http___ljepotica.si_budi-majka_pobacaj__1.xml
1.1 1.2 2.1 2.2 3.1 4.1 4.2 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 11.2 11.3 11.4 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 13.1 13.2 13.3 13.4 13.5 14.1 14.2 14.3 15.1 15.2 15.3 15.4 15.5 15.6 15.7 16.1 16.2 16.3 17.1 17.2 17.3 17.4 17.5 17.6 18.1 18.2 18.3 19.1 19.2 19.3 20.1 20.2 20.3 21.1 21.2 21.3 22.1 22.2 23.1 23.2 23.3 23.4 23.5 24.1 24.2 25.1 25.2 25.3 26.1 26.2 26.3 26.4 26.5 26.6 26.7
Pregnancy is divided into three stages called trimesters. Each trimester is about 13 weeks long, and each carries risks for particular bleeding problems. Certain words your doctor may use can be confusing to you. Here is a quick reference on some medical jargon used with bleeding in pregnancy. Miscarriage: The term commonly used to describe the very early delivery or loss of a baby in the early or middle stages of pregnancy. Ectopic pregnancy: The baby begins to grow outside the uterus, usually in the tube. In this situation, the baby cannot live. Spontaneous abortion: The medical term for miscarriage. Threatened abortion: Signs of miscarriage appear, though it has not yet and may not occur. Incomplete abortion: The baby leaves the uterus, but the placenta (life-support system for the baby) stays inside. Placenta previa: A placenta attached too low in the uterus and too close to the opening of the cervix, which can cause bleeding. Placental abruption: The placenta partly or fully detaches from the wall of the uterus, which may result in bleeding. D & C (Dilation and curettage): In this procedure, the cervix (opening of the uterus) is stretched open, and the uterus very gently scraped or suctioned to cleanse it of all remains of the pregnancy. In the first trimester, unexpected bleeding is surprisingly common. Up to a quarter of pregnant women may experience bleeding. However, only about 15 per cent of known pregnancies end in miscarriage. At this stage, abdominal cramps with bleeding are much more cause for alarm than bleeding or cramping alone. The first time bleeding occurs, the doctor will usually do an internal exam. This exam may determine if a miscarriage is going to happen or may rule out ectopic pregnancy or diseases of the cervix as the cause. An ultrasound may be ordered to help diagnose the problem. If no reason for bleeding can be found, the doctor will reassure the woman. Bleeding for no apparent reason in the first trimester is called a threatened miscarriage. No specific treatment exists for a threatened miscarriage. Bed rest and refraining from sexual intercourse have been suggested. However, research has not shown these to make much difference. Nothing a mother does or does not do is likely to change what is going to happen. Knowing this can help many women who have lost a baby to avoid unnecessary guilt over what more they might have done. If ultrasound reveals the baby is no longer living but is still inside the uterus, this is called a missed abortion. The woman may be given the option of waiting to see what happens naturally, taking medication to cause the miscarriage to be completed or have a D&C. This is a day hospital procedure used to complete the miscarriage. About 1.5 per cent of all pregnancies are ectopic. In an ectopic pregnancy, the baby grows outside the uterus. This usually happens in the fallopian tube (tubal pregnancy), but can also happen elsewhere in the pelvis. The expectant mother may bleed from the vagina (birth canal) and feel sudden severe pelvic pain a few weeks after her missed period. Diagnosis can often be made by examination, but sometimes ultrasound or fibre-optic surgery (laparoscopy) is needed. The pregnancy cannot be saved. To prevent the mother from bleeding severely, emergency surgery is done. Bleeding in the second and third