http___www.kle-croatia.com_forum_index.php_action_printpage_topic_3382.0_1.xml
1.1 1.2 2.1 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 8.2 9.1 10.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 18.2 19.1 19.2 20.1 21.1 21.2 21.3 21.4 21.5 21.6 21.7 22.1 22.2 22.3 22.4 22.5 22.6 22.7 22.8 22.9 22.10 23.1 23.2 23.3 24.1 24.2 25.1 26.1 26.2 27.1 27.2 28.1 28.2 28.3 29.1 29.2 30.1 30.2 30.3 30.4 31.1 31.2 31.3 32.1 32.2 32.3 32.4 32.5 32.6 33.1 33.2 34.1 34.2 34.3 34.4 34.5 34.6 35.1 35.2 35.3 35.4 35.5 35.6 35.7 35.8 36.1 36.2 36.3 36.4 36.5 36.6 37.1 38.1 38.2 38.3 39.1 40.1 40.2 40.3 40.4 41.1 41.2 42.1 42.2 42.3 42.4 43.1 43.2 43.3 44.1 44.2 44.3 45.1 45.2 45.3 45.4 46.1 46.2 47.1 47.2 47.3 48.1 49.1 49.2 49.3 49.4 50.1 50.2 50.3 50.4 50.5 50.6 51.1 51.2 51.3 51.4 51.5 51.6 52.1 52.2 52.3 53.1 53.2 54.1 54.2 54.3 55.1 55.2 55.3 55.4 56.1 56.2 56.3 57.1 57.2 57.3 58.1 58.2 58.3 58.4 58.5 59.1 59.2 59.3 59.4 60.1 60.2 60.3 60.4 60.5 61.1 61.2 62.1 62.2 62.3 62.4 62.5 63.1 63.2 64.1 64.2 65.1 65.2 66.1 66.2 66.3 66.4 67.1 67.2 67.3 67.4 67.5 67.6 67.7 67.8 67.9 68.1 68.2 68.3 68.4 68.5 69.1 70.1 70.2 70.3 70.4 71.1 72.1 73.1 73.2 74.1 74.2 74.3 74.4 75.1 76.1 76.2 76.3 76.4 76.5 76.6 76.7 76.8 77.1 78.1 78.2 78.3 78.4 78.5 79.1 79.2 80.1 80.2 80.3 80.4 80.5 80.6 80.7 80.8 80.9 81.1 81.2 81.3 81.4 81.5 82.1 82.2 82.3 83.1 83.2 83.3 83.4 83.5 84.1 84.2 84.3 84.4 84.5 84.6 84.7 85.1 85.2 85.3 85.4 85.5 86.1 86.2 86.3 87.1 87.2 88.1 88.2 89.1 90.1 90.2 91.1 91.2 92.1 92.2 93.1 94.1 94.2 94.3 95.1 95.2 95.3 95.4 96.1 96.2 96.3 96.4 96.5 97.1 97.2 97.3 97.4 98.1 98.2 98.3 98.4 99.1 99.2 99.3 99.4 99.5 100.1 100.2 100.3 101.1 102.1 102.2 103.1 103.2 104.1 105.1 105.2 105.3 105.4 105.5 106.1 107.1 108.1 108.2 109.1 109.2 109.3 109.4 109.5 110.1 110.2 110.3 111.1 111.2 112.1 113.1 113.2 113.3 113.4 113.5 114.1 114.2 114.3 114.4 115.1 115.2 116.1 116.2 117.1 117.2 117.3 118.1 118.2 118.3 119.1 119.2 119.3 119.4 119.5 120.1 120.2 121.1 122.1 122.2 122.3 122.4 123.1 123.2 123.3 124.1 124.2 124.3 125.1 125.2 125.3 125.4 125.5 125.6 126.1 126.2 126.3 126.4 127.1 127.2 127.3 127.4 128.1 128.2 129.1 129.2 129.3 129.4 130.1 130.2 130.3 131.1 131.2 131.3 131.4 131.5 132.1 132.2 133.1 133.2 133.3 133.4 134.1 134.2 134.3 135.1 135.2 135.3 135.4 136.1 137.1 137.2 137.3 137.4 138.1 138.2 138.3 139.1 139.2 139.3 139.4 139.5 140.1 140.2 140.3 140.4 140.5 141.1 141.2 142.1 142.2 142.3 142.4 142.5 142.6 142.7 142.8 143.1 143.2 143.3 144.1 144.2 144.3 145.1 145.2 146.1 146.2 146.3 146.4 147.1 147.2 148.1 148.2 148.3 148.4 149.1 150.1 150.2 150.3 151.1 151.2 152.1 152.2 153.1 153.2 153.3 153.4 153.5 153.6 154.1 154.2 154.3 155.1 155.2 155.3 155.4 156.1 156.2 156.3 156.4 156.5 157.1 157.2 157.3 157.4 157.5 158.1 158.2 158.3 158.4 158.5 158.6 158.7 158.8 159.1 160.1 160.2 161.1 161.2 161.3 161.4 161.5 162.1 162.2 163.1 163.2 163.3 164.1 164.2 165.1 165.2 165.3 165.4 165.5 166.1 166.2 167.1 167.2 167.3 167.4 167.5 167.6 167.7 168.1 168.2 169.1 169.2 169.3 169.4 169.5 169.6 169.7 170.1 170.2 171.1 171.2 171.3 171.4 171.5 171.6 171.7 172.1 172.2 173.1 173.2 173.3 173.4 174.1 174.2 175.1 175.2 175.3 175.4 175.5 175.6 176.1 176.2 176.3 176.4 177.1 177.2 177.3 177.4 177.5 177.6 177.7 177.8 177.9 178.1 178.2 178.3 179.1 179.2 179.3 180.1 180.2 181.1 181.2 181.3 181.4 181.5 181.6 181.7 181.8 182.1 183.1 183.2 183.3 183.4 183.5 183.6 184.1 184.2 184.3 184.4 184.5 184.6 184.7 184.8 184.9 184.10 185.1 185.2 185.3 185.4 186.1 186.2 186.3 186.4 186.5 186.6 186.7 187.1 187.2 187.3 188.1 188.2 188.3 188.4 188.5 188.6 188.7 189.1 189.2 189.3 189.4 190.1 190.2 190.3 191.1 191.2 191.3 192.1 192.2 193.1 193.2 194.1 194.2 194.3 194.4 194.5 195.1 196.1 197.1 197.2 198.1 198.2 198.3 198.4 198.5 199.1 199.2 199.3 200.1 200.2 200.3 200.4 201.1 201.2 201.3 202.1 202.2 202.3 203.1 203.2 204.1 205.1 205.2 206.1 206.2 206.3 206.4 206.5 206.6 207.1 207.2 208.1 208.2 208.3 209.1 209.2 210.1 210.2 211.1 211.2 212.1 212.2 212.3 213.1 213.2 213.3 213.4 213.5 214.1 214.2 214.3 214.4 215.1 215.2 215.3 216.1 216.2 217.1 217.2 218.1 218.2 218.3 218.4 219.1 219.2 220.1 220.2 221.1 221.2 222.1 222.2 223.1 223.2 223.3 