http___livro-ensino-medio.f1cf.com.br_filosofia_hr_philosophy-149.html_1.xml
1.1 1.2 1.3 2.1 2.2 2.3 2.4 4.1 5.1 6.1 6.2 6.3 9.1 9.2 9.3 9.4 10.1 10.2 10.3 10.4 10.5 12.1 12.2
has previously given direction. The meaning of life is traced from the choices they make and through the acts it performs. Thus, Sartre does not accept other forms of humanism, since they have a sense of human life as a goal, something done to which each individual must achieve. There is a universality in every project in the sense that any project is intelligible to any man. This does not mean in any way that this project set the man forever, but he can be reunited. We always have the possibility to understand the fool, the child, the primitive or abroad, provided we have enough information. In this sense, we can say that there is a universality of man, but it is not given, it is permanently built. One of the differences between the humanism preached by existentialism is the fact that there is a human universality which is a construction of man himself, contrary to the assertion of a human essence since the same means as something given, ready and always the same. Ruins of Lazaretto. According to Sartre, "(...) say that we invent values does not mean anything other than that life has no meaning a priori. Before someone living, life in itself, is nothing: it is those who live should give you a sense, and value is nothing more than that the chosen direction. seen by yourself, so that you can create a human community. Because there are no established values, man can invent them, and, in doing so, gives meaning to their life. Humanism spoken of existentialism is what allows men through the invention of values to create the human community. Should highlight the fact that there is a template or pre-determined goal, but occurs through the action of its own men. It is with this concern that Sartre says: We can not admit that a man can judge the man. Existentialism dispenses it of any such judgment: existentialism no man ever put a target because he's always done. And we should not believe that there is a humanity to which we devote ourselves, as did Auguste Comte. The cult of humanity leads to a humanism closed in on itself, like Comte, and we have to admit it, to fascism. This is a humanism which we declined. The statement Sartre: "(...) the man is freedom," faces proposed by existentialism humanism that believes that man can not be placed as a goal. That's why, that even with the goal to the other humanism, Sartre rejects the fact that understanding is through its action - engagement, man becomes man.
1.1 1.2 1.3 2.1 2.2 2.3 2.4 4.1 5.1 6.1 6.2 8.1 8.2 8.3 8.4 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 11.1 11.2
je prethodno dao smjer. Smisao života je pratiti od izbora oni čine i kroz djela obavlja. Dakle, Sartre ne prihvaća druge oblike humanizma, jer imaju osjećaj ljudskog života kao cilj, nešto učiniti na koje svaki pojedinac mora ostvariti. Tu je univerzalnost u svakom projektu u smislu da svaki projekt je razumljiv svakom čovjeku. To ne znači da je na bilo koji način ovaj projekt postavio čovjeka zauvijek, ali on može biti zajedno. Mi uvijek imaju mogućnost da razumiju budala, dijete, primitivni ili u inozemstvu, pod uvjetom da imamo dovoljno informacija. U tom smislu, možemo reći da postoji univerzalnost čovjeka, ali to nije dao, to je trajno izgrađena. Jedna od razlika između humanizma propovijedao egzistencijalizma je činjenica da postoji ljudski univerzalnosti što je izgradnja samog čovjeka, suprotno tvrdnji o ljudskoj suštini od istim sredstvima kao nešto dano, spreman i uvijek ista. Ruševine Lazareta. Prema Sartrea, "(...) reći da smo izmislili vrijednosti ne znači ništa drugo nego da život nema smisla apriori prije nego što netko živi, život u sebi, nije ništa:. Je onima koji žive treba vam dati osjećaj, a vrijednost je ništa više od toga u željenom smjeru. vidjeti po sebi, tako da možete stvoriti ljudsku zajednicu. Budući da ne postoje osnovane vrijednosti, čovjek može izmisliti, i, na taj način, daje smisao svog života. Humanizam govorio egzistencijalizma je ono što omogućuje ljudima kroz izum vrijednosti za stvaranje ljudske zajednice. Treba istaknuti činjenicu da je predložak ili unaprijed zadan, ali se javlja kroz djelovanje njezinih vlastitih ljudi. Ona je s tim u vezi da je Sartre kaže: (...) Mi ne možemo priznati da čovjek može suditi čovjeka. Egzistencijalizam ga dijeli od takve presude: egzistencijalizma nikad nitko mu metu, jer je on uvijek radi. I ne bismo trebali vjerovati da je čovječanstvo na koje smo se posvetiti, kao i Auguste Comte. Kult čovječanstva dovodi do humanizma zatvorena u sebe, kao i Comtea, i moramo to priznati, fašizmu. To je humanizam koji mi je odbio. Izjava Sartre: "(...) Čovjek je sloboda", suočava predložio egzistencijalizma humanizma koji vjeruje da čovjek ne može biti postavljen kao cilj. Zato, da čak i sa ciljem da drugoj humanizma, Sartrea odbacuje činjenicu da je razumijevanje je kroz svoje djelovanje - angažman, čovjek postaje čovjek.