http___www.informatika.buzdo.com_s055-kod-kodiranje.htm_1.xml
1.1 1.2 1.3 1.4 2.1 2.2 3.1 3.2 4.1 5.1 6.1 6.2 6.3 7.1 8.1 9.1 9.2 10.1 11.1 12.1 12.2 13.1 13.2 13.3 14.1 15.1 15.2 15.3 16.1 17.1 18.1 18.2 18.3 19.1 19.2 19.3 19.4 20.1 20.2 20.3 20.4 21.1 21.2 22.1 23.1 24.1 24.2 25.1 25.2 26.1 27.1 28.1 29.1 29.2 29.3 29.4 30.1 30.2 30.3 30.4 30.5 31.1 31.2 31.3 31.4 32.1 33.1 33.2
Prerequisite for the successful communication of computers in data processing or exchange for an AGREEMENT on a set of characters who will be working with computer use and the associated binary combinations for each character and a task for each one has done. Who keeps agreements can not communicate with others who revere the agreement; himself digs 'pit'. Agreement is eventually extended and upgrades, and can become legalized state standard or recommendation of an international organization. This is not a term that is related to data protection (encryption), but applies only to mutual communication between computers and their users. The set of all characters (graphemes) used in the communication referred to ABSTRACT ALPHABET, which, together with the corresponding binary (or other) forms a combination CODE. A sign in code called CODE ELEMENT, parent him a good replacement, whether it's the binary combination, another character, or something else, called CODE REPLACEMENT. Number coding elements in abstract alphabet called SCOPE OF CODE. With the number of used computer elements is proportional to the number of bits that they want to use for code return the following expression (Equation of code): Example I How many characters can be encoded if used code replacement of: 2 bits, B.) 4 bits, C.) 8 bits, With two bits can be achieved by replacing the following code: Expanding to four bits per code replacing a larger number of possible coding of used elements: Most significant bit (on the left) is often called LEADING BIT binary combinations. The least significant bit (Least Significant Bit) usually has a label LSB, and the leading bit has the greatest importance and designation MSB (Most Significant Bit). Microcomputers commonly used in eight-bit words, and the replacement code: What will be the sign to join some code combined (code replacement) will depend on the accepted user agreement. The process of converting code to the code element replacement is called ENCODING, and the process of converting code replacing the corresponding character is called DECODING. For a computer coding procedure is typically done via keyboard, and the decoding process is seen as a display on the screen of the computer monitor or the printer. Morse's code had various combinations of pulses only on schedule but also in the number of pulses and their duration. This is not suitable for uneven in computer technology due to the difficulty of synchronization and recognition. More appropriate when each code replacement equal time duration. In computer technology widespread use of BCD and ASCII codes. BCD is an abbreviation of 'Binary Coded Decimal', which means binary coded decades. BCD code encoding is done replacing every decade digit with its four-bit binary equivalent term, and that means you can not use all the available combinations of four bits, but only the first ten from view B.) in the example. Binary number shown in the BCD code is similar to the hexadecimal number, only without the digits A, B, C, D, E and F. Example II Convert BCD to binary combinations of the decade. The basic purpose of the BCD code data that are primarily numerical values and therefore are very often used in measurement systems. How digital computer, except with numbers and operates with the letters and other special characters, it is necessary to take a larger number of binary combinations. The basis of today's computers is ASCII with the eight bit code replacements. ASCII is an acronym of the first letters of sentences 'American Standard Code for Information Interchange'. During the development of computer technology has defined several variants of this code. Commonly in use eight bit variant in which the combination of the first 128 (0-127) standardized, and the other a combination of 128 (128-255) is left to the will of the user to independently create code elements. The first 128 elements of the code is shown in the following table. The code is designed to allow you greater flexibility and speed. For example, all instructions have a bit of 'b6' and 'b5' equal to zero, and will 'b7' is zero when it comes to standardized signs, or one if it comes to characters defined by the user, which makes up the second group of 128 ASCII character code. Characters are uppercase and lowercase letters correspond to the first four bits (b0-b3) and are identified by analyzing 'b5', and for all the letters 'b6' is one. Table 2.2.1 image with the organizational display ASCII code, and our climate is mostly used code table shown in Appendix 9e, indicating the graphemes us interesting, especially since it was a DOS-like operating system is retired. From the table it is easy to find a replacement binary code by reading the sign bit of 'b7-b0' and the