http___www.jw.org_hr_jehovini-svjedoci_dogadjanja-zanimljivosti_vazni-skupovi_misionarska-skola-gilead-135-razred__1.xml
1.1 2.1 3.1 3.2 4.1 4.2 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 5.6 6.1 6.2 7.1 7.2 8.1 8.2 8.3 9.1 9.2 9.3 9.4 10.1 10.2 11.1 11.2 11.3 12.1 12.2 12.3 13.1 13.2 13.3 14.1 14.2 14.3 14.4 15.1 15.2 16.1 16.2 16.3 16.4 16.5 16.6 17.1 17.2 17.3 17.4 18.1 19.1 19.2 19.3 20.1 20.2 20.3 21.1 21.2 21.3 21.4
Graduation of the 135th Class of the Watchtower Bible School of Gilead Download On September 14, 2013, an audience of some 10,500 gathered for the graduation of the 135th class of the Watchtower Bible School of Gilead at the educational center of Jehovah’s Witnesses in Patterson, New York. This school trains experienced ministers of Jehovah’s Witnesses to be even more effective in their assignments. Guy Pierce, a member of the Governing Body of Jehovah’s Witnesses and chairman of the program, based his opening comments on Matthew 28:19, 20: “Go therefore and make disciples of people of all the nations, . teaching them to observe all the things I have commanded you.” Brother Pierce pointed out that those words of Jesus started a chain reaction that continues down to our day. As we make disciples, we teach people to act on all that Jesus commanded. Of course, this includes his command to preach “this good news of the kingdom.” (Matthew 24:14) In this way, each new disciple becomes a preacher and teacher of the Kingdom. What has been the effect of this cycle? “The population [of the world] has grown,” said Brother Pierce, “but so have God’s people.” “They Gave Beyond Their Actual Ability.” Thomas Cheiky, a member of the United States Branch Committee, developed his theme based on 2 Corinthians 8: At the same time, we can trust that the Macedonians were prudent, not giving so much that they harmed their family or their personal worship of God. Brother Cheiky advised the students to imitate the Macedonians by maintaining balance in their spirit of giving. “The School Has Ended.” Samuel Herd of the Governing Body highlighted why the students should remember their experience at Gilead School. Like a pleasant melody heard in the morning that stays with a person throughout the day, the precious memories of Gilead can help sustain the students long after the school has ended. Brother Herd reminded the students that God’s memory is limitless. He has named each of the billions upon billions of stars in the universe, and he will never forget any of the stars. (Psalm 147:4) How much more will he remember the effort that the students put into their Gilead training! They have amassed “treasures in heaven,” and no one can steal the precious thoughts about those students that Jehovah has stored up in his memory. Since God remembers the students’ work and their love for him, the students can rightly cherish their recollections of Gilead. “When warm memories of this school brighten your day,” said Brother Herd, “do not forget to thank the One responsible for your joy “Take Comfort in Jehovah’s Indescribable Power.” Gilead instructor Sam Roberson encouraged the students to draw on Jehovah’s power rather than to meet new challenges in their own strength. Ephesians 3: Jehovah offers his indescribable power to each Christian. He is like “a terrible mighty one,” or “a terrifying warrior,” in the face of great difficulty. (Jeremiah 20:11; God’s Word Bible) Brother Roberson reminded the students that Jehovah will help them overcome any problem or difficulty they face. “Maintain Your Dignity in Kingdom Service.” William Samuelson, also a Gilead instructor, explained that the Gilead students have gained dignity in Kingdom service in two respects. They have proved worthy of esteem by their work both before and during the class, and they also continue to acquire honor and respect