http___majkaidijete.ba_web-poliklinika_oficijelna-medicina_item_3281-bolni-odlazak-na-wc_1.xml
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 5.6 5.7 6.1 7.1 7.2 8.1 8.2 9.1 9.2 9.3 9.4 10.1 10.2 11.1 12.1 13.1 13.2 13.3
Treatments Available What are the predisposing factors for recurrent urinary tract infections? In the majority of patients, there is no underlying cause for the urinary infections however the most common predisposing cause factors are postmenopausal oestrogen deficiency, any conditions affecting bladder emptying, obstruction at the level of the urethra , presence of stones in the bladder or urethra, diabetes and other immune comprised states can predispose to urinary tract infections. How are the urinary infections diagnosed? The confirmation of urinary infection should be made by sending a urine sample for culture and sensitivity. A urine dipstick examination also can give a quick diagnosis of urinary infection if there is a presence of leukocytes and substance called nitrates in the urine dipstick examination. Such urine samples which are positive for white cells and nitrates should be sent for laboratory culture and sensitivity to identify the bacteria causing the infection. More importantly it is necessary to rule out other conditions, sometimes even significant and sinister conditions could present with similar symptoms of urinary infections. These conditions should be ruled out first. Therefore it is necessary to investigate these patients who have recurrent urinary tract infections. They may require a bladder examination (cystoscopy) to rule out any other conditions like bladder tumours, any pouches in the bladder or urethra (diverticulum) and also bladder pain syndrome. How are urinary tract infections treated? The urinary infections can be treated by conservative measures by keeping a fairly high fluid intake and cranberry juice supplements. For post menopausal women it would be helpful to use oestrogen supplements in the form of topical oestrogen treatment by using vaginal pessaries or cream or to use systemic hormone replacement treatment. At the time of bladder examination with a camera (cystoscopy) a urethral dilatation can be performed as a surgical procedural under general anaesthetic or a local anaesthetic as a day case. Though it is not clear how this procedure helps, about 60-70% of women with recurrent urinary tract infections do find significant improvement in terms of frequency of infections following this procedure. Low dose continual antibiotic prophylaxis (preventive use) can be used with the principle of preventing the growth of bacteria to a significant level for them to cause inflammation and infection. This is done by prescribing a low dose of an appropriate antibiotic which was proven to be active against infection for a few months. In patients who have very frequent recurrence of infections, low dose antibiotics do help to reduce the frequency of infections. Other lifestyle and preventative measures would include keeping a good genital hygiene and also to wipe the perineum and pelvis from front to back after going to the toilet. Women are advised to go to the toilet more frequently and avoid going very long periods. It would be healthy to urinate at least once every four hours. Moderation of fluid intake, aiming for at least 1½ to 2 Litres of drinks per day which include 6 – 8 glasses of water, cranberry juice and other non-fizzy juices. Avoid bathes with a preference given to showers and also to avoid any hygiene sprays and scented douches. Some women may report a link of occurrences of urinary infections after sexual intercourse. It is advisable to empty the bladder after sexual intercourse. They may also benefit from using single dose of antibiotic just before sexual intercourse which is helpful in preventing infection in some women.
1.1 1.2 2.1 2.2 3.1 3.2 4.1 5.1 5.2 5.3 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 13.1 14.1 14.2 15.1 15.2 16.1 17.1 17.2 17.3 18.1 18.2 18.3 19.1 20.1 20.2 20.3 21.1 21.2 22.1 22.2 23.1 23.2
