http___www.inpharma.hr_index.php_mact_News_cntnt01_detail_0_cntnt01articleid_2041_cntnt01returnid_21_1.xml
1.1 1.2 1.3 1.4 1.5 1.6 1.7 2.1 3.1 3.2 3.3 3.4 4.1 4.2 4.3 4.4 5.1 5.2 5.3 5.4 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 6.6 7.1 8.1 8.2 8.3 8.4 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 10.1 10.2 10.3 10.4 10.5 11.1 11.2 11.3 11.4 12.1 13.1 13.2 13.3 13.4 14.1 14.2 14.3 14.4 14.5 15.1 15.2 15.3 16.1 16.2 16.3 16.4 17.1 18.1 18.2 18.3 18.4 18.5 19.1 19.2 19.3 19.4 20.1 20.2 20.3 20.4 21.1 21.2 21.3 22.1 23.1 23.2 23.3 23.4 24.1 24.2 24.3 25.1 25.2 25.3 26.1 26.2 26.3 26.4
Prenatal nutrition focuses on nutrient recommendations during and before pregnancy. It helps mothers and their infants develop properly. Here, we will discuss nutrient fortification, Folate, and Docosahexaenoic acid. Also, we'll look at iron, calcium, and folate fortification. Read on to learn more! And don't forget about the importance of fiber in your diet! Before you start eating healthy foods during pregnancy, follow these recommendations: Iron deficiency anemia during pregnancy Pregnancy can lead to increased iron requirements, and women with anemia during pregnancy need to get their bodies' needed amount of iron. This is because iron is necessary for the development of the fetus, the placenta, and the expansion of the erythrocyte mass of the mother. If you have low iron levels, your health care provider can order a blood test to check your levels. The test will also reveal how much iron your body stores and processes. A woman should aim to get at least 1000 milligrams of iron during her pregnancy, assuming she weighs about 55 kilograms. In addition, her red blood cell mass will increase by 250 milligrams during pregnancy. A diet rich in iron can help prevent iron deficiency anemia during pregnancy. Although it is common in low-income countries, it can also occur in high-income countries. During early embryonic life, iron is necessary for normal brain development, including neural progenitor cell proliferation, migration, and differentiation. Animal models of prenatal iron deficiency show that babies born to anemia have abnormalities in the neurotransmitter system, brain structure, and function. Anemia during early pregnancy can also lead to severe and persistent neurobehavioural problems in infants. Further, infants born with anemia may have poor cognitive and motor skills. In addition to iron supplementation, pregnant women should take vitamin B12 to prevent anemia. A woman with a low folate level may also have iron deficiency. This condition is rare and rarely affects the baby. Instead, the baby will absorb the iron it needs to thrive and grow. A pregnant woman should get as much iron as she needs. Eat a variety of foods rich in iron, and try to include plenty of meat and poultry in her diet. Calcium deficiency anemia during pregnancy Iron is essential for a woman to produce hemoglobin, the protein found in red blood cells that carries oxygen to the organs and tissues of the body. During pregnancy, a woman's body produces double the blood it normally does, so she'll need more iron. Iron deficiency during pregnancy increases the risk of premature birth, low birth weight, and postpartum depression. Calcium and iron deficiency can lead to anemia, a complication of pregnancy. Diets rich in calcium and iron may prevent anemia and help relieve symptoms. Iron comes in two forms: heme and non-heme. Heme forms are easily absorbed by the body, while non-heme forms have few to no effect on absorption. ACOG recommends pregnant women consume approximately 1.3 mg of iron per day. Several food sources of iron can be fortified to add iron. A healthy pregnant woman should focus on consuming a well-balanced diet and make sure to pay attention to her calcium and iron intake. Eating plenty of calcium and iron will help the baby grow strong teeth. Iron will help the nervous system, circulatory system, and muscular system work properly. Pregnant women