http___lucas-int.hr_hr_clanci-vise_znanost_celijakija-nepodnosljivost-organizma-na-gluten-9_1.xml
1.1 2.1 2.2 3.1 4.1 4.2 4.3 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 11.2 11.3 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 25.2 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1 31.2 31.3 32.1 32.2 32.3 33.1 34.1 34.2 34.3 35.1 36.1 37.1 38.1 39.1 40.1 41.1 42.1 42.2 42.3 42.4 43.1 44.1 45.1 45.2 45.3 45.4 46.1 47.1 47.2 47.3 48.1 48.2 49.1 50.1 50.2 50.3 50.4 50.5 51.1 52.1 52.2 52.3 53.1 53.2 53.3 53.4 53.5 54.1 55.1 55.2 55.3 55.4
Symptoms Of Celiac - Welcome to "Symptoms Of Celiac" your trusted health information source for Symptoms of Celiac Disease, cure and celiac treatment options... On a mission of contributing to your health, wellness and Longevity... Symptoms of Celiac Disease Symptoms of celiac disease vary from person to person. Symptoms may occur in the digestive system or in other parts of the body. Digestive symptoms are more common in infants and young children and may include - abdominal bloating and pain - chronic diarrhea - vomiting - constipation - pale, foul-smelling, or fatty stool - weight loss Irritability is another common symptom in children. Mal absorption of nutrients during the years when nutrition is critical to a child’s normal growth and development can result in other problems such as failure to thrive in infants, delayed growth and short stature, delayed puberty, and dental enamel defects of the permanent teeth. Please visit Gluten Disease health information about Gluten Disease and gluten-free foods. Adults are less likely to have digestive symptoms and may instead have one or more of the following: - unexplained iron-deficiency anemia - fatigue - bone or joint pain - arthritis - bone loss or osteoporosis - depression or anxiety - tingling numbness in the hands and feet - seizures - missed menstrual periods - infertility or recurrent miscarriage - canker sores inside the mouth - an itchy skin rash called dermatitis herpetiformis People with celiac disease may have no symptoms but can still develop complications of the disease over time. Long-term complications include malnutrition which can lead to anemia, osteoporosis, and miscarriage, among other problems like liver diseases, and cancers of the intestine. "Health, Wellness & Disease" About Disease Prevention, Symptoms, Treatment & Cures Including Fitness & Lifestyle Celiac Disease Symptoms are so Varied Researchers are studying the reasons celiac disease affects people differently. The length of time a person was breast fed, the age a person started eating gluten-containing foods, and the amount of gluten-containing foods one eats are three factors thought to play a role in when and how celiac disease appears. Some studies have shown, for example, that the longer a person was breast fed, the later the symptoms of celiac disease appear. Symptoms also vary depending on a person’s age and the degree of damage to the small intestine. Many adults have the disease for a decade or more before they are diagnosed. The longer a person goes undiagnosed and untreated, the greater the chance of developing long-term complications. Other Health Problems with Celiac Disease People with celiac disease tend to have other diseases in which the immune system attacks the body’s healthy cells and tissues. The connection between celiac disease and these diseases may be genetic. They include: - type 1 diabetes - autoimmune thyroid disease - autoimmune liver disease - rheumatoid arthritis - Addison’s disease, a condition in which the glands that produce critical hormones are damaged - Sjögren’s syndrome, a condition in which the glands that produce tears and saliva are destroyed How Common is Celiac Disease? Celiac disease affects people in all parts of the world. Originally thought to be a rare childhood syndrome, celiac disease is now known to be a common genetic disorder. More than 2 million people in the United States have the disease, or about 1 in 133 people. Among people who have a first-degree relative — a parent, sibling, or child diagnosed with celiac disease, as many as 1 in 22 people may have the disease. Celiac disease is also more common among people with other genetic disorders including Down syndrome and Turner syndrome, a condition that affects girls’ development. How is Celiac Disease Diagnosed? Recognizing celiac disease can be difficult because some of