http___www.intransitionmovie.com_hr_reviews__1.xml
1.1 2.1 2.2 3.1 3.2 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 9.2 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 15.2 16.1 17.1 18.1 19.1 19.2 20.1 21.1 22.1 22.2 23.1 24.1 25.1 25.2 26.1 27.1 27.2 28.1
A review by Tierney Smith from Responding to Climate Change. Fruit and vegetables growing in a tube station in Kilburn, an ex-double glazing sales man going door-to-door in Moss Side, a young boy selling salad on the side of the road in Pittsburgh and elderly people teaching the young to plough in a small village in Italy. Each of these stories seem so small, even irrelevant, on their own but together they are part of a much larger story. One of a movement which is getting people and communities to re-think and re-design the way they live. This is the story of Transition 2:0 – and a new film by that name has just been launched to celebrate this quintessential grassroots movement. Born in 2005, in Totnes in Devon, the Transition Network (or Transition Towns) now consists of 900 registered initiatives across the UK and Europe, North and South America, Australia, New Zealand and Asia. It was founded to tackle the twin problems of peak oil and climate change. The transition movement has now sprung up across towns, cities, boroughs, universities and streets – both in rural and urban areas. Transition 2:0, the sequel to the movement’s first film released in 2010 which introduced the project to the world, showcases the work of these communities from growing food everywhere and anywhere, to printing their own money and setting up community energy schemes. The film is a tool-kit – a beginner’s guide to setting up a transition group. The film’s strength is in its gathering of diverse stories of community action from across the globe. It takes you on a journey through what Rob Hopkins, founder of Transition Towns, calls ‘the four stages of transition’. At stage one you see Joel Prittie, former-salesman going door-to-door in Manchester’s Moss Side – an area with the reputation as the Bronx of Britain – in attempt to set up a local transition group. Prittie tells you that for the 1100 plus doors he has knocked on he now has a mailing list 400 strong and a core group to get the movement going. From the basics of community growing, you are taken deeper into the world of Transition to examples in Yorkshire, where groups have taken over their local fruit and veg store as a co-operative and turning it back into the hub of the community. From here you go to Brixton, where the local currency – the Brixton Pound – has now gone electronic and allows people to invest their hard-earned cash into local salesman and businesses, and then across to India, where 400 vegetable gardens has been created in Tamil Nadu. As well a visual ‘tool-kit’ for the movement, the film also aims to inspire. Notably some of the communities who have been hit by the shocks of the natural world are included. Following the 2011 earthquakes in New Zealand, community ‘time banks’brought people together in an attempt to help aid and speed up the areas recovery. And back in the UK, the example of Transition Town Tooting in South London acts as a celebration of the movement, as the groups moves through the boroughs streets in their Carnival of Waste. One destination – many roads While this is just one film, it depicts a movement which has become so vast and has so many different stories to tell. In some ways, the success of the Transition Network has been down to this variety. Local groups are not tied down to a set of rules or activities they must keep to and each group can develop in its own time and manner. One example of this is shown