http___www.krizevci.hr_index.php_72-znameniti_111-znameniti-marko-stjepan-krizin_1.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 2.6 2.7 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 3.6 4.1 4.2 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 5.6
Personage > St Mark of Križevci Marko Stjepan Krizin (of Križevci) was born in 1558, in Križevci, in the Zagreb Diocese. He studied theology at the famous Roman College Germanicum et Hungaricum, and afterwards became a priest of the Zagreb Diocese. At the invitation of Petar Pazmany, the archbishop of Esztergom, he became the head of a seminary in Trnava, Slovakia, and a canon in Esztergom. As a canon, he was in charge of a Benedictine abbey near Košice, owned by the Esztergom Vicar Capitular. His writings dating from 1612 read: after finishing my studies, I am going to return to my homeland. I am not going to practise law or medicine, or live in a mannor. I am willing to return to my homeland even sooner for the sake of my people. He joined two other Jesuit priests, Ištvan (Stjepan) Pongracz and Melkior Grodziecki, in their care for the catholic community of Košice and surrounding area. Calvinists had a significant influence in the area at that time. In an uprising and a dramatic instance of religious "cleansing" which took place on September 7, 1619, and was directed against the Catholics, all three of them were tortured and brutally killed because they refused to renounce their faith. They were killed as "papists". This persecution was especially directed against Mark of Križevci, who refused to renounce his loyalty to the Pope, or convert to "Hungarian Religion", as they referred to it, remaining loyal to the Pope, and defending not only his beliefs, but also the right of all people to freedom of religion. When subjected to a severe torture, St Mark persevered in his loyalty to the Pope, telling his torturers: I am completely dedicated to my faith, the only one for me, zealous to defend it and determined to die loyal to my faith. On January 15, 1905, Pope Pio X beatified all three of them. The parish Church of St Mark of Križevci was built in his honor, and blessed by the Archbishop of Zagreb, Alojzije Stepinac, on January 21, 1941, in Zagreb. On July 2, 1995, Congregation for the Causes of the Saints decided to canonize Mark of Križevci, Stjepan Pongracz and Melkior Grodziecki. During the canonization ceremony which was held at the Košice airport, Pope John Paul II declared the martyrs saint. Around three hundred thousand people rejoiced in the solemn event. There were about two and a half thousand pilgrims from Croatia headed by Zagreb Archbishop, Cardinal Franjo Kuharić, and the Archbishop of Bosnia, Vinko Puljić. The penitential rite was followed by the canonization ceremony. National celebration of canonization of St Mark of Križevci took place on September 10, 1995, in Križevci, Croatia, with about twenty thousand people attending the mass.
1.1 1.2 1.3 1.4 1.5 1.6 1.7 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 2.6 3.1 3.2 3.3 3.4 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 4.6 4.7 4.8 5.1 6.1
Marko Stjepan Krizin Križevcima 1558. – Košice 1619. Studirao je teologiju u rimskom kolegiju Germanicum et Hungaricum, a nakon studija djelovao je kao svećenik Zagrebačke biskupije. Na poziv ostrogonskog nadbiskupa kardinala Petra Pazmanyja prihvatio je službu ravnatelja sjemeništa u Trnavi u Slovačkoj i postao ostrogonski kanonik. Kao kanonik upravljao je nekadašnjom benediktinskom opatijom kod Košica, koja je bila u vlasništvu ostrogonskog Kaptola.U spisima iz 1612. godine Marko je napisao: nakon studija vratit ću se u domovinu. Neću se baviti građanskim pravom niti liječništvom, niti ću živjeti dvorskim načinom života. Ako ustreba poći ću i prije u domovinu, ako to bude zahtijevalo dobro ljudi. Uz dvojicu isusovaca Ištvana (Stjepana) Pongracza i Melkiora Grodzieckog brinuo se za katoličke vjernike u Košicama i okolici. Košice su u to vrijeme bile pod velikim kalvinističkim utjecajem. Za vrijeme jedne bune i vjerskog "čišćenja" protiv katolika 7. rujna 1619. godine sva trojica su mučena i okrutno ubijena, jer nisu htjeli odustati od katoličke vjere. Ubijeni su kao "papisti". Marka Križevčanina su kao kanonika posebno nastojali nagovoriti da se odrekne vjernosti papi i da prihvati "ugarsku vjeroispovijest", kako su sebe nazivali, ali je on ustrajao u svojoj vjernosti papi, braneći ne samo svoju osobnu vjeru nego i slobodu ispovijedanja vjere.U trenucima ispitivanja i nagovaranja na odricanje "papističke" vjere, sv. Marko je rekao svojim tamničarima: Svojoj sam vjeri, pravoj vjeri, toliko odan, da sam u svakom trenutku spreman za nju dati i svoj život Papa Pio X. je svu trojicu proglasio blaženima 15. siječnja 1905. godine. Marku Križevčaninu u čast sagrađena je župna crkva Bl. Marka Križevčanina koju je blagoslovio zagrebački nadbiskup dr. Alojzije Stepinac 21. prosinca 1941. godine u Zagrebu. Kongregacija za pitanja svetosti odlučila je da će blaženi Marko Križevčanin, Stjepan Pongracz i Melkior Grodziecki biti proglašeni svetima 2. srpnja 1995. godine. Svečano liturgijsko slavlje u sklopu kojeg je papa Ivan Pavao II. proglasio mučenike svetim održano je na aerodromu u Košicama. Bilo je prisutno oko tristo tisuća Ijudi. Hodočasnika iz Hrvatske bilo je oko dvije i pol tisuće, a predvodio ih je zagrebački nadbiskup kardinal Franjo Kuharić, zajedno s vrhbosanskim nadbiskupom Vinkom Puljićem. Nakon pokajničkog čina na početku svečane mise, koju je predvodio sveti otac Ivan Pavao II. održan je obred kanonizacije. Domovinska proslava kanonizacije sv. Marka Križevčanina održana je 10. rujna 1995. g. u Križevcima. Na svečanosti je bilo nazočno oko 20 tisuća ljudi. Literatura: Ivan Peklić: Hrvatski mučenik Sveti Marko Križevčanin (Križevci: Veda, 1995)