http___livro-ensino-medio.f1cf.com.br_arte_hr_art-171.html_1.xml
1.1 2.1 3.1 5.1 7.1 9.1 10.1 11.1 12.1 14.1 15.1 16.1 17.1 19.1 20.1 22.1 23.1 25.1 26.1 27.1 28.1
The game may involve several people, because even we can play alone, for example, shooting basketball or playing football, is a very interesting group play. In theater, we can play alone, doing a monologue, but we as the public partner. According to the Dictionary of Theatre Patrice Pavis, 2003, a monologue can be based on a number of elements, and is classified as follows: Technical Monologue - exposes the character or past events that can not be represented directly to the public. Lyrical monologue - the character sets in the form of a trust, your thoughts or emotions. Monologue reflection or decision - the character, in a situation of decision or choice delicate, exposes, for themselves, the arguments and counter-arguments of an action. You ever talked to her mirror, making a revelation, criticism or asking an opinion about something important? In a way you were doing a monologue. Who plays? Romp and play are related to a pre-disposition to the fun, which is characterized by the absence of mandatory participation. But for the game to be successful you need a group agreement on the rules and objectives that involve the activity. For this it is essential that the games have: Players: people who are willing to play, create and learn. Rules: necessary information that participants need to know and respect, but that can be adapted. Times and Spaces: determined and combined. When we play we always have the opportunity to learn how to reason, make decisions, to collaborate, to deal with our feelings and also with the other. The theatrical practice, as well as the game, you can allow the improvement of dialogue, self-expression, spontaneity, personal freedom, relationships with peers, teachers and family, contributing to our relations with the world expand.
1.1 2.1 3.1 5.1 7.1 9.1 10.1 11.1 12.1 14.1 15.1 16.1 17.1 19.1 20.1 22.1 23.1 25.1 26.1 27.1 28.1
Igra može uključivati nekoliko ljudi, jer čak i da možemo igrati sam, primjerice, snimanja košarku ili igrati nogomet, je vrlo zanimljiva skupina igra. U kazalištu, možemo igrati sami, radite monolog, ali mi kao javnog partnera. Prema Rječniku kazališta Patrice Pavis, 2003, monologu može se temeljiti na nizu elemenata, te se podijeliti kako slijedi: Tehnička Monolog - izlaže znakova ili prošlosti događaje koji se ne mogu izravno zastupljene u javnosti. Lirski monolog - lik postavlja u obliku povjerenja, vaše misli i emocije. Monolog odraz ili odluka - lik, u situaciji odluke ili izbora delikatna, izlaže, za sebe, argumente i kontra argumente akcije. Jesi li ikad razgovarao s njom ogledalo, što otkrivenje, kritike ili traži mišljenje o nečemu važnom? Na neki način ste radili monolog. Tko igra? Nered i igra se odnose na pre-dispozicije za zabavu, koji se odlikuje nedostatku obveznog sudjelovanja. Ali za igru kako bi bili uspješni morate skupnog sporazum o pravilima i ciljevima koji uključuju aktivnosti. Za to je neophodno da igre imaju: Igrača: ljudi koji su spremni igrati, stvarati i učiti. Pravila: potrebne informacije koje sudionici moraju znati i poštivati, ali da se može prilagoditi. Times i Spaces: određuje i kombinaciji. Kada igramo uvijek ćemo imati priliku naučiti kako razmišljati, donositi odluke, da surađuju, kako bi se bavio s našim osjećajima i sa drugima. Kazališne prakse, kao i igre, možete omogućiti poboljšanje dijaloga, samoizražavanje, spontanosti, osobne slobode, odnosi s vršnjacima, učiteljima i obitelji, koji doprinosi našim odnosima sa svijetom proširiti.