should take at least 27 milligrams of iron daily. For women aged 19 and older, the recommended daily intake is 1,000 milligrams of calcium. Iron deficiency can also increase the risk of pregnancy-induced hypertension (PIH). PIH occurs in about 10% of pregnancies and causes a variety of symptoms, including anemia, convulsions, and bleeding. PIH may also be caused by chronic high blood pressure, diabetes, and some autoimmune diseases. It's important to discuss calcium deficiency anemia with your doctor so that you can get the appropriate treatment. Folate fortification Fortified foods and supplements containing folic acid are essential for the development of the fetus. This B vitamin is especially important for pregnant women because it protects the developing fetus from serious birth defects. Besides fortified foods, folate can be found naturally in leafy green vegetables, oranges, and beans. The following are some of the most common sources of folic acid and their sources. Among the most common causes of neural tube defects, folate is essential for fetal development. The neural tube closes in the first 28 days of pregnancy, but inadequate folate levels can lead to defects in the fetus. Hence, all women of childbearing age should take a daily prenatal vitamin that contains 400 mcg of folic acid. Women should also consume foods that are high in folate, such as spinach. Fortification of cereals has greatly reduced the incidence of folate deficiency. Increasing the intake of folate is a way to prevent neural tube defects, which affect the brain, spinal cord, and spine. Folate-fortified foods can be found naturally in leafy greens, legumes, and seeds, but many people do not consume enough folate-rich foods. As a result, pregnant women have a higher risk of folate deficiency than women in developed countries. Supplementation with folic acid has also been linked to a lower risk of spina bifida, which is a common birth defect. Nonetheless, many researchers are skeptical about this theory. They have not yet found a conclusive link between folic acid supplementation and neural tube defects. They continue to investigate the relationship between folate fortification and risk of neural tube defects. Docosahexaenoic acid Docosahexaenolic acid (DHA) is a highly important nutrient in prenatal nutrition. It has a significant effect on the brain development of infants and is essential for normal brain function in adults. It is also a potential treatment for learning disabilities, since deficiencies of DHA can lead to cognitive deficits. DHA is highly preferred by the brain, and its turnover in the brain is fast. Infants exposed to DHA have higher visual acuity than those who are deficient in it. Docosahexaenoicic acid is an omega-3 fatty nutrient. It aids fetal growth by promoting the health of the mother and fetus. In fact, DHA supplements may reduce the risk of preterm birth, and they may even improve depression during the perinatal period. In addition to being an important nutrient in prenatal nutrition, docosahexaenoic acid is available in food, but is it recommended that pregnant women take a supplement? Docosahexaenoica acid is available in a variety of forms and concentrations, and most prenatal supplements contain DHA. The FDA recommends that pregnant women not exceed three grams of DHA each day because the excess can affect the immune system and cause bleeding. Prenatal DHA should be chosen carefully, as inferior quality supplements may contain toxins. Look for products that are derived from high-quality sources and are certified by a reputable third-party lab. While there are fortified foods that contain small amounts of DHA, experts recommend supplements as a means to ensure adequate levels. The best prenatal vitamin for pregnant women contains 200 milligrams of DHA and is usually recommended three months before pregnancy. However, it is important to begin taking these supplements as early as three months before conception or as soon as your pregnancy