http___medjugorje.info_medjugorje_index.php_hr_fenomen_medugorje-u-crkvi_duhovni-pokret-kraljice-mira_1.xml
1.1 2.1 3.1 3.2 3.3 4.1 5.1 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 6.6 7.1 7.2 7.3 8.1 9.1 9.2 9.3 9.4 10.1 10.2 10.3 10.4 10.5 11.1 11.2 12.1 12.2 12.3 13.1 14.1 14.2 14.3 14.4 14.5 15.1 15.2 15.3 15.4 15.5 15.6 16.1 16.2 16.3 17.1 17.2 18.1 18.2 18.3 18.4 19.1 19.2 19.3 19.4 19.5 19.6 19.7 20.1 20.2 20.3 20.4 20.5 20.6 20.7 21.1 21.2 21.3 21.4 21.5 22.1 22.2 23.1 23.2 23.3 23.4 23.5 23.6 24.1 24.2 24.3 24.4 24.5 24.6 25.1 25.2 25.3 25.4 26.1 26.2 26.3 26.4 26.5 26.6 26.7 26.8 27.1 27.2 27.3 27.4 27.5 27.6 27.7 27.8 28.1 28.2 28.3 28.4 28.5 28.6 29.1 29.2 29.3 30.1 30.2 30.3 30.4 30.5 31.1 31.2 31.3 32.1 33.1 34.1 34.2 34.3 35.1 36.1 36.2 36.3 37.1
Main menu: Dear Friends, Members of Medjugorie Prayer Groups, This letter is an expression of the deep affection which unites us to the message of Medjugorie! Knowing that many people (bishops, priests, religious and laity) have gratefully testified to the abundant spiritual fruits of this message, we would like, through this letter, to make you participants in a group testimony. This testimony should contribute to the defense of this work of Mary, a work which is spread throughout the whole world and which continues to be threatened in many places. Click to download. No one can deny- Tens of millions are the pilgrims who have gathered at Medjugorie to pray. Thousands are the priests and hundreds the bishops who have celebrated Mass there and heard for hours the confessions of penitents who were transformed by the motherly grace of the Blessed Virgin Mary. Many have returned to their Diocese giving a unanimous witness: "People convert in Medjugorie." These conversions strike the attention of pastors because these are "lasting conversions". One cannot count the number of people who have experienced the presence of Mary there, just as one can no longer count the stories of personal conversions, of spiritual and physical healings, of vocations to the priesthood and to the consecrated life born of the grace of Medjugorie. These are some of the principle spiritual fruits which have brought many to conclude that the Queen of Peace is truly present in Medjugorie and that her presence explains the very rapid diffusion of the movement of prayer connected to her in all the world. In every continent today there are so many prayer groups which have found a light of hope and consolation in the messages of the Queen of Peace. Such groups are a living and working Christian presence within the Church. One thinks, for example, of all the charitable help which so many Medjugorie prayer groups from everywhere in the world have sent to Bosnia- Dioceses, parishes, religious orders and institutes, seminaries and monasteries, schools and workplaces, households, and many other places in the Church and the world have been touched by the grace of Medjugorie, by the presence- Some people attempt to devalue the spiritual reality of Medjugorie by saying, "There are conversions in every place where people pray." There is, however, reason to object: why then do people today pray less and less in their parishes, in the seminaries, in their schools, in factories, and in their families? Why do people pray so much at Medjugorie? How is it possible that the small Franciscan parish of a little village may become for the entire world such a great and efficacious call to prayer? According to the conviction of many, this oasis of peace has become by the grace of God one of the places of Marian devotion in the Church where people pray the most and where we convert. In saying this we certainly are not demanding that it is necessary to believe in the apparitions of Medjugorie, but we simply wish to give a peaceful testimony, fully respecting those who think differently. No heresy has grown upon the tree of Medjugorie. Nor have the pilgrims been forced into any ways of thinking or behaving which are contrary to Catholic morals or liturgy or the sacraments. Nor have any teachings been given which would scandalize the faithful, as has happened, unfortunately, in other places. We are sorry to say it, but a cause of much suffering is the attitude of those who condemn Medjugorie, leaving many of the faithful confused and disoriented. Just last year many ambiguous claims and distortions were spread by certain publications, claiming that the Church has officially condemned the apparitions, or at least that there are serious suspicions concerning them. Because of this, Dr. Navarro Valls, the official spokesman of the Holy Father, had to intervene in August of 1996, to confirm that "concerning Medjugorie there has been no change." This official pronouncement became necessary from