http___www.krenizdravo.com_zdravlje_bolesti-zdravlje_vitiligo-uzroci-simptomi-i-lijecenje_1.xml
1.1 2.1 3.1 4.1 4.2 5.1 6.1 7.1 7.2 8.1 8.2 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 13.2 14.1 15.1 15.2 16.1 17.1 17.2 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1 32.1 33.1 34.1 35.1 36.1 36.2 37.1 38.1 39.1 40.1 41.1 42.1 43.1 44.1 45.1 45.2 46.1 47.1 48.1 49.1 49.2 50.1 51.1 51.2 52.1 53.1 53.2 54.1 55.1 56.1 56.2 57.1 57.2 58.1 59.1 60.1 61.1 62.1 63.1 64.1 65.1 66.1 67.1 68.1 69.1 70.1 71.1 72.1 72.2 73.1 73.2 74.1 75.1 75.2 76.1 77.1 78.1 79.1 79.2 80.1 80.2 81.1 82.1 83.1 84.1 84.2 85.1 85.2 86.1 86.2 87.1 88.1 89.1 89.2 89.3 90.1 91.1 92.1 93.1 94.1 95.1 95.2 96.1 96.2 96.3 96.4 96.5 97.1 98.1 98.2 99.1 99.2 100.1 101.1 102.1 102.2 103.1 104.1 104.2 105.1 105.2 106.1 107.1 108.1 109.1 110.1 110.2 111.1 112.1 113.1 114.1 114.2
Skin: Vitiligo Vitiligo is a skin disorder that occurs in people of color, in which the cells that make melanin pigment (melanocytes) are destroyed. The destruction results in the appearance of white patches on the skin, in the hair, and on mucous membranes (lips and genitals). Vitiligo can occur at any age, but usually occurs before the age of 20 in about 50% of patients. Vitiligo affects approximately 1% to 2% of the world’s population. It is believed to be a hereditary disorder with 30% of patients having a first-degree relative with vitiligo. Although vitiligo occurs equally in all racial and ethnic groups, it is significantly more noticeable in individuals with brown skin because of the dramatic contrast between the normal brown skin and the vitiliginous white areas. Because of its visibility, vitiligo can be an emotionally devastating disorder in individuals with skin of color. In fact, in India, the original term for vitiligo was ven kushtam….white leprosy. As the name implies, Indians with vitiligo are sometimes treated like lepers, having difficulty obtaining jobs or even finding a partner to marry. There are five main types of vitiligo, which are based upon the location of the white patches and the pattern of involvement: focal, generalized, acrofacial, segmental and universal. - Focal vitiligo: minimal involvement with only one or a very few white patches scattered on the skin - Generalized vitiligo: the most common type with symmetrical patches on any location on the skin including the trunk and/or extremities - Acrofacial vitiligo: white patches limited to the fingers and around the mouth and eyes - Segmental vitiligo: white patches on one side of the body and in a linear or line-like distribution (dermatome) - Universal vitiligo: Widespread patches involving almost the entire body The cause of vitiligo is not well understood. It is believed to be an autoimmune, disorder which means that certain blood cells in your body, lymphocytes, turn against and attack the melanocytes. Another theory is that vitiligo is caused by an interaction between the body’s nerve cells and melanocytes. Vitiligo may be associated with other immune disorders. They include Addison disease (an adrenal gland disorder), alopecia areata, diabetes mellitus, thyroid disease, parathyroid disease, melanoma, chronic mucocutaneous candidiasis (yeast infection), pernicious anemia, and uveitis (eye disorder). If you are affected with vitiligo, ask your doctor if you should also be evaluated for these immune disorders. Treatment Vitiligo is a difficult disorder to treat and no form of treatment is entirely successful. A small number of people with skin of color may experience spontaneous repigmentation (without treatment) of their vitiligo. For others, there are several therapies that may be effective. If one treatment does not work, do not give up, but ask your dermatologist to try another treatment. Since vitiligo can effect self-esteem and be emotionally devastating, consider becoming involved in a support group (www.nvfi.org) or seeking a psychologist with whom to discuss your feelings. This is an important component of treatment for some individuals. Other common treatments for vitiligo include: - Camouflage: cosmetics (Dermablend, Covermark) - Topical creams: corticosteroids, tacrolimus - Injections: corticosteroid - Phototherapy: PUVA (oral or topical), narrow-band UVB - Laser: 308-nm excimer laser - Surgical: skin grafts - Depigmentation: Monobenzylether of hydroquinone For small areas of vitiligo or patches involving the face, camouflage with cosmetics is the easiest treatment with which to begin. However, matching the color cosmetic to normal brown skin may be difficult. It is important to identify an aesthetician or store sales associate who will take the time to find the shade closest to your skin hue. It is also important for that person to teach you how to apply the cosmetic so that it may be done quickly and efficiently daily. Another approach to treatment of small areas of vitiligo is the use of topical creams. These include corticosteroid creams or the topical immunomodulator, tacrolimus. Using medium and high strength topical corticosteroids for 1-4 months has been found to be the most effective and safest therapy for localized vitiligo. Steroid injections have also been used for the treatment of vitiligo. Steroids can be used twice daily for limited periods of time. Repigmentation of the vitiliginous area with topical corticosteroids is most likely to occur on hair bearing areas of the skin. However, corticosteroids should not be used for long periods of time, since they may lead to thinning of the skin, growth of blood vessels, and rashes. The non-steroid containing ointment, tacrolimus has been demonstrated to be an effective alternative treatment to topical steroids. In children treated twice daily for three months, at least partial response was noted on the head and neck area in 89%, and on the trunk and extremities in 63%. In adults, one study demonstrated that 17 of 19 subjects (89%) achieved varying levels of repigmentation with topical tacrolimus, with 68% having greater than 75% repigmentation of face and/or neck lesions. Phototherapy (ultraviolet light) has been used successfully in the treatment of vitiligo. There are two primary types of light treatments available 1) ultraviolet B (UV-B) and 2) PUVA therapy, ultraviolet A (UV-A) combined with the chemical psoralen, either in pill form or topicallyapplied. The theory behind ultraviolet light therapy is that the light, as well as the psoralen, stimulate the melanocytes in the hair follicle to repigment the skin. Repigmentation often begins as small brown dots of pigmentation around the follicle that then spread to fill in the patch. Ultraviolet light therapy is a slow process, however, requiring treatment over 12 to 24 months. PUVA therapy is associated with a variety of side effects. Narrow-band UVB is a new alternative to PUVA without the side effects associated with PUVA. In one study, the highest success rates for repigmentation of vitiligo were achieved with narrowband UV-B (63%), broadband UV-B (57%), and oral PUVA therapy (51%). The areas that responded most favorably with PUVA were the face and trunk. Vitiligo has been treated using a 308-nm xenon-chloride excimer laser. Patches were treated 3 times a week for a maximum of 12 treatments. Some repigmentation occurred in 57% - 82% of the treated patches, in one study. Surgical treatment of vitiligo with grafts is another treatment. Minigrafts or suction-blister grafts of skin taken from an area of normal skin pigmentation are placed in the vitiliginous patch. The area then slowly repigments over a 3 to 6 month period of time. Melanocyte transplantation is another technique that has the potential to treat large areas of vitiligo but is not widely available. If the patches of vitiligo are widespread and there are only a few remaining areas of normal brown skin tone, depigmentation of the remaining pigmented areas is sometimes considered. However, the bleaching is permanent and it is achieved with the cream, monobenzylether of hydroquinone. Bottm Line Although vitiligo does not occur more often in individuals with brown skin as compared to those with white skin, it clearly can be more devastating psychologically. There are several very good treatments available for vitiligo and new research offers the hope of even more effective treatments in the future.
