http___medjugorje-info.com_hr_vatikan_papa-ugasimo-televizor-odvojimo-se-od-mobitela-odustanimo-od-brbljanja-i-verbalnoga-nasilja_1.xml
1.1 1.2 1.3 1.4 1.5 2.1 2.2 2.3 3.1 3.2 3.3 4.1 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 6.1 6.2 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 7.6 8.1 9.1 9.2 10.1 10.2 10.3 11.1 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5
“I wish, again, to express my closeness to those who are ill with Coronavirus and to health-care workers who are caring for them, to civil authorities and to all those who are involved in assisting patients and in containing the spread of the virus”: it’s the Pope’s appeal before the closing greetings to Italian-speaking faithful, which, by tradition, conclude the Wednesday general audience in Saint Peter’s Square. Today was the third time that Francis made a public statement on the COVID-19. During the General Audience of February 12, he called upon the faithful to pray “for our Chinese brothers and sisters who are suffering from this terrible illness. May they find their way to health as soon as possible”; and after the Angelus Prayer of January 26: “May the Lord receive the deceased in his peace, comfort the families and support the great commitment of the Chinese community, which has already been set in motion to fight this epidemic.” We must ask ourselves “what the desert means spiritually, for all of us, including those of us who live in the city”, is the invitation at the heart of today’s catechesis, at the beginning of the Lenten journey which begins today, Ash Wednesday, leading up to the celebration of Easter in forty days, “the heart of the liturgical year and of the faith.” “Lent is the propitious time to make room for the Word of God. It is the time to turn off the television and open the Bible. It is the time to disconnect ourselves from mobile phones and connect to the Gospel” the Pope’s threefold imperative. “When I was a child – Francis added in unwritten remarks – there was no television, but there was the habit of not listening to the radio during the Lenten season: it’s the desert.” The Holy Father went on to mention, in the form of a denouncement, the stormy climate of our present times: “We live in an environment that is polluted by too much verbal violence, by so many offensive and harmful words, which are amplified by the internet.” “Today insults are uttered as if they were daily greetings”, he added impromptu: “We are inundated with empty words, publicity, devious messages. We are used to hearing everything about everyone and we risk slipping into a worldliness that causes the atrophy of our hearts.” “And there is no bypass to heal it, only silence”, is the Pope’s invitation to live Lent as an opportunity for a “holy ecology of the heart.” Instead, today “we struggle to distinguish the voice of the Lord speaking to us, the voice of conscience, the voice of righteousness.” Thus Lent can become a time “to renounce useless words, chatter, idle talk, gossip, and to ‘speak’ directly to the Lord.” “Fasting is not only losing weight: fasting is reaching the essentials. It means seeking the beauty of a simpler life, the Pope’s specification of one of the three Lenten practices. “Like bread, more than bread we need the Word of God, we need to speak with God, we need to pray”, the proposal: “For only before God do the propensities of the heart come to light and the duplicity of the soul succumbs. The desert is a place of life, not of death, a place to dialogue in silence with the Lord who gives us life.” “Let us again imagine a desert”, is the invitation to 12,000 faithful gathered in Saint Peter’s square: “The desert is the place of what is essential. Let us gaze at our lives: how many useless things surround us! We pursue countless seemingly necessary things which in reality are unnecessary.” “How good it would do us to free ourselves from so many superfluous things, to rediscover what really matters, to rediscover the faces of those next to us!”, Francis exclaimed: “Jesus sets the example by fasting. Fasting is being able to renounce what is futile, what is superfluous, in order to centre our lives on what really matters.” “Even today, close to us, there are many deserts, many lonely people: they are the lonely and the abandoned.” In the last part of the audience, the Pope focused on the desert as a “place of solitude”. “How many poor and elderly people are beside us and live in silence, quietly, abandoned and discarded!”, the appeal: “Talking about them does not hit the news. But the desert leads us to them, to those whose voices have been hushed and who silently ask for our help. Many silent gazes that ask for our help.” Prayer, fasting, works of mercy: it is “the journey in the Lenten desert”, for “in the desert we find the path that leads us from death to life.” “Let us enter the desert with Jesus, we will leave it at Easter when the power of God’s love renews life,” he said, “and just like those deserts that bloom in spring with buds and plants suddenly sprouting from the sand, if we follow Jesus, our deserts will also bloom. Let us enter this Lenten desert, let us follow Jesus in the desert: with Him our deserts will blossom.”