the moment that publications were sent throughout the world claiming that the Vatican had prohibited pilgrimages to Medjugorie. Exactly that providential statement of the Vatican, rather than prohibiting pilgrimages, reaffirmed that anyone may go on a private pilgrimage to Medjugorie, that is, that the laity may continue to organize their pilgrimages to this place of prayer. The Queen of Peace came to Bosnia- The Virgin Mary came precisely to open hearts to peace, to form the consciences of man to be capable of giving and receiving forgiveness. Referring to this extraordinary Marian work of reconciliation, the then Archbishop of Split, Monsignor Frane Franic said, "The Queen of Peace of Medjugorie has done more in six years of apparitions than we Bishops in forty years of pastoral work." During the war these words of Archbishop Franic resonated more truthful than ever. The prophetic message given by the Queen of Peace also resonated more powerfully than ever, because the bombs that fell all around Medjugorie didn't hit that weak, vulnerable and disarmed village. Suddenly and dramatically we understood that the heavenly call of Medjugorie had not been sufficiently believed or heeded. Medjugorie is similar to Kibeho, Africa, where the Virgin also appeared to warn and to draw the hearts of her children to conversion before it was too late. Some years later a tremendous civil war came to this African population as an Apocalyptic battering. Medjugorie is also similar to Fatima, where Mary spoke with three shepherd children, who though today are highly praised, were greatly hindered in their own day. The Queen of the Rosary had already spoken to them in 1917 of the coming of a war greater than the first, and of a chastisement which Russia would bring down upon the whole world if humanity would not convert and consecrate itself to her Immaculate Heart. Unfortunate for the message of Medjugorie, which speaks of peace and conversion as does the message of Fatima, the way in the Church is not easy, having the same destiny as that of the prophets: many conversions but also many persecutions, many graces but also many fights. As with the prophets, only after much suffering and tribulation will humanity come to truly understand the importance of the message. There are actually very many among the bishops, the clergy, and the faithful of the whole world who have already recognized this Marian message coming from the East as an authentic motherly admonition to conversion, and many consider this to be one of the most fruitful messages for the Church in the twentieth century. In light of the war and despair of the recent past, we cannot help but be moved by this prophetic message of hope and peace. Is it not clear that there is a tie between the devastating war which exploded in Bosnia- Medjugorie once again testifies within the Church to the role of Mediatrix and Advocate which the "Woman Clothed with the Sun" has been given by the will of God for salvation history. She had been able to bring the East closer to the West, not through diplomacy but through prayer and reconciliation, through the powerful Gospel proclamation of which Medjugorie reminds us: love for the Cross of Christ is the only way to conquer evil. Calling to mind these matters is a duty of conscience in regard to the messages of Medjugorje. It is exactly in the light of these "signs of the times" that it seems so urgent for us to return to the messages of the Queen of Peace, to contemplate them and live them with new enthusiasm. These are simple messages, and they even appear to be repetitive, but they contain the heartfelt appeal of a Mother who has never failed to make her voice heard in the course of the centuries. Her voice and maternal presence have admonished peoples, have called us back to the essential truths proclaimed by the Church, and, finally, have led us back into her womb as nations reconciled with their Father and Creator. The events of Medjugorie are taking place in a period of human history which is particularly threatened by the forces of evil. It is enough just to consider that the apparitions of Medjugorie began only about a month after the assassination attempt upon the Holy Father. How could the Queen of Peace possibly remain indifferent in the face of the hatred and devastating violence of Satan, who hiddenly prepared one of the most violent attacks ever known to the world, still sadly reflected in Sarajevo? It would be more surprising if the messages of Medjugorie had not been given; we should not be disturbed by the fact that Medjugorie exists! Nor should we be scandalized if at Medjugorie, as at Fatima, the light of God has shone in the midst of the darkness of the end of this century. This is, rather, a reason to