trimester is much less common. It happens in less than five per cent of pregnancies. Most of the time, no cause is known, although problems with the placenta (the baby’s life support system) may be found. Placenta previa is the medical term given to a placenta attached low in the uterus and too close to or over the top of the cervix (the opening of the uterus into the birth canal). This condition affects about one in 250 pregnancies and has risks for both mother and baby. While very common in the second trimester, 95 per cent of cases correct themselves by the end of the pregnancy. It may help to know that, of such placentas found by ultrasound, only five per cent are still low by the time of birth. The placenta seems to move up and out of the way as the uterus grows. As a result, at this stage a low-lying placenta with no bleeding problems is not a cause for alarm! If placenta previa does cause a problem, it usually begins with painless, bright red bleeding from the vagina in the third trimester. Diagnosis is made after a physical exam and ultrasound. Bleeding caused by placenta previa is usually treated in hospital by caesarean section close to the due date. With placental abruption, the placenta partly or fully detaches from the wall of the uterus. This affects nearly one in 200 pregnancies and usually happens for no known reason. It may be associated with cigarette smoking, cocaine use, or a blow to the abdomen. Symptoms may begin with cramping and painful bleeding from the vagina. The bleeding may be dark because it usually has been concealed behind the placenta for some time. Placental abruption is diagnosed by an examination and ultrasound. Treatment varies. It depends on how gravely ill mother or child appear to be, and how close the pregnancy is to the due date. Delivery through the vagina is preferred, but a caesarean section may be done if the baby is at risk or if severe bleeding occurs. Other causes of bleeding in the second and third trimesters are quite rare. These include erosions of the cervix, dilated veins of the vagina, premature labour and normal changes to the cervix late in pregnancy. A mother-to-be can help herself have the healthiest pregnancy possible by eating a balanced diet. She should consider taking a supplement with the vitamin folate. She can also avoid smoking, illicit drugs, drinking and injury to her abdomen. Regular prenatal visits with her doctor are important including at least one routine ultrasound examination to determine the position of the placenta. A pregnant woman should wear a seat belt in the car and the lap belt should be low on her hips. Considering these measures before becoming pregnant will give the most benefit. Most other factors that place women at higher risk of bleeding cannot currently be changed. Bleeding in pregnancy is a common and distressing problem affecting a quarter of all pregnancies. Fortunately, for most there are no long term consequences. However, for some women, a stay in hospital or even loss of the pregnancy may result. If you are bleeding in pregnancy, see your doctor. If your pregnancy does not end successfully, you may feel sad and angry. These feelings are very natural. Sit down with your doctor and ask the questions that are troubling you. Often, understanding what happened can help you deal with your feelings. Talk with your spouse or a trusted friend. You may be able to ease the pain and sort out your feelings by putting them into words.
1.1 2.1 3.1 3.2 4.1 5.1 5.2 6.1 6.2 6.3 7.1 8.1 9.1 9.2 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 15.2 16.1 17.1 18.1 18.2 18.3 19.1 19.2 19.3 19.4 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 26.2 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1 32.1 33.1 34.1 34.2 34.3 34.4 35.1 36.1 37.1 38.1 39.1 39.2 40.1 41.1 42.1 43.1 43.2 44.1 45.1 45.2 45.3 45.4 46.1 46.2 47.1 47.2 48.1 48.2 48.3 49.1 50.1 51.1 52.1 53.1 54.1 54.2 54.3 55.1 55.2 55.3 55.4 56.1 57.1 57.2 57.3 58.1 59.1 60.1 60.2 60.3 60.4 60.5 61.1 61.2 62.1 62.2 63.1 64.1 65.1 66.1
