http___www.krenizdravo.com_zdravlje_spolne-bolesti-zdravlje_trichomonas-vaginalis-uzroci-simptomi-prevencija-i-lijecenje_1.xml
1.1 1.2 1.3 1.4 1.5 2.1 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 11.2 11.3 11.4 12.1 13.1 14.1 14.2 15.1 15.2 15.3 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 22.1 23.1 23.2 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1 32.1 33.1 33.2 33.3 34.1 35.1
Trichomoniasis, sometimes referred to as "trich", is a common sexually transmitted disease (STD). It is caused by the single-celled protozoan parasite Trichomonas vaginalis. Trichomoniasis is primarily an infection of the genitourinary tract; the most common site of infection is the urethra and the vagina in women. It is most common in women and uncircumcised men. For uncircumcised men, the most common site for the infection is the tip of the penis. Symptoms Typically, only women experience symptoms associated with Trichomonas infection. Symptoms include: - *Vaginitis - itching, burning, and inflammation of the vagina - *Cervicitis - inflammation of the cervix - *Urethritis - inflammation of the urethra - *Green/Yellow, frothy vaginal discharge Most men with trichomoniasis do not have signs or symptoms; however, some men may temporarily have an irritation inside the penis, mild discharge, or slight burning after urination or ejaculation. Some women have signs or symptoms of infection which include a frothy, yellow-green vaginal discharge with a strong odor. The infection also may cause discomfort during intercourse and urination, as well as irritation and itching of the female genital area. In rare cases, lower abdominal pain can occur. Symptoms usually appear in women within 5 to 28 days of exposure. Diagnosis Trichomoniasis is diagnosed by visually observing the trichomonads via a microscope. In women, the doctor collects the specimen during a pelvic examination by inserting a speculum into the vagina and then using a cotton-tipped applicator to collect the sample. The sample is then placed onto a microscopic slide and sent to a laboratory to be analyzed. An examination in the presence of trichomoniasis may also reveal small red ulcerations on the vaginal wall or cervix; if occuring on the cervix, is termed "strawberry cervix." Genetic sequence A draft sequence of the Trichomoniasis genome was published on January 12, 2007 in the journal Science confirming that the genome has at least 26,000 genes , a similar number to the human genome Treatment Treatment for both pregnant and non-pregnant patients utilizes metronidazole (Flagyl) 500mg oral 2-3 times per day for 7-10 days. Sexual partners, even if asymptomatic, should be concurrently treated. Complications Research has shown a link between trichomoniasis and two serious sequelæ Data suggest that: - Trichomoniasis is associated with increased risk of transmission of HIV. - Trichomoniasis may cause a woman to deliver a low-birth-weight or premature infant. Additional research is needed to fully explore these relationships. Prevalence and prevention The American Social Health Association estimates trichomoniasis affects 7.4 million previously unaffected Americans each year and is the most frequently presenting new infection of the common sexually transmitted diseases. Use of male condoms may help prevent the spread of trichomoniasis, although careful studies have never been done that focus on how to prevent this infection. Refraining from sharing swimsuits or towels may also help as trichomonads survive for up to 45 minutes outside of the body. Treatment is usually Metronidazole. References External links
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 3.1 3.2 3.3 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 14.2 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 22.2 22.3 22.4 22.5 23.1 23.2 23.3 24.1 25.1 26.1 27.1