hexadecimal value of the character reading the column-row. Very useful content of coding is at the site 'The Ultimate Guide to ASCII Encoding'. Example III Calculate the value of the ASCII character code expressed different numbering systems. Convert from hexadecimal the decade form is not too difficult because it comes just two hexadecimal digits. The first four bits of binary number (with readings from right to left) are hexadecimal digit lower order, and the next four bits of binary digit hexadecimal number consists of a higher order. Thus, each character or instructions are described with a combination of 4 bits of higher and lower order and grouped so quickly recognizes the sign of which is the word. Bits of 'b0-b6' called informative bits and will 'b7' extra point. Meaning of each instruction ASCII code is: NUL -- logical device without affecting or response to a message (black hole) SOH -- beginning tag control information before the message block STX -- marks the end of the control data and the beginning of a block message ETX -- marks the end of a block message EOT -- marks the end of data transfer (control and message) ENQ -- request for a reply destination ACK -- acknowledgment of the receipt of destinations BEL -- activate audible call BS --- clear the cursor backward (to the left) in a row HT --- control tabulations (rebounds) in the row LF --- set the cursor to the next row VT --- control tabulations (jumps) by rows FF --- setting up printers on paper start a new page CR --- return to the starting position in the same row SO --- beginning of a block of characters different meanings SI --- end of block character different meanings DLE -- changes in the meanings of control characters DC1 to DC4 -- user-defined control signs NAK -- answer set of unfulfilled receiving SYN -- maintain synchronization (compliance) transfer ETB -- marks the end of a block of data CAN -- message incorrectly despatched data EM --- physical end of the dispatch data SUB -- followed by replacement of the faulty data ESC -- gives the possibility to use the enlargement code FS --- separator blocks of data (files) GS --- separator group data in the block RS --- separator individual records in this group US --- separator units SP --- space (blank) DEL -- delete the character to the right of the cursor 1968th The International Organization for telecommunications and transport (CCITT) has established international code number 5, which is in essence no different from the ASCII code. Extension of ASCII code (another 128 characters) initially contained mainly signs of Greek letters, signs, locations and characters to create a frame attached to 9a and 9c, but the penetration of the Windows operating system and all usage for Unicode is increasingly being used by the example code tables attached 9g which are separated only graphemes, and the previously mentioned code tables are leaving or have gone into oblivion. How PC graphics cards, in principle, to support all the features of legacy DOS program support, and if you run old software support developed in QBASIC-in or something similar, on screen neatly displays all special characters specific to the 437 code table in color programmer then were available, no matter what the application is executed in say 'XP' environment. Doing the old games, but not all. With regard to ensuring full compatibility to older work of software to be installed emulator (DOSBox or VDMSound), to supplement the operating system that knows how to interpret the old application, or use Virtual PC which will be installed with the old operating system and 'old' software support him. It is interesting that international standards in computing have some weight as legislation, but are mostly recommendations. If someone sends a message that is based on the use of ASCII code, all the code that can be applied to understand. If someone uses an individual solutions is questionable how ga 'fall' incompatibility with other community members. Who is going to buy a DVD player that does not comply with the recommended standards, if you can watch movies on it? Regardless of what is perhaps technically more advanced. Like the characters, the same principles can be converted to image or sound elements in binary combinations using the appropriate codec, program records that describe a way of converting contents in binary notation. The reverse process is called decoding. Very often both methods are unified as a single programming notation called CODEC (short for COder-DECoder / COmpressor-DECompressor). In essence, their work is based on mathematical algorithms that unless conversion to binary form is also performed and compressing the original signal and vice versa. Compression can be done in two ways: Some algorithms are protected by patent rights and some freely available but often not reliable on any willingness to use his more profitable. And here an important role recommendations of an international organization such as the method of processing the analog TV signals to digital images in DVB-T (terrestrial), DVB-S (satellite broadcasting) and DVB-C (cable broadcast) standards.