Pobačaj PROPUŠTENI POBAČAJ (missed miscarriage) Propuštenim pobačajem smatra se onaj kada plod odumre i ostane u maternici, dok je cerviks zatvoren i nema krvarenja. Plod ne raste kao ni ženina maternica, pa se ovaj pobačaj zove tihim upravo zbog toga što ga se otkriva tek nekoliko dana ili tjedana nakon odumiranja ploda. Kod nekih žena od početka trudnoće nema nikakvih osjećaja trudničkih simptoma, dok se kod drugih žena javljaju početni simptomi kao što su osjetljive grudi, mučnina i sl. koji počinju polako nestajati, te ako tkivo placente nastavi proizvoditi hormon hCG, žena će se i dalje osjećati trudnom, stoga je ovaj pobačaj još teže otkriti. Nekoliko dana ili tjedana nakon pobačaja može se pojaviti bistra crvena krv iz vagine, potom i smeđi iscjedak. Nakon što odumre ovim pobačajem, plod se smanjuje istim stupnjem kao što raste u normalnoj trudnoći. Ultrazvučnim pregledom moguće je točno utvrditi kada je plod odumro. Nakon toga treba se odlučiti za prirodni pobačaj, koji je i tako neizbježan ili za kiretažu, ovisno o preporuci liječnika. Najčešće se preporuča kiretaža kako bi se izbjegle moguće infekcije maternice. Biokemijska trudnoća Biokemijska trudnoća je vrlo rani pobačaj za koji žena niti ne zna ako nije vrlo rano (prije mjesečnice ili oko datuma očekivane mjesečnice) napravila kućni test, koji se pokazao jedva vidljivo pozitivnim ili je napravila test krvi ß hCG, koji je pokazao vrlo niske vrijednosti koje se ne dupliraju pravilno (svaka 2-3 dana), a ultrazvučnim pregledom ne može se vidjeti gestacijska vrećica. Gotovo polovica svih prvih trudnoća završi ranim pobačajem kada je jajašce oplođeno, ali se ne implantira ili se implantira, ali ubrzo nakon toga propadne. Često, mjesečno krvarenje bude jačeg intenziteta s komadićima krvavog tkiva, te ponekad grčevima. Mnoga su nagađanja o uzroku ovih ranih pobačaja: kromosomski problemi u razvoju fetusa, abnormalni endometrij, abnormalnosti maternice ili pojedine infekcije, te problem antitijela i dr. Prolazite li kroz neki od postupaka izvantjelesne oplodnje – jedna studija u Americi pokazala je da 54,1% pacijentica koje su prethodno imale biokemijsku trudnoću zanesu prilikom slijedećeg IVF-a, suprotno od 46,5% pacijentica koje nisu nikako uspjele zanijeti. Blighted ovum Blighted ovum je naziv za anembrijsku trudnoću kada je jajašce oplođeno i implantirano u maternicu, no stanice se prestanu dijeliti i mijenjati, kao u normalnom procesu nastanka ploda. I ovdje, kao i kod biokemijske trudnoće žena ima pozitivan test na trudnoću i osjeća se trudnom,no do pobačaja dolazi između sedmog i dvanaestog tjedna. Ovaj pobačaj također može biti neotkriven nekoliko tjedana. Može se uočiti tek ranim ultrazvukom, gdje je vidljiva samo prazna gestacijska vrećica. Kao kod propuštenog pobačaja treba razmisliti o mogućnostima prirodnog pobačaja ili kiretaže. EKTOPIČNA TRUDNOĆA Ektopična trudnoća ili vanmaternična trudnoća događa se kada se ženino oplođeno jajašce ugnijezdi prije dolaska u maternicu, najčešće u jajovode (oko 98%) ili čak u jajniku ili donjem dijelu abdomena. Oko 50% ovih trudnoća završi neizbježnim pobačajem. Ponekad ovu trudnoću tijelo upije prirodno, tako da žena nije niti bila svjesna trudnoće. Preostalih 50% koji ne završe pobačajem započinju kao normalna trudnoća, s normalnim trudničkim simptomima i pozitivnim kućnim testom. Između 4. i 12. tjedna trudnoće (obično oko 5-8 tjedana), javljaju se bolovi u donjem dijelu abdomena, često na jednoj strani. Bol može doći iznenada i biti izrazito bolna, ali može početi i blago, te kulminirati nakon