http___www.kardiokirurgija.com_bolest-aortnog-zalistka-i-kirurski-pristup-u-lijecenju_1.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 3.1 3.2 3.3 3.4 4.1 4.2 5.1 5.2 5.3 6.1 6.2 6.3
The BAVgenetics Investigators want to find the genetic causes of bicuspid aortic valve disease and aortic aneurysm and dissection that are also associated with bicuspid aortic valve disease. Bicuspid aortic valve disease is the most common congenital cardiac abnormality in adults. Normally the aortic valve is made of three cusps and looks like the Mercedes Benz emblem. In about 1:100 people, the valve has only two cusps. That means it doesn't open as widely and restricts flow a little bit. That’s usually not a problem until much later in life, when the valve gets “worn out”. The aortic valve is developed while in the mother’s womb. When you are born you either have, or do not have, a bicuspid aortic valve. It is not a valvular abnormality that develops over time. However the consequences of the slightly narrowed valve mean that may need replacement. For most of our adult lives this is not a problem, but in a proportion of people the valve has to be replaced, usually at about the age of 40-60. In a smaller proportion of people the aorta (the main artery leading away from the aortic valve) gets larger (called an aneurysm) and may tear (called a dissection). A bicuspid aortic valve is diagnosed using an ultrasound examination of the heart (an echocardiogram). The aorta can also be examined at the same time. This is a painless 20 minute procedure done in an office or hospital. There is a moderately strong inheritance of bicuspid aortic valve. That means if one of your parents has a bicuspid aortic valve, there is a slightly increased risk of you having one as well. However, the risk is still low; remember that only 1:100 people have a bicuspid aortic valve.
1.1 2.1 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 3.6 3.7 3.8 3.9 3.10 3.11 3.12 3.13 3.14 3.15 3.16 3.17 3.18 3.19 3.20 3.21 3.22 3.23 3.24 3.25 3.26 3.27 4.1 4.2 5.1 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 6.6 6.7 6.8 6.9 7.1 8.1 8.2 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 9.6 9.7 9.8 10.1 10.2 11.1 11.2 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1
Bolest aortnog zalistka i kirurški pristup u liječenju Aortna stenoza Stenoza aortnog zalistka najčešća je stečena bolest aortnog zalistka. Kroz aortni zalistak krv se ispumpava is lijeve klijetke u aortu. Aortni zalistak omogućava jednosmjerni protok krvi iz lijeve klijetke u aortu u fazi kontrakcije srca te istovremeno onemogućava povrat krvi iz aorte u lijevu klijetku u fazi dijastole. Kod stenoze aortnog zalistka suženje na samom zalistku djelomično onemogućuje protok krvi iz lijeve klijetke u aortu u fazi kontrakcije srca (sistola). Posljedično, lijeva klijetka pokušava isti minutni volumen krvi izbaciti kroz suženje te se na taj način generira veći gradijent tlaka protoka krvi. Povećan gradijent tlaka tlačno opterećuje srčani mišić što dovodi do njegove hipertrofije. U početnoj fazi aortne stenoze, hipertrofirani mišić lijeve klijetke kompenzira suženje aortnog zalistka, no progresijom suženja samog zalistka onemogućuju se kompenzacijski mehanizmi te počinje razvoj subjektivnih tegoba. Po etiologiji aortnu stenozu dijelimo na kongenitalnu ili stečenu. Stečena aortne stenoza može biti reumatske etiologije, ali je najčešće posljedica degenerativnih promjena (tzv. Degenerativna, kalcificirajuća aortna stenoza). Normalan embrionalni razvoj aortnog zalistka podrazumijeva postojanje tri listića aortnog zalistka. Prirođene promjene aortnog zalistka podrazumijevaju aortni zalistak koji se najčešće sastoji od dva listića (tzv. bikuspidni aortni zalistak). On predstavlja najčešću prirođenu srčanu malformaciju odraslih koja se javlja u 1-2% opće populacije. Izmjenjena geometrija bikuspidnog zalistka stvara podložnost turbulentnom protoku krvi kroz ušće zalistka i na taj način razvija se predispozicija progresivnijem tijeku degenerativnih promjena. Aortna stenoza može biti uvjetovana suženjima neposredno iznad ili ispod samog aortnog zalistka i u tom slučaju govorimo o Subvalvularnoj ili Supravalvularnoj aortnoj stenozi. Aortna stenoza ima dug asimptomatski ili oligosimptomatski tijek. Bolesnici uobičajeno nemaju nikakvih simptoma u početnoj