thank God. In all these years, the six visionaries have proclaimed this message of light in agreement with each other, transmitting it without ever contradicting themselves, despite all of the obstacles and suffering which the communists- "Medjugorie is the continuation of Fatima." This was said by our Holy Father, John Paul II to Bishop Paul Maria Hnilica, S.J. in 1984. Many times our Holy Father has spoken favorably about Medjugorie with cardinals, bishops, priests, and groups of faithful, who in their private audiences with him, have informed him about Medjugorie. This Vicar of Christ, so attentive to the course of history, has never hesitated to show his love and gratitude for the message of Medjugorie. "Protect Medjugorie," he also said to the Franciscan, Fr. Jozo Zovko, who paid with imprisonment for his fidelity to the apparitions of Medjugorie, while he was pastor there in 1981. Not only did Pope John Paul II show his benevolence towards Medjugorie, but he has also expressed more than once (as also the Croatian President recently stated) his desire to visit Medjugorie. Through her presence in Medjugorie in this year dedicated to her Son, Savior of the world, she, the Mother of God, continues to encourage us to follow the Pope, the Vicar of Christ, wherever he goes. Medjugorie has become like Fatima, an international center of prayer and of spiritual sustenance for the universal Church and, in a particular way, for the ministry of Pope John Paul II. One reason why the Queen of Peace came to the village of Medjugorie was to confirm the "Totus Tuus" of the Holy Father by helping him carry to the end the immense work the Lord has entrusted to him. This work entrusted by the Lord to the Holy Father, as he himself often recalls, is the task of bringing the Church into the Third Millennium. Who, more than he, has been prepared through suffering to open the Holy Door of Christmas of 1999, to break the seal of this doorway, so that the infinite Mercy of God may flow into the very depths of the Church? Dear brothers and sisters of Medjugorie prayer groups, we also are called to do what the Holy Father asked at his last visit to Poland, that is, to fall upon our knees and ask God for the grace that Pope John Paul II can guide the Church into the Third Millennium. Fatima at the beginning of the century and Medjugorie at the end of the Millennium both show the special maternal presence which comes to help the Church, the Holy Father, and all peoples throughout the world in their particular moments of need. The spiritual movement of Medjugorie, which is living in the Church at the end of this millennium, has experienced for years a spiritual life which springs forth to and encounter with the Immaculate Heart of Mary. As did Elizabeth, also we have experienced deep in our hearts the joy of the presence of the Virgin Mary, a joy given to all simple hearts who take refuge in her maternal intercession. She comes to reveal to us all that beauty which belongs to Christ, for He is the Way, the Truth, and the Life! She brings this new life to Medjugorie to uplift and console the wounds of many members of the Church, our Church who now finds herself in great need of renewal by the Holy Spirit. Without this encounter with the Mother of Jesus, there is no supernatural life. This life is always threatened- We pilgrims of Medjugorie have all received, therefore, the great responsibility of bringing to fruit the gift of prayer which the Queen of Peace came to bring us in Medjugorie. Prayer of the heart and penance make us walk in the truth of the Gospel and form our armor for fighting Satan and his followers. The messages of Medjugorie, without any commands or orders, have given birth to a movement of prayer which spreads spontaneously throughout the world to help everyone of good will to walk in the Truth. In the Church today, unfortunately, the frenzy of action is widespread. Medjugorie reminds us that the Church is more active in the Cenacle than anywhere else, because it is there that the Apostles "devoted themselves with one accord to prayer, together with ... Mary the mother of Jesus " (Acts 1:14). We must not allow polemics, disharmony, division and loose condemnations to suffocate the spirit of communion and of prayer which has filled the Medjugorie movement for years. We have to return to living the messages, and their most urgent appeal continues to be the same as always: "pray, pray, pray." The Medjugorie movement was born to remain faithful to this request of the Queen of Peace. This message has gathered us to adore Jesus, truly present in the Holy Eucharist, to acquire from Him the Light of the Holy Spirit, to understand and love the Word of God, and thus to have the strength and courage to live the