1.1 1.2 1.3 1.4 2.1 2.2 3.1 3.2 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 9.2 10.1 11.1 12.1 12.2 13.1 13.2 13.3 14.1 15.1 15.2 15.3 16.1 17.1 18.1 19.1 19.2 19.3 20.1 20.2 20.3 20.4 21.1 21.2 21.3 21.4 22.1 22.2 23.1 24.1 25.1 25.2 26.1 26.2 27.1 28.1 29.1 30.1 30.2 30.3 30.4 31.1 31.2 31.3 31.4 31.5 32.1 32.2 32.3 32.4 33.1 34.1 34.2
Pretpostavka uspješnog komuniciranja računala u razmjeni ili obradi podataka je DOGOVOR o skupu znakova koji će se u radu s računalom koristiti te pripadnim binarnim kombinacijama za svaki od znakova i zadaći koja se za svakog ima izvršiti. Tko se ne drži dogovora ne može komunicirati s ostalima koji štuju dogovor; sam sebi kopa 'jamu'. Dogovor se vremenom proširuje i dograđuje, i može postati ozakonjeni standard države ili preporuka neke međunarodne organizacije. Navedeno nije pojam koji je vezan uz zaštitu podataka (kriptiranje), već se odnosi isključivo na međusobnu komunikaciju između računala, odnosno njihovih korisnika. Skup svih znakova (grafema) koji se koriste u komunikaciji naziva se APSTRAKTNA ABECEDA, koja zajedno s pripadnim binarnim (ili nekim drugim) kombinacijama tvori KOD. Znak u kodu naziva se KODNI ELEMENT, a pripadni mu zamjenitelj, bilo da je u pitanju binarna kombinacija, neki drugi znak ili nešto treće, naziva se KODNA ZAMJENA. Broj kodnih elemenata u apstraktnoj abecedi naziva se OBIM KODA. Kod računala broj uporabljenih elemenata proporcionalan je broju bit-a koji se žele uporabiti za kodnu zamjenu prema slijedećem izrazu: Primjer I Koliko se znakova može kodirati ako se koristi kodna zamjena od: A.) 2 bit-a, B.) 4 bit-a, C.) 8 bit-a, A.) S dva bit-a moguće je ostvariti slijedeće kodne zamjene: B.) Proširenjem na četiri bit-a po kodnoj zamjeni daje veći broj mogućih uporabljenih kodnih elemenata: Bit najveće težine (prvi s lijeve strane) često se naziva VODEĆI BIT binarne kombinacije. Najmanje značajan bit (Least Significant Bit) obično ima oznaku LSB, a vodeći bit ima najveći značaj i oznaku MSB (Most Significant Bit). C.) Mikroračunala najčešće koriste kod od osam bit-nih kodnih zamjena te je: Koji će se znak pridružiti određenoj kodnoj kombinaciji (kodnoj zamjeni) ovisiti će o prihvaćenom dogovoru korisnika. Postupak pretvaranja kodnog elementa u kodnu zamjenu naziva se KODIRANJE, a postupak pretvaranja kodne zamjene u odgovarajući znak naziva se DEKODIRANJE. Kod računala postupak kodiranja u pravilu se odvija preko tipkovnice, a postupak dekodiranja očituje se kao prikaz na ekranu monitora računala ili na pisaču. Morze-ov kod nije imao kombinacije impulsa raznolike samo po rasporedu već i po broju impulsa i njihovoj duljini trajanja. Takav neujednačeni kod nije prikladan u računalnoj tehnici zbog otežane sinkronizacije i prepoznavanja. Prikladnije je kad svaka kodna zamjena jednako vremenski traje. U računalnoj tehnici najraširenija je uporaba BCD i ASCII koda. BCD je skraćenica od 'Binary Coded Decimal', što znači: binarno kodirana dekada. Kodiranje u BCD kodu obavlja se nadomještanjem svake dekadne znamenke s njenim četvero bit-nim binarnim ekvivalentom, a to znači da se ne koriste sve raspoložive kombinacije od četiri bit-a već samo prvih deset iz prikaza B.) u primjeru. Binarni broj prikazan u BCD kodu sličan je heksadekadnom broju, samo bez znamenki A, B, C, D, E i F. Primjer II Pretvorba BCD binarne kombinacije u dekadni broj. Ovaj