224.1 224.2 225.1 225.2 226.1 226.2 227.1 227.2 227.3 227.4 228.1 228.2 229.1 229.2 229.3 229.4 230.1 230.2 231.1 231.2 231.3 231.4 232.1 232.2 233.1 233.2 233.3 233.4 233.5 234.1 234.2 235.1 235.2 235.3 235.4 235.5 235.6 236.1 236.2 237.1 237.2 237.3 238.1 238.2 238.3 239.1 239.2 239.3 239.4 239.5 240.1 241.1 241.2 241.3 241.4 241.5 241.6 241.7 241.8 241.9 242.1 242.2 243.1 243.2 243.3 244.1 244.2 244.3 244.4 244.5 244.6 245.1 246.1 246.2 246.3 247.1 247.2 247.3 247.4 247.5 248.1 248.2 248.3 248.4 249.1 249.2 249.3 249.4 250.1 250.2 250.3 251.1 251.2 251.3 251.4 251.5 251.6 251.7 252.1 252.2 252.3 252.4 253.1 253.2 253.3 253.4 253.5 253.6 253.7 253.8 254.1 255.1 255.2 256.1 256.2 256.3 257.1 257.2 257.3 258.1 258.2 259.1 259.2 259.3 260.1 260.2 260.3 260.4 261.1 261.2 261.3 262.1 262.2 262.3 263.1 263.2 263.3 264.1 264.2 265.1 266.1 267.1 267.2 267.3 267.4 268.1 268.2 269.1 269.2 269.3 270.1 270.2 270.3 271.1 271.2 271.3 271.4 272.1 272.2 272.3 273.1 273.2 273.3 274.1 274.2 274.3 275.1 276.1 277.1 277.2 277.3 277.4 278.1 278.2 279.1 279.2 279.3 280.1 280.2 281.1 281.2 281.3 281.4 281.5 282.1 283.1 283.2 283.3 283.4 283.5 284.1 284.2 284.3 284.4 284.5 284.6 284.7 284.8 285.1 285.2 286.1 286.2 287.1 287.2 288.1 288.2 289.1 289.2 289.3 290.1 290.2 291.1 291.2 291.3 291.4 292.1 293.1 293.2 293.3 293.4 293.5 294.1 294.2 295.1 295.2 295.3 295.4 296.1 296.2 297.1 297.2 297.3 297.4 298.1 298.2 299.1 299.2 299.3 300.1 300.2 301.1 301.2 301.3 302.1 302.2 303.1 303.2 303.3 303.4 303.5 304.1 305.1 306.1 306.2 307.1 308.1 309.1 310.1 311.1 312.1 313.1 313.2 314.1 314.2 315.1 315.2 316.1 316.2 317.1 317.2 317.3 318.1 318.2 319.1 319.2 319.3 319.4 320.1 320.2 320.3 321.1 321.2 321.3 322.1 322.2 322.3 322.4 323.1 323.2 323.3 323.4 324.1 324.2 324.3 325.1 326.1 326.2 326.3 327.1 327.2 328.1 328.2 328.3 328.4 329.1 329.2 329.3 330.1 330.2 331.1 332.1 332.2 332.3 333.1 333.2 333.3 333.4 333.5 334.1 334.2 335.1 335.2 335.3 335.4 336.1 336.2 337.1 337.2 337.3 337.4 337.5 338.1 338.2 339.1 339.2 339.3 339.4 339.5 339.6 340.1 340.2 341.1 341.2 341.3 342.1 342.2 342.3 342.4 342.5 343.1 343.2 343.3 344.1 344.2 344.3 344.4 344.5 345.1 345.2 346.1 346.2 347.1 347.2 348.1 348.2 348.3 349.1 349.2 350.1 350.2 350.3 351.1 351.2 352.1 352.2 353.1 353.2 354.1 354.2 354.3 355.1 356.1 356.2 356.3 356.4 356.5 356.6 357.1 357.2 358.1 359.1 359.2 359.3 360.1 361.1 361.2 361.3 362.1 362.2 363.1 363.2 363.3 364.1 364.2 365.1 365.2 365.3 365.4 366.1 366.2 366.3 366.4 367.1 367.2 367.3 368.1 368.2 369.1 369.2 370.1 370.2 370.3 370.4 371.1 371.2 371.3 372.1 372.2 373.1 373.2 373.3 374.1 374.2 375.1 376.1 376.2 377.1 378.1 378.2 379.1 379.2 379.3 379.4 380.1 380.2 380.3 380.4 380.5 380.6 380.7 381.1 381.2 381.3 382.1 382.2 382.3 382.4 383.1 383.2 383.3 383.4 384.1 384.2 384.3 384.4 385.1 385.2 385.3 385.4 385.5 385.6 385.7 386.1 386.2 386.3 386.4 386.5 386.6 388.1 389.1 390.1 391.1 392.1 393.1 393.2 394.1 395.1 396.1 397.1 398.1 399.1 400.1 401.1 401.2 402.1 402.2 402.3 402.4 402.5 402.6 402.7 402.8 402.9 404.1 405.1 406.1 407.1 408.1 409.1 410.1 410.2 411.1 412.1 413.1 413.2 413.3 413.4 414.1 414.2 414.3 414.4 415.1 415.2 415.3 415.4 416.1 416.2 416.3 416.4 416.5 416.6 417.1 417.2 417.3 417.4 418.1 418.2 418.3 418.4 418.5 418.6 419.1 419.2 419.3 420.1 420.2 420.3 421.1 421.2 421.3 421.4 421.5 421.6 421.7 422.1 422.2 423.1 423.2 423.3 424.1 424.2 424.3 424.4 424.5 425.1 426.1 426.2 427.1 428.1 428.2 429.1 429.2 429.3 429.4 430.1 430.2 430.3 431.1 431.2 431.3 431.4 431.5 432.1 432.2 432.3 433.1 433.2 434.1 434.2 434.3 434.4 434.5 435.1 435.2 435.3 435.4 435.5 435.6 436.1 436.2 437.1 437.2 437.3 438.1 438.2 439.1 439.2 440.1 440.2 440.3 441.1 441.2 442.1 442.2 442.3 443.1 443.2 444.1 444.2 445.1 445.2 445.3 445.4 445.5 446.1 446.2 446.3 446.4 446.5 446.6 447.1 447.2 447.3 447.4 447.5 447.6 448.1 448.2 448.3 449.1 450.1 450.2 450.3 450.4 451.1 451.2 451.3 452.1 453.1 453.2 454.1 454.2 454.3 454.4 455.1 455.2 456.1 456.2 457.1 457.2 458.1 458.2 459.1 459.2 459.3 460.1 460.2 460.3 460.4 461.1 462.1 462.2 463.1 464.1 464.2 465.1 465.2 465.3 465.4 466.1 466.2 466.3 467.1 467.2 467.3 467.4 468.1 469.1 469.2 470.1 