its symptoms are similar to those of other diseases. Celiac disease can be confused with irritable bowel syndrome, iron-deficiency anemia caused by menstrual blood loss, inflammatory bowel disease, diverticulitis, intestinal infections, and chronic fatigue syndrome. As a result, celiac disease has long been under diagnosed or misdiagnosed. As doctors become more aware of the many varied symptoms of the disease and reliable blood tests become more available, diagnosis rates are increasing. Blood Tests People with celiac disease have higher than normal levels of certain auto antibodies which are proteins that react against the body’s own cells or tissues in their blood. To diagnose celiac disease, doctors will test blood for high levels of anti-tissue trans glutaminase antibodies (tTGA) or anti-endomysium antibodies (EMA). If test results are negative but celiac disease is still suspected, additional blood tests may be needed. Before being tested, one should continue to eat a diet that includes foods with gluten, such as breads and pastas. If a person stops eating foods with gluten before being tested, the results may be negative for celiac disease even if the disease is present. Intestinal Biopsy If blood tests and symptoms suggest celiac disease, a biopsy of the small intestine is performed to confirm the diagnosis. During the biopsy, the doctor removes tiny pieces of tissue from the small intestine to check for damage to the villi. To obtain the tissue sample, the doctor eases a long, thin tube called an endoscope through the patient’s mouth and stomach into the small intestine. The doctor then takes the samples using instruments passed through the endoscope. Click-here for Health Tip-of-the-Day. Dermatitis Herpetiformis Dermatitis herpetiformis (DH) is an intensely itchy, blistering skin rash that affects 15 to 25% of people with celiac disease. The rash usually occurs on the elbows, knees, and buttocks. Most people with DH have no digestive symptoms of celiac disease. DH is diagnosed through blood tests and a skin biopsy. If the antibody tests are positive and the skin biopsy has the typical findings of DH, patients do not need to have an intestinal biopsy. Both the skin disease and the intestinal disease respond to a gluten-free diet and recur if gluten is added back into the diet. The rash symptoms can be controlled with antibiotics such as dapsone. Because dapsone doesn't treat the intestinal condition, people with DH must maintain a gluten-free diet. Screening Screening for celiac disease means testing for the presence of auto antibodies in the blood in people without symptoms. Americans are not routinely screened for celiac disease. However, because celiac disease is hereditary, family members of a person with the disease may wish to be tested. Four to 12% of an affected person’s first-degree relatives will also have the disease.
1.1 1.2 2.1 2.2 3.1 3.2 3.3 4.1 4.2 4.3 5.1 6.1 6.2 7.1 8.1 9.1 9.2 10.1 11.1 12.1 12.2 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 21.2 22.1 23.1 23.2 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 30.2 30.3 30.4 30.5 31.1 31.2 32.1 33.1 34.1 35.1 36.1 37.1 38.1 39.1 40.1 41.1 42.1 43.1 43.2 44.1 45.1 46.1 47.1 47.2 47.3 47.4 48.1 49.1 49.2 49.3 49.4 49.5 49.6 50.1 51.1 51.2 52.1 52.2 52.3 53.1 53.2 53.3 54.1 55.1 56.1 57.1 58.1 59.1 60.1 61.1 62.1 63.1 63.2 63.3 64.1 64.2 64.3 65.1 65.2 66.1 67.1
Autorica članka: dr.sc. Lea Pollak, dipl.ing. Jedini lijek za celijakiju je bezglutenska dijeta, koje se oboljeli moraju strogo pridržavati. Novim smjernicama EU zakonodavstva konačno se rješava problem dopuštenih količina glutena u bezglutenskim proizvodima. Celijakija je bolest probavnog sustava. Uzrok oboljenja je trajna nepodnošljivost na protein glutena koji se nalazi u pšenici (pšenični prolamin i glutenin), ječmu (hordein), raži (sekalin) i eventualno zobi (avenin). Istraživanja su pokazala da oboljeli nisu osjetljivi na ostale žitarice, rižu i kukuruz, budući da one ne sadrže toksične prolaminske frakcije. Kada je tolerancija na gluten ograničena, tijelo stvara antitijela – znači stvara svoje molekule, anti-gliadin antitijela, koja napadaju molekule glutena. Na taj način dolazi do oštećenja sluznice tankog crijeva i uništenja crijevnih resica, zvanih villi. Posljedica je malapsorpcija, odnosno otežana i smanjena apsorpcija hranjivih tvari. Simptomi celijakije Kliničke manifestacije celijakije vrlo su različite. Razlozi