kod ima raširenu primjenu u mjernoj tehnici. Osnovna namjena BCD koda je prijenos podataka koji su prvenstveno brojčane vrijednosti i stoga se vrlo često koristi u mjernim sustavima. Kako digitalno računalo, osim s brojevima operira i sa slovima i drugim posebnim znakovima, potrebito je uzeti veći broj binarnih kombinacija. Osnova današnjih računala je ASCII kod s osam bit-nim kodnim zamjenama. ASCII kod je skraćenica od početnih slova rečenice 'American Standard Code for Information Interchange', što prevedeno znači: Američki standardni kod za razmjenu informacija. Tijekom razvoja računalne tehnologije definirano je više varijanti ovoga koda. Najčešće je u uporabi osam bit-na varijanta u kojoj je prvih 128 kombinacija (0-127) standardizirano, a drugih 128 kombinacija (128-255) ostavljeno je na volju korisniku da sam kreira kodne elemente. Prvih 128 elemenata koda prikazano je na narednoj tablici. Kod je zamišljen da omogući što veću fleksibilnost i brzinu. Tako na primjer sve instrukcije imaju bit-ove 'b6' i 'b5' jednake nuli, a bit 'b7' je nula ako su u pitanju standardizirani znakovi, odnosno jedan ako su u pitanju znakovi definirani od korisnika, koji čine drugu grupu od 128 znakova ASCII koda. Znakovi velikih i malih slova poklapaju se u prva četiri bit-a (b0-b3) i prepoznaju se analizom 'b5', a za sva slova 'b6' je jedan. Tablica sa slike 2.2.1 je organizacijski prikaz ASCII koda, a u našem podneblju najčešće se koristi kodna tablica prikazana u prilogu 9e, u kojoj su naznačeni nama interesantni grafemi, osobito od kad su DOS-oliki operativni sustavi otišli u mirovinu. Iz tablice lako se pronađe binarna kodna zamjena znaka čitajući bit-ove 'b7-b0' i heksadekadna vrijednost znaka čitajući stupac-redak. Vrlo koristan sadržaj o kodiranju nalazi se na sjedištu 'The Ultimate Guide to ASCII Encoding'. Primjer III Izračun vrijednosti znakova ASCII koda izražen različitim brojevnim sustavima. Pretvorba iz heksadekadnog u dekadni oblik nije preteška jer su u pitanju samo dvije heksadekadne znamenke. Prva četiri bit-a binarnog broja (očitavano s desna u lijevo) čine heksadekadnu znamenku nižeg reda, a naredna četiri bit-a binarnog broja čine heksadekadnu znamenku višeg reda. Dakle, svaki znak ili instrukcija opisani su s kombinacijom od po 4 bit-a višeg i nižeg reda i grupirani su tako da se brzo prepoznaje o kojem je znaku riječ. Bit-ovi od 'b0-b6' nazivaju se informativni bit-ovi, a bit 'b7' pomoćni bit. Značenje pojedinih instrukcija ASCII koda je: NUL -- logički uređaj bez utjecaja ili odziva na poruku (crna rupa) SOH -- oznaka početka kontrolnih podataka pred blokom poruke STX -- oznaka kraja kontrolnih podataka i početak bloka poruke ETX -- oznaka kraja bloka poruke EOT -- oznaka kraja prijenosa podatka (kontrole i poruke) ENQ -- zahtjev za odgovor odredišta ACK -- potvrda odredišta o prijemu BEL -- aktiviranje zvučnog poziva BS --- brisanje kursorom unatrag (u lijevo) u retku HT --- kontrola tabulacije (skokova) u retku LF --- postavljanje kursora u novi red VT --- kontrola tabulacije (skokova) po redovima FF --- postavljanje papira pisača na početak nove stranice CR --- vraćanje na polazni položaj u istom retku SO --- početak bloka znakova drugačijeg značenja SI --- kraj bloka znakova drugačijeg značenja DLE -- promjena značenja kontrolnih znakova DC1 do DC4 -- korisnički definirani kontrolni