fazi. Međutim kada se pojave simptomi bolest aortnog zalistka obično je u uznapredovaloj fazi. Simptomi tipični za aortnu stenozu su: 1. Zaduha (dispneja), 2. Anginozna bol u prsima (nastaje zbog nesrazmjera protoka krvi kroz koronarne arterije i hipertrofične mase lijeve klijetke koja je hipertrofirala, kao što smo naveli, zbog tlačnog opterećenja), 3. Omaglice i sinkope (obično se javljaju u naporu jer suženje na aortnom zalistku onemogućava povećanje minutnog volumena distribucije krvi pri fizičkom opterećenju), 4. Umor i smanjena tolerancija napora. Liječenje aortne stenoze u ranoj fazi je medikamentozno. Obzirom da je najčešće degenerativne etiologije, lijekovi koji se koriste u prevenciji i liječenju ateroskleroze, kao statini i ACE-inhibitori, koriste se u cilju usporavanje degenerativnog procesa. Uznapredovala aortna stenoza liječi se kirurškim postupkom zamjene aortnog zalistka. U novije vrijeme moguća je i perkutano postavljanje aortnog zalistka putem katetera koji se postavlja u femoralnu arteriju. Slika 1: Shematski prikaz normalnog aortnog zalistka (gore desno) i stenotičnog aortnog zalistka (dolje desno). Izvor Aortna regurgitacija: Aortna regurgitacija označava stanje u kojem dolazi do vraćanja krvi iz aorte u lijevu klijetku u fazi relaksacije srčanog mišića (dijastola). Aortni zalistak je u toj fazi ciklusa normalno zatvoren i onemogućava povratak krvi u lijevu klijtku.. Međutim u aortnoj regurgitaciji listići aortnog zalistka nisku kompetentni, te nedostatno koaptiraju (spajaju se). Nedostatna koaptacija listića zalistka može biti uvjetovana njihovim lepršanjem (prolapsom), prisutnosti rupice na samom listiću, ali moguće je da potporni prsten (anulus aortnog zalistka) bude dilatiran te na taj način normalni listići, normalne funkcije nemogu koaptirati. Uzroci aortne regurgitacije najčešće su kalcificirajuće degenerativne promjene (istovremeno s aortnom stenozom), aneurizma-proširenje uzlazne aorte i njenog korijena s posljedičnom dilatacijom potpornog aparata aortnog zalistka, te infekcijski endokarditis. Vračanje krvi iz aorte u lijevu klijetku povećava količinu krvi u lijevoj klijetci koja se posljedično proširuje. Proširenjem lijeve klijetke može se poremetiti geometrija mitralnog zalistka te je moguć sekundarni razvoj insuficijencije mitralnog zalistka. Klinička slika je najčešće oligosimptomatična i nespecifična s zaduhom u naporu, ortopneja (povišen položaj glave pri spavanju). Liječenje aortne regurgitacije je kirurška zamjena nativnog zalistka protezom. Zamjena aortnog zalistka protezom: Postoje dva osnovna tipa proteza koje se primjenjuju pri zamjeni aortnog zalistka: mehaničke proteze i tkivne (biološke) proteze. Koriste se još i ksenografti (aortni zalistak uzet s jedinke jedne vrste presađuje se u jedinku druge vrste), homografti (aortni zalistak s jedinke jedne vrste presađuje se u jedinku iste vrste) te autologni graftovi (tkivo ili zalistak jedne pozicije, najčešće pulmonalni) postavlja se na mjesto aortnog zalistka na istoj jedinci). Kod odabira proteze treba uzeti u obzir dob bolesnika, spol, socijalne prilike u kojima bolesnik živi, stupanj edukacije bolesnika, ali i religijske stavove. Mehaničke proteze su dugotrajnije ali zahtijevaju dugotrajnu antikoagulacijsku terapiju. Obzirom na dugotrajnost preporučavaju se bolesnicima mlađim od 65 godina kod kojih se očekuje dugotrajnije preživljenje. Iznimka su žene u reproduktivnoj dobi koje planiraju trudnoću. Izbjegavanje antikoagulacijske terapije varfarinom koja je teratogena sugerira u toj populaciji ugradnju biološkog zalistka. Biološke proteze su prirodnije i imaju manji pridružen rizik tromboziranja. Ne zahtijevaju dugotrajnu antikoagulacijsku terapiju. Trajnost im je manja zbog sklonosti strukturne degeneracije tkivnog dijela zalistka. Slika 2. Primjer mehaničke proteze aortnog zalistka (Izvor) Slika 3. Primjer biološke proteze aortnog zalistka (Izvor) Kardiokirurgija | 05.12.2011. Izvor: Kardiokirurgija.com Povijest kardiokirurgije Razvoj kardijalne kirurgije kao i kirurške discipline u cjelini neodvojivo je povezan s razvojem tehnologije i kvantumom općeg stupnja razvoja društva.Više ANTIAGREGACIJSKA TERAPIJA Pregled: Sve veća upotreba antiagregacijskih lijekova kod bolesnika koji se podvrgavaju operaciji koronarnog premoštenja predstavlja problem u utvrđivanju idealnog omjera povoljnih…Više