by representing the highest government in the universe How can the students maintain their dignity? Brother Samuelson encouraged them to ascribe honor to Jehovah and to show respect for others, just as Jesus dignified those around him even when he had to correct or counsel them. What will result? Like the apostle Paul, the students will add to their dignity, glorifying their ministry rather than pursuing self-glorification. “The Authority of the Horses Is in Their Mouths.” Michael Burnett, another Gilead instructor, showed how we work in harmony with the fulfillment of Revelation 9: “Their Hearts Have Been Given Firmness.” Adrian Fernandez, a member of the United States Branch Committee, interviewed two of the graduating couples. Brother Helge Schumi related that since the Bible record shows that some of God’s servants have at times become haughty after receiving a special privilege, the Gilead course often included counsel on remaining humble. (2 Chronicles 26:16) Similarly, Brother Peter Canning recalled this wise advice from a Gilead lecture about learning the local language: “Don’t be proud. Be willing to make a fool of yourself.” All four graduates expressed gratitude for the way the course has strengthened them for the work ahead, giving their hearts firmness. “Rejoice Because Your Names Have Been Inscribed in the Heavens.” (Luke 10:20) Geoffrey Jackson of the Governing Body delivered the principal talk of the program. Unlike those who attended Gilead in the past, most of today’s graduates will not receive trailblazing assignments or have some of the exciting experiences that come with preaching in untouched territories. How should they react? When the 70 disciples whom Jesus sent out returned from their preaching campaign, they reported the thrilling news that they had expelled demons in Jesus’ name. “What Jesus taught the 70 disciples applies to us as well,” said Brother Jackson. We should not let the results of our ministry serve as the sole basis of our joy or the primary measure of our faithfulness. Instead, we gain joy and prove our faithfulness by maintaining a strong relationship with Jehovah and working diligently in his service. Even Jesus faced situations that could have been discouraging. For example, after he miraculously fed thousands of people, they began following him. (John 6: Conclusion. The students received their diplomas, after which one of the graduates read a letter of appreciation from the class. Brother Pierce concluded by noting that God’s people, including the Gilead graduates, do not stand out to the world as being special. (Acts 4:
1.1 2.1 3.1 3.2 3.3 4.1 4.2 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 6.1 6.2 6.3 6.4 7.1 7.2 8.1 8.2 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 10.1 10.2 10.3 10.4 11.1 11.2 11.3 12.1 12.2 12.3 13.1 13.2 13.3 14.1 14.2 14.3 14.4 14.5 15.1 15.2 15.3 15.4 16.1 16.2 16.3 16.4 16.5 16.6 17.1 17.2 17.3 18.1 18.2 18.3 18.4 18.5 19.1 19.2 19.3 19.4 19.5 20.1 20.2 20.3 20.4 20.5 20.6 21.1 21.2 21.3 21.4 21.5
Gilead – misionarska škola Jehovinih svjedoka: Promocija 135. razreda Preuzmi Četrnaestog rujna 2013. održana je promocija 135. razreda Gileada, misionarske škole Jehovinih svjedoka. Svečanost je održana u njihovom obrazovnom centru, koji se nalazi u Pattersonu (New York), a programu je prisustvovalo otprilike 10 500 osoba. Škola Gilead pomaže Jehovinim svjedocima koji već dugi niz godina propovijedaju biblijsku poruku da još kvalitetnije izvršavaju svoju službu. Voditelj programa bio je Guy Pierce, član Vodećeg tijela Jehovinih svjedoka. Uvodne riječi temeljio je na Mateju 28:19, 20: “Idite i načinite učenike od ljudi iz svih naroda, (...) učeći ih da drže sve što sam vam zapovjedio!” Brat Pierce istaknuo je da su te Isusove riječi pokrenule svojevrsnu lančanu reakciju jer oni koji postanu