in the contrast between Transition Town Brixton and its neighboring group Transition Town Peckham. While both situated in South London, both being poorer boroughs of the city and both having multi-cultural communities, many people would expect them to want similar things. But what works in one Transition Town has not necessarily led to a success in the other and while the two groups work closely together, they are at the same time very different groups. Rather than being a negative, this diversity is celebrated with the Network. While there is a growing disillusionment over the global progress on climate change, particularly since the Rio+20 Earth Summit, and calls are growing for more localised action, Transition provides an example of how this action is in fact already happening and has been for years. But it is not all shining lights and celebration. Essentially the movement will be as successful as the community involved allows it. Where communities are engaged and empowered by the process, a striving and long lasting Transition Town is usually found – one which take root in the community, benefits from it and is beneficial to it. Meanwhile those which find people un-engaged will soon find themselves disheartened and struggling. Perhaps the biggest lesson I took from the film though was that where the opportunities are there, communities are often willing to engage. They just need a little help. While many people believe this sense of togetherness is no longer present in modern society, Transition Towns seems to be a great example of people being willing if given that opportunity.
1.1 1.2 2.1 2.2 3.1 3.2 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 9.2 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 15.2 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 20.2 21.1 22.1 23.1 23.2 24.1 25.1 26.1 26.2 27.1 28.1 28.2 29.1 30.1 30.2 30.3 30.4 30.5 30.6 30.7 30.8 30.9 30.10 30.11 30.12 31.1 31.2 31.3 31.4 31.5 31.6 31.7 31.8 32.1 33.1 34.1 34.2 34.3 34.4 35.1 35.2 35.3 35.4 36.1 36.2 36.3 37.1 37.2 37.3 37.4 38.1 38.2 38.3 39.1 39.2 39.3 39.4 39.5 39.6 39.7 40.1 40.2 40.3 40.4 40.5 41.1 41.2 42.1 43.1 43.2 43.3 43.4 43.5 43.6 43.7 43.8 43.9 43.10 43.11 44.1 44.2 44.3 44.4 44.5 45.1 45.2 45.3 45.4 45.5 46.1 46.2 46.3 47.1 47.2 47.3 47.4 48.1 48.2 48.3 48.4 48.5 49.1 49.2 49.3 49.4 50.1 51.1 51.2 52.1 52.2 52.3 52.4 52.5 52.6 52.7 52.8 52.9 52.10 53.1 54.1 54.2 54.3 54.4 54.5 54.6 54.7 54.8 54.9 54.10 55.1 55.2 55.3 57.1 57.2 57.3 57.4 58.1 58.2 59.1 60.1 60.2 60.3 61.1 61.2 61.3 61.4 62.1 62.2 62.3 63.1 63.2 64.1 65.1 66.1 66.2 67.1 67.2 68.1 69.1 70.1 71.1 72.1 72.2 72.3 73.1 74.1 74.2 75.1 76.1 76.2 76.3 76.4 77.1 77.2 78.1 78.2 79.1 80.1 80.2 81.1 81.2 82.1 82.2 82.3
Vidio film? Pošaljite Vaše pregled. Voće i povrće raste u stanicu podzemne željeznice u Kilburnu, ex-stolarijom prodaja čovjek ide od vrata do vrata u Moss Side, dječak prodajna salata na strani ceste u Pittsburghu i starijih ljudi podučavanje mladih orati u malom selu u Italiji. Svaka od ovih priča čini tako mali, i irelevantna, na vlastitu, ali zajedno su dio mnogo veće priče. Jedan od pokreta koji je uzimajući ljudima i zajednicama da se ponovno razmisli i ponovno osmisliti način na koji oni žive. Ovo je priča o tranziciji 2:0 - I novi film pod tim imenom je upravo pokrenula kako bi proslavili ovaj quintessential grassroots pokret. Rođen u 2005, u Totnes u Devon, Tranzicija Network (ili tranzicijske Gradovi) sada se sastoji od 900 registrirani inicijative u cijeloj Velikoj Britaniji i Europi, Sjeverna i Južna Amerika, Australija, Novi Zeland i Aziji. To je osnovan kako bi se borila s dvojnom problema vrh nafte i klimatske promjene. Prijelaz pokret sada iznikle preko