http___ljudevitgaj.hr_index.php_option_com_content_view_article_id_95_godina-jednakih-mogunosti_catid_40_godina-jednakih-mogunosti_Itemid_104_1.xml
1.1 1.2 1.3 2.1 2.2 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1
All mainstream schools have a Special Educational Needs Coordinator (SENCo). They work with pupils, staff and parents to support pupils who need extra help to achieve their full potential at school. Pupils may be identified as having a range of learning needs or physical disabilities which could impact upon their learning. On this page you will find a copy of our SEN information report, which explains how we support pupils with special educational needs, including what kind of needs are provided for at our school and our policy for identifying and assessing pupils with special educational needs. This includes details of how our school evaluates the effectiveness of our provision for pupils with special educational needs; how we assess and review the progress of pupils with special educational needs; our approach to teaching pupils with special educational needs and how we adapt the curriculum and learning environment for pupils with special educational needs; how our school enables pupils with special educational needs to engage in the activities of the school (including physical activities) together with children who do not have special educational needs; any additional support for learning that is available to pupils with special educational needs and any support that is available for improving the emotional, mental and social development of pupils with special educational needs. You will also find contact details for our SENCo and information about the expertise and training of our staff in relation to children and young people with special educational needs, as well as information about how equipment and facilities to support children and young people with special educational needs will be secured. We have also provided details about our arrangements for consulting parents of children with special educational needs, and how we involve parents in the education of their child, as well as our arrangements for consulting young people with special educational needs and involving them in their education. In our information report you will also find details of how our governing body deals with complaints from parents of pupils with special educational needs concerning the provision made at the school, and how the governing body involves other bodies, including health and social services bodies, local authority support services and voluntary organisations, in meeting the needs of pupils with special educational needs and in supporting the families of such pupils. Our SEN information report also contains details of the contact details of support services for the parents of pupils with special educational needs and details of how we support pupils with special educational needs when they transfer between phases of education or in preparation for adulthood and independent living, as well as information on where the local authority’s local offer is published. Local Offer: Click here to find information on services providing family support and activities throughout Oxfordshire The school SENCo is Mrs Katy Gordon (contacted via the school office). Policies:
1.1 2.1 3.1 3.2 3.3 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 4.6 5.1 5.2 5.3 5.4 6.1 6.2 7.1 8.1 8.2 8.3 8.4 9.1 9.2 10.1 10.2 10.3 10.4 11.1 11.2 11.3 12.1 13.1 13.2 14.1 14.2 14.3 14.4 14.5 14.6 15.1 15.2 16.1 16.2 16.3 17.1 17.2 17.3 17.4 17.5 18.1 18.2 18.3 18.4 18.5 18.6 18.7 18.8 19.1
Djeca s posebnim obrazovnim potrebama u godini jednakih mogućnosti za sve Želimo pružiti ruku U našoj školi želimo biti prijatelji djeci s posebnim obrazovnim potrebama, želimo pružiti ruku kada posustanu, oraspoložiti ih kada su tužna, biti im podrška u svakome trenutku. Prihvatiti ih bez sažaljenja onakvima kakva jesu. Želimo da se osjećaju jednakima, jer to i jesu. Djeca s posebnim obrazovnim potrebama djeca su koja zahtijevaju poseban odgoj i pristup učenju prilagođen njihovim sposobnostima. Djeca, ali i odrasli, često ih ignoriraju, sažalijevaju i vrijeđaju. Nerijetko ih nazivaju i pogrdnim imenima primjerice retardirani, debili, mentalno zaostali, a uobičajene su i podjele na nas (zdrave) i njih (bolesne). Nitko se pritom ne zapita kako se oni tada osjećaju. Zaboravljamo kako je biti na njihovome mjestu. Željeti i voljeti što i drugi žele i vole. U našoj školi unazad petnaest godina provodi se integracija djece s posebnim obrazovnim potrebama, a to znači da su takva djeca uključena u redovitu nastavu. Želimo da svako dijete bude prihvaćeno, voljeno, shvaćeno i uključeno u redovitu nastavu i školske aktivnosti. Težimo da svi učenici, bez obzira na različitosti, otkriju i spoznaju ono najbolje u sebi i o sebi. Znamo kako smo svi jednako vrijedni i prijateljstva i poštovanja. Europska je unija ovu kalendarsku godinu