test confirms that you are pregnant. Vitamin D There are numerous benefits of including vitamin D in prenatal nutrition. Not only does it provide protection against perinatal malformations, but it also increases the feto-maternal immune response, which in turn improves maternal-fetal health. However, it is important to supplement dietary D to avoid adverse outcomes. In fact, the Spanish Nutrition Society supported research into vitamin D supplementation during pregnancy and lactation. Several studies have evaluated the association of prenatal vitamin D levels and global IQ, but few have found a direct relationship. Only Keim and colleagues found a positive association between maternal and cord blood 25(OH)D concentration and IQ at seven years of age. In another study, Morales et al. found that infants from mothers with high levels of 25(OH)D scored higher on cognitive tests at 14 months of age. However, it is important to keep in mind that high vitamin D intake during pregnancy is associated with an increased risk of hypercalcemia, a potentially serious disease for the fetus. To avoid this, pregnant women are advised to supplement their diets with at least 400 IU of vitamin D per day. Taking higher doses is possible, but only under the supervision of an obstetrician and with careful monitoring of calcium levels. There are many studies that indicate that adequate amounts of vitamin D during pregnancy are important for the foetus' bone development and calcium homeostasis. However, more studies are needed to understand the role of vitamin D in prenatal nutrition and when to begin supplementation. Further research is needed to determine the effects of inadequate levels on the mother's immune system and pregnancy outcomes. For example, studies have shown that vitamin D supplements can help women avoid premature delivery and asthma programming.
1.1 2.1 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 4.1 4.2 4.3 5.1 5.2 6.1 6.2 6.3 7.1 7.2 7.3 7.4 8.1 8.2 9.1 9.2 9.3 10.1 10.2 10.3 11.1 11.2 11.3 12.1 13.1 14.1 14.2 14.3 14.4 15.1 16.1 16.2 16.3 17.1 18.1 18.2 18.3 18.4 19.1 19.2 19.3 20.1 20.2 20.3 20.4 20.5 21.1 21.2 21.3 21.4 22.1 23.1 24.1 24.2 25.1 25.2 25.3 25.4 26.1 27.1 27.2 28.1 29.1 30.1 30.2 30.3 31.1 31.2 31.3 31.4 32.1 32.2 32.3 32.4 32.5 33.1 33.2 33.3 33.4 33.5 34.1 35.1 35.2 35.3 36.1 36.2 37.1 37.2 37.3 37.4 38.1 38.2 38.3 39.1 39.2 39.3 39.4 40.1 41.1 41.2 41.3 41.4 42.1 43.1 43.2 44.1 44.2 44.3 45.1 45.2 46.1 47.1 47.2 48.1 48.2 48.3 48.4 48.5 49.1 50.1 50.2 50.3 51.1 51.2 52.1 53.1 53.2 53.3 54.1 54.2 55.1 55.2 56.1 56.2 57.1 58.1 58.2 59.1 59.2 60.1 60.2 60.3
Nutritivna potpora tijekom trudnoće i dojenja Do danas je znanost iznjedrila brojne spoznaje o važnosti brojnih nutrijenata tijekom trudnoće te se sve više potiče unos prenatalnih suplemenata i dodatnih bitnih nutrijenata tijekom trudnoće i dojenja Dijetne preporuke oduvijek su bile dio neformalnih zdravstvenih smjernica za buduće majke i dojilje. Početkom dvadesetog stoljeća, zbog prepoznavanja važnosti smanjenja stope smrtnosti novorođenčadi, savjeti za nutritivnu potporu trudnica postaju dio obveznih i statutarnih sustava socijalne skrbi djeteta. Tijekom prvih nekoliko desetljeća dvadesetog stoljeća, trudnice su prepoznate kao važna ciljna populacija za prijenos novih znanja o vitaminima, a savjeti su potjecali ne samo od liječnika i stručnjaka za javno zdravstvo, nego i od humanitarnih i edukacijskih organizacija. Proizvođači specijalnih namirnica bogatih nutrijentima, svojevrsnih preteča današnjih prenatalnih suplemenata, isticali su kako su potrebe za vitaminima posebno važne za trudnice, a to su potvrđivale institucije posvećene zaštiti majke i djeteta. U marketinškim porukama iz tog doba naglašavalo se da su dodaci vitamina neizostavni za trudnice „zbog dobrobiti majke i djeteta“, što se naslanjalo na dugu tradiciju uloge majke u osiguravanju optimalne prehrane obitelji, a to se smatralo njezinom odgovornošću i obvezom. Važnost prenatalnog unosa vitamina