gradova, gradovi, četvrti, sveučilišta i ulice - kako u ruralnim i urbanim područjima. Prijelaz 2:0, Nastavak na kretanje prvi film objavljen u 2010 koji je predstavio projekt na svijetu, vitrine rad tih zajednica raste iz hrane svugdje i nigdje, za tiskanje vlastitog novca i postavljanje shema Energetska zajednica. Film je alat kit - početne vodič za postavljanje prijelaza grupu. Filma snaga je u okupljanju različitih priča o akciji Zajednice iz cijelog svijeta. To vas vodi na putovanje kroz ono što Rob Hopkins, osnivač tranzicijskim gradova, naziva "četiri faze tranzicije '. Na pozornici jednom vidite Joel Prittie, bivši-trgovac ide od vrata do vrata u Manchesteru u Moss Side - područje s reputacijom Bronxu Britanije - u pokušaju da uspostave lokalne tranzicije grupu. Prittie govori da je za 1100 plus vrata je pokucao na on sada ima mailing listu 400 jaka i jezgra skupine da se pokret ide. Iz osnove zajednice raste, li su poduzete sve dublje u svijet tranzicije na primjere u Yorkshire, gdje je skupina su preuzeli njihove lokalne voća i veg pohraniti kao zadruge i okreće ga natrag u središte zajednice. Odavde možete ići na Brixtonu, gdje je domaća valuta - Brixton Pound - sada je otišao elektroničkih i omogućava ljudima da ulažu svoj teško zarađeni novac u lokalne prodavača i poduzeća, , a zatim preko u Indiju, gdje 400 povrtnjaci je stvoren u Tamil Nadu. Kao vizualni 'alat' za kit-pokreta, Film je također ima za cilj potaknuti. Znakovita je neke od zajednica koje su pogođene šokova od prirodnog svijeta su uključeni. Nakon 2011 potresa na Novom Zelandu, zajednica 'vrijeme banks'brought ljude u nastojanju da se pomogne pomoći i ubrzati oporavak područja. I u Japanu, jedan član zajednice objašnjava kako prije Tsunami se osjećao kao tranziciji smisla za zajednicu - ali od događaja ožujka 2011, on sada zna koliko bi to moglo biti od vitalnog značaja. I natrag u Velikoj Britaniji, primjer tranzicije Gradskog Tooting u južnom Londonu djeluje kao slavlje pokreta, kao skupina kreće kroz četvrti ulicama u karneval otpada. Jedan destinacija - mnoge ceste Iako je ovo samo jedan film, to opisuje pokret koji je postao tako velika i ima toliko različite priče ispričati. Na neki način, Uspjeh u tranziciji mreže je do ove sorte. Lokalne skupine ne veže do skupa pravila ili aktivnosti moraju držati i svaka grupa može razviti u vlastitom vremenu i načinu. Jedan primjer za to je prikazano na razliku između tranziciji Gradskog Brixtonu i susjednih skupina tranziciji Gradskog Peckham. Dok se oboje nalazi se u južnom Londonu, oboje su siromašne četvrti u gradu i obje imaju multikulturne zajednice, mnogi ljudi bi se očekivati da žele slične stvari. Ali ono što radi u jednom gradu u tranziciji nije nužno dovelo do uspjeha u drugi, a dok su dvije grupe rade zajedno, oni su u isto vrijeme vrlo različite skupine. Umjesto da se negativni, Ova raznolikost je slavio s mreže. Dok raste razočaranje nad globalnom napretku, o klimatskim promjenama, posebno od 20 Rio Earth Summit, i poziva raste za više lokaliziran akciji, Tranzicija pruža primjer kako ova akcija je u stvari već i događa već godinama. Ali to nije sve sjaje svjetla i proslava. U suštini pokret će biti uspješan kao zajednica su uključeni omogućuje da. Gdje zajednice sudjelovali i ovlasti u procesu, težnje i dugotrajna Tranzicija Grad se obično nalazi - onaj koji se ukorijene u zajednici, koristi od njega te je korisno za njega. U međuvremenu oni koji smatraju ljudi UN-a sudjelovali uskoro će se naći tužan i bore. Možda je najveća lekcija sam uzeo iz filma, iako je to, gdje su prilike za, zajednice često su spremni da se uključe. Oni samo trebaju malo pomoći. Dok mnogi ljudi vjeruju da je taj osjećaj zajedništva više nije