biti tu. Sjetite se reći lijepu riječ, toplo zagrliti ljude koje volite, jer jedino blago koje možete dati je Vaše srce, a to se ne košta ništa. Sjetite se reći VOLIM TE ako to stvarno osjećate. Sjetite se pomoliti, naći mir u sebi, i pomozite onima koji ga traže.