470.2 471.1 472.1 472.2 472.3 473.1 473.2 474.1 474.2 474.3 474.4 475.1 475.2 476.1 476.2 476.3 476.4 477.1 477.2 477.3 477.4 477.5 478.1 478.2 478.3 479.1 479.2 480.1 480.2 480.3 480.4 481.1 481.2 481.3 482.1 482.2 482.3 483.1 483.2 484.1 484.2 484.3 484.4 485.1 485.2 485.3 486.1 486.2 486.3 487.1 487.2 488.1 488.2 489.1 490.1 490.2 490.3 491.1 492.1 493.1 494.1 494.2 494.3 494.4 495.1 495.2 495.3 495.4 495.5 496.1 496.2 497.1 498.1 498.2 498.3 498.4 499.1 500.1 500.2 500.3 500.4 500.5 500.6 501.1 501.2 501.3 502.1 502.2 502.3 502.4 503.1 503.2 504.1 504.2 504.3 505.1 505.2 505.3 506.1 507.1 508.1 508.2 508.3 508.4 509.1 509.2 509.3 510.1 510.2 510.3 510.4 510.5 511.1 511.2 511.3 511.4 511.5 512.1 512.2 513.1 513.2 513.3 514.1 515.1 515.2 515.3 515.4 515.5 515.6 515.7 516.1 516.2 516.3 517.1 517.2 517.3 518.1 518.2 518.3 518.4 518.5 518.6 518.7 519.1 519.2 519.3 520.1 520.2 520.3 520.4 520.5 520.6 521.1 521.2 521.3 521.4 522.1 522.2 522.3 523.1 523.2 524.1 524.2 525.1 525.2 525.3 525.4 525.5 526.1 526.2 526.3 526.4 526.5 526.6 527.1 527.2 527.3 527.4 527.5 527.6 528.1 528.2 529.1 529.2 529.3 529.4 529.5 529.6 530.1 530.2 530.3 531.1 531.2 531.3 532.1 532.2 532.3 533.1 533.2 534.1 534.2 535.1 535.2 536.1 537.1 537.2 538.1 538.2 539.1 540.1 541.1 541.2 542.1 543.1 544.1 544.2 544.3 545.1 545.2 545.3 545.4 546.1 546.2 546.3 546.4 546.5 547.1 547.2 548.1 548.2 548.3 548.4 548.5 548.6 548.7 548.8 549.1 549.2 550.1 550.2 551.1 552.1 552.2 553.1 554.1 554.2 554.3 554.4 554.5 555.1 555.2 556.1 556.2 556.3 557.1 557.2 557.3 557.4 558.1 558.2 558.3 559.1 559.2 559.3 559.4 559.5 559.6 559.7 560.1 560.2 560.3 560.4 561.1 561.2 562.1 563.1 564.1 564.2 565.1 565.2 565.3 566.1 566.2 566.3 566.4 567.1 568.1 568.2 569.1 569.2 570.1 571.1 571.2 571.3 572.1 572.2 573.1 573.2 573.3 574.1 574.2 574.3 574.4 575.1 575.2 575.3 576.1 576.2 576.3 577.1 577.2 577.3 577.4 578.1 578.2 579.1 579.2 580.1 580.2 581.1 581.2 581.3 581.4 582.1 582.2 583.1 583.2 583.3 583.4 583.5 584.1 584.2 585.1 585.2 586.1 586.2 587.1 587.2 587.3 587.4 587.5 588.1 588.2 588.3 589.1 589.2 589.3 589.4 590.1 590.2 591.1 592.1 592.2 592.3 592.4 592.5 593.1 593.2 594.1 594.2 594.3 594.4 594.5 595.1 595.2 596.1 596.2 596.3 596.4 597.1 597.2 597.3 597.4 597.5 597.6 597.7 597.8 598.1 598.2 598.3 598.4 598.5 598.6 599.1 599.2 599.3 599.4 599.5 600.1 600.2 600.3 601.1 601.2 601.3 601.4 602.1 602.2 603.1 603.2 603.3 604.1 604.2 604.3 604.4 604.5 604.6 605.1 605.2 605.3 605.4 606.1 606.2 606.3 606.4 607.1 607.2 607.3 607.4 607.5 607.6 608.1 608.2 608.3 609.1 609.2 609.3 610.1 610.2 610.3 610.4 610.5 611.1 611.2 611.3 611.4 612.1 612.2 612.3 612.4 613.1 613.2 613.3 614.1 614.2 614.3 615.1 615.2 615.3 616.1 616.2 616.3 616.4 616.5 617.1 617.2 618.1 618.2 618.3 618.4 619.1 620.1 620.2 620.3 620.4 621.1 621.2 621.3 621.4 621.5 622.1 622.2 622.3 622.4 623.1 623.2 623.3 623.4 624.1 624.2 625.1 626.1 626.2 626.3 627.1 627.2 627.3 627.4 627.5 628.1 629.1 630.1 630.2 630.3 631.1 631.2 631.3 632.1 632.2 633.1 633.2 633.3 633.4 633.5 634.1 634.2 634.3 635.1 635.2 635.3 635.4 635.5 635.6 635.7 636.1 636.2 636.3 636.4 636.5 636.6 637.1 637.2 637.3 638.1 638.2 638.3 638.4 638.5 638.6 639.1 639.2 639.3 639.4 639.5 639.6 640.1 640.2 640.3 641.1 641.2 641.3 642.1 642.2 642.3 642.4 643.1 643.2 643.3 644.1 644.2 644.3 645.1 646.1 646.2 647.1 647.2 647.3 647.4 647.5 647.6 647.7 647.8 648.1 648.2 649.1 649.2 649.3 650.1 650.2 650.3 650.4 650.5 650.6 651.1 651.2 651.3 651.4 652.1 652.2 652.3 653.1 653.2 653.3 653.4 653.5 653.6 654.1 654.2 655.1 655.2 655.3 655.4 656.1 656.2 656.3 657.1 657.2 657.3 657.4 657.5 657.6 657.7 658.1 658.2 658.3 658.4 659.1 660.1 661.1 661.2 662.1 662.2 662.3 662.4 663.1 663.2 664.1 664.2 664.3 665.1 665.2 665.3 665.4 665.5 666.1 666.2 666.3 666.4 667.1 667.2 667.3 667.4 667.5 667.6 668.1 668.2 668.3 668.4 668.5 669.1 669.2 669.3 669.4 670.1 671.1 671.2 671.3 672.1 672.2 673.1 673.2 674.1 674.2 675.1 675.2 676.1 676.2 676.3 677.1 677.2 677.3 678.1 678.2 678.3 678.4 679.1 679.2 679.3 681.1 682.1 683.1 684.1 685.1 685.2 686.1 687.1 688.1 689.1 690.1 691.1 692.1 692.2 693.1 693.2 693.3 694.1 694.2 694.3 694.4 694.5 695.1 