okrunjena je početkom devedesetih revolucionarnim spoznajama o folnoj kiselini i prevenciji kongenitalnih defekata djeteta. Vlade i zdravstvene organizacije brojnih država tada pokreću javnozdravstvene kampanje koje za cilj imaju povećati unos folata kod žena generativne dobi. Do danas je znanost iznjedrila brojne spoznaje o važnosti brojnih nutrijenata tijekom trudnoće te se sve više potiče unos prenatalnih suplemenata i dodatnih bitnih nutrijenata tijekom trudnoće i dojenja, i to kroz ginekološke ordinacije i javnozdravstvene aktivnosti. Trudnoća i dojenje nutritivno su najzahtjevnija razdoblja u životu žene. Budući da se tijekom gestacije stanice brzo dijele te se razvijaju organi djeteta, adekvatna opskrba nutrijentima esencijalna je za zdravlje buduće majke i za potporu rasta fetusa. Jedno od najizazovnijih područja znanstvenih istraživanja jest ono o utjecaju prehrane tijekom trudnoće na rizik od pojedinih bolesti koje se pojavljuju u dječjoj dobi, ali i kasnije tijekom odrasle dobi. Čini se da podložnost bolestima srca, dijabetesu, hipertenziji i mnogim drugim bolestima može biti „programirana“ neadekvatnom opskrbom nutrijentima tijekom gestacije i dojenaštva. Mnogobrojni znanstveni dokazi upućuju na to da je adekvatno uhranjena dojenčad s pravilnim uzorkom rasta poslije u životu izložena manjem riziku od razvoja bolesti. Od začeća do rođenja djeteta, rast i razvoj ploda ovise o nutrijentima koje majka unosi hranom. Tijekom trudnoće povećane su potrebe za određenim nutrijentima, pa se stoga smatraju ključnima za pravilan rast i razvoj djeteta te za zdravlje buduće majke. U te nutrijente ubrajaju se folat, vitamin B12, vitamin C, vitamin D i vitamin A. Kada je riječ o mineralima, vrlo je važno paziti na dovoljan unos kalcija, cinka, magnezija i željeza. Tijekom prvog tromjesečja bitni nutrijenti su folna kiselina, vitamin B12 i cink, a tijekom drugoga i trećeg tromjesečja željezo, kalcij i magnezij. Novije spoznaje otkrivaju nam da su za zdrav tijek trudnoće i pravilan razvoj djeteta važani odgovarajući unos joda te omega-3 masnih kiselina, posebno dokozaheksaenske masne kiseline (DHA). Nakon poroda, dojenje je novi prehrambeni izazov za majku, jer proizvodnja mlijeka iziskuje dodatnu energiju. Smatra se da je u razdoblju laktacije potrebno unijeti dodatnih 500 kcal na dan, poželjno iz kvalitetnih izvora. Osim energetskih, povišene su i potrebe za brojnim vitaminima i mineralima, te je stoga uputno nastaviti s primjenom prenatalnog dodatka prehrani, a preporučuje se i dodatni unos omega-3 masnih kiselina i vitamina D. Sve se više prepoznaju važnost zdrave mikrobiote i važnost unosa fermentirane hrane, odnosno korisnih bakterija probiotika tijekom trudnoće. Majčina mikrobiota probavnog i vaginalnog sustava ima brojne fiziološke uloge koje utječu na imunološke i metaboličke funkcije djeteta, posebice u ranom neonatalnom životu, a moguće čak i in utero. Prijenos bakterija s majke na novorođenče putem izravnog kontakta s majčinom mikrobiotom tijekom poroda također utječe na kolonizaciju probavnog sustava dojenčeta. Tijekom godina istraživanja važnosti mikrobiote za majku i dijete, iznjedrile su se brojne spoznaje o utjecaju probiotika na mikrobiotu tijekom perinatalnog i ranog postnatalnog razdoblja kao jedna od prehrambenih strategija za smanjenje rizika bolesti tijekom djetinjstva i odrasle dobi. Primjena probiotika može povoljno utjecati na metabolički profil majke kao i na poboljšanu kontrolu serumskog inzulina, smanjenje rizika gestacijskog dijabetesa te smanjenje rizika od preeklampsije. Također, recentne studije sustavno pokazuju povoljan učinak pojedinih sojeva na imunitet majke i djeteta, specifične potrebe trudnica te prevenciju tegoba u trudnoći. Specifičnosti suplementacije tijekom trudnoće Multivitamini za trudnice ili Prenatal Iako postoje razlike u sastavu dodataka prehrani za trudnice, takvi pripravci trebali bi zadovoljavati neke temeljne odrednice. Primjerice, poželjno je da udio vitamina A ne premašuje preporučenu