prisutan u suvremenom društvu, Tranzicijski Gradovi čini se da je veliki primjer ljudi koji su spremni, ako s obzirom da je mogućnost. U napuštenom puno u Pittsburghu dječak je prodaje salatu. Dolje Tooting High Street karneval je u punom zamahu. U selu u Portugalu dvojica hodaju u polju pored konja. U vatrogasnog doma u Moss Side film Pregled će se održati: "Bilo je tišina. Mogao si čuti pin pad. A onda zvuk, vrsta kao pin padaju. Tu je opet. I opet, više puta u brzom sukcesije. Zatim ušutkati. Ništa. "Ovo je Joel Prittie, pisati o svojim iskustvima pregledavate film, In Transition 2.0, istodobno s jedanaest drugih inicijativa širom svijeta u veljači. On nam govori kako je stroj zaglavio, kako je riješio dilemu, i kako su svi navijali na kraju. To je mala priča. To su sve male priče. Možda ne znaju da se događa ili se od njih mnogo obavijest. Ali, ako ste bili znatiželjni, da će otkriti kako se to salata došao da bude raste u takvom čudnom susjedstvu; zašto svi u karnevalu je nosio odjeću od smeća; zašto starješine sela su podučava mlade ljude da se ore; zašto Joel Prittie, ex dvostruko staklo prodavač, pokucao na 1100 vrata u kiši u Manchesteru. Ako izvukao ove priče zajedno, ti bi primijetiti svi oni su imali zajedničku nit. To je trenutak kada shvatite da je to velika priča. Priča u stvari. Priča o tome kako ljudi dolaze zajedno u lice poteškoće i izradu drugu vrstu budućnosti. To je priča o tranziciji 2.0. Pozadina Tranzicija kretanje je započeo u 2005 na tržištu grada Totnes u Devon i od tada je pokrenuo 900 inicijative u svijetu. Postoje inicijative u gradovima i selima, gradovi i bioregions. Izvorno je naplaćeno kao "zajednica pod vodstvom odgovor na klimatske promjene i peak oil", Tranzicija pruža strukturu zajednice da se uključe kako bi postao otporan u lice tih izazova. Izraz, posuđena iz ekologije, znači sposobnost sustava da se prilagodi i preživjeti velike šokove. Živjeti unutar dominantne korporativne monokulture, gdje zajednice često su fragmentirani i malo je glavna medijska pozornost na ove globalne realnosti, to je veliki pitati za većinu suvremenih ljudi. Svaki aspekt života naših industrijaliziranih je napravio moguć mimo jeftinih fosilnih goriva, od odjeće mi nose na hranu koju jedemo. Živimo, međutim, uglavnom u mraku o tim činjenicama, ili posljedice naših dnevnih aktivnosti na okoliš. Ili, ako mi poznajemo, mi ih vidimo kao informacija i ne poduzme mjere. In Transition 2.0 usredotočuje se na pokretima skupine ljudi čine gledati na budućnost squarely, da bi veze jedni s drugima i pronaći načine kako napredovati u izazovnim vremenima. U 2012, otpornost također znači sposobnost da se bave tranzicije trećeg vozača, ekonomska kriza. Šok šok nauka - drobljenje puhati od štednje, kao i ljudi posvuda osjetiti posljedice našeg rasta-at-all-troškovi kulture i povećanje konsolidacije bogatstva za nekoliko. U svom tipično pragmatičan, pozitivan način u tranziciji 2.0 ne analizirati ovu situaciju unutar političkog okvira. To potvrđuje veliku sliku, a zatim dobiva dolje na posao relocalising susjedstvo. Film izlaže tri drivera kratko na početku, zatim slijedi trag drugoj knjizi, Tranzicija Companion, podijeli svoju pozornost na različite faze tranzicijskim inicijativa proći kroz, od početka do faza - formiranje skupine i podizanje svijesti - izgradnji lokalnih društvenih poduzeća. Rob Hopkins, suosnivač u tranziciji mreže, objašnjava ove faze, a film gleda na projekte koji najbolje ilustriraju način na koji radi u tranziciji. Na mnoge načine dokumentarac alat, izlog za ljude koji možda ne znaju ništa o prijelazu s ciljevima i struktura. To je blaga promatranje iskustvo, s intervjua i informacija, i možda se pitaju zašto netko tko je