toj raznolikosti su nepoznati, ali mogu ovisiti o dobi i imunološkom statusu pojedinca, količini i vremenskoj izloženosti organizma glutenu, te stanju gastrointestinalnog trakta. Same kliničke manifestacije bolesti mogu se podijeliti u gastrointestinalne (tzv. klasične) i negastrointestinalne. Gastrointestinalne kliničke manifestacije se obično javljaju kod djece od 4 do 24 mjeseca starosti, a negastrointestinalne se javljaju u vidu simptoma kod starije djece i odraslih osoba. Osobe s kliničkim manifestacijama, odnosno sa simptomatskom celijakijom su u manjini u odnosu na ukupni broj oboljelih. Nažalost, većinu čine osobe s „tihom“ celijakijom, koje imaju pozitivne serološke testove i oštećenu sluznicu tankog crijeva, a sve bez nutritivne deficijencije. Pojava prvih simptoma bolesti je različita, i ovisi da li se javlja kod djece ili kod odraslih osoba. Simptomi celijakije kod djece Prvi simptomi javljaju se kod djece nekoliko mjeseci nakon uvođenja žitarica u prehranu dojenčadi. Stanje oboljele djece od celijakije u odnosu na zdravu djecu je u svijetu prosječno 1:100, a kreće se u rasponu od 1:80 do 1:300. Neki od uobičajenih simptoma bolesti su: - kronični proljev, odnosno kašaste, ali ne vodenaste, obilne i svijetle stolice, čiji je rezultat pothranjeno dijete u dobi od 1-2 godine; - bolovi i nadutost u trbuhu; - gubitak apetita; - nerazjašnjena slabokrvnost – zbog nedostatka željeza (tzv. sideropenijska anemija) ili sam nedostatak željeza koji još nije doveo do slabokrvnosti (tzv. sideropenija) koja traje bez obzira na liječenje kapima ili tabletama željeza. Uslijed kontinuiranog gubitka mikroskopskih količina krvi stolicom iz oštećenog crijeva smanjuje se apsorpcija željeza. Anemija se javlja kod 20-40% bolesnika s celijakijom kao posljedica poremećaja apsorpcije željeza i folne kiseline, a ukoliko bolest zahvaća ileum i vitamina B12; - učestalo povraćanje; - slabiji rast – uslijed značajno smanjenog lučenja hormona rasta. Kod djece progresivna, ubrzana malapsorpcija nutrijenata može dovesti do zastoja u rastu, razvitku i do znakova neurološke usporenosti. Simptomi celijakije kod odraslih Međutim, godinama je već poznato da klinička slika celijakije može kod starije djece i odraslih biti potpuno drugačija. Bolest se općenito češće manifestira monosimptomatski ili u blažem obliku. Negastrointestinalne kliničke manifestacije su raznolike i češće su rezultat dugotrajne malapsorpcije koja dovodi do rekurentnih abdominalnih bolova, dispepsije, recidivirajućeg povraćanja, nedostatka željeza (anemije), anoreksije, opstipacije, neplodnosti i osteoporoze ili osteopenije. Svaka od navedenih manifestacija može biti sama za sebe jedini gastrointestinalni simptom celijakije. Većina autora smatra da kod nejasnog povišenja aminotransferaza (kod 10-20% bolesnika) i recidivirajućih pankreatitisa, također treba posumnjati u celijakiju. Tihi oblik celijakije obilježen je nedostatkom ili blagim simptomima i nalazom parcijalne ili subtotalne atrofije sluznice tankog crijeva; otkriva se obično probirom populacije ili aktivnim traženjem bolesti u skupinama pod većim rizikom za razvoj bolesti, npr. kod dijabetičara ili članova obitelji bolesnika. Manjina takvih bolesnika ima gastrointestinalne simptome, a većinom se radi o bolesti manjeg intenziteta, često povezanoj sa smanjenim osjećajem psihofizičkog zdravlja. Dakle, kod odraslih pacijenata, prvi simptomi mogu biti prikriveni s drugim bolestima, odnosno njihovim simptomima, kao na primjer: - bolovi u kostima, krhkost kostiju – čak 40% bolesnika pati od osteopenije (blaži poremećaj gustoće kostiju), a kod 20% javlja se osteoporoza (teži poremećaj); - neurološki oblici bolesti – dolazi do epilepsije, cerebralne ataksije, polineuropatije i teške miastenije; - smetnje reprodukcije – neplodnost ili učestali spontani pobačaji; - kožna celijakija (herpetiformni dermatitis) – javljaju se sitni mjehurići na koži laktova, koljena i bedara; - oštećenje zubne cakline; - zadnjih 20 godina poznato je da bolesnici sa celijakijom češće oboljevaju od nekih malignih bolesti. Tako je npr. maligni limfom crijeva 40 puta učestaliji, a karcinom ždrijela i jednjaka 10-12 puta češći kod neliječenih osoba sa celijakijom. Bezglutenska dijeta Jedini lijek za oboljele od celijakije je bezglutenska dijeta koje se moraju pridržavati cijeli život. Celijakija je neizlječiva bolest, čiji se simptomi mogu povući samo uz dosljedno provođenje bezglutenske