dozu. Iako je vitamin A jedan od ključnih vitamina tijekom trudnoće i dojenja, posebice za funkciju i sazrijevanje pluća, ne smije se zanemariti njegov toksičan i teratogeni potencijal kada je u obliku retinola u povišenim dozama. Stoga se pripravci obično formuliraju tako da kao izvor vitamina A sadrže beta-karoten. Za prenatalne suplemente bitno je i da ključni nutrijenti poput folne kiseline, joda, cinka, vitamina D i vitamina B skupine budu zastupljeni u adekvatnim količinama. Međutim, nerijetko je uz prenatalni dodatak prehrani potrebno uzimati dodatni kalcij i magnezij, budući da je nemoguće proizvesti tabletu koja bi sadržavala te minerale u preporučenim dozama. Posebno povoljna odlika pripravka za trudnice je sadržaj omega-3 masnih kiselina u formulaciji, a poželjno je da sadrži barem 200 mg DHA. Nadalje, količina i kemijski oblik folne kiseline također su važni za kvalitetu dodatka prehrani namijenjenog trudnicama. Folna kiselina i aktivni folat Potrebe za folatom u trudnoći višestruko rastu, jer je on prijeko potreban za rast i razvoj djeteta. Nedostatak folata u trudnoći povezuje se s abnormalnostima i kod majke, poput anemije i bolesti perifernih živaca, i djeteta kod kojega se pojavljuju različite kongenitalne malformacije, poglavito neuralne cijevi. Tako unos folne kiseline ili multivitaminskog pripravka s folnom kiselinom, a u novije vrijeme kombinacija s aktivnim oblikom - 5-MTHF, u obliku dodatka prehrani, u perikoncepcijskom razdoblju značajno smanjuje rizik od defekata neuralne cijevi što je jedno od najvećih medicinskih otkrića 20. stoljeća. Štoviše, nove spoznaje upućuju na mnogo širu zaštitnu ulogu folne kiseline u vrijeme trudnoće, pa preporuke govore u prilog primjeni folne kiseline tijekom cijele trudnoće. Potrebe žena za folatom rastu tijekom trudnoće, a njegov optimalan status trebao bi se postići prije začeća, odnosno u prvom tromjesečju, kada se zatvara neuralna cijev. Stoga je preporuka započeti s primjenom 400 µg folata 12 tjedna prije začeća. Dok se nizak status folata povezuje s defektima neuralne cijevi (DNC) oni mogu biti spriječeni povećanim unosom folata prije začeća. Budući da se tijekom posljednjih godina u formulacijama učestalo pojavljuje kombinacija folne kiseline i 5-MTHF, u Journal of Perinatal Medicine objavljen je pregled znanstvenih radova koji su istraživali različite oblike folata, a cilj je bio utvrditi može li 5-metiltetrahidrofolat zamijeniti folnu kiselinu u sprječavanju defekata neuralne cijevi. Folat se unosi hranom i ima zaštitni učinak, ali na razini populacije preporuke za povećani unos su neučinkovite. Uzrok tome je nepridržavanje preporuka ili promjenjiva bioraspoloživost folata. Folna kiselina (FA) je sintetski spoj koji se najčešće nalazi u dodacima prehrani. Taj oblik nema biološku funkciju prije nego se reducira do dihidrofolata (DHF) i tetrahidrofolata (THF), a sposobnost za redukciju FA razlikuje se između pojedinaca. Žene kod kojih je primijećen polimorfizam na genima povezanima s metabolizmom ili apsorpcijom folata, značajno veću korist imaju od uzimanja 5-metiltetrahidrofolata (5-metilTHF) nego od FA. Pritom je 5-metilTHF dominantan prirodni oblik koji ima nekoliko prednosti u odnosu na FA: ne prikriva deficit vitamina B12, odmah je dostupan za transport i metabolizam, ne stvara nemetaboliziranu FA u krvi te se apsorbira i iskorištava jednako dobro kao FA. Autori zaključuju da je uzimanje 5-metilTHF u obliku dodataka prehrani bolja zamjena za FA, posebice u zemljama koje ne provode program obogaćivanja hrane. Tako, u cilju sprječavanja DNC, 5-metilTHF u obliku dodataka prehrani učinkovito poboljšava biomarkere folata kod mladih žena prije začeća i u ranom stadiju trudnoće (4-12 tjedana). Aktivni oblik folata u dodacima prehrani može se prepoznati pod nazivom Metafolin® (L-methylfolate) ili je naveden kao 5-MTHF, a radi se o aktivnom obliku folata koji se pretežito nalazi u hrani i izravno je bioraspoloživ. Vitamin D Nedostatak vitamina D prepoznat je kao javnozdravstveni