sudjelovao u dvije inicijative i uronjen u tranzicijskim komunikacija za gotovo četiri godine imati ništa u njemu pronaći. Što više sam trebate znati? No, činjenica je: to je velika priča. Elastični sustavi provoditi svoje veze stalne povratne informacije. Vi svjesno povezivanje s drugima kroz velike komunikacijske mreže, koji radi kao mikoriznih gljiva u tlu. Ja mogu znati što se događa u susjedstvu, ali ne znam što se događa u Portugalu ili Maryland. Ti ne znaš za primjer da je prva inicijativa Tranzicija u Indiji je stvorio 400 povrtnjaci u Tamil Nadu. Vi ne znam kako zadruge Ručno Pekara u Yorkshireu postaviti poslovanje, kako Brixton funta (Britanac prvi e-valuta) radovi na tržištu, ili da gradonačelnik Monteveglio u Italiji je usvojila plan energetske spust za cijelu regiju. Najviše od svega ste shvatili da je kriza koja do tog trenutka činio akademska je sada vrlo realna na mnogim mjestima. Za razliku od prvog filma koji je bio usredotočen na start up stimulišući fazi tranzicije, ovo je tamnije, dublje tone. Ovdje su inicijative koje prolaze kroz udarce klimatskih promjena, te slom top-down infrastrukture. Ovdje je Japan nakon nuklearne katastrofe, Novi Zeland nakon dva potresa. Prijelazna skupine koje već rade zajedno bili u mogućnosti odgovoriti zajedno na krizu. Zahvaljujući vezama već napravili iako Lyttelton vrijeme banke, Inicijativa je bio u mogućnosti ići u pomoć da dostavi hrane i vode u cijelom opustošenom gradu. "Mi smo postavljanje strukture, ih pionirski i stavljajući ih na mjestu za budućnost,", Objasnio je Dirk Campbell od Ovesco u Lewes, Britanac prva zajednica u vlasništvu solarne elektrane. "To je teško i uzima ogromne količine truda, predanost i vrijeme. Suočavanje krize Postoje mnoge kritike tranzicije. To nije politički, realističan, aktivist dovoljno; to je bijela i srednje klase; nedostaje strukturu; previše je strukturiran, previše fluffy i osjećati-dobar. To ne ispunjava sve. Istina je, ne ispunjava sve. Ali ti bi biti teško gurnula naći drugi način da se može donijeti različite ljude unutar okvira promjena. Ima obilje od suparničkih organizacija koji se odnose na klimatske promjene (Klimatske Rush, Greenpeace) i financijskog sustava (Velika Britanija Uncut, Zauzeti); ima dosta nisko-ugljičnog poticaja (10:10, 350.org) i urbana raste projekti (Uzgoj zajednice u Hackney, Brojnost i grad farme u Sheffieldu). No, ono što ne Tranzicija se odnose na sve te aspekte istovremeno. To omogućuje mnoge vrste ljudi sjediti u sobi zajedno i raditi načina za nastavak rada. Što je najvažniji sastojak ili alat u knjizi (87 u svim)? Pitao sam Rob Hopkins na Twitter predstavljanja tranzicijskog pratilac. Prvi, Rad u skupinama, bio je njegov odgovor. Naš broj jedan izazov je raditi u grupama kad su podigli u individualističkom hijerarhijskoj kulture, učio da budu neprijateljski raspoložen prema max. Film ne pokazuje borbu da je većina skupine ići iako se bave s tim, iako to ne govori o sukobu (uključujući svjedočenja Chris Hart iz tranzicije Lancaster koji se urušio, a zatim se uspješno reformirati godinu dana kasnije). Niti to pokazuju masivne pada izlasci dogoditi da kad stari način obavljanja stvari (moja volja protiv tvoje) Novi sukobi s (naš put zajedno). Kako ove stare građevine držati na. Kako su nove zahtijevaju ogromne unutarnje smjene, ali da, ako ste uspjeli držati zajedno izvanredne stvari početi dogoditi. Što je to ipak pokazuju kako Tranzicija kao metoda, kulture i mreža okuplja ljude da rade rješenja na mjestima koje pate od velikog pada. U portugalskom selu Amoreiras inicijativa je održao sastanak i pitao svatko sanjati. Selo je pretrpio sudbinu mnogim ruralnim mjestima, gdje je većina stanovništva je lijevo za rad u