1.1 2.1 2.2 3.1 3.2 4.1 4.2 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 11.2 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 16.2 17.1 18.1 18.2 19.1 20.1 20.2 21.1 21.2 22.1 23.1 23.2 24.1 25.1 25.2 26.1 26.2 27.1 27.2 28.1 29.1 30.1 30.2 30.3 30.4 31.1 31.2 31.3 32.1 32.2 32.3 32.4 32.5 32.6 32.7 32.8 32.9 33.1 33.2 33.3 33.4 33.5 33.6 33.7 34.1 34.2 34.3 34.4 34.5 34.6 35.1 35.2 36.1 36.2 36.3 36.4 36.5 36.6 37.1
Vitiligo – uzroci, simptomi i liječenje Vitiligo je stanje u kojem koža gubi melanin, pigment koji određuje boju kože, kose i očiju. Vitiligo se javlja kada stanice koje proizvode melanin umru ili više ne proizvode melanin, što uzrokuje pojavu bijelih mrlja nepravilnog oblika na koži. Vitiligo je obično izraženiji kod osoba s tamnijom kožom. Ova bolest obično započinje kao malo područje depigmentacije, koje se širi s vremenom. Ne postoji lijek za vitiligo. Cilj liječenja je da se zaustavi ili uspori napredovanje gubitka pigmenta i, ako želite, vraćanje dijela boje koži. Simptomi vitiliga Glavni simptom vitiliga je depigmentacija kože. Ostali, manje uobičajeni simptomi mogu uključivati: - Prijevremenu pojavu sijedih dlaka na tjemenu, trepavicama, obrvama ili bradi - Gubitak boje sluznice usta - Gubitak ili promjenu boje unutarnjeg sloja oka (mrežnice) Iako vitiligo može utjecati na bilo koji dio vašeg tijela, depigmentacija se obično razvija na područjima tijela koji su najviše izloženi suncu, kao što su ruke, noge, lice i usne. Spolni organi također mogu biti pogođeni. Vitiligo se može javiti u bilo kojoj dobi, no najčešće se prvi put pojavljuje u dobi između 10 i 30 godina. Tipovi vitiliga Vitiligo se općenito pojavljuje u jednom od tri tipa: - Generalizirani vitiligo – ovo je najčešći podtip bolesti u kojem je depigmentacija rasprostranjena u mnogim dijelovima tijela, često simetrično. - Segmentalni vitiligo – depigmentacija se javlja samo na jednoj strani tijela. Ovaj tip ima tendenciju da se javlja u mlađoj dobi, napreduje tijekom jedne ili dvije godine, a potom se zaustavlja. - Žarišni vitiligo – depigmentacija je ograničena na jedno ili nekoliko područja vašeg tijela. Prirodni tijek bolesti je teško predvidjeti. Ponekad se bolest zaustavlja bez liječenja, no u većini slučajeva depigmentacija se širi i može na kraju zahvatiti veću površinu kože. Uzroci vitiliga Vitiligo se javlja kada melanociti ne proizvode melanin, tamni pigment u epidermisu, koji daje koži normalnu boju. Zahvaćena koža postaje bijela, no nije potpuno jasno zašto se to događa. Liječnici i znanstvenici smatraju da se vitiligo razvija zbog poremećaja imunološkog sustava. Genetski faktor može biti jedan od čimbenika razvoja vitiliga, jer postoji povećana učestalost vitiliga u nekim obiteljima. Kod nekih osoba se bolest javila nakon određenog događaja, kao što su opekline ili emocionalni stres. Ponekad se depigmentacija može javiti kod osoba koje su imale melanom, zloćudni tumor stanica koje proizvode melanin (melanocita). Međutim, nijedna teorija nije dokazana kao definitivni uzrok vitiliga. Liječenje vitiliga Liječenje vitiliga nije uvijek potrebno. Kod nekih osoba, boja kože se vraća bez liječenja. U ostalim slučajevima, mjere samopomoći, kao što je korištenje krema za sunčanje i primjena kozmetičkih krema u boji, mogu poboljšati izgled vaše kože. Kod osoba sa svijetlom puti, izbjegavanje sunca može učiniti mrlje gotovo neprimjetnima. Ovisno o veličini i smještaju bijele mrlje, možete se odlučiti trebate li liječničku pomoć. Medicinski tretmani za vitiligo imaju za cilj izjednačavanje tonova kože vraćajući boju (pigment) ili uništavanjem okolnog pigmenta. Liječenje vitiliga može potrajati od 6 do 18 mjeseci, a možda ćete morati isprobati više od jednog tretmana prije nego što pronađete onaj koji je najučinkovitiji za vas. Medicinska terapija za liječenje vitiliga može