problem u mnogim zemljama, a trudnice i dojilje svrstavaju se u rizične skupine. Učestalost nedostatka vitamina D u populaciji trudnica i dojilja kreće se od 20-40%. Poznato je da je nadomjesna primjena vitamina D učinkovita terapija nedostatka, međutim još uvijek se rađa novorođenčad s posljedicama hipovitaminoze D. Rizici se odnose na prijevremeni porod i rađanje djeteta niske porođajne mase. Štoviše, posljednja dva desetljeća sve se više govori o utjecaju vitamina D, ne samo na koštani sustav, već i na brojne vankoštane učinke, primjerice autoimune bolesti, dijabetes, maligne bolesti putem fetalnog programiranja. Nadalje, postoje dokazi da trudnice s adekvatnom koncentracijom vitamina D u krvi u ranoj trudnoći imaju manji rizik od razvoja gestacijskog dijabetesa. Prema Smjernicama Institute of Medicine, objavljenim 2011. godine, preporučena dnevna doza vitamina D za trudnice i dojilje iznosi 15 µg ili 600 IJ. Tijekom priprema za trudnoću kod žena s čimbenicima rizika svakako bi trebalo ispitati i razinu vitamina D u krvi, te kod niskih vrijednosti uzeti vitamin D u obliku dodatka prehrani ili lijeka. Radi se o jednostavnom, jeftinom i sigurnom načinu kojim se može smanjiti rizik novorođenčadi rođene s hipovitaminozom D, ali i potreba za upotrebom invazivnih terapijskih metoda kod neplodnosti. Trenutna istraživanja potvrđuju blagotvorno djelovanje vitamina D kod PCOS, fibroida, lošeg nalaza spermiograma, a kod slučaja IVF postupaka i spontanih pobačaja istraživanja upućuju na važnu ulogu koju vitamin D igra u procesima humane reprodukcije. Željezo Poznato je da je željezo kritični nutrijent u trudnoći te da se potrebe za njim udvostručuju od 15 mg na dan prije trudnoće na 30 mg na dan tijekom trudnoće. Dodatno je željezo nužno za tvorbu hemoglobina potrebnog za povećani volumen krvi majke. Realnost je da brojne žene već i prije trudnoće imaju niske zalihe željeza, a anemija trudnica je i u Hrvatskoj javnozdravstveni problem. Čak i kvalitetan i uravnotežen plan prehrane osigurava tek polovicu potreba za željezom tijekom trudnoće. Stoga danas stručnjaci preporučuju rutinsku suplementaciju niskim dozama željeza (15-30 mg na dan) počevši od prvog prenatalnog posjeta liječniku. I ženama koje započnu trudnoću s adekvatnim zalihama željeza, može se preporučiti uzimanje niskodoziranog dodatka željeza tijekom trudnoće, a važno je i tijekom razdoblja dojenja. Valja naglasiti da samostalno uzimanje terapijskih doza željeza nije preporučljivo, a terapijsku primjenu valja razmotriti individualno, sukladno krvnim nalazima, uz konzultaciju s liječnikom. Rezultati istraživanja objavljenog u časopisu BMJ pokazali su da svakodnevno uzimanje željeza u obliku dodataka prehrani tijekom trudnoće utječe na značajno povećanje porođajne mase te je povezano sa smanjenim rizikom od niske porođajne mase i razvoja anemije kod majke. Meta-analiza je obuhvatila više od 90 istraživanja u kojima je ukupno sudjelovalo otprilike 2 milijuna ispitanica, a cilj analize je bio utvrditi povezanost između uzimanja željeza i niske porođajne mase novorođenčeta, te razvoja anemije kod majke. Rezultati su pokazali kako je uzimanje željeza tijekom trudnoće bilo povezano sa značajnim povećanjem porođalne mase, odnosno smanjenjem rizika od niske porođajne mase. Naime, utvrđeno je da se za svako povećanje doze željeza od 10 mg, pri čemu je maksimalna dnevna doza željeza bila 66 mg, rizik od anemije kod majke smanjio za 12%, porođajna masa povećala za 15 g, a rizik od niske porođajne težine smanjio za 3%. Znanstvenici su zaključili da je potrebno istražiti moguće učinkovite strategije kako bi se što više utjecalo na povećanje unosa željeza u tom osjetljivom životnom razdoblju. Budući da su visokodozirani pripravci željeza vrlo često uzrokom brojnih nuspojava, postoji značajan interes za primjenom oblika koji nemaju nuspojave i dobro se podnose. Takav oblik neupitno je željezo bisglicinat, aminokiselinski kelat koji oponaša prirodni dipeptid tijekom prolaska kroz probavni sustav i stoga