Kristovi sljedbenici i sami propovijedaju te stvaraju nove učenike. Uče ih da drže sve Isusove zapovijedi, pa tako i zapovijed da objavljuju dobru vijest o Kraljevstvu (Matej 24:14). Zahvaljujući tome svaki novi učenik s vremenom počne propovijedati vijest o Kraljevstvu te poučavati ljude o Bogu. Koji su rezultati našeg propovijedanja? Brat Pierce je rekao: “Broj stanovnika na Zemlji sve više raste, ali raste i broj Božjih slugu.” “Dali su više nego što su mogli”: Thomas Cheiky, član Odbora podružnice Jehovinih svjedoka u Sjedinjenim Državama, iznio je govor na temelju 2. Korinćanima 8:1-4. Iako su makedonske skupštine u 1. stoljeću bile jako siromašne, molile su neka im se omogući “da prilože svoj velikodušni dar” za suvjernike u Jeruzalemu kojima je bila potrebna pomoć. Polaznici Gileada pokazuju sličnu velikodušnost i samopožrtvovnost. Možemo biti uvjereni da su članovi makedonskih skupština bili razboriti i da nisu davali pretjerano velike priloge zbog kojih bi ispaštala njihova obitelj ili njihova služba Bogu. Brat Cheiky savjetovao je polaznicima da i oni budu velikodušni, ali da u tome nađu pravu mjeru. “Škola je gotova”: Samuel Herd, član Vodećeg tijela, objasnio je zašto se misionari trebaju sjećati svog školovanja u Gileadu. Kao što nam neka lijepa melodija koju ujutro čujemo lako uđe u uho i prati nas cijeli dan, tako i lijepe uspomene iz Gileada još dugo mogu pratiti misionare i pomoći im da ostanu duhovno jaki. Brat Herd podsjetio je misionare da Božje sjećanje nema granica. Jehova je dao ime milijardama zvijezda koje postoje u svemiru i pamti svaku od njih (Psalam 147:4). Zar se onda neće sjećati truda koji su misionari uložili u pohađanje ove škole? Oni su skupili “blago na nebu” i Jehova će zauvijek cijeniti njihovu službu. Nitko ga ne može navesti da ih zaboravi! Budući da Bog pamti trud misionara i ljubav koju osjećaju prema njemu, oni doista imaju razloga čuvati u svom sjećanju lijepe dane provedene u Gileadu. Brat Herd je kazao: “Kad vam drage uspomene na ovu školu uljepšaju dan, ne zaboravite zahvaliti Jehovi jer je on izvor vaše radosti. Nemojte dopustiti da vaše uspomene izblijede. Ono što ste ovdje naučili koristit će vam cijeli život.” “Uzdajte se u Jehovinu neopisivu moć”: Sam Roberson, nastavnik u Gileadu, potaknuo je polaznike da se ne oslanjaju na svoju snagu kad se suočavaju s novim životnim izazovima, nego da se uzdaju u Jehovinu moć. U Efežanima 3:20 stoji da Bog “može učiniti neizmjerno više od svega što molimo ili zamislimo”. Jehovinu moć ne možemo u potpunosti dokučiti ni opisati riječima, pa stoga u tom retku s pravom piše da Jehova može učiniti neizmjerno više od svega što zamislimo. Jehova svojom neopisivom snagom pomaže svakom kršćaninu. On je kao “strašan junak” koji stoji uz nas kad se borimo s nekim velikim problemom (Jeremija 20:11). Brat Roberson podsjetio je misionare da će im Jehova pomoći da svladaju svaki problem ili poteškoću. “Cijenite vrijednu službu koja vam je povjerena”: William Samuelson, još jedan nastavnik u Gileadu, istaknuo je dva razloga koja pokazuju da je služba misionara vrijedna i da su oni dostojni cijenjenja. Kao prvo, svojom revnom službom prije i tijekom Gileada iskazali su se kao marljivi radnici. Kao drugo, oni zastupaju najvišu vlast u svemiru — Božje Kraljevstvo. Kako misionari i nadalje mogu pokazivati da cijene svoju službu? Brat Samuelson potaknuo ih je neka iskazuju čast Jehovi i poštuju svoje bližnje. Na taj će način postupati po uzoru na Isusa, koji je poštovao dostojanstvo drugih, čak i kad ih je trebao savjetovati ili ukoriti. Zašto je to važno? Zato što će tako, poput apostola Pavla, veličati svoju službu, a ne sebe, te dokazati da su dostojni poštovanja (Rimljanima 11:13). “Moć je ovim konjima u ustima”: Michael Burnett, koji također služi kao nastavnik u školi Gilead, objasnio je da riječi iz Otkrivenja 