Gospel truths, to forgive and find peace. It is our conversion alone which determines the future of humanity. Conferences, meetings and words will not change the world. The Queen of Peace has revealed to us the path for arriving at a conversion of heart. It is the path which leads us to the Cenacle, for the Cenacle is that place where we pray in union with Mary, the Spouse of the Holy Spirit. Through such prayer we are enabled to recognize our sinfulness, to do penance, and to convert. This is why Medjugorie does not ask us for great programs, but for the simple things that we find in its messages. They are found like five little stones: the Eucharist, the Word of God, monthly confession, the Rosary, and fasting. It is in this way that we, just as David, shall be promised victory over Goliath. We should not be surprised if Satan tries to destroy the supernatural fruits that have matured in the interior of the spiritual movement of Medjugorie. In order to protect ourselves, we must truly love, serve, and imitate our Queen and Mother of Peace, living her messages which invite us to conversion through prayer, fasting, and abandonment in God to have peace. We must not be disturbed by the lies that are spread out about Medjugorie; we must only respond with the truth of our Christian life. Our Marian devotion must always become a truer Marian imitation. Thus, she will live her life in us. If we want to know the Son of God, let us go to His Mother! Pope John Paul II sets the example; he, the Pope, goes to Mary to know Jesus. He says, "Totus Tuus". The Medjugorie Movement is a "walking" towards Mary with Mary to discover her Son. This spiritual journey, considered by so many as a great blessing for the Church, does not create confusion. Confusion is the work of the evil one. The Queen of Peace does not confuse us in her messages, but she orients us toward the evangelical truths, and Medjugorie itself has become for innumerable pilgrims a place of reconciliation with the Church, not a place of separation from the Church. The movement lives within the Church and in this spirit loves the local Church where she is present with prayer groups. So many pastors, such as the deceased Cardinal Siri of Genoa, have given thanks to God for the renewing presence of Medjugorie prayer groups in their dioceses and their parishes. We know well that there are voices against Medjugorie. But it is not the first time that there is disagreement over a supernatural event, even among Bishops themselves. We wish to entrust ourselves above all to the discernment of the Supreme Pastor, Pope John Paul II, who, concerning the events of Medjugorie, has never shown any doubt as to their supernatural origin. "The world is losing its sense of the supernatural. People are rediscovering this in Medjugorie through prayer, fasting, and the sacraments," said the Holy Father some years ago after an encounter with a medical commission from the A.R.P.A. Association. Together with Bishop Hnilica they reported to the Holy Father the scientific results they obtained from examinations of the six visionaries during ecstasy. They concluded that these phenomena are inexplicable from the natural point of view. This was the first time that scientific instruments were used to examine the visionaries while they were in ecstasy during the apparitions in Medjugorie. Dear friends, let us unite our hearts to the Immaculate Heart of Mary. We are clearly aware that these are her times, the times announced at Fatima, confirmed in the messages of Medjugorie. These are the times of the universal "Totus Tuus" which, through the pontificate of Pope John Paul II, is being widely spread throughout the Church, despite meeting so much resistance. We would like to conclude with the words of our beloved Holy Father John Paul II who, during the Angelus of March 7, 1993, referring to the war in Bosnia- Are not these words of the Holy Father a beautiful synthesis of the messages of the Queen of Peace, messages which have spread from Medjugorie throughout the world? The Queen of Peace wants us united in prayer in faithful expectation of a new Pentecost which will renew the face of the earth. In this way the Holy Father and the Mother of God wish to prepare us for the Great Jubilee. Walking with her, let us go to meet the Lord. United in one love for our Mother, the Queen of Peace, Msgr. Frane Franic, Msgr. Paolo Maria Hnilica, SJ, Fra Tomislav Pervan, OFM, Fra Ivan Landeka, OFM, Fra Jozo Zovko, OFM, Fra Slavko Barbaric, OFM, Fra Leonard Orec, OFM Medjugorie, June 25, 1997