proglasila godinom jednakih mogućnosti za sve, bez obzira na etničko podrijetlo, vjeru i invaliditet. To bi značilo i jednake mogućnosti školovanja za svako dijete u zdravoj sredini uz prijatelje i vršnjake, ali i odrasle osobe koje će im pružati ljubav i potporu. Nitko ne želi biti nesretan Bilo bi mi strašno da moram odrastati daleko od svojih roditelja. Osjećao bih se napušteno, nesretno i usamljeno. Plakao bih i tražio mamu i tatu. Želio bih ići u školu u blizini svoga doma, rekao je Sven, učenik drugoga razreda. Upitamo li roditelje bilo kojega djeteta iz bilo koje škole žele li usamljen i siromašan život za svoje dijete, odgovor bi uvijek bio isti. Svaki roditelj za svoje dijete priželjkuje iste ili slične stvari koje se svode na nekoliko ključnih potreba: sreća, prijatelji, ljubav, prihvaćenost, dostojanstvo. Mnoga djeca koja zahtijevaju poseban odgoj i pomoć u učenju i svladavanju nastavnih sadržaja završe u posebnim školama, ili kako ih neki nazivaju - specijaliziranim ustanovama. Odvojeni od svoga doma, odrastaju bez roditelja i prijatelja, okruženi djecom koja imaju potrebe slične njima. Svakom djetetu, a tako i djetetu s posebnim obrazovnim potrebama, potreban je prijatelj i zdrava sredina u kojoj će odrastati. Iz tih razloga roditelji djece s posebnim obrazovnim potrebama odlučuju se za redovite škole. Bilo nam je važno Tomislava uključiti u redovitu školu, jer smo smatrali da će tako mnogo bolje napredovati, budući da se nalazi u svojoj poznatoj sredini i među svojim prijateljima iz susjedstva. Dvojili smo između Centra za odgoj i osnovno obrazovanje Ivan Štark i redovite škole i odlučili se za ipak za redovitu školu. Sve što se događa u redovitoj školi normalna je svakodnevica koja pomaže Tomislavu odrastati u društvu vršnjaka u kojemu će se osjećati jednakim i ravnopravnim, rekla nam je Ljiljana Pejčinović, majka djeteta s posebnim obrazovnim potrebama. Sažaljenje ili negiranje Naša škola nastoji pružiti kvalitetno obrazovanje i osigurati jednake mogućnosti svakom učeniku, rekla je naša ravnateljica Aleksandra Krampač- Grljušić, diplomirana defektologinja. U prilog tomu govori i činjenica da se naši nastavnici već godinama obrazuju i stručno usavršavaju kako bi stekli potrebna znanja za rad s djecom s posebnim obrazovnim potrebama. U početku nije ni nama bilo lako, objašnjava ravnateljica. Kada smo osnivali odjele za djecu s posebnim obrazovnim potrebama, želeći ih integrirati u redovitu nastavu, bilo je različitih problema. Ili prevelika doza sažaljenja u vidu prevelikoga srca, ili doza odbijanja, negiranja i neprihvaćanja. Kroz različite projekte, edukacije, suradnje i stručna usavršavanja u Austriji, Mađarskoj i Izraelu, taj se odnos promijenio i uspjeli smo senzibilizirati i učenike i nastavnike za djecu s posebnim obrazovnim potrebama. Njihove uspjehe i napredak pratimo s veseljem, a najvažnije je da im znamo pomoći. Osnovali smo klub djece pomagača, uključeni smo u OECD-ov projekt i na putu smo postati inkluzivna škola, kao model za sve škole u Republici Hrvatskoj. U našoj je školi uloženo mnogo truda, no kako je u drugim školama? Jesu li i tamo djeca s posebnim obrazovnim potrebama prihvaćena i integrirana? Iako je integracija djece s posebnim obrazovnim potrebama zakonski počela u osamdesetim godinama, nije se primjenjivala i provodila u ostalim školama, kao primjerice u vašoj. Do deset posto djece ima posebne obrazovne potrebe, no samo ih je tri posto uključeno u redovite škole. To se počelo mijenjati tek kad je uveden HNOS. Takvu je situaciju uvjetovalo odbijanje djece s posebnim obrazovnim potrebama od strane vršnjaka i njihovih roditelja do kojega dolazi zbog straha od nepoznatog. Ljudi ne znaju postupati s takvom djecom. Često dolazi do agresivnih ispada vršnjaka prema takvoj djeci, a neprihvaćanje se očituje i u izrugivanju, zadirkivanju ili odbijanjem sjedenja u klupi s njima i sl. Roditelji se na roditeljskim sastancima verbalno sukobljavaju potencirajući podjelu oni i mi. Vaša je škola prema pitanju problematike i rada s takvom djecom u velikoj prednosti, jer je jedina škola koja ima vršnjačku i roditeljsku pomoć za djecu s posebnim obrazovnim potrebama, rekla nam je Maja Ljubić, viša savjetnica u Agenciji za odgoj i obrazovanje u Republici Hrvatskoj. Ako nismo ranije, u godini jednakih mogućnosti trebali bismo razmišljati o djeci s posebnim obrazovnim potrebama. Nitko na svijetu nije savršen. Nitko ne može biti dobar u svemu. Tako trebamo razmišljati i o djeci s posebnim obrazovnim potrebama. Neki su možda slabiji u učenju, ali to ne znači da nisu dobre osobe, ili su manje vrijedni. U našoj školi želimo biti prijatelji djeci s posebnim obrazovnim potrebama, želimo pružiti ruku kada posustanu, oraspoložiti ih kada su tužni, biti im podrška u svakome trenutku. Prihvatiti ih onakvima kakva jesu bez sažaljenja. Želimo da se osjećaju jednakima, jer to i jesu, ali i sami po sebi jedinstvenima i vrijednima, kao i svaka osoba na svijetu. Aldea Budija