gradovima. Skupina slušala svačije želje, a zatim staviti svoju kolektivnu viziju u pokretu. Oni oslikao je cijeli selo, postaviti lokalno tržište, organizirao je radnu grupu da dovedu do bolje zdravstvene zaštite. Ovdje je Fred Brown u Pittsburghu, grad koji je u 1970-ih i 80-ih, izgubljen 100,000 Poslovi u graditeljstvu kad željezare prenijeti svoju proizvodnju u zemljama diljem svijeta. To je grad u kojem je marginalizirani niskim prihodima susjedstvu prijeti dolazni gentrifikacije i velike tvrtke. U svojoj zajednici Larimer, Google je nedavno smo izgradili novi objekt, korist od milijuna urbana izgradnja sredstava koja su namijenjena za pomoć građanima: "Zajednica ne trebate ili želite više stručnjaka reći im što učiniti. Mi želimo partnere, a želimo pomoći da se razviju i implementiraju naš san. Tranzicija pomaže nam dolaze zajedno, produbiti viziju, stvaranje radne skupine, dobiti praktičan rad, i razumjeti potrebe na razini Zajednice. To također daje nam jezik i proces za pregovore s onima koji traže da se, ili da je pod svojim uvjetima - Osnaživanje nam biti proaktivan i ko-kreatori ". To je najteži zadatak. Uče nas slušati stručnjake i poštivati pravila. Tranzicija stavlja odluke natrag u naše ruke i traži da svi preuzmu vodstvo, postati obrazovan o tome kako gradovi i rad vijeća, razgovarati sa drugim lokalnim skupinama, saznati o otpadu, Alternativni izvori energije, održive sustave hrane, kako napisati press release, dati govor, držati pčele, raste salata. Mi smo obeshrabreni u našem svaki pokušaj status quo. Držite kupovinu, bi omesti, nastavite slušati stare priče! No, tu je nova priča vani, ono što Pavao naziva Hawken najveći neispričana priča o našem vremenu. Neki od to je uvršteno u tranziciji. To je težak posao i rijetko plaća, ali to donosi nagrade ne vide na površini, koji su teško pokazati na filmu. To su nevidljive veze između ljudi, osjećaj pripadnosti, značenja, vlastite vrijednosti, odvažnost i mogućnost, jednostavna radost dijeljenje stvari, alat, znanje, jabuka iz vašeg stabla. "Osjećam se ponosna gdje živim i da se na me promijenio." Najviše od svega što vam daje priliku da nikada znao postojale. Evo idući tjedan raspored sa svojim kućnim inicijative održivog Bungay i tranzicije Norwich: prikazuje dokumentarac s Waveney Greenpeace u lokalnoj štali (Kriza civilizacije), radi u naš mjesečni zajednice kuhinji (za sit-down za večeru 50), pomaže u naš Dati i uzeti dan (slobodnu razmjenu stvari), uvodi ljude da medicine biljaka u slučaju zove Šetnja s korovom, pisanom obliku na dvije zajednice blogovima (jedan lokalni, jedan nacionalni), postavljanje novine (Tranzicija Free Press). Niti jedan od ovih aktivnosti će se dogoditi bez tog malog benda ljudi ja smo radili s za posljednje četiri godine. Mi nikada ne bi upoznao. Povijest i konzumerizam i klasni sustav bi zadržao nas odvojeni jedni od drugih. Naša knjižnica vrt zajednica će biti gola cigla. Pčela-friendly wildflower livada bi se neposijan. Norwich ne bi imati urbanu farmu. Nikad ne bih upoznao bilo koji od mojih kolega transitioners sam u svakodnevnom kontaktu s, ili više povezanih skupina koje pišu u našim blogovima od Norwich Zauzimati se BiofuelWatch na novi bicikl radionice off Magdalen ulici. Ne bih pisati ovaj komad. Ne bi ga čitati. Film i sve što se događa u njezinom 66 minuta ne bi događalo. Osim što se događa: i to je vrijedno posjetiti, ako samo znamo da su ti sjeme se sije u vrijeme kada se sve čini set protiv nas i života na Zemlji. Tu je priča koja podupire ono što radimo, a ponekad mi je reći da jedni druge u teškim vremenima. Gusjenica čuva munching svoj put halapljivo preko zelenog planeta. Jednog dana on se sahranjuje u čahuri, i nesvjesno počinje proces