znaci NAK -- odgovor prijemnika o neostvarenom prijemu SYN -- održavanje sinkronizacije (usklađenosti) prijenosa ETB -- oznaka kraja bloka podataka CAN -- poruka o pogrešno otposlanim podacima EM --- fizički kraj pošiljanja podataka SUB -- slijedi zamjena za neispravne podatke ESC -- daje mogućnost uporabe proširenja koda FS --- rastavljač blokova podataka (datoteka) GS --- rastavljač grupe podataka u bloku RS --- rastavljač pojedinih zapisa u grupi US --- rastavljač jedinica SP --- razmak (prazan znak) DEL -- brisanje znaka s desne strane kursora 1968. godine međunarodna organizacija za telekomunikacije i promet (CCITT) ustanovila je MEĐUNARODNI KOD br.5, koji se u suštini ne razlikuje od ASCII koda. Proširenje ASCII koda (drugih 128 znakova) u početku je sadržavalo uglavnom znakove grčkog pisma, znakove lokaliteta i znakove za kreiranje okvira prema prilogu 9a i 9c, ali prodorom Windows operativnog sustava i sve raširenijom primjenom UNICODE-a sve se više koristi kodna tablica prema primjeru u prilogu 9g u kojem su izdvojeni samo naši grafemi, a prethodno navedene kodne tablice odlaze ili su otišle u zaborav. Kako PC grafičke kartice u načelu moraju podržati sva naslijeđena DOS obilježja programske potpore, te ako se pokrene stara programska potpora izrađena u QBASIC-u ili nečemu sličnom, na zaslonu monitora uredno će se prikazati svi posebni znakovi specifični za 437 kodnu tablicu u bojama koje su programeru tada bile raspoložive, bez obzira što se aplikacija izvršava u recimo 'XP' okruženju. Rade stare igre, ali ne baš sve. Glede osiguranja potpune kompatibilnosti u radu starije programske potpore treba instalirati emulator (DOSBox ili VDMSound), dopunu operativnom sustavu koja zna rastumačiti starije aplikacije, ili uporabiti Virtual PC u kojem će se instalirati 'stari' operativni sustav i 'stara' programska potpora u njega. Interesantno je da međunarodni standardi u računalstvu nemaju težinu kao nekakve zakonske regulative, već su to uglavnom preporuke. Ako netko šalje poruku koja se temelji na primjeni ASCII koda, svi koji taj kod primjenjuju mogu je razumjeti. Ako netko koristi neka individualna rješenja upitno je koliko će ga 'zapasti' nekompatibilnost s ostalim članovima zajednice. Tko će kupiti nekakav DVD uređaj, koji se ne pridržava preporučenih standarda, ako ne može na njemu gledati filmove? Bez obzira na to što je možda tehnički napredniji. Kao i znakovi, po istom načeli mogu se pretvoriti elementi slike ili zvuka u binarne kombinacije pomoću odgovarajućih kodera, programskih zapisa koji opisuju način pretvaranja nekog sadržaja u binarni zapis. Obrnuti postupka nazva se dekodiranje. Vrlo često oba postupka objedinjena su kao jedinstveni programski zapis nazvan CODEC (skraćeno od COder-DECoder / COmpressor-DECompressor). U suštini njihov rad zasniva se na matematičkim algoritmima koji osim pretvorbe u binarni oblik ujedno vrše i sažimanje izvornog signala i obratno. Sažimanje se može izvršiti na dva načina: Neki algoritmi zaštićeni su patentnim pravima a neki slobodno raspoloživi ali često i nekvalitetni, svakom na volju da uporabi što mu se više isplati. I ovdje značajnu ulogu imaju preporuke neke međunarodne organizacije kao na primjer za način obrade analognog TV signala slike u digitalni prema DVB-T (zemaljski prijenos), DVB-S (satelitski prijenos) i DVB-C (kabelski prijenos) standardima.