dijete. Oboljeli mogu konzumirati dozvoljene namirnice u koje ulaze prirodno bezglutenske namirnice i specijalne bezglutenske dijetetske namirnice namijenjene upravo ovoj populaciji. Uvjetno prikladne namirnice su jednostavne industrijske prerađevine bez dodataka, namirnice za široku potrošnju s oznakom „ne sadrži gluten“, te analizirane namirnice. Budući da deklariranje glutena na proizvodima nije zakonom propisano, konkretna pomoć oboljelim od celijakije je analiziranje količine glutena u namirnicama ili grupama namirnica. Prvi i najveći problem predstavljaju sami bezglutenski proizvodi. Zahvaljujući zdravoj konkurenciji, na tržištu je sve više notificiranih (odobrenih od Ministarstva zdravstva) bezglutenskih proizvoda čija se količina glutena periodički provjerava, a i sve je više domaćih proizvođača. Samom pojavom veće količine proizvoda i njihovom raznovrsnošću, cijene se uravnotežuju i proizvodi postaju dostupniji oboljelima. Čak i kod bezglutenskih proizvoda može doći do kontaminacije glutenom, a neki oboljeli pogrešno smatraju kako bezglutenski proizvodi uopće ne sadrže gluten. Time se dolazi do problema legislative, edukacije i krajnje informiranosti pacijenta. Prema istraživanjima Zakardasa i suradnika, prehrambeni status oboljelih od celijakije ovisi o više čimbenika kao što su: utjecaj bezglutenske dijete na svakog oboljelog pojedinačno, kvaliteta informiranja o bezglutenskoj dijeti, kvaliteta življenja, osjetljivost na gluten. Zakonodavstvo Hrana bez glutena namijenjena je prehrani osoba s intolerancijom na gluten, odnosno celijakijom. Definirano je da se radi o vrsti hrane proizvedenoj od žitarica i njihovih mješavina koje prirodno ne sadrže gluten ili od žitarica kao što su pšenica, raž, ječam i zob, iz kojih je gluten odstranjen tehnološkim postupkom. Dugi niz godina trajala su usuglašavanja oko pojma glutena, usavršavanja analitičkih metoda određivanja te pokušaji rješavanja problema oko deklariranja. Brojne radne skupine pri Codex Alimenariusu radile su još od 1981. godine i konačno 2008. godine usuglasile svoja stajališta. Zahvaljujući tome, Europska Komisija je izglasala Uredbu broj 41/2009 o sastavu i označavanju namirnica namijenjenih oboljelima od celijakije. No, dok Uredba konačno nije izglasana, industrija je koristila vrijeme za proizvodnju „bezglutenskih“ i njima sličnih proizvoda, a svaka je zemlja članica imala svoj sistem notifikacije i provjere količina glutena. Potrošač je bio sve zbunjeniji, jer se čak i na proizvodima koji po svom sastavu ne mogu sadržavati gluten nalazio navod „bez glutena“. Time se trebalo vjerovati proizvođačkoj specifikaciji, jedinom dokumentu koji ima navedenu količinu glutena, a u koju potrošač, odnosno oboljeli od celijakije nije imao uvida. Novom Uredbom 41/2009 regulirane su količine glutena ovisno o porijeklu i vrsti pojedinih bezglutenskih namirnica, te deklariranje glutena. Konačno su se navodi o količini glutena promijenili i sada glase: Gluten free (bez glutena) - količina glutena ne smije biti veća od 20 mg u kilogramu originalnog pakiranja proizvoda koji se prodaje. Very low gluten (s niskom količinom glutena) - količina glutena ne smije biti veća od 100 mg u kilogramu originalnog pakiranja proizvoda koji se prodaje. To su jedini navodi koji se smiju navoditi. Nažalost, smatra se da će nova terminologija označavanja hrane namijenjene oboljelima od celijakije dovesti do nerazumijevanja i nepovjerenja kod te specifične skupine. Ostaje nam vidjeti i nadati se da će navođenje podataka o količini glutena u bezglutenskim proizvodima biti odgovarajuće, a ne neki marketinški trik, jer je i sama Europa uvidjela da kontrola količina glutena u hrani treba biti češća i ozbiljnija, budući da je hrana doista jedini lijek oboljelima od celijakije. Literatura: COMMISSION REGULATION (EC) No 41/2009 of 20 January 2009 concerning the composition and labelling of foodstuffs suitable for people intolerant to gluten FARRELL RJ. KELLY CP. Celiac sprue. CATASSI C i sur. A prospective, double-blind, placebo-controlled trial to establish a safe gluten threshold for patients with celiac disease. American Journal of Clinical Nutrition 2007;85 (1): 160-6. ZARKADAS M i sur. The impact of a gluten-free diet on adults with Coeliac disease: results of a national survey, J Hum Nutr Dietet 2006; 19: 41–9. Izvor: Stručni časopis "inPharma", BR.3, GOD. Copyright 2011Lucas Intertrade d.o.o.Site mapIzrada web stranica Virtus Dizajn