transformacije. Njegovo tijelo počinje da raspusti i kao što to čini imaginal pupoljci početi da se pojavljuju niotkuda. Isprva gusjenica imunološki sustav napada i poraza ovaj novi oblik. Tada su pupoljci ustati ponovno. Ovaj put povezati i obrambeni sustav ne može uništiti. Oni čvrsto drže. Stara struktura otapa. Leptir počinje rađati. To je oblik nikad ne bi zamislio, nešto lijepo u nastajanju u svijetu koji se pojavljuje samo profitirati pohlepni i antagonistički. No, ponekad u našoj borbi smo uhvatiti pogled na krila leptira. U bljesku karnevalsku nošnju, u izmaglici preko japanske planine, u zvuk jedni drugima glasova, u osmijehu jednog dječaka drži salata uzgaja protiv svih očekivanja. Charlotte Du Cann je književnik i društveni aktivist, rad s tranziciji mreže i Dark Mountain projekta. Bivši novinar, ona je sada nekoliko izmjena zajednice blogove, Ovo niskougljični život, Socijalna Novinari Projekt i OneWorldColumn. Njezina knjiga 52 Cvijeće koji su potresli My World - radikalna povratak na Zemlju i.(Dva gavrana Priopćenja) objavit će se na kolovozu 1. Možete pronaći izbor recentnih radova na http://charlotteducann.blogspot.com. Prijelaz 2.0 je izvan! Phillip Moore smatra uvjerljiv, s jačim pripovijesti od svog prethodnika, i puna nadahnjujućih priča iz mnogih kontinenata o tome što je možda najbrže rastućih socijalnog eksperimenta u svijetu. Kada u tranziciji 1.0 objavljen je u kasno 2009 svijet se osjećao kao tamnije mjesto. Promijeni Kopenhagenu Konferencija je završila. Gorko hladno snijeg pokriven krajolik odražava pustoš i iscrpljenost osjeća mnogo u zaštiti okoliša i aktivist pokreta nakon COP15 u danskoj prijestolnici. Stvari ne izgledaju dobro. Tijekom tri godine kasnije tranzicijskim 1.0 je pretvoren u tranziciji 2.0 - Kauboj, više ekonomično manifestacija njegove bivše sebe. Tranzicija je proces nakon svega - nije fiksno stanje. U svijetu neizvjesnosti tranzicije 2.0 ne samo zabavlja, ali nudi gledatelja priče o nadi i elastičnost. Vitalne struk u bilo kakav odgovor na vrh nafte, klima kaos i ekonomska nestabilnost. Otvaranje s osobnim razmišljanjima o tome što znači prijelaz, redateljice Emme Goude u tranziciji 2.0 oblikuje više osobni istraživanje s jačim narativne okosnice od svog ranijeg utjelovljenja. U jednom slučaju Rob Hopkins tranzicije opisuje kao "izvorno dizajniran kao detox za Zapad", ali koja sada ima globalni doseg i žalbe. Film prikuplja priče iz cijelog svijeta u obliku niza Cine-razglednice ('Nula letova snimljen' i redatelja s ponosom naviješta) crtati mnoge prijelaza uzimajući korijen. I ovo je mjesto gdje snaga filma leži - u prikupljanju priče o tome što je možda najbrže rastućih socijalne eksperiment. Inspirirajuće priče iz ekonomski srušenih gradova u SAD-u do malih sela u Indiji, Prijelaz 2.0 je hitac u vrijeme što se događa na terenu sada kao skupina zamisliti drugačije - i nade - budućnost. Prošireni razgovor s Rob Hopkins, suosnivač tranzicijskim Town Totnes, a možda i vrlo srž pokreta za tranziciju, sidra priče s prekrasnim opisima što Tranzicija je, može, i možda jednog dana biti uz razjašnjenje faze koje se obično odvijaju za tranziciju mreže / Grad / pokret se dogoditi. To služi kako bi ojačati intimne razgovore i uvjerljive priče o tome očituje tranzicija u vrlo jedinstven način, ali sa zajedničkom DNA koji govori kretanja. WAYLAND - U ranim večernjim satima od vel. 2, Viši centar u zgradi Gradskog Wayland popunjena s više od 50 ljudi. Oni su došli iz bliza i iz daleka da prisustvuju prescreening od "U tranzicijskim 2.0." Tranzicija Wayland suosnivač Kaat Vander Straeten predstavio film, ističući da je Wayland je bio jedan od samo 15 zajednicama u svijetu da ga prescreen prije službenog puštanja na kraju