697.1 698.1 699.1 700.1 701.1 702.1 703.1 703.2 704.1 704.2 704.3 704.4 706.1 707.1 708.1 709.1 709.2 709.3 710.1 710.2 711.1 711.2 712.1 712.2 712.3 712.4 713.1 713.2 713.3 713.4 713.5 714.1 714.2 714.3 714.4 715.1 715.2 715.3 715.4 715.5 715.6 715.7 716.1 716.2 716.3 717.1 717.2 717.3 717.4 717.5 717.6 717.7 717.8 718.1 718.2 719.1 719.2 719.3 719.4 719.5 720.1 720.2 720.3 720.4 721.1 721.2 721.3 722.1 722.2 722.3 723.1 723.2 723.3 723.4 723.5 723.6 724.1 724.2 724.3 724.4 724.5 725.1 725.2 725.3 725.4 725.5 726.1 726.2 726.3 726.4 726.5 727.1 727.2 727.3 727.4 727.5 728.1 728.2 728.3 728.4 728.5 729.1 729.2 729.3 729.4 730.1 730.2 730.3 730.4 731.1 731.2 731.3 731.4 731.5 731.6 731.7 731.8 732.1 732.2 732.3 732.4 732.5 732.6 733.1 733.2 734.1 734.2 735.1 735.2 735.3 736.1 736.2 737.1 737.2 738.1 738.2 738.3 739.1 739.2 739.3 739.4 739.5 739.6 740.1 740.2 740.3 740.4 740.5 740.6 741.1 741.2 741.3 741.4 742.1 742.2 742.3 742.4 743.1 743.2 743.3 743.4 743.5 744.1 744.2 744.3 744.4 745.1 745.2 745.3 745.4 745.5 746.1 746.2 746.3 746.4 746.5 746.6 746.7 746.8 746.9 746.10 746.11 746.12 746.13 746.14 746.15 746.16 747.1 747.2 747.3 747.4 747.5 747.6 747.7 747.8 747.9 748.1 749.1 749.2 749.3 749.4 750.1 750.2 750.3 750.4 750.5 750.6 750.7 750.8 751.1 751.2 751.3 751.4 751.5 751.6 751.7 752.1 752.2 752.3 753.1 754.1 754.2 755.1 755.2 755.3 755.4 756.1 756.2 756.3 756.4 756.5 757.1 757.2 757.3 758.1 758.2 758.3 758.4 758.5 759.1 759.2 759.3 759.4 759.5 759.6 759.7 759.8 759.9 760.1 760.2 760.3 760.4 761.1 761.2 761.3 761.4 762.1 763.1 763.2 763.3 763.4 764.1 764.2 765.1 766.1 766.2 767.1 767.2 768.1 768.2 769.1 769.2 769.3 770.1 770.2 771.1 772.1 772.2 772.3 773.1 773.2 774.1 774.2 774.3 774.4 775.1 775.2 775.3 775.4 776.1 776.2 777.1 777.2 778.1 778.2 779.1 779.2 780.1 780.2 781.1 781.2 782.1 782.2 783.1 783.2 783.3 783.4 783.5 784.1 784.2 785.1 785.2 785.3 785.4 786.1 786.2 787.1 787.2 788.1 788.2 788.3 788.4 788.5 788.6 788.7 789.1 789.2 789.3 789.4 789.5 790.1 790.2 790.3 790.4 790.5 791.1 791.2 792.1 792.2 792.3 792.4 793.1 793.2 793.3 794.1 794.2 794.3 795.1 795.2 796.1 796.2 797.1 797.2 797.3 798.1 798.2 799.1 799.2 800.1 800.2 800.3 801.1 801.2 801.3 801.4 801.5 801.6 802.1 802.2 802.3 802.4 802.5 803.1 803.2 803.3 803.4 804.1 804.2 804.3 805.1 805.2 805.3 805.4 806.1 806.2 807.1 807.2 807.3 807.4 808.1 808.2 808.3 808.4 808.5 809.1 809.2 810.1 810.2 810.3 811.1 811.2 812.1 812.2 813.1 813.2 813.3 813.4 814.1 814.2 815.1 815.2 815.3 816.1 816.2 816.3 816.4 817.1 817.2 817.3 817.4 817.5 817.6 818.1 818.2 818.3 818.4 818.5 819.1 819.2 820.1 820.2 820.3 821.1 822.1 822.2 822.3 822.4 823.1 824.1 824.2 824.3 824.4 825.1 825.2 826.1 827.1 827.2 828.1 828.2 828.3 829.1 829.2 830.1 831.1 831.2 831.3 831.4 831.5 831.6 832.1 832.2 832.3 832.4 832.5 833.1 833.2 833.3 833.4 834.1 834.2 834.3 835.1 835.2 835.3 836.1 836.2 836.3 837.1 838.1 838.2 839.1 840.1 840.2 841.1 841.2 842.1 843.1 844.1 844.2 845.1 846.1 846.2 847.1 847.2 847.3 847.4 848.1 848.2 848.3 849.1 849.2 850.1 850.2 851.1 851.2 851.3 851.4 851.5 851.6 851.7 851.8 851.9 852.1 852.2 853.1 853.2 853.3 853.4 853.5 853.6 854.1 855.1 855.2 855.3 855.4 856.1 856.2 856.3 857.1 857.2 858.1 858.2 858.3 858.4 858.5 859.1 859.2 860.1 860.2 861.1 861.2 862.1 862.2 862.3 863.1 863.2 863.3 863.4 864.1 864.2 864.3 864.4 864.5 864.6 865.1 865.2 866.1 866.2 866.3 867.1 867.2 867.3 867.4 868.1 868.2 869.1 869.2 870.1 870.2 870.3 870.4 870.5 871.1 872.1 872.2 873.1 873.2 873.3 873.4 873.5 874.1 874.2 874.3 874.4 875.1 876.1 876.2 877.1 877.2 877.3 877.4 878.1 878.2 878.3 878.4 878.5 878.6 878.7 879.1 879.2 879.3 880.1 880.2 881.1 881.2 882.1 882.2 883.1 883.2 884.1 884.2 884.3 885.1 885.2 886.1 886.2 886.3 887.1 887.2 888.1 888.2 888.3 889.1 889.2 890.1 890.2 890.3 890.4 890.5 890.6 891.1 891.2 891.3 892.1 893.1 893.2 893.3 894.1 894.2 895.1 895.2 895.3 895.4 896.1 896.2 897.1 897.2 898.1 898.2 899.1 899.2 900.1 900.2 900.3 900.4 900.5 901.1 901.2 901.3 902.1 902.2 902.3 902.4 902.5 902.6 902.7 902.8 902.9 902.10 902.11 903.1 904.1 904.2 904.3 904.4 905.1 906.1 906.2 906.3 906.4 907.1 907.2 907.3 908.1 908.2 908.3 908.4 908.5 