Autor: dr. Nilia Volarević Infekcije mokraćnog sustava najčešći su oblik bolničkih infekcija te druge najčešće infekcije u izvanbolničkoj populaciji (odmah iza respiratornih). Postoji niz čimbenika koji pogoduju njihovom nastanku: šećerna bolest, anatomske ili funkcionalne abnormalnosti mokraćnog sustava (povećana prostata, kamenci, tumori itd.), bolničko liječenje, transplantacija bubrega, trudnoća i znatno kraća mokraćna cijev u žena nego u muškaraca. Infekcije u izvanbolničkih bolesnika posljedica su uzlaznog ulaska njihovih vlastitih bakterija u mokraćnu cijev, najčešće iz rodnice, prostate te kože oko čmara i spolovila. Bakterije se, putem interakcije fimbrija s receptorima na stanicama uroepitela, mogu širiti iz mokraćne cijevi u mokraćni mjehur i izazvati njegovu upalu (cistitis), a zatim mogu doseći i bubrežni parenhim te izazvati upalu bubrega (pijelonefritis). Infekcije mokraćnog sustava u bolničkoj populaciji najčešće su posljedica kateterizacije, a uzročnici su bakterije koje su dio fiziološke flore pacijenta ili bakterije s ruku zdravstvenog osoblja. U novorođenačkom i dojenačkom razdoblju češće obolijevaju dječaci zbog češćih prirođenih anomalija urotrakta. Djevojčice i mlade žene obolijevaju češće jer je njihova mokraćna cijev kratka, ravna i široka te bakterije lakše prodiru u mokraćni mjehur. U osoba starije životne dobi učestalost infekcija mokraćnog sustava raste u oba spola. Podjela infekcija mokraćnog sustava: - akutni nekomplicirani cistitis, - akutni nekomplicirani pijelonefritis, - komplicirane infekcije mokraćnog sustava (uključujući i sve infekcije mokraćnog sustava u muškaraca), - asimptomatska bakteriurija, - ponavljajuće (rekurentne) infekcije mokraćnog sustava. Simptomi infekcija mokraćnog sustava ovise o specifičnom uzročniku i težini infekcije. Najblaži je oblik infekcije mokraćnog sustava cistitis (upala mokraćnog mjehura). Za nju su karakteristični nagli početak i smetnje mokrenja različitog intenziteta (bolno ili češće mokrenje i nemogućnost kontroliranja mokrenja, uz bolnost iznad mokraćnog mjehura). Teži oblik infekcije upala je bubrežnog parenhima (pijelonefritis). Klinički se manifestira povišenom tjelesnom temperaturom uz tresavicu, muklom boli u slabinskom dijelu kralježnice te učestalim i bolnim mokrenjem. Srednji mlaz za analizu Za postavljanje precizne kliničke dijagnoze infekcija mokraćnog sustava, osim navedenih simptoma, potrebna je i laboratorijska dijagnostika. Ona obuhvaća biokemijsku analizu urina (prisutnost leukocita, proteina, prisutnost cilindara i prisutnost bakterija). Pozitivan test leukocitne esteraze (koja ukazuje na prisutnost leukocita u urinu) i klinički simptomi dostatan su kriterij za dijagnozu akutnog nekompliciranog cistitisa. Kod tih bolesnika, prije počinjanja antimikrobne terapije urinokultura nije neophodna. Bakteriološka obrada urina (urinokultura) obvezna je prije započinjanja antimikrobne terapije, kod trudnica, dijabetičara i pacijenata s rekurentnim urinarnim infekcijama ili pijelonefritisom. Urinokultura obuhvaća određivanje broja bakterija u mililitru urina, identifikaciju uzročnika te izradu antibiograma (testa osjetljivosti bakterija na antibiotike). Najčešći je uzorak za bakteriološku obradu urin uzet metodom srednjeg mlaza urina. Kod rekurentnih infekcija potrebna je i dodatna radiološka i nefrološka obrada. Bakterija E.coli uzročnik je 95% nekompliciranih infekcija mokraćnog sustava. Ostali češći uzročnici jesu bakterijske vrste Enterococcusspp., Klebsiellaspp., Proteusspp., Pseudomonasspp., u bolničkoj i u vanbolničkoj populaciji. U rjeđim slučajevima, osim bakterija, uzročnici urinarnih infekcija mogu biti neki virusi, gljivice i paraziti. I voda liječi Infekcije mokraćnog sustava zahtijevaju specifičnu terapiju antibioticima. Liječiti treba sve simptomatske infekcije uporabom odgovarajućih antibiotika koji su najmanje toksični, kako bi se mogli primjenjivati dovoljno dugo da bi se postiglo potpuno uklanjanje (eradikacija) uzročnika. Kod nekih infekcija potrebna je dugotrajna terapija antibioticima i profilaksa. Antibiotik se mora primjenjivati pravilno (redovito, dovoljno dugo i u adekvatnoj dozi) da bi se infekcija izliječila i da bi se spriječila pojava otpornosti (rezistencije) bakterija na antibiotik. Uz primjenu antibiotika potreban je obilniji unos tekućine, koji potiče često mokrenje i ispiranje bakterija iz mokraćnog mjehura. U svrhu prevencije rekurentnih infekcija kod žena, potrebno je piti veću količinu tekućine (oko 8 čaša vode dnevno), mokriti svaka 2-4 sata, izmokriti se do kraja, piti 2 čaše vode prije i 2 čaše vode nakon spolnog odnosa, mokriti nakon spolnog odnosa, ne nositi usku odjeću, tuširati se umjesto namakati u kadi te se nakon stolice brisati od sprijeda prema straga. Osim tih postupaka, muškarci s kroničnom upalom prostate (prostatitisom) trebaju izbjegavati hladnoću, sjedenje na hladnoj podlozi, vožnju biciklom te konzumaciju alkohola, gaziranih pića i začinjene hrane. Izvor: Narodni zdravstveni list, dvomjesečnik za unapređenje zdravstvene kulture, god. LVIII, br. 682-683, Nastavni zavod za javno zdravstvo PGŽ u suradnji s HZJZ, Rijeka, studeni-prosinac 2016, str.