1.1 2.1 2.2 3.1 3.2 3.3 3.4 4.1 4.2 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 5.6 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 7.1 7.2 8.1 8.2 8.3 8.4 9.1 9.2 9.3 10.1 10.2 11.1 11.2 11.3 11.4 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 12.6 12.7 12.8 13.1 13.2 13.3 13.4 13.5 13.6 14.1 14.2 14.3 14.4 14.5 15.1 15.2 15.3 15.4 15.5 15.6 16.1 16.2 17.1 17.2 17.3 17.4 18.1 18.2 18.3 18.4 18.5 18.6 18.7 19.1 19.2 19.3 19.4 19.5 19.6 20.1 20.2 20.3 20.4 21.1 21.2 22.1 22.2 22.3 22.4 22.5 23.1 23.2 23.3 23.4 23.5 23.6 24.1 24.2 24.3 24.4 24.5 25.1 25.2 25.3 25.4 25.5 26.1 26.2 26.3 26.4 26.5 26.6 26.7 26.8 27.1 27.2 27.3 27.4 27.5 27.6 28.1 28.2 29.1 29.2 29.3 30.1 30.2 30.3 31.1 32.1 32.2 32.3 32.4 32.5 33.1 34.1 34.2 34.3 35.1 36.1 36.2 36.3 37.1
Dragi prijatelji međugorskih molitvenih skupina, Ovo pismo želi iskazati duboke osjećaje koji nas vezuju uz poruke Međugorja, budući da su mnogi drugi (biskupi, svećenici, redovnici i laici) posvjedočili više puta svoju zahvalnost za brojne duhovne plodove poruka. I mi također želimo ovim pismom podijeliti s vama zajedničko svjedočanstvo, koje ujedno želi biti jedan doprinos očuvanju ovog Marijinog djela koje se proširilo cijelim svijetom, ali kojemu se i prijeti s više strana. Nitko ne može poricati, iako postoje neki koji to pokušavaju, da je duhovni pokret Kraljice Mira živa stvarnost u Crkvi potaknuta duhom molitve, a ne ljudskom inicijativom. Ova rijeka svjetla, života, mira i ljubavi prema Majci Božjoj posvuda je stvorila molitvene skupine, potakla je obraćenja i nastavlja ozdravljati i tješiti srca svih vjernika koji su u jednostavnosti poruka Kraljice mira pronašli putokaz za ponovno otkrivanje Evanđelja i put povratka u srce Crkve. Više se ni ne broje obraćenja u Međugorju. Zahvaljujući ovim porukama, mnogi koji su se udaljili od Crkve ponovno su se vratili, a mnogi drugi su je naučili više voljeti. Mjerodavne crkvene vlasti još uvijek nisu izrekle konačni sud o ovim ukazanjima koja su započela 1981., a traju i danas. činjenica je da je ovaj duhovni pokret, pokrenut porukama Kraljice mira, jedan od najvećih molitvenih pokreta u dvadesetom stoljeću. To je pokret koji živi u Crkvi i za Crkvu, budući da obuhvaća vjernike, redovnike, svećenike i biskupe koji su dali, i nastavljaju davati na više načina, svoje svjedočanstvo o mnogim duhovnim dobrima koje je Međugorje učinilo u životima mnogih vjernika, među kojima je zasigurno najvažniji povratak molitvi. Deseci milijuna hodočasnika došli su u Međugorje moliti. Tisuće svećenika i stotine biskupa su slavili sv. misu, dugo su slušali ispovjedi pokajnika koji kao da su bili promijenjeni milošću Majke, Presvete Bogorodice. Mnogi su, vraćajući se u svoje biskupije, dali jedno istovjetno svjedočanstvo: "u Međugorju se ljudi obraćaju.". Obraćenja su to koja privlače pozornost Pastira, zato jer su to "trajna obraćenja". Ljudi koji su tu iskusili Marijinu nazočnost više se i ne broje, kao što se niti ne zna broj pojedinačnih obraćenja, ni broj duhovnih ili tjelesnih ozdravljenja, niti koliko je bilo svećeničkih zvanja ili drugih oblika posvećenog života zbog milosti zadobivenih u Međugorju. Ovo su samo neki od najbitnijih duhovnih plodova zbog kojih su mnogi zaključili da je Kraljica Mira zaista nazočna u Međugorju i da je ta njezina nazočnost razlog tako brzog širenja molitvenih pokreta u svijetu vezanih uz Mariju. Na svim kontinentima postoje danas molitvene skupine koje su u porukama Kraljice Mira našle svjetlo nade i utjehe. Oni su živa kršćanska prisutnost koja djeluje u Crkvi. Osvrnimo se i razmislimo o svoj pomoći za vrijeme i poslije rata koju su mnoge međugorske skupine iz cijelog svijeta pružile BiH i drugim državama. Niti jedna humanitarna organizacija nije toliko pomagala unesrećenima ratom kao dragovoljci Kraljice Mira. Ovo izjavljujemo radi Gospodnje proslave. Biskupije, župe, ustanove, redovničke zajednice, sjemeništa i samostani, škole i radni prostori, obitelji, te brojna druga mjesta dotaknuti su milošću Međugorja, nazočnošću, kako mi i mnogi drugi vjeruju, Kraljice Mira koja se prvi puta ukazala u tome kraju 24. lipnja 1981. i nastavlja se ukazivati sve do današnjih dana. Ova majčinska nazočnost podsjeća nas na događaje u Guadalupi, Lourdesu, Fatimi i ostalim mjestima Marijinih ukazanja: gdje je prije bila duhovna pustinja, poslije posjeta Majke život je procvjetao, nada se vratila, tražilo se oproštenje i nastao je mir. Da bi se umanjila duhovnost Međugorja, neki izjavljuju da "u svakome mjestu gdje se moli ima obraćenja". Neka nam bude dopušteno postaviti nekoliko primjedbi: zašto se danas sve manje moli u župama, sjemeništima, školama, tvornicama, obiteljima...? Zašto se tako puno moli u Međugorju? Kako objasniti da je mala franjevačka župa, jedno malo selo, postalo učinkovit poziv na molitvu za cijeli svijet? Po uvjerenju mnogih, ta je oaza mira, zbog milosti Božje, postala mjesto Marijina štovanja gdje se najviše moli i obraća. Naravno da se ovim riječima ne