909.1 909.2 910.1 910.2 910.3 910.4 910.5 911.1 911.2 911.3 911.4 911.5 911.6 911.7 912.1 912.2 912.3 912.4 912.5 912.6 912.7 913.1 913.2 913.3 914.1 914.2 915.1 915.2 916.1 916.2 916.3 916.4 917.1 918.1 918.2 919.1 919.2 920.1 920.2 920.3 920.4 920.5 920.6 920.7 921.1 921.2 921.3 921.4 921.5 921.6 922.1 922.2 922.3 922.4 922.5 922.6 922.7 923.1 924.1 924.2 924.3 924.4 925.1 925.2 925.3 926.1 926.2 927.1 927.2 927.3 928.1 928.2 929.1 929.2 929.3 930.1 930.2 931.1 931.2 932.1 933.1 933.2 934.1 934.2 935.1 935.2 936.1 936.2 936.3 936.4 937.1 938.1 938.2 939.1 939.2 940.1 941.1 941.2 942.1 943.1 943.2 943.3 944.1 944.2 944.3 945.1 945.2 945.3 945.4 946.1 946.2 946.3 946.4 946.5 946.6 946.7 947.1 947.2 948.1 948.2 948.3 949.1 949.2 950.1 950.2 950.3 951.1 951.2 951.3 952.1 952.2 952.3 952.4 953.1 953.2 954.1 954.2 954.3 955.1 955.2 956.1 956.2 957.1 957.2 958.1 959.1 959.2 959.3 959.4 960.1 960.2 960.3 960.4 960.5 960.6 960.7 961.1 961.2 962.1 962.2 962.3 963.1 964.1 964.2 965.1 965.2 966.1 967.1 967.2 968.1 968.2 968.3 969.1 969.2 969.3 970.1 970.2 971.1 971.2 971.3 972.1 972.2 973.1 973.2 973.3 974.1 974.2 975.1 975.2 975.3 976.1 976.2 976.3 976.4 976.5 977.1 977.2 978.1 978.2 978.3 978.4 979.1 979.2 979.3 979.4 979.5 980.1 980.2 980.3 980.4 981.1 981.2 982.1 982.2 982.3 982.4 983.1 983.2 983.3 983.4 983.5 984.1 984.2 984.3 984.4 985.1 986.1 986.2 986.3 987.1 988.1 989.1 990.1 991.1 992.1 993.1 993.2 994.1 994.2 994.3 994.4 996.1 997.1 998.1 998.2 998.3 998.4 998.5 999.1 999.2 999.3 999.4 999.5 1000.1 1000.2 1001.1 1001.2 1001.3 1001.4 1002.1 1002.2 1003.1 1003.2 1004.1 1005.1 1006.1 1006.2 1006.3 1007.1 1007.2 1007.3 1008.1 1008.2 1008.3 1008.4 1008.5 1008.6 1008.7 1008.8 1009.1 1009.2 1009.3 1009.4 1010.1 1010.2 1011.1 1011.2 1011.3 1011.4 1011.5 1011.6 1012.1 1013.1 1014.1 1014.2 1014.3 1014.4 1015.1 1015.2 1015.3 1016.1 1016.2 1017.1 1018.1 1018.2 1019.1 1019.2 1019.3 1019.4 1019.5 1019.6 1020.1 1020.2 1021.1 1022.1 1022.2 1022.3 1023.1 1024.1 1024.2 1024.3 1024.4 1024.5 1025.1 1025.2 1026.1 1026.2 1027.1 1027.2 1027.3 1028.1 1028.2 1028.3 1028.4 1029.1 1029.2 1030.1 1030.2 1030.3 1030.4 1030.5 1030.6 1031.1 1031.2 1031.3 1031.4 1032.1 1032.2 1032.3 1033.1 1034.1 1034.2 1035.1 1035.2 1035.3 1035.4 1035.5 1035.6 1035.7 1035.8 1036.1 1037.1 1037.2 1037.3 1037.4 1038.1 1039.1 1039.2 1040.1 1041.1 1041.2 1041.3 1042.1 1043.1 1043.2 1043.3 1043.4 1044.1 1044.2 1044.3 1045.1 1045.2 1046.1 1046.2 1046.3 1046.4 1046.5 1047.1 1047.2 1048.1 1048.2 1048.3 1048.4 1049.1 1049.2 1049.3 1049.4 1050.1 1050.2 1050.3 1051.1 1051.2 1051.3 1051.4 1051.5 1052.1 1052.2 1052.3 1052.4 1052.5 1053.1 1053.2 1053.3 1053.4 1054.1 1054.2 1054.3 1054.4 1055.1 1055.2 1055.3 1055.4 1056.1 1056.2 1056.3 1056.4 1056.5 1056.6 1056.7 1057.1 1057.2 1057.3 1057.4 1057.5 1057.6 1057.7 1057.8 1058.1 1058.2 1058.3 1059.1 1059.2 1059.3 1059.4 1059.5 1059.6 1059.7 1059.8 1059.9 1060.1 1060.2 1060.3 1060.4 1060.5 1060.6 1060.7 1060.8 1060.9 1060.10 1060.11 1061.1 1061.2 1062.1 1062.2 1062.3 1063.1 1063.2 1064.1 1064.2 1065.1 1065.2 1065.3 1066.1 1066.2 1067.1 1067.2 1067.3 1068.1 1068.2 1069.1 1069.2 1069.3 1069.4 1069.5 1069.6 1069.7 1069.8 1070.1 1070.2 1070.3 1070.4 1070.5 1071.1 1071.2 1072.1 1072.2 1072.3 1073.1 1073.2 1073.3 1074.1 1074.2 1074.3 1074.4 1074.5 1074.6 1075.1 1075.2 1075.3 1075.4 1075.5 1076.1 1076.2 1077.1 1077.2 1077.3 1077.4 1077.5 1078.1 1078.2 1079.1 1079.2 1079.3 1079.4 1080.1 1080.2 1080.3 1080.4 1080.5 1081.1 1081.2 1081.3 1081.4 1082.1 1082.2 1082.3 1083.1 1083.2 1083.3 1083.4 1084.1 1084.2 1085.1 1086.1 1086.2 1086.3 1086.4 1086.5 1086.6 1086.7 1086.8 1087.1 1087.2 1088.1 1088.2 1088.3 1089.1 1089.2 1089.3 1090.1 1090.2 1091.1 1091.2 1091.3 1092.1 1092.2 1092.3 1092.4 1092.5 1092.6 1092.7 1093.1 1093.2 1093.3 1094.1 1094.2 1095.1 1095.2 1096.1 1096.2 1096.3 1096.4 1096.5 1097.1 1097.2 1097.3 1097.4 1098.1 1098.2 1099.1 1099.2 1099.3 1100.1 1100.2 1100.3 1100.4 1100.5 1101.1 1101.2 1101.3 1101.4 1101.5 1102.1 1102.2 1102.3 1102.4 1103.1 1103.2 1103.3 1103.4 1103.5 1103.6 1103.7 1103.8 1104.1 1104.2 1105.1 1105.2 1105.3 1105.4 1106.1 1106.2 1106.3 1106.4 1106.5 1106.6 1106.7 