9:19 ispunjavamo kad primjenjujemo ono što učimo na sastancima i s uvjerenjem prenosimo dobru vijest. Potom je pozvao misionare da ispričaju što su tijekom školovanja doživjeli u službi propovijedanja ili da odglume neke od tih situacija. Naprimjer, jedan je misionar čovjeku koji je radio na benzinskoj crpki postavio pitanje: “Znate li kad su započela, a kad završila vremena neznabožaca?” (Luka 21:24). Čovjeka je to zaintrigiralo, pa mu je misionar drugi put odgovorio na to pitanje pomoću 4. poglavlja Danijela i dodatka iz knjige Što Biblija doista uči? “Ojačali su svoje srce”: Adrian Fernandez, član Odbora podružnice u Sjedinjenim Državama, intervjuirao je dva bračna para novih misionara. Brat Helge Schumi rekao je kako se na nastavi često naglašavalo da misionari moraju ostati ponizni. To je jako važno jer i sama Biblija pokazuje da su se neki Božji sluge uzoholili nakon što su dobili posebna zaduženja (2. Ljetopisa 26:16). Brat Peter Canning prisjetio se mudrog savjeta o učenju novog jezika koji su čuli u jednom predavanju: “Nemoj biti ponosan! Nije strašno ako nekad ispadneš bedast!” Svih četvero misionara reklo je da su jako zahvalni za pouke koje su primili jer već sada osjećaju da su ojačale njihovo srce, a uvjereni su da će im pomoći i u njihovoj daljnjoj službi (Hebrejima 13:9). “Radujte se što su vaša imena zapisana na nebesima”: Te riječi iz Luke 10:20 bile su naslov glavnoga govora, koji je iznio Geoffrey Jackson, član Vodećeg tijela. Za razliku od misionara koji su prije pohađali Gilead, većina sadašnjih polaznika neće krčiti put u nepoznato, a vjerojatno neće ni doživjeti spektakularna iskustva propovijedajući na potpuno neobrađenim područjima. Kako unatoč tome trebaju gledati na svoju službu? Jednom prilikom Isus je poslao svojih 70 učenika u propovijedanje. Kad su se vratili, s radošću su rekli da su istjerivali demone služeći se Isusovim imenom (Luka 10:1, 17). On im je rekao da su to doista divne vijesti, no dodao je: “Ne radujte se tome što vam se duhovi pokoravaju, nego se radujte što su vaša imena zapisana na nebesima” (Luka 10:20). Time im je dao do znanja da neće svaki dan doživjeti nešto tako uzbudljivo. Dakle, nisu se trebali usredotočiti na ono što postižu u službi, nego su trebali dati sve od sebe da ostanu vjerni Jehovi i da im imena budu “zapisana na nebesima”. “Ono što je Isus rekao sedamdesetorici učenika vrijedi i za nas”, kazao je brat Jackson. Naša radost ne smije ovisiti o rezultatima koje postižemo u službi. Na koncu, oni nisu glavno mjerilo naše vjernosti Jehovi. O čemu onda ovisi hoćemo li biti radosni i ostati vjerni Bogu? Isključivo o tome imamo li prisan odnos s njim i jesmo li revni u službi. Čak je i Isus nailazio na negativne reakcije ljudi koje su ga mogle lako obeshrabriti. Primjerice, napustili su ga mnogi koji su ga isprva rado slušali. Nakon što je jednom prilikom čudom nahranio tisuće ljudi, oni su pošli za njim (Ivan 6:10-14, 22-24). No uskoro su se sablaznili kad su čuli njegove riječi te su otišli od njega jednako brzo kao što su ga počeli slijediti (Ivan 6:48-56, 60, 61, 66). S druge strane, apostoli nisu iznevjerili Isusa, nego su ostali uz njega. Oni su nam dali dobar primjer jer se nisu usredotočili na rezultate u službi, već im je bilo važnije da ostanu vjerni Jehovi i sačuvaju prisan odnos s njim (Ivan 6:67-69). Zaključak: Nakon što su misionari dobili diplome, jedan od njih u ime cijelog razreda pročitao je pismo zahvale. Brat Pierce zaključio je program rekavši da Božji sluge, pa tako i polaznici Gileada, u očima svijeta nisu ni po čemu posebni (Djela apostolska 4:13; 1. Korinćanima 1:27-31). Međutim, Jehovi smo posebni jer mu predano služimo i on nam daje svoj sveti duh. Brat Pierce rekao je da naše znanje ne može zadiviti Jehovu, ali da naša odanost, vjernost i predanost na njega ostavljaju izuzetno snažan dojam.