želi nametnuti vjerovanje u međugorska ukazanja, nego se samo želi iznijeti jedno jednostavno svjedočanstvo, poštujući one koji misle drugačije. Na stablu međugorskih plodova nije izrasla ni jedna hereza, niti je itko nalagao hodočasnicima misliti ili činiti nešto što je protivno moralu, katoličkoj liturgiji ili sakramentima; nisu se davale ni skandalozne poduke koje bi skandalizirale vjernike, kao što se, nažalost, zna dogoditi na nekim drugim stranama. Žao nam je reći, ali mnogo žalosti ponašanje onih koji osuđuju Međugorje, ostavljajući vjernike zbunjenima i smetenima. Tako i prošle 1996. godine, neke novine su iskrivile izjave pokušavajući uvjeriti čitateljstvo da je Crkva službeno osudila ukazanja ili barem da postoje opravdane sumnje u ista. Zbog toga je u kolovozu 1996. intervenirao službeni glasnogovornik Svetog Oca dr. Navarro Valls, kazavši da "u svezi s Međugorjem nema ništa novo". Ova izjava je bila neophodna, budući da je tisak diljem svijeta pisao da Vatikan zabranjuje hodočašća u Međugorje. No, upravo ta providonosna vatikanska izjava potvrdila je da svi mogu privatno hodočastiti u Međugorje, tj. da laici mogu organizirati hodočašća u to molitveno mjesto. Kraljica Mira došla je u BiH ne da bi prouzročila nesklad u Crkvi, nego da bi donijela poruku mira i pomirenja narodima koji su se ubrzo našli u paklu rata i strašnim masakrima. Njezin glas vikao je kao u pustinji. Došla je upozoriti, moliti i opomenuti svoju djecu da nema pravoga mira bez obraćenja srca. Mir koji je postojao 1981. bio je samo prividan: točno deset godina nakon toga započeo je rat. U to vrijeme nitko to nije ni slutio. U vremenu prvih ukazanja nitko nije razumio zašto tamo gdje postoji mirni suživot Gospa govori da postoji žurna potreba vraćanja ljudi Bogu da bi na taj način imali pravi mir. Dana 26. lipnja 1981. Gospa se ukazala plačući ispred velikoga križa, a 26. lipnja1991. padale su prve bombe po ljubljanskoj zračnoj luci u Sloveniji. Blažena Djevica došla je otvoriti srca za mir, oblikovati savjesti da bi ljudi bili sposobni dati i primiti oproštenje. Govoreći o ovome čudesnome Marijinom djelu, tadašnji Splitski nadbiskup Frane Franić je rekao: "Kraljica Mira učinila je više tijekom 6 godina ukazanja, nego svi mi biskupi u 40 godina pastoralnoga rada u našim biskupijama." Nitko nije više učinio za mir u BiH od Kraljice Mira. Kada je započeo rat, tvrdnja nadbiskupa Frane Franića pokazala se točnijom nego ikada prije. Bombe su padale svugdje uokolo, a Međugorje, slabo i nenaoružano selo, nije bilo pogođeno. Tada su proročanske poruke Kraljice mira bile jače nego ikada. Tek tada je postalo jasno da te poruke nisu bile prihvaćene, niti im se povjerovalo kao što je to trebalo. Međugorje je poput Kibeha u Ruandi (Afrika). Tamo se također ukazivala Blažena Djevica 1981., opominjući i pozivajući srca svoje djece na obraćenje prije nego bude kasno. Nakon nekoliko godina započeo je strašni građanski rat koji je kao apokaliptični bič pogodio te afričke narode. Međugorje je poput Fatime, gdje je troma pastirima, danas tako hvaljenima ali u ono vrijeme također osporavanima, Kraljica svete krunice, već tada 1917. godine, govorila o ratu koji će biti veći nego prethodni i o kaznama koje će dolazeći iz Rusije zahvatiti cijeli svijet, ako se čovječanstvo ne obrati i ne posveti njezinom Presvetom Srcu. Nažalost, iako poruke iz Međugorja govore o miru i obraćenju kao i ona fatimska poruka , hod Crkve nije lagan i ima istu sudbinu kao i proroci: mnoga obraćenja, ali i mnoga progonstva, mnogo milosti, ali i mnogo borbe, i, kao i za proroke, tek poslije mnogo patnji i kušnji ljudi će razumjeti njihovu istinsku važnost. Ima uistinu mnogo onih među biskupima, svećenicima i vjernicima koji su u Gospinim porukama koje dolaze s istoka, prepoznali istinsko upozorenje i poziv Majke na obraćenje, trenutno najučinkovitije u ovome stoljeću. Jedna ovakva proročka poruka nade i mira, u svjetlu nedavnih ratnih događanja i očaja, ne može ne protresti nas. Nije li očita povezanost razarajućeg rata u BiH i izgrađujućih poruka Međugorja? Užasni rat nije ni dotakao mjesto koje je izabrao Gospodin za širenje svojih čudesnih poruka mira i obraćenja. Milošću Božjom Međugorje je danas i ljepše i veće nego ikada prije! Poruka je prešla granice istoka, u onome vremenu odvojenom od zapada, da bi ispunila srca vjernika svih naroda uskršnjim darom mira."Mir, mir, mir", riječi su Kraljice mira aktualnije danas nego ikada prije. Međugorje još jednom svjedoči u Crkvi ulogu Zagovornice i Odvjetnice, koju po volji Božjoj u povijesti spasenja ima "žena odjevena suncem". Ona je uspjela približiti istok i zapad, ne diplomacijom, nego molitvom i pomirenjem, snažnom evanđeoskom porukom na koju nas podsjeća Međugorje: Ljubiti križ je jedini put za pobjedu nad