1106.8 1106.9 1107.1 1107.2 1107.3 1108.1 1108.2 1109.1 1109.2 1110.1 1110.2 1111.1 1111.2 1111.3 1111.4 1112.1 1112.2 1112.3 1112.4 1112.5 1112.6 1112.7 1113.1 1113.2 1113.3 1113.4 1113.5 1114.1 1114.2 1114.3 1114.4 1115.1 1115.2 1115.3 1115.4 1116.1 1116.2 1117.1 1118.1 1118.2 1118.3 1118.4 1118.5 1119.1 1119.2 1119.3 1119.4 1119.5 1119.6 1119.7 1119.8 1120.1 1120.2 1120.3 1120.4 1120.5 1121.1 1121.2 1122.1 1122.2 1123.1 1124.1 1124.2 1125.1 1125.2 1125.3 1125.4 1125.5 1125.6 1125.7 1125.8 1125.9 1125.10 1126.1 1127.1 1127.2 1128.1 1128.2 1128.3 1128.4 1128.5 1128.6 1128.7 1128.8 1129.1 1129.2 1129.3 1129.4 1130.1 1130.2 1130.3 1130.4 1131.1 1131.2 1132.1 1132.2 1132.3 1132.4 1132.5 1133.1 1133.2 1133.3 1133.4 1133.5 1134.1 1134.2 1134.3 1134.4 1134.5 1134.6 1134.7 1134.8 1135.1 1135.2 1136.1 1136.2 1136.3 1137.1 1137.2 1137.3 1137.4 1138.1 1138.2 1138.3 1139.1 1139.2 1139.3 1139.4 1139.5 1140.1 1141.1 1141.2 1142.1 1142.2 1142.3 1142.4 1142.5 1143.1 1143.2 1143.3 1144.1 1144.2 1145.1 1145.2 1145.3 1146.1 1146.2 1146.3 1147.1 1148.1 1149.1 1149.2 1149.3 1149.4 1149.5 1149.6 1149.7 1150.1 1150.2 1150.3 1151.1 1151.2 1151.3 1151.4 1151.5 1152.1 1152.2 1152.3 1152.4 1153.1 1153.2 1153.3 1154.1 1154.2 1154.3 1155.1 1156.1 1156.2 1156.3 1157.1 1157.2 1158.1 1159.1 1159.2 1159.3 1159.4 1160.1 1160.2 1160.3 1161.1 1161.2 1161.3 1161.4 1162.1 1162.2 1162.3 1162.4 1163.1 1163.2 1164.1 1164.2 1165.1 1165.2 1165.3 1165.4 1165.5 1165.6 1165.7 1166.1 1166.2 1167.1 1167.2 1167.3 1167.4 1167.5 1168.1 1168.2 1168.3 1168.4 1168.5 1168.6 1168.7 1168.8 1169.1 1169.2 1169.3 1169.4 1169.5 1169.6 1169.7 1169.8 1169.9 1170.1 1170.2 1170.3 1170.4 1171.1 1171.2 1172.1 1172.2 1173.1 1173.2 1173.3 1173.4 1173.5 1173.6 1173.7 1173.8 1174.1 1174.2 1174.3 1174.4 1175.1 1175.2 1175.3 1176.1 1176.2 1176.3 1176.4 1176.5 1176.6 1176.7 1176.8 1176.9 1176.10 1177.1 1177.2 1177.3 1178.1 1178.2 1179.1 1179.2 1180.1 1180.2 1181.1 1181.2 1181.3 1181.4 1181.5 1182.1 1182.2 1182.3 1183.1 1183.2 1184.1 1184.2 1185.1 1185.2 1185.3 1185.4 1185.5 1186.1 1186.2 1186.3 1186.4 1186.5 1187.1 1187.2 1188.1 1188.2 1188.3 1188.4 1189.1 1189.2 1190.1 1190.2 1191.1 1191.2 1191.3 1191.4 1191.5 1191.6 1191.7 1192.1 1192.2 1192.3 1192.4 1192.5 1193.1 1193.2 1193.3 1193.4 1193.5 1193.6 1194.1 1194.2 1194.3 1194.4 1194.5 1194.6 1194.7 1195.1 1195.2 1195.3 1196.1 1196.2 1197.1 1197.2 1197.3 1198.1 1198.2 1199.1 1199.2 1199.3 1199.4 1200.1 1200.2 1201.1 1201.2 1201.3 1201.4 1202.1 1202.2 1203.1 1203.2 1203.3 1203.4 1204.1 1204.2 1205.1 1206.1 1206.2 1206.3 1206.4 1206.5 1207.1 1207.2 1207.3 1207.4 1207.5 1207.6 1207.7 1208.1 1208.2 1208.3 1208.4 1208.5 1208.6 1209.1 1209.2 1209.3 1209.4 1209.5 1210.1 1210.2 1210.3 1211.1 1212.1 1212.2 1213.1 1213.2 1213.3 1214.1 1214.2 1214.3 1214.4 1214.5 1214.6 1214.7 1215.1 1215.2 1215.3 1216.1 1216.2 1217.1 1217.2 1218.1 1218.2 1218.3 1218.4 1218.5 1218.6 1219.1 1219.2 1219.3 1219.4 1219.5 1220.1 1221.1 1221.2 1221.3 1221.4 1221.5 1221.6 1221.7 1222.1 1222.2 1223.1 1223.2 1224.1 1224.2 1225.1 1226.1 1227.1 1228.1 1229.1 1230.1 1231.1 1231.2 1232.1 1232.2 1232.3 1232.4 1234.1 1235.1 1236.1 1236.2 1236.3 1236.4 1237.1 1237.2 1237.3 1237.4 1237.5 1237.6 1238.1 1238.2 1238.3 1238.4 1238.5 1238.6 1238.7 1239.1 1239.2 1239.3 1239.4 1240.1 1241.1 1241.2 1241.3 1241.4 1242.1 1243.1 1243.2 1244.1 1244.2 1244.3 1244.4 1244.5 1244.6 1244.7 1245.1 1245.2 1245.3 1245.4 1245.5 1245.6 1245.7 1245.8 1245.9 1246.1 1246.2 1246.3 1246.4 1247.1 1247.2 1247.3 1247.4 1247.5 1247.6 1247.7 1247.8 1247.9 1248.1 1248.2 1248.3 1248.4 1248.5 1248.6 1248.7 1249.1 1249.2 1249.3 1249.4 1249.5 1249.6 1249.7 1250.1 1250.2 1250.3 1250.4 1250.5 1250.6 1250.7 1250.8 1250.9 1250.10 1250.11 1251.1 1251.2 1251.3 1251.4 1251.5 1251.6 1251.7 1251.8 1252.1 1252.2 1253.1 1253.2 1253.3 1254.1 1254.2 1254.3 1254.4 1254.5 1254.6 1254.7 1254.8 1254.9 1255.1 1255.2 1255.3 1256.1 1257.1 1257.2 1258.1 1258.2 1258.3 1258.4 1258.5 1258.6 1258.7 1258.8 1259.1 1259.2 1260.1 1260.2 1260.3 1260.4 1260.5 1260.6 1260.7 1261.1 1261.2 1262.1 1262.2 1262.3 1262.4 1262.5 1263.1 1263.2 1264.1 1264.2 1264.3 1265.1 1265.2 1265.3 1265.4 1265.5 1265.6 