se znatno učinkovitije apsorbira te pritom nema nuspojava. Dodatna prednost je što je potrebno primijeniti znatno nižu dozu bisglicinata u odnosu na sulfat. Primjerice, studija Milmana i suradnika iz 2014. pokazala je da je 25 mg željezo bisglicinata jednako učinkovito kao 50 mg željezo sulfata. Pritom je u skupini koja je primala bisglicinat bilo znatno manje gastrointestinalnih tegoba, a porodna masa novorođenčadi bila je nešto viša u istoj skupini. Magnezij i vitamin B6 Potrebe za magnezijem tijekom trudnoće kreću se između 350 i 375 mg na dan. Nedostatak magnezija u prehrani povezuje se s povećanom učestalošću konstipacije, a dodatni unos magnezija može imati blagi laksativni učinak, budući da opušta stijenku crijeva i pomaže zadržavanju vode u debelom crijevu. Osim toga, magnezij je od iznimne važnosti u trudnoći, jer smanjuje rizik od prijevremenih kontrakcija uterusa te ublažava grčeve mišića, posebice grčeve u mišićima nogu koji su učestali u kasnim razdobljima trudnoće. Nedostatak magnezija može biti problem tijekom trudnoće, a posljedice nedostatka sve se češće prepoznaju kod majki i djece. Preliminarni dokazi pokazuju da je nedostatak magnezija jedan od pokazatelja ishoda trudnoće te može imati dugoročne učinke na plod. Oralna suplementacija magnezijem prije 25. tjedna gestacije u usporedbi s placebom, povezuje se s manjom učestalošću prijevremenog poroda i niske porođajne mase. Studije pokazuju i da je primjena magnezija u trudnoći povezana s nižim arterijskiim tlakom u žena, većom porodnom masom novorođenčadi te manjim brojem dana provedenih u jedinicama intenzivnog liječenja. U kasnijim stadijima trudnoće, magnezij se koristi i kao terapija kod preeklampsije. Nadalje, postoje preliminarni dokazi da hipomagnezemija kod fetusa može biti povezana s metaboličkim sindromom kasnije u životu. O kemijskim oblicima i raspoloživosti magnezija često se raspravlja u znanstvenim krugovima. Značajno bolja apsorpcija postiže se uzimanjem magnezij citrata ili aminokiselinskih kelata poput magnezij bisglicinata. Primjerice, istraživanje objavljeno u časopisu Maternal & Child Nutrition pokazalo je da svakodnevna upotreba keliranog oblika magnezija - magnezij bisglicinata - kao dodatka prehrani može smanjiti učestalost i intenzitet grčeva u nogama kod trudnica. U randomiziranoj, dvostruko slijepoj, placebom kontroliranoj studiji sudjelovalo je 80 zdravih trudnica između 14. i 34. tjedna gestacije, koje su grčeve u nogama osjećale barem dva puta tjedno. Ispitanice su nasumično podijeljene u dvije skupine: placebo skupinu i skupinu koja je tijekom četiri tjedna uzimala magnezij bisglicinat u dozi od 300 mg. Rezultati su pokazali da je 86% ispitanica u skupini koja je uzimala magnezij bisglicinat osjetilo smanjenje učestalosti grčeva u nogama za 50%, u usporedbi sa 60% ispitanica iz placebo skupine. Osim toga, smanjenje intenziteta grčeva u nogama osjetilo je 69,8% trudnica iz magnezij skupine, u odnosu na 48,8% trudnica koje su dobivale placebo. Znanstvenici zaključuju da uzimanje magnezij bisglicinata kao dodatka prehrani može biti učinkovita pomoć trudnicama za smanjenje učestalosti i intenziteta grčeva u nogama. Antiemetički učinci vitamina B6 poznati su još od 1942. godine. Budući da se mučnina i povraćanje javljaju kod čak 80% trudnica, interes za primjenom prirodnih pripravaka za ublažavanje tih tegoba je velik. Promjene u prehrani i načinu života mogu pomoći u ublažavanju mučnine i povraćanja, ali primjena prirodnih pripravaka poput đumbira, dinje i vitamina B6 pokazala se učinkovitom i u kliničkim studijama. Štoviše, FDA je 2013. godine odobrila kombinaciju doksilamina i piridoksina (B6) kao prvi lijek za specifično liječenje mučnine i povraćanja u trudnoći, u više od 30 godina. Omega-3 masne kiseline Unos omega-3 masnih kiselina (posebice DHA) bitan je tijekom cijele trudnoće, ali i tijekom razdoblja laktacije, jer se DHA izlučuje u majčinom mlijeku i služi kao bitan nutrijent za dojenče. Prehrana bogata tim vrijednim supstancijama povoljno