http___livro-ensino-medio.f1cf.com.br_filosofia_hr_philosophy-144.html_1.xml
1.1 4.1 5.1 5.2 5.3 6.1 6.2 6.3
(KERSHAW, apud Marrus, 2003, p. 176) School The most recent historiographical discussion seeks to understand what it was like the German population before the genocide. There are some historians who blame the German population by having behaved indifferent to what was happening. However, the position of the historian Michael Marrus is that despite his indifference can not blame her. The British historian Ian Kershaw states that "(...) the road to Auschwitz was built with hate, but paved with indifference." Does Kershaw has the same positioning Marrus regarding the responsibility of the Germans against the Holocaust? In 1996, Daniel Goldhagen, book launches
1.1 1.2 2.1 3.1 5.1 6.1 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 8.1 8.2 8.3 9.1 9.2
Ona je u tom smislu da univerzalnosti podrazumijeva se u instituciji vrijednosti svojstvene za izbor: Ja samo mogu odabrati jednu negirajući drugog, a zatim odaberite onaj koji postaje univerzalno, u tom trenutku, on je samo jedan sposobno voditi moj izbor, jer je Ovaj izbor je pozicionirala kao jedinstven. Radikalizam izbora ne dopušta nametanje vrijednosti da zadrži mnoštvo mogući: ona nadjačava sve ostale kriterije. Ono što, u stvari, Silva je u potrazi upozoriti na činjenicu da ne postoji vrijednost na sve i da je svaki izbor, vrijednosti postavljene, tu je otkaz od drugih kriterija koji se koriste ranije. U raspravi o odgovornosti, i imaju jasno da "(...) svaka odluka je uvijek odluka stvoriti vrijednosti (...) nije moguće da ne odaberete, ne ne mogu preuzeti odgovornost za odluke." U tom smislu, zanimljivo je kako bi razgovarali o pitanju povijesne odgovornosti za običnog građanina s njemačkim holokausta. To govori o tome što povjesničar Michael Marrus, kada tvrdi: Dakle, imamo samo vrlo nejasnu ideju o odnosu između nacističke anti-židovske politike i javnog mnijenja. Iako je rašireno uvjerenje da je antisemitizam bio dio snagu ideološke kohezije Trećeg Reicha, imajući zajedno suprotstavljene elemente njemačkog društva, povjesničari nisu bili u mogućnosti identificirati zamah ubojicu iz nacističkog vodstva. Sam tvrdio da su popularne vrste antisemitizma, sama, nikada nisu bili dovoljno jaki da podržavaju nasilne progone u moderno doba. Za pojedine skupine, kao što su visoka zapovjedništvo Wehrmachta, vrlo je vjerojatno da su anti-židovske predrasude omogućio njihovu učinkovitu suradnju u genocidu. U drugim slučajevima, ravnodušnost ili plitkost Čini se da su češći - što je dovoljno šokantno kad smo vidjeli strahote holokausta, ali u stvari, to je vrlo različit od jednog poticanja na masovno ubojstvo. Najnovija povjesničarski rasprava nastoji razumjeti kako je to njemačkog stanovništva prije genocida. Postoje neki povjesničari koji krive njemačku populaciju tako što ponašao ravnodušan na ono što se događa. Međutim, položaj povjesničar Michael Marrus je da unatoč svojoj ravnodušnosti ne može kriviti. Britanski povjesničar Ian Kershaw navodi da "(...) Put do Auschwitzu je izgrađen s mržnjom, ali popločen ravnodušnosti." Da li Kershaw ima iste pozicioniranja Marrus vezi odgovornost Nijemaca protiv holokausta? Godine 1996, Daniel Goldhagen, knjiga lansira