1266.1 1266.2 1267.1 1267.2 1268.1 1268.2 1269.1 1269.2 1269.3 1270.1 1270.2 1270.3 1270.4 1270.5 1271.1 1271.2 1272.1 1272.2 1272.3 1273.1 1273.2 1273.3 1273.4 1273.5 1274.1 1274.2 1274.3 1274.4 1274.5 1274.6 1275.1 1275.2 1275.3 1275.4 1276.1 1276.2 1277.1 1278.1 1278.2 1279.1 1279.2 1279.3 1279.4 1279.5 1279.6 1279.7 1279.8 1279.9 1280.1 1280.2 1280.3 1280.4 1280.5 1280.6 1280.7 1281.1 1281.2 1281.3 1282.1 1282.2 1283.1 1283.2 1283.3 1283.4 1284.1 1284.2 1284.3 1284.4 1284.5 1285.1 1285.2 1285.3 1285.4 1285.5 1285.6 1285.7 1285.8 1286.1 1286.2 1287.1 1287.2 1287.3 1288.1 1288.2 1288.3 1289.1 1289.2 1289.3 1290.1 1290.2 1291.1 1291.2 1291.3 1292.1 1292.2 1292.3 1293.1 1293.2 1293.3 1293.4 1293.5 1293.6 1294.1 1294.2 1294.3 1294.4 1295.1 1295.2 1295.3 1295.4 1295.5 1296.1 1296.2 1296.3 1297.1 1297.2 1297.3 1297.4 1297.5 1297.6 1297.7 1297.8 1297.9 1298.1 1298.2 1298.3 1298.4 1298.5 1298.6 1299.1 1299.2 1300.1 1300.2 1300.3 1300.4 1300.5 1301.1 1301.2 1301.3 1302.1 1303.1 1303.2 1304.1 1304.2 1304.3 1304.4 1305.1 1305.2 1305.3 1306.1 1306.2 1306.3 1307.1 1307.2 1308.1 1308.2 1308.3 1309.1 1309.2 1310.1 1310.2 1310.3 1311.1 1311.2 1311.3 1311.4 1312.1 1312.2 1312.3 1313.1 1313.2 1314.1 1314.2 1314.3 1314.4 1315.1 1315.2 1315.3 1315.4 1316.1 1316.2 1316.3 1317.1 1317.2 1317.3 1318.1 1318.2 1318.3 1319.1 1319.2 1319.3 1319.4 1319.5 1319.6 1319.7 1319.8 1320.1 1320.2 1320.3 1320.4 1321.1 1321.2 1321.3 1322.1 1323.1 1323.2 1324.1 1324.2 1324.3 1324.4 1325.1 1325.2 1325.3 1325.4 1325.5 1325.6 1326.1 1326.2 1327.1 1327.2 1327.3 1327.4 1327.5 1328.1 1328.2 1328.3 1328.4 1329.1 1329.2 1329.3 1330.1 1330.2 1330.3 1331.1 1331.2 1331.3 1331.4 1331.5 1332.1 1332.2 1332.3 1332.4 1332.5 1332.6 1332.7 1332.8 1332.9 1332.10 1332.11 1333.1 1333.2 1333.3 1333.4 1334.1 1334.2 1334.3 1335.1 1335.2 1335.3 1335.4 1335.5 1335.6 1336.1 1336.2 1336.3 1336.4 1336.5 1337.1 1337.2 1337.3 1337.4 1338.1 1338.2 1338.3 1339.1 1339.2 1339.3 1339.4 1339.5 1340.1 1340.2 1341.1 1341.2 1341.3 1342.1 1342.2 1342.3 1342.4 1342.5 1342.6 1342.7 1342.8 1343.1 1343.2 1344.1 1344.2 1344.3 1344.4 1344.5 1344.6 1344.7 1345.1 1345.2 1345.3 1345.4 1345.5 1345.6 1345.7 1346.1 1346.2 1346.3 1346.4 1346.5 1347.1 1347.2 1347.3 1347.4 1347.5 1347.6 1348.1 1348.2 1348.3 1348.4 1348.5 1349.1 1349.2 1350.1 1350.2 1350.3 1350.4 1351.1 1351.2 1351.3 1352.1 1352.2 1353.1 1353.2 1354.1 1354.2 1355.1 1356.1 1356.2 1356.3 1356.4 1357.1 1357.2 1358.1 1358.2 1358.3 1358.4 1358.5 1358.6 1359.1 1359.2 1359.3 1359.4 1359.5 1360.1 1360.2 1361.1 1361.2 1361.3 1361.4 1362.1 1362.2 1363.1 1363.2 1363.3 1363.4 1364.1 1364.2 1365.1 1365.2 1366.1 1367.1 1367.2 1367.3 1367.4 1368.1 1368.2 1368.3 1369.1 1369.2 1369.3 1369.4 1370.1 1370.2 1371.1 1371.2 1371.3 1371.4 1371.5 1371.6 1372.1 1372.2 1372.3 1373.1 1373.2 1373.3 1373.4 1373.5 1373.6 1374.1 1374.2 1375.1 1375.2 1376.1 1376.2 1377.1 1377.2 1377.3 1377.4 1377.5 1377.6 1377.7 1377.8 1377.9 1377.10 1377.11 1378.1 1378.2 1379.1 1379.2 1380.1 1380.2 1380.3 1380.4 1381.1 1381.2 1382.1 1382.2 1383.1 1383.2 1383.3 1384.1 1384.2 1384.3 1384.4 1385.1 1385.2 1386.1 1386.2 1386.3 1387.1 1387.2 1388.1 1388.2 1389.1 1389.2 1390.1 1390.2 1390.3 1391.1 1391.2 1392.1 1393.1 1393.2 1393.3 1393.4 1394.1 1394.2 1394.3 1395.1 1395.2 1395.3 1395.4 1396.1 1396.2 1396.3 1397.1 1397.2 1397.3 1398.1 1399.1 1399.2 1400.1 1400.2 1401.1 1401.2 1402.1 1402.2 1403.1 1403.2 1404.1 1404.2 1404.3 1405.1 1406.1 1406.2 1407.1 1407.2 1407.3 1408.1 1408.2 1408.3 1409.1 1409.2 1410.1 1410.2 1410.3 1411.1 1412.1 1412.2 1413.1 1413.2 1414.1 1414.2 1414.3 1415.1 1415.2 1415.3 1416.1 1416.2 1416.3 1416.4 1416.5 1417.1 1417.2 1417.3 1419.1 1420.1 1421.1 1422.1 1423.1 1423.2 1424.1 1425.1 1426.1 1427.1 1428.1 1429.1 1430.1 1430.2 1431.1 1432.1 1435.1 1436.1 1437.1 1438.1 1439.1 1440.1 1440.2 1441.1 1442.1 1443.1 1444.1 1445.1 1446.1 1447.1 1447.2 1449.1 1450.1 1451.1 1452.1 1453.1 1454.1 1455.1 1455.2 1457.1 1459.1 1459.2 1459.3 1459.4 1459.5 1459.6 1459.7 1459.8 1459.9 1459.10 1460.1 1461.1 1461.2 1462.1 1462.2 1463.1 1463.2 1463.3 1464.1 1464.2 1465.1 1465.2 1466.1 1466.2 1467.1 1467.2 1468.1 1468.2 1469.1 1469.2 1470.1 1470.2 