nekoliko sati ili dana. Abdomen može biti osjetljiv na dodir, a stomak može djelovati napuhnuto. Kao kod biokemijske trudnoće i ovdje su razine hCG-a niske, a razina hormona umjesto da raste opada. Mogući prijeteći znaci ektopične trudnoće: bol kod mokrenja ili pražnjenja crijeva lagani spotting ili krvarenje ili tamna i vodenasta krv osjećaj nesvjestice, mučnine, bljedoća, ubrzan puls bol na vrhu jednog ramena (u slučaju unutarnjeg krvarenja koje iritira živac koji izaziva ponavljajuću bol u jednom ramenu) Ako se ektopična trudnoća ne liječi može biti opasna po život žene. Plod normalno raste do trenutka pucanja jajovoda i unutarnjeg krvarenja, gdje žena gubi svijest. Ne zna se točan uzrok ektopičnoj trudnoći, ali postoje moguća stanja koja doprinose ektopičnoj trudnoći: klamidija koja nije pravovaljano izliječena, a izaziva uništenje malih struktura poput dlačica koje pomažu oplođenom jajašcu prolaz kroz jajovode operacija poput slijepog crijeva, prethodni carski rez ili prethodna ektopična trudnoća (zbog mogućih oštećenja jajovoda tijekom operacije) korištenje minipilule kao kontraceptiva, jer ona usporava male strukture poput dlačica u jajovodu, te na taj način usporava i prijenos oplođenog jajašca u maternicu pušenje – zbog neodređenog razloga korištenje spirale i sl. kontraceptiva unutar maternice, koji blokiraju otvor u maternicu iz jajovoda, zaustavljajući oplođeno jajašce da se ugnijezdi u maternicu. Neki hormoni za stimuliranje ovulacije kod postupanja izvantjelesne oplodnje (GIFT). Ako posumnjate na ektopičnu trudnoću hitno se javite liječniku koji će vaginalnim ultrazvukom najčešće odmah otkriti ektopičnu trudnoću. Međutim, ako ona ipak nije vidljiva ultrazvukom, a bolovi se pojačavaju može se napraviti laparoskopija. U slučaju potvrde ektopične trudnoće liječnik će izvršiti laparotomiju – operaciju koja se izvodi pod generalnom anestezijom, te ukloniti trudnoću, a često i cijeli jajovod (salpingektomija). Ponekad se odstranjivanje trudnoće može učiniti i laparoskopski, bez uklanjanja jajovoda. Novija metoda liječenja je lijekom methotrexatom, ukoliko je žena stabilna, jajovod nije puknuo, kroz nekoliko dana dolazi do pobačaja, te se na taj način izbjegava operacija i uklanjanje jajovoda, iako uspjeh nije uvijek zagarantiran. Ektopična trudnoća može se ponoviti u 0,5 do 10% slučajeva. Kako bi se tijelo potpuno oporavilo od ektopične trudnoće treba izbjegavati novu trudnoću 6 tjedana. MOLARNA TRUDNOĆA Molarna trudnoća ili “hydatidiform mole” započinje kao normalna trudnoća izostankom mjesečnice, znakovima trudnoće, no tijekom prva 3 do 4 tjedna dio placente (chorionic villi) odnosno trofoblast započinje proizvodnju vodene ciste ili šupljinu poput mjehura koja ubrzano raste, te može narasti od veličine badema do malog grejpa. Oko 12. tjedna javlja se vaginalno krvarenje. Postoje dvije vrste molarne trudnoće: kompletna mola – plod se nikako ne razvija, ali placenta se implantira i raste kao mnogo malih cisti, kao džepovi ispunjeni tekućinom parcijalna mola – plod počinje rasti, ali ne može opstati i često ga upiju šupljine ispunjene vodom koje se neprestano množe Nije poznato zašto dolazi do molarne trudnoće. Šanse da se ova trudnoća ponovi su 1:80. PRIJETEĆI POBAČAJ Najčešći znak prijetećeg pobačaja je vaginalno krvarenje ili spotting (točkasto krvarenje). Krv može biti svježe crvena, blijedo ružičasta ili smećkasta, te se mogu pojaviti i grčevi, menstrualni bolovi ili bolovi u leđima. Svi znakovi, osim onih povezanih s krvarenjem tipični su za normalan tijek trudnoće. Krvarenje se može pojaviti samo jednom ili nekoliko puta kroz nekoliko dana ili tjedana, često se javlja tijekom prvih 16 tjedana trudnoće. Prijeteći pobačaj je upravo prijetnja vašeg tijela da će pobaciti. Kod prijetećeg pobačaj cerviks je zatvoren, a kada se otvori