uključivati sljedeće: - Kortikosteroidi – mogu pomoći pri povratku pigmenta, osobito ako se lijek primjenjuje u ranoj fazi bolesti. Blaga tematska krema ili mast može se propisati djeci i odraslima kod kojih je zahvaćena veća površina kože. Liječenje može potrajati i do 3 mjeseca prije nego što je moguće primijetiti promjene na koži. Ovaj tretman je jednostavan i učinkovit, no potrebno je pažljivo pratiti nuspojave, poput stanjivanja kože ili pojave linija na koži. - Imunomodulatori – su korisni kod osoba s malim područjem depigmentacije, osobito na licu ili vratu. Ovaj tretman može imati manje nuspojava od kortikosteroida i može se koristiti u kombinaciji s UVB tretmanom. Međutim, nije provedeno mnogo studija u vezi s ovom metodom liječenja, a postoji bojazan da može biti povezana s povećanim rizikom od limfoma i raka kože. - Tzv. PUVA terapija – ova opcija, koja se također naziva i fototerapija, može biti djelotvorna za vas ako je zahvaćeno manje od 20% tijela. Tijekom liječenja, morat ćete posjetiti liječnika jednom ili dva puta tjedno. On će primijeniti tanki sloj psoralena (fotosenzibilizirajuće tvari koja povećava osjetljivost kože na ultraljubičasto zračenje) prije izloženosti UV svjetlu. Postoji još jedna varijacija liječenja, poznata kao PUVA kupke. Potrebno je ležati u kadi vode, koja sadrži psoralen, tijekom 15 minuta prije izloženosti UV svjetlu. Moguće nuspojave su teške opekline i stvaranje plikova. Ipak, rizik od komplikacija se može smanjiti izbjegavanjem direktnog sunčevog svjetla nakon svakog tretmana. Hiperpigmentacija je obično privremena, a koža na kraju liječenja obično posvjetljuje. - Oralna PUVA terapija – primjenjuje se ako je zahvaćeno manje od 20% tijela. Tijekom ovog tretmana, psoralen se uzima oralno oko dva sata prije izlaganja UV svjetlosti. Ovaj tretman može biti proveden korištenjem prirodne sunčeve svjetlosti, ako nemate pristup liječničkoj ordinaciji s odgovarajućom opremom. Vaš liječnik će vam reći koliko izlaganja suncu je potrebno te će često pratiti promjene na vašoj koži. Moguće nuspojave su opekline, mučnina, povraćanje, svrbež, nenormalan rast kože i tamne mrlje na koži. Ako ovu terapiju koristite dugoročno, povećava se rizik od raka. Ova metoda liječenja ne preporučuje se za djecu mlađu od 10 godina. - Uskospektralna UVB fototerapija – ova terapija je alternativa PUVA terapiji, a provodi se 2 do 3 puta tjedno. Liječenje može trajati od 6 mjeseci do godine dana, a ponekad i duže. Trajanje terapije je svega nekoliko minuta. Za vrijeme obasjavanja bolesnik nosi zaštitne naočale koje sprječavaju iritaciju oka. Nakon terapije može se javiti blago crvenilo kože (koje je bitno slabije nego kod PUVA terapije), koje je pokazatelj da je primijenjena odgovarajuća doza UVB svjetla. Kod otprilike polovice bolesnika dolazi do ponovnog vraćanja većeg dijela pigmenta, iako je potpuna repigmentacija rijetka. - Excimer laser – ovaj tip lasera koristi se samo na malim područjima vitiliga, a najčešće u kombinaciji s tematskim lijekovima. Nuspojave mogu uključivati crvenilo i pojavu mjehura. - Depigmentacija – ova metoda može biti opcija ako imate vitiligo koji pokriva više od polovice kože. Depigmentacijom se posvjetljuju neoštećeni dijelovi kože, kako bi se izjednačili s područjima koja su već izgubila boju. Depigmentacija se može izvesti kemijskim ili laserskim putem, a moguće nuspojave su crvenilo i otekline. Potrebno je izbjegavati fizički kontakt s drugim ljudima najmanje dva sata nakon primjene lijeka, kako se ne bi prenio na njih. Ostale potencijalne nuspojave uključuju svrbež i suhu kožu. Depigmentacija je trajna i učinit će vas iznimno osjetljivima na sunce. Kod osoba s malim lokaliziranim promjenama može se provesti kirurško liječenje specijalnim tehnikama, ako drugi oblici liječenja ne pokazuju rezultate te ako bolest nema tendenciju širenja.