Zlim. Podsjetiti se ovih Međugorskih događaja bila je obveza i čin čestitosti prema međugorskim porukama. Baš u svjetlu ovih "znakova vremena", smatramo žurnim vratiti se meditaciji i življenju novim oduševljenjem poruka Kraljice mira. Poruke su jednostavne i izvana se čini kao da se ponavljaju, no u njima nalazimo poziv Majke koja tijekom stoljeća nikada nije prestajala govoriti. Glas i majčinska nazočnost upozorava narode, poziva ih živjeti istine koje je Crkva objavila i na kraju ih sakuplja u svome krilu kao narode izmirene sa svojim Ocem i Stvoriteljem. Međugorski događaji zbivaju se u trenutku povijesti kada je ljudski rod posebno pogođen silama Zla. Dovoljno je sjetiti se da su međugorska ukazanja započela mjesec dana nakon atentata na Papu. Kako bi Kraljica Mira mogla ostati ravnodušna gledajući mržnju i razarajuće sile Sotone, koja je spremala jedan od najvećih napada u povijesti, napada kojemu je Sarajevo postalo simbolom? Bilo bi začuđujuće da nije bilo međugorske poruke. činjenica da Međugorje postoji, ne treba uznemirivati! Ne treba se skandalizirati što je, zahvaljujući volji Božjoj, svjetlo Međugorja, kao i Fatime, zasjalo u tami ovoga završnog stoljeća. Ovu poruku svjetla, šest međugorskih vidjelaca već godinama jednako svjedoče i prenose i pored svih poteškoća i patnji koje su im nanijeli kako komunisti, tako i ne-komunisti. Kako bi mogli sve to izdržati bez posebne Božje milosti? "Međugorje je nastavak Fatime", rekao je 1984. Sveti Otac Ivan Pavao II. biskupu Paolu Maria Hnilici SJ. Koliko se samo puta Papa izjasnio pozitivno o događanjima u Međugorju kardinalima, biskupima, svećenicima i drugim vjernicima koji su mu donosili vijesti iz Međugorja. Kristov namjesnik koji tako pozorno prati tijek povijesti nije se nikad suzdržavao pokazati svoju ljubav i zahvalnost porukama iz Međugorja. "štitite Međugorje" - rekao je Papa fra Jozi Zovku koji je zatvorom platio svoju vjernost međugorskim ukazanjima u vrijeme kada je bio međugorski župnik 1981. Ne samo da je Sveti Otac više puta iskazao svoju naklonost prema Međugorju, nego je i više puta (kako je nedavno posvjedočio i hrvatski Predsjednik) izrazio svoju želju pohoditi to mjesto. Nazočnost Majke Božje u Međugorju u ovoj godini posvećenoj njezinu Sinu, Spasitelju svijeta, ohrabruje nas slijediti Papu, Kristova namjesnika, gdje god on išao. Međugorje je, kao i Fatima, postalo jednim od međunarodnih središta molitve i duhovne potpore cijeloj Crkvi, a na poseban način poslanju Ivana Pavla II. Kraljica Mira stupila je na scenu u Međugorju da bi također potvrdila "Totus tuus" Ivana Pavla II. i pomogla mu tako izvršiti golem zadatak koji mu je Gospodin povjerio, a on više puta istaknuo, uvesti Crkvu u treće tisućljeće. Tko je više od njega patnjom pripremljen otvoriti Sveta Vrata za Božić 1999. i time rastvoriti vrata beskrajnog milosrđa Božjeg u koje će ući cijela Crkva? Draga braćo i sestre međugorskih molitvenih skupina, mi smo također pozvani uraditi ono na što je pozvao Papa kada se nalazio na putovanju u Poljskoj: kleknimo i molimo se Bogu da u svojoj milosti dopusti Papi Ivanu Pavlu II. uvesti Crkvu u treće tisućljeće. Fatima na početku i Međugorje na koncu stoljeća ukazuju na posebnu majčinsku nazočnost koja stiže u pomoć Crkvi, Svetome Ocu i narodima cijelog svijeta u posebnim trenucima. Međugorski duhovni pokret koji živi u Crkvi na kraju ovog tisućljeća, iskusuje već godinama duhovni život koji je plod susreta s Bezgrešnim Srcem Marijinim. Radi nazočnosti Gospine i mi, kao i Elizabeta, osjećamo radost koja preplavljuje srca jednostavnih ljudi, onih koji traže njezin majčinski zagovor. Ona nam otkriva ljepotu pripadanja Kristu koji je Put, istina i život! Taj novi život Ona je donijela i u Međugorje da bi ozdravila rane mnogih u Crkvi, koja na poseban način danas treba obnovu u Duhu Svetomu. Bez susreta s Majkom Božjom nema nadnaravnog života koji je često u opasnosti, budući da se uvijek nađu novi Herodi koji ga žele ugušiti. Svi mi koji smo hodočastili u Međugorje imamo veliku odgovornost da dar molitve koji nam pruža Kraljica Mira u Međugorju bude što plodonosniji. Oružje kojim ćemo poraziti Sotonu i njegove sljedbenike jest molitva srcem i pokora. Oni nam pomažu hoditi u istini Evanđelja. Međugorske poruke su, bez ikakve prisile, pokrenule molitveni pokret koji se spontano proširio po cijelome svijetu kao pomoć ljudima dobre volje živjeti u Istini. U današnjoj je Crkvi, nažalost, veoma raširena opsesija pukog djelovanja. Međugorje nas podsjeća da Crkva danas živi više nego ikada prije kao Cenakul, gdje su apostoli bili "složni u molitvi s Marijom, Majkom Isusovom."