Trichomonas vaginalis – uzroci, simptomi, prevencija i liječenje Trichomonas vaginalis je jednostanični anaerobni parazit kojeg nalazimo u području urogenitalnog trakta. Taj flagelaš, koji posjeduje 4 biča, čest je uzrok vaginitisa. Ovoidnog je oblika nešto veći od leukocita. Pokreće se treperenjem svojih bičeva. U uvjetima normalnog kiselog pH ne može izazvati upalu, već ona nastaje nestankom laktobacila i povišenjem pH iznad 5. Trihomonijaza je spolno prenosiva bolest koja se može javiti sama ili udružena s drugim spolno prenosivim bolestima. Rjeđe se javlja infekcija novorođenčeta prolaskom kroz porođajni kanal, dok je infekcija putem zahodske školjke, kupanjem u bazenu ili prljavih ručnika malo vjerojatna, budući da je za aktivnu upalu rodnice potrebna inokulacija s 5 do 10 tisuća organizama. Najčešće oboljevaju žene, kod kojih mogu biti zahvaćene vagina i uretra, rjeđe muškarci kod kojih mogu biti inficirani uretra i prostata. Smatra se da se svake godine inficira preko 160 milijuna ljudi. Poslije virusa i Chlamidie trachomatis, Trichomonas vaginalis je treći po učestalosti vaginitisa (oko 25% svih vaginitisa) i vrlo je čest razlog posjeta ginekologu. Rizične skupine Kao i kod ostalih spolno prenosivih bolesti, najčešće oboljevaju mlađe žene i muškarci, koji prakticiraju nezaštićene spolne odnose i često mijenjaju spolne partnere. Simptomi trihomonijaze Mnoge žene s Trichomonas vaginalisom u rodnici nemaju nikakve simptome, a samo polovica ih ima pojačan vaginalni iscjedak. Simptomi se obično javljaju nakon 5 do 28 dana od izloženosti infekciji. Iscjedak, koji predstavlja vodeći simptom, nalazi se posvuda u rodnici, žutozelene je boje, pjenušav i neugodna mirisa. Na stidnici nalazimo edem, crvenilo i ogrebotine kao posljedice svrbeža. Mogu se javiti i problemi s mokrenjem (učestalo, bolno mokrenje) te bol prilikom spolnog odnosa (dispareunija). Muškarci uglavnom nemaju nikakve simptome, rijetko se mogu javiti nadraženost penisa i blago peckanje prilikom mokrenja ili ejakulacije. Smatra se da će se trihomonijaza prenijeti sa žene na 40 do 50% muškaraca, dok će muškarci prenijeti infekciju na čak 85% žena. Komplikacije trihomonijaze Neliječena trihomonijaza nosi povećan rizik od ostalih spolno prenosivih bolesti (naročito HIV infekcije), upalne bolesti zdjelice i posljedične neplodnosti te postoperativne infekcije. Kod trudnica može izazvati prijevremeni porođaj. Muškarci imaju povećan rizik od neplodnosti. Dijagnoza trihomonijaze Dijagnoza se postavlja anamnezom, ginekološkim pregledom i analizom vaginalnog iscjetka. Ginekološkim pregledom može se ustanoviti obilan žutozeleni iscjedak na rodnici, edem, crvenilo i ogrebotine na stidnici, te „jagodasta rodnica i vrat maternice“, koji ukazuju na točkasta krvarenja. Vaginalni iscjedak se analizira u obliku nativnog preparata pod svjetlosnim mikroskopom, na kojem uočavamo brojne leukocite bez laktobacila, brojne epitelne stanice vagine, te Trichomonas vaginalis, koji je na toplom preparatu pokretan, a na hladnom nepokretan. Mogu se napraviti i kultura stanica (pouzdanost 90 do 93%) te test monoklonalnim protutijelima (pouzdanost 90%). Treba naglasiti da je prisutnost parazita teže ustanoviti kod muškaraca nego kod žena. Liječenje trihomonijaze Jedino učinkovito liječenje trihomonasne upale donjeg spolnoga i mokraćnoga sustava je metronidazol. Može se davati sistemski, lokalno – vaginalno ili kombinirano. Uvijek valja istodobno liječiti i partnere. Liječe se i asimptomatske žene i muškarci. Uspjeh se postiže u 90 do 95% slučajeva. Kontraindikacija za liječenje metronidazolom je prvo tromjesečje trudnoće ( kasnije u trudnoći se daje samo uz ozbiljnu indikaciju ), dojenje, preosjetljivost na metronidazol i bolesti središnjeg živčanog sustava. U 5 do 10% slučajeva mogu se javiti nuspojave poput mučnine, povraćanja, urtikarije te metalnog okusa u ustima. Prilikom terapije ne smije se konzumirati alkohol. Rjeđe se u terapiji primjenjuju klindamicin, ampicilin i cefalosporini. Ne treba zaboraviti da je Trichomonas vaginalis čest pratilac drugih spolno prenosivih bolesti. Prevencija trihomonijaze Da bi se spriječila infekcija trihomonasom, prilikom svakog spolnog odnosa treba koristiti zaštitu (kondom), ograničiti broj spolnih partnera/prakticirati spolni odnos sa jednim, zdravim partnerom ili pak apstinirati.