ožujka. Čast, , rekla je, je zbog tranzicije Wayland što je pridonijelo snimke. Publika se naselili u sa kokica doniranog od strane lokalnih Whole Foods i gledao jednosatni film, koji pokazuje susjede pomaže susjedi se presele izvan fosilnih goriva i izgraditi elastičan i održivog lokalnog gospodarstva i zajednice u svjetlu klimatskih promjena, peak oil i ekonomske neizvjesnosti. Kako to radi je prikazan u nizu snimaka prijelaznih inicijative diljem svijeta - zajednice uspostavljajući zajednice vlasništvu solarne elektrane, uzgoj hrane u većini vjerojatno mjesta, localizing svoje gospodarstvo jedan dućan i pekara u isto vrijeme, tiskanje vlastitog novca, pa čak i elektronički ide s njom (Brixton funta), i obnovu potres pogođeni Novi Zeland grad po vremenu bankarstva. Film živi do tranzicije najvećeg obećanja, odgovoriti na nesigurnim vremenima rješenja i optimizam, iu svijetu awash s tami, ispričati priču nade, domišljatost i ljudi snaga. Reakcije iz publike potvrdio ovu. Nakon što je bio uključen u pisanje skripti i proizvodnju prikolica za u tranziciji 2.0, može se reći da ovaj pregled će biti pristran. Želite biti u pravu. I moja pristranost dolazi iz vjerovanja da je ovaj film je snažan poziv na oružje za brzu evoluciju u načinu na koji žive i rade zajedno kao ona pokazuje kako se kolektivno, možemo utjecati na izvanrednu promjenu. In Transition 2.0 vodi gledatelja kroz emocionalno putovanje koje učinkovito grafikone evolucija pokreta od njegovih skromnih početaka u Kinsale, Irska, do međunarodnog pokreta koji sada privlači pozornost političara i svjetskih vođa. Ostvaren je znatan razvoj u tranziciji pokreta tijekom posljednje četiri godine, od prvog filma, In Transition 1.0, objavljen je. In Transition 2.0 je mnogo dublje emocionalne nit koja prolazi kroz te u nekoliko navrata sam bio ganut do suza. "Prvi film bio je više jasan pogled na kako postaviti grupu, poput hrane ili energije skupini,", Kaže direktor Emma Goude, ali budući da je film je puštanje u 2008, pokret je evoluirala znatno. "Tranzicija je preselio mnogo dalje u mirnom području poslovno-kao i prema ponovno lokalnu ekonomiju,"Emma se nastavlja. "I druga velika razlika je ovaj film stvarno međunarodna. Imamo priče iz Portugala, Indija, SAD, Japan, Novi Zeland, Engleska ... Tranzicija stvarno galvanises svi zajedno u smislu da je lokalno i globalno, sila brojeva je vrlo Osnaživanje za ljude. In Transition 2.0 je visoki standard profesionalne dokumentarni, dostojan bilo kojeg festivala ulasku i svakako vrijedni od objavljivanja međunarodne kino. Film je genijalno je izrađen u duhu pokreta samoga, kao kolektivno poduzeća radi s filmašima diljem planeta. Dok je prvi film osjećao više kao proračunski proizvodnju, za u tranziciji 2.0, Emma Goude osjetio da je važno povezati s profesionalnim redateljima. Njeni razlozi su: smanjiti vrijeme uređivanja i proizvodnja trošak; predstaviti dosljedno visoke vrijednosti proizvodnje; i smanjiti emisiju ugljičnog dioksida filma pomoću profesionalno progresivne filmaše širom svijeta. Financiran putem internet-based možeš crowdfunding 'metoda, u filmu proizvođači su uspjeli podići dovoljno novca kako bi se osigurali svi filmaši dobio plaćeni. Film me ostavio s osjećajem da je to vitalni doprinos svjetske financijske i političke klime - i, naravno okoliša klime sama. Vrijeme je očito pravo za prijelaz pokreta i ovaj film pokazuje da je kritična masa ljudi koji žele promjenu je postignut. In Transition 2.0 pokazuje nam da je sve moguće, ako radimo zajedno oba lokalno i globalno. Nevjerojatno putovanje se nastavlja. In Transition 2.0 je zbog za DVD izdanju u ožujku 2012. Licence su dostupni za projekcije u zajednici. Više informacija: www?.intransitionmovie?.s