(Dj 1,14) Ne smijemo dopustiti da ovaj duh zajedništva i molitve, koji godinama izgrađuje međugorski pokret, bude ugušen polemikama, neslaganjem, podjelama i jeftinim osudama. Moramo se okrenuti porukama čiji je najžurniji poziv ostao uvijek isti: "molite, molite, molite". Međugorski duhovni pokret rođen je da bi ostao vjeran ovom pozivu Kraljice Mira. Ova poruka dovela nas je do klanjanja Isusu, živome i nazočnome u Presvetoj Euharistiji. Tako dobivamo od Njega svjetlo Duha Svetoga da možemo razumjeti i ljubiti riječ Božju, imati snagu i hrabrost živjeti istinu Evanđelja, te sposobnost opraštati i naći mir. Samo naše obraćenje odlučuje o sudbini budućeg čovječanstva. Nisu programi, kongresi i riječi oni koji će promijeniti svijet. Kraljica Mira pokazala nam je glavni put kako postići obraćenje srca. To je put koji vodi u Cenakul gdje, u molitvi s Marijom zaručnicom Duha Svetoga, uspijevamo prepoznati svoje grijehe i obraćati se. Zato nas ni Međugorje ne poziva na neka neobična djela, nego na jednostavne stvari koje nalazimo u porukama, a koje su kao pet kamenčića: "Euharistija, Riječ Božja, mjesečna ispovijed, krunica i post." Stoga nam je, kao i Davidu, obećana pobjeda nad Golijatom. Ne trebamo biti iznenađeni različitim Sotoninim pokušajima uništiti nadnaravne plodove koji su dozreli unutar Međugorskog duhovnog pokreta. Da bismo se uspjeli obraniti moramo istinski ljubiti, služiti i slijediti našu Kraljicu i Majku mira živeći njezine poruke koje nas pozivaju na obraćenje preko molitve, posta i predanja Bogu da bismo imali mir. Ne trebamo se plašiti laži koje kruže o Međugorju, nego trebamo odgovoriti istinskim kršćanskim životom. Naše štovanje Marije treba sve više postajati slično Njoj samoj. Tako će Ona moći živjeti svoj život u nama. Ako želimo upoznati Sina Božjega, približimo se Majci. Ivan Pavao II. daje nam primjer. On, Papa, ide Mariji da bi upoznao Isusa, te joj kaže: "Totus tuus". Međugorski pokret je hod ka Gospi i s njom zajedničko otkrivanje Njezinoga Sina. Ovaj duhovni put, po mišljenju mnogih, veliki je blagoslov za Crkvu i ne stvara zbrku. Zbrka je djelo Zloga. Kraljica Mira u svojim porukama ne odvraća, nego upućuje evanđeoskoj istini, tako da je i samo Međugorje postalo za mnoge hodočasnike mjesto pomirenja s Crkvom, a ne odvajanja od nje. Pokret živi u Crkvi i stoga ljubi mjesnu Crkvu gdje djeluje kroz svoje molitvene skupine. Koliki su Pastiri, kao i pokojni kardinal Siri iz Genove, zahvaljivali Bogu zbog obnoviteljskog djelovanja i postojanja međugorskih molitvenih skupina u svojim biskupijama i župama! Dobro znamo da postoje negativna gledišta o Međugorju, ali to nije prvi put da glede nadnaravnih događanja i u samoj Crkvi postoje različita mišljenja, pa i među biskupima. Iznad svega povjeravamo se razboritosti Vrhovnog pastira, Ivana Pavla II., koji nije nikada izrekao sumnje glede nadnaravnosti međugorskih događanja. "Svijet gubi doticaj s nadnaravnim, a to ljudi nalaze u Međugorju preko molitve, posta i sakramenata", kazao je Sveti Otac prije nekoliko godina u susretu s liječničkom komisijom udruge "ARPA", koja ga je, zajedno s biskupom Hnilicom, izvijestila o znanstvenim rezultatima svoga ispitivanja šestoro vidjelaca za vrijeme ukazanja. Zaključak je bio da se ti fenomeni ne mogu objasniti prirodnim zakonima. To je bilo prvi put da su znanstveni uređaji "izmjerili" istovremenu pojavu viđenja kod šestoro vidjelaca u Međugorju. Dragi prijatelji, ujedinimo naša srce s Bezgrešnim Srcem Marijinim. Toliki među nama jasno upozoravaju da su ova vremena Njezina vremena, vremena navještena u Fatimi, vremena potvrđena međugorskom porukom. To su vremena "Totus tuus" za cijeli svijet koja su se pontifikatom Ivana Pavla II. proširila po cijeloj Crkvi, premda nailaze na snažan otpor. Željeli bismo zaključiti riječima ljubljenog Svetog Oca koji je za vrijeme molitve Angelusa 7. ožujka 1993., govoreći o ratu u BiH, kazao: "Potrebno se vratiti Bogu: priznati i poštivati Božje pravo! Zatražimo od Presvete Djevice ovu novu spoznaju. Njezina opominjuća i majčinska nazočnost toliko se puta mogla osjetiti i u ovom stoljeću: izgleda kao da nas želi upozoriti na opasnosti koje su se nadvile nad čovječanstvom. Na sile Zla, Marija nas poziva odgovoriti mirnim oružjem molitve, posta i milosrđa; upućuje nas Kristu, vodi nas Kristu. Nemojmo iznevjeriti očekivanja Majčinskog srca". Zar nisu ove Papine riječi prekrasan sažetak poruka Kraljice Mira, koje su se iz Međugorja proširile po cijelom svijetu? Kraljica Mira želi nas ujedinjene u molitvi u očekivanju novih Duhova koji će obnoviti lice zemlje. Tako nas i Papa i Majka Božja žele pripremiti na veliki Jubilej. Na putu s Njom idimo u susret Gospodinu! Ujedinjeni istom ljubavlju prema našoj Majci i Kraljici Mira, Msgr. Frane Franić, Msgr. Paolo Maria Hnilica, SJ, Fra Tomislav Pervan, OFM, Fra Ivan Landeka, OFM, Fra Jozo Zovko, OFM, Fra Slavko Barbarić, OFM, Fra Leonard Oreč, OFM Međugorje, 25. lipnja 1997.