1.1 2.1 3.1 3.2 4.1 5.1 5.2 6.1 6.2 6.3 7.1 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 8.6 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 10.1 11.1 11.2 11.3 11.4 11.5 12.1 13.1 13.2 13.3 14.1 15.1 15.2 15.3 15.4 15.5 15.6 15.7 16.1 17.1 17.2 17.3 17.4 17.5 17.6 17.7 17.8 18.1 19.1 19.2 19.3 19.4 20.1 21.1 22.1
Papa: Ugasimo televizor, odvojimo se od mobitela, odustanimo od brbljanja i verbalnoga nasilja Na Čistu srijedu papa Franjo je na općoj audijenciji potaknuo vjernike da se povežu s evanđeljem, da Gospodinu kažu „ti“, da se posvete zdravoj „ekologiji srca“ jer smo danas, kako je rekao, zagađeni s previše verbalnoga nasilja koje mreža još pojačava Ugasimo televizor, odvojimo se od mobitela, odustanimo od brbljanja i verbalnoga nasilja, i pođimo s Isusom prema brojnim pustinjama koje nas okružuju, u hodu ljubavi koji obuhvaća siromašne, starije osobe i odbačene. Na Čistu srijedu, kojom započinje korizma, papa Franjo je uputio taj poticaj vjernicima – kojih je bilo oko 12.000 – okupljenima na općoj audijenciji na Trgu svetoga Petra. Buka koja nas okružuje Napomenuvši da danas započinjemo korizmeni hod, 40 dana hoda prema Uskrsu, prema središtu liturgijske godine i vjere, Papa je istaknuo da naš hod slijedi onaj Isusov, koji se na početku svojega djelovanja povukao u pustinju na 40 dana kako bi molio i postio, i gdje ga je iskušavao đavao. Upravo je zbog toga Papa danas želio govoriti o duhovnom značenju pustinje koja je, također za one koji žive u gradu, mjesto velike tišine. Pustinja je mjesto udaljavanja od buke koja nas okružuje. Ona je odsutnost riječi kako bi bilo prostora za drugu riječ, Riječ Božju, koja poput laganoga povjetarca miluje naše srce. Pustinja je mjesto Riječi, pisano velikim slovom – istaknuo je Papa. Otvoriti Bibliju U Bibliji nam Gospodin voli govoriti o pustinji – rekao je te podsjetio – U pustinji Mojsiju predaje deset zapovijedi i govori srcu naroda. U pustinji se sluša Riječ Božja, koja je kao tihi zvuk, kao – kako stoji u Knjizi o kraljevima – „šapat laganog i blagog lahora“. U pustinji se pronalazi bliskost s Bogom, Gospodinova ljubav. Isus, koji se svakoga dana rado povlačio na osamljena mjesta kako bi molio, naučio nas je kako tražiti Oca koji nam govori u tišini. Iako to nije lako, Papa je potaknuo vjernike da potraže tišinu u svojem srcu. Korizma je stoga milostivo vrijeme u kojemu možemo napraviti mjesta za Riječ Božju. To je vrijeme kada valja ugasiti televizor i otvoriti Bibliju. To je vrijeme u kojemu se trebamo odvojiti od mobitela i povezati se s evanđeljem. Kad sam bio dječak nije bilo televizije, ali je bio običaj da se ne sluša radio. Korizma je pustinja, vrijeme za odricanje, za odvajanje od mobitela i povezivanje s evanđeljem – ponovio je Papa te dodao – To je vrijeme u kojemu se trebamo odreći uzaludnih riječi, brbljanja, govorkanja, ogovaranja, te razgovarati s Gospodinom i reći mu „ti“. Korizma je vrijeme u kojemu se imamo posvetiti zdravoj ekologiji srca i počistiti ga – napomenuo je Papa. Mreža pojačava verbalno nasilje Živimo u sredini zagađenoj s