dolazi do neizbježnog pobačaja. Važno je istaknuti da se krvarenje u trudnoći pojavljuje u 30% slučajeva i da često nije niti povezano sa trudnoćom, kao npr. hormonske promjene, razne infekcije, krvarenje iz polipa i sl. Polovica žena s krvarenjem u trudnoći ima ga i nakon rane trudnoće, a ipak rode zdravu bebu, dok druga polovica žena pobaci nedugo nakon početka krvarenja. U slučaju bilo kakvog krvarenja treba se odmah javiti ginekologu. Samo ako je krvarenje dosta jako biti ćete zadržani u bolnici na promatranju. Ovo se može dogoditi i u slučaju pobačaja jednog ploda kod blizanačkih trudnoća. Jedina preporuka kod krvarenja ne uključuje ležanje, već suzdržavanje od seksualnih aktivnosti (neke tvari u spermi izazivaju grčenje maternice) i napetosti do prestanka krvarenja. NEIZBJEŽAN POBAČAJ Do neizbježnog ili spontanog pobačaja dolazi kada se pobačaj ne može izbjeći, te je već u procesu – može biti rezultat prijetećeg pobačaja ili bez bilo kakvog drugog upozorenja. U slučaju nepotpunog pobačaja, zbog ostataka ploda ili placente, svega što nije otišlo prirodno, treba izvršiti operaciju. Fizički znakovi i rezultat neizbježnog pobačaja ovise u kojem ste razdoblju (do 6. tjedna, između 6. i 13. tjedna ili 14. do 20. tjedna). Ako ste trudni do 6 tjedana pobačaj je sličan jako teškoj mjesečnici. Mogu se pojaviti mali krvavi komadići tkiva (1-2 cm) i blagi grčevi poput menstrualnih. Ovako rani pobačaj rijetko traži intervenciju liječnika. Pobačaj se najčešće događa između 6. i 13. tjedna trudnoće. Ishod pobačaja ovisi samo o tome je li kompletan ili ne. Gotovo 80% ovih pobačaja završi prirodno, maternica ostane prazna, a krvarenje stane između jednog do tri tjedna, koliko treba i hormonima trudnoće da izađu iz sistema, tako prestaju i znakovi trudnoće. Preostalih 20% pobačaja završava operacijom jer su dijelovi ploda ili placente ostali u maternici. Pobačaj nakon 13. tjedna naziva se kasnim pobačajem i često je nepotpun, te zahtjeva operaciju. Plod i placenta su razvijeniji u ovoj fazi i iako plod lakše prolazi, mogu ostati dijelovi iskidane placente u maternici. Znaci pobačaja slični su onima kod ranog pobačaja, ali mogu imati i bolove poput trudova. Rijetko dolazi do pobačaja nakon 14. tjedna, a ako se ipak dogodi česti uzrok je oslabljen cerviks. PONAVLJAJUĆI POBAČAJ Pobačaj se ponavlja kod 1 do 2% žena. Ponavljajućim pobačajem smatra se 3 ili više uzastopnih pobačaja. Dakle, u slučaju jednog ili dva uzastopna pobačaja, ne rade se nikakva medicinska ispitivanja, za razliku od tri ili više uzastopnih pobačaja, kada se nastoje utvrditi nasljedne abnormalnosti, kromosomski (genetski) test i dr. U nekim slučajevima uzroci ponavljajućih pobačaja mogu biti autoimune bolesti, dijabetes, hormonska neravnoteža, bolesti bubrega, nizak rad štitnjače i sl. Ovakva stanja se mogu liječiti, te na taj način smanjiti ili potpuno ukloniti daljnje pobačaje. Uzrok pobačaja do 12. tjedna trudnoće može biti i niska razina hormona progesterona, te se uzimaju progesteronski nadomjesci prvih 12 tjedana trudnoće, iako to ne garantira sprječavanje pobačaja. Davanjem HCG-a hormona kojeg luči posteljica postižu se bolji rezultati. Oko 15% žena koje su imale ponavljajući pobačaj imaju neki od tipova autoimunosti, dakle ženin imuni sistem tijekom trudnoće ne mijenja se kako bi spriječio tijelo od odbacivanja bebe. Liječi se davanjem steroida i lijekovima protiv grušanja krvi kao npr. niskim dozama aspirina/andola ili dnevnim heparinskim injekcijama. Ako se radi o kasnom pobačaju nakon 14. tjedna, tu je često uzrok oslabljeni cerviks, te će se u daljnjim trudnoćama oko 12. tjedna izvršiti podvezivanje cerviksa ili serklaža. Svaki od ovih pobačaja za ženu je izuzetno težak i frustrirajući, neovisno o stadiju u kojem se nalazi. preuzeto sa: ljepota je zdravlje TRUDNOĆA I BEBE