utječe na zdravlje srca i krvožilja, a ujedno dojenčadi i djeci osigurava pravilan razvoj mozga i vida. Zahvaljujući brojnim studijama koje su uputile na korist unosa omega-3 masnih kiselina, osobito DHA, vjeruje se da unos pripravaka koje osiguravaju te tvari tijekom trudnoće i dojenja može povoljno utjecati na razvoj općenito, a posebice na kognitivni razvoj djeteta. Tako su krajem prošlog i početkom ovog stoljeća studije utvrdile pozitivnu vezu između višeg unosa DHA (prenatalno kod majke i/ili postnatalno kod djeteta) i bolje kognitivne performance, točnije, veće sposobnosti rješavanja problema i sposobnosti koncentracije. I studije novijeg datuma su na sličnom tragu. Imajući u vidu važnost unosa omega-3 masnih kiselina, nadležne institucije u SAD-u i Europi trudnicama i dojiljama preporučuju svakodnevni unos od najmanje 250 mg, poželjno i 300 mg omega-3 (DHA + EPA). Pritom udio DHA treba iznositi 200 mg kako bi se postigao blagotvorni učinak, odnosno da bi se pridonijelo normalnom razvoju mozga i oka fetusa i dojene dojenčadi. Budući da se u trudnoći i tijekom dojenja često prehranom ne unosi dovoljno omega-3 masnih kiselina iz njihovog najboljeg izvora - plave ribe, najčešće zbog straha od potencijalnog unosa toksične žive, dodaci prehrani postaju praktičan i koncentrirani izvor tih važnih masnoća. Za dojilje je posebno važna dodatna primjena omega-3 masnih kiselina (DHA i EPA) koje imaju dalekosežne povoljne učinke na kognitivni razvoj djeteta. Preporučuje se svakodnevni unos od najmanje 250, a poželjno 300 mg omega-3 (DHA+ EPA) pri čemu udio DHA treba iznositi 200 mg. Sastav masnih kiselina i koncentracija omega-3 u majčinom mlijeku izravno je ovisan o unosu omega-3 masnih kiselina putem prehrane i dodataka prehrani majke. Dojenjem se djetetu osigurava unos arahidonske (AA) i dokozaheksaenske (DHA) masne kiseline. Znakovito je da se razine AA i DHA ne mijenjaju ako majka unosi više esencijalnih masnih kiselina, prekursora AA i DHA. Stoga je izvjesno da dojilje trebaju prehranom i dodacima osigurati izvore DHA. Dokazano je da nakon što dojilja konzumira hranu bogatu omega-3 masnim kiselinama, razina DHA u majčinu mlijeku značajno poraste nakon 6 sati, a dosegne maksimalnu razinu nakon 24 sata. Literatura: Al-Gailani S. Making birth defects ‘preventable’: Pre-conceptional vitamin supplements and the politics of risk reduction. StudHistPhilosBiolBiomed Sci. 2014; 47: 278–289. Emmett R, Akkersdyk S, Yeatman H, Meyer BJ. Expanding awareness of docosahexaenoic acid during pregnancy. Haider B, Olofin I, Wang M, Spiegelman D, Ezzati M, Fawzi W (2013) Anaemia, prenatal iron use, and risk of adverse pregnancy outcomes: systematic review and meta-analysis. Institute of Medicine (US) Committee to Review Dietary Reference Intakes for Vitamin D and Calcium; Ross AC, Taylor CL, Yaktine AL, Del Valle HB. Overview of vitamin D. Washington: National Academies Press; 2011. Makrides M. and Crowther C. A., “Magnesium supplementation in pregnancy,” The Cochrane Database of Systematic Reviews, no. 4, 2001. Miliku K, Vinkhuyzen A, Blanken LM, McGrath JJ, Eyles DW, Burne TH, Hofman A, Tiemeier H, Steegers EA, Gaillard R, Jaddoe VW. Maternal vitamin D concentrations during pregnancy, fetal growth patterns, and risks of adverse birth outcomes. Milman N, Jønsson L, Dyre P, Pedersen PL, Larsen LG. Ferrousbisglycinate 25 mg ironis as effective as ferrous sulfate 50 mg iron in the prophylaxis of iron deficiency and anemia during pregnancy in a randomized trial. Obeid R, Holzgreve W, Pietrzik K (2013)Is 5-methyltetrahydrofolate an alternative to folicacid for the prevention of neural tube defects? Slaughter SR, Hearns-Stokes R, van der Vlugt T, Joffe HV. FDA approval of doxylamine-pyridoxine therapy for use in pregnancy. Supakatisant C, Phupong V. Oral magnesium for relief in pregnancy-inducedleg cramps: a randomised controlled trial. Urrutia-Pereira M, Soléb D. Rev. Vitamin D deficiency in pregnancy and its impact on the fetus, the newborn and in childhood.