previše verbalnoga nasilja, s mnogo uvredljivih i štetnih riječi koje mreža još pojačava – napomenuo je papa Franjo te primijetio – Danas se vrijeđa kao kad se kaže „Dobar dan“. Preplavljeni smo praznim riječima, reklamama, podmuklim porukama. Navikli smo se o svima čuti svašta te bismo mogli pasti u svjetovnost zbog koje bi nam srce moglo obamrijeti, a ne postoji bypass koji bi to mogao popraviti, nego samo tišina. Teško razlikujemo glas Gospodina koji nam govori, glas savjesti, glas dobra. Pozivajući nas u pustinju, Isus nas poziva da poslušamo ono što je važno, bitno. Pustinja, mjesto života Podsjetivši potom na Isusov odgovor đavlu: “Ne živi čovjek samo o kruhu, nego o svakoj riječi što izlazi iz Božjih usta“ (Mt 4,4), Papa je istaknuo da nam kao kruh, i više od kruha, treba Riječ Božja, potreban nam je razgovor s Bogom; potrebna nam je, dakle, molitva. Samo pred Bogom izlaze na svjetlo dana sklonosti srca i ruše se dvoličnosti duše. Eto stoga pustinje, mjesta života, a ne smrti, jer nam razgovor s Gospodinom u tišini vraća život – istaknuo je Papa. Otkriti ono što je važno Pustinja je, osim toga, mjesto onoga što je bitno – napomenuo je potom te potaknuo vjernike da razmisle o svojemu životu. Koliko nas beskorisnih stvari okružuje! Želimo tisuću stvari koje izgledaju potrebne, a zapravo nisu. Kako bi nam bilo dobro osloboditi se mnogih površnih stvarnosti da bismo otkrili ono što je važno, kako bismo pronašli lica onih koji su nam blizu! – istaknuo je Papa te dodao – I u tomu nam Isus daje primjer, i to posteći. Postiti znači znati se odreći beskorisnih stvari, suvišnih, kako bismo išli do onoga bitnoga. Valja postiti ne samo da bismo smršavili; postiti znači ići upravo na bitno; znači tražiti ljepotu jednostavnijega života. Hod ljubavi Gledajući pak pustinju kao mjesto samoće, Papa se osvrnuo na ono što nas okružuje. I danas, u našoj blizini ima mnogo pustinjā, mnogo samih osoba. To su sami i napušteni ljudi. Koliko je siromašnih i starijih ljudi pokraj nas, i žive u tišini, bez buke, marginalizirani i odbačeni! – istaknuo je Papa te primijetio da govor o njima nije zanimljiv javnosti. Ali, pustinja nas vodi do njih, do onih koji u tišini traže našu pomoć. Mnogo je šutljivih pogleda koji traže našu pomoć. Korizmeni je hod u pustinji stoga hod ljubavi prema najslabijima. Pupoljci i biljke Korizmeni hod u pustinji čine molitva, post, djela milosrđa, kako bi nas iz smrti doveli do života – napomenuo je Papa. Uđimo s Isusom u pustinju, izići ćemo iz nje uživajući Uskrs, snagu Božje ljubavi koja obnavlja život. Nama će se dogoditi ono što se događa pustinjama koje u proljeće procvatu, koje iznenada, daju da izbiju pupoljci i biljke. Uđimo u tu pustinju korizme, slijedimo Isusa u pustinji; s Njim će naše pustinje procvasti – potaknuo je Papa. Na kraju audijencije papa Franjo je ponovno izrazio blizinu svima oboljelima od koronavirusa, zdravstvenim djelatnicima koji se brinu o njima, kao i građanskim vlastima i svima koji se zauzimaju u pružanju pomoći pacijentima i u zaustavljanju zaraze. Trenutno se čita Preporučujemo