1471.1 1471.2 1472.1 1472.2 1472.3 1472.4 1473.1 1473.2 1474.1 1474.2 1474.3 1474.4 1474.5 1474.6 1475.1 1475.2 1475.3 1475.4 1475.5 1476.1 1476.2 1476.3 1476.4 1476.5 1476.6 1477.1 1477.2 1477.3 1477.4 1478.1 1478.2 1478.3 1479.1 1479.2 1479.3 1479.4 1479.5 1480.1 1480.2 1480.3 1480.4 1480.5 1480.6 1480.7 1480.8 1481.1 1481.2 1482.1 1482.2 1482.3 1483.1 1483.2 1483.3 1483.4 1484.1 1485.1 1485.2 1485.3 1485.4 1485.5 1485.6 1486.1 1486.2 1487.1 1487.2 1487.3 1488.1 1489.1 1489.2 1490.1 1490.2 1490.3 1490.4 1490.5 1490.6 1491.1 1491.2 1491.3 1491.4 1491.5 1491.6 1491.7 1491.8 1491.9 1491.10 1492.1 1492.2 1492.3 1493.1 1493.2 1493.3 1493.4 1493.5 1493.6 1494.1 1494.2 1494.3 1495.1 1495.2 1495.3 1496.1 1496.2 1497.1 1497.2 1497.3 1498.1 1498.2 1498.3 1498.4 1498.5 1498.6 1498.7 1499.1 1499.2 1499.3 1499.4 1500.1 1500.2 1500.3 1500.4 1500.5 1500.6 1500.7 1500.8 1501.1 1501.2 1501.3 1501.4 1501.5 1501.6 1502.1 1502.2 1502.3 1502.4 1502.5 1502.6 1502.7 1503.1 1503.2 1503.3 1504.1 1504.2 1505.1 1505.2 1505.3 1506.1 1506.2 1507.1 1507.2 1507.3 1507.4 1508.1 1508.2 1508.3 1508.4 1509.1 1509.2 1510.1 1511.1 1511.2 1512.1 1512.2 1512.3 1512.4 1512.5 1512.6 1513.1 1513.2 1513.3 1513.4 1514.1 1514.2 1515.1 1515.2 1516.1 1516.2 1516.3 1517.1 1517.2 1518.1 1518.2 1518.3 1518.4 1519.1 1519.2 1520.1 1520.2 1520.3 1520.4 1520.5 1520.6 1520.7 1521.1 1521.2 1522.1 1522.2 1522.3 1522.4 1522.5 1522.6 1522.7 1523.1 1523.2 1523.3 1523.4 1523.5 1523.6 1523.7 1524.1 1524.2 1524.3 1524.4 1524.5 1524.6 1524.7 1525.1 1525.2 1525.3 1526.1 1526.2 1526.3 1527.1 1527.2 1527.3 1528.1 1528.2 1528.3 1529.1 1530.1 1530.2 1531.1 1531.2 1531.3 1532.1 1532.2 1532.3 1533.1 1533.2 1533.3 1534.1 1534.2 1535.1 1535.2 1536.1 1536.2 1537.1 1537.2 1537.3 1538.1 1538.2 1539.1 1539.2 1540.1 1540.2 1541.1 1542.1 1542.2 1543.1 1543.2 1543.3 1543.4 1543.5 1543.6 1543.7 1544.1 1544.2 1545.1 1545.2 1545.3 1546.1 1546.2 1547.1 1547.2 1548.1 1548.2 1549.1 1549.2 1549.3 1549.4 1549.5 1549.6 1549.7 1550.1 1550.2 1550.3 1550.4 1550.5 1551.1 1551.2 1551.3 1551.4 1551.5 1551.6 1551.7 1552.1 1552.2 1552.3 1552.4 1552.5 1552.6 1553.1 1553.2 1554.1 1555.1 1555.2 1556.1 1557.1 1557.2 1558.1 1558.2 1558.3 1559.1 1559.2 1559.3 1559.4 1559.5 1560.1 1560.2 1560.3 1561.1 1561.2 1561.3 1562.1 1562.2 1562.3 1562.4 1563.1 1563.2 1563.3 1563.4 1563.5 1563.6 1563.7 1563.8 1564.1 1564.2 1565.1 1565.2 1565.3 1565.4 1566.1 1566.2 1566.3 1566.4 1567.1 1567.2 1567.3 1567.4 1567.5 1567.6 1568.1 1568.2 1568.3 1568.4 1569.1 1569.2 1569.3 1570.1 1570.2 1570.3 1570.4 1570.5 1570.6 1570.7 1570.8 1570.9 1571.1 1571.2 1571.3 1571.4 1571.5 1571.6 1571.7 1572.1 1572.2 1572.3 1572.4 1572.5 1572.6 1573.1 1573.2 1574.1 1574.2 1574.3 1574.4 1574.5 1574.6 1575.1 1575.2 1575.3 1575.4 1575.5 1575.6 1575.7 1576.1 1576.2 1576.3 1576.4 1576.5 1576.6 1576.7 1576.8 1577.1 1577.2 1577.3 1577.4 1577.5 1577.6 1578.1 1578.2 1578.3 1578.4 1579.1 1579.2 1580.1 1581.1 1581.2 1582.1 1582.2 1582.3 1582.4 1582.5 1583.1 1583.2 1583.3 1583.4 1583.5 1583.6 1583.7 1583.8 1584.1 1584.2 1585.1 1585.2 1585.3 1585.4 1585.5 1585.6 1585.7 1586.1 1586.2 1586.3 1586.4 1586.5 1586.6 1586.7 1586.8 1586.9 1587.1 1587.2 1587.3 1588.1 1588.2 1588.3 1588.4 1589.1 1589.2 1590.1 1590.2 1590.3 1590.4 1590.5 1590.6 1590.7 1591.1 1591.2 1591.3 1591.4 1591.5 1592.1 1592.2 1592.3 1592.4 1592.5 1593.1 1593.2 1593.3 1593.4 1593.5 1593.6 1593.7 1594.1 1594.2 1594.3 1594.4 1594.5 1595.1 1595.2 1595.3 1595.4 1596.1 1596.2 1596.3 1596.4 1596.5 1596.6 1596.7 1596.8 1596.9 1597.1 1597.2 1597.3 1597.4 1597.5 1598.1 1598.2 1598.3 1598.4 1598.5 1598.6 1598.7 1598.8 1598.9 1598.10 1598.11 1599.1 1599.2 1599.3 1599.4 1599.5 1599.6 1600.1 1600.2 1600.3 1600.4 1600.5 1600.6 1600.7 1600.8 1601.1 1601.2 1601.3 1601.4 1601.5 1602.1 1602.2 1602.3 1602.4 1603.1 1603.2 1603.3 1604.1 1604.2 1604.3 1604.4 1605.1 1605.2 1605.3 1605.4 1605.5 1605.6 1606.1 1606.2 1606.3 1606.4 1606.5 1606.6 1607.1 1607.2 1607.3 1607.4 1607.5 1608.1 1608.2 1608.3 1608.4 1608.5 1608.6 1609.1 1609.2 1609.3 1609.4 1610.1 1610.2 1610.3 1610.4 1610.5 1610.6 1611.1 1611.2 1611.3 1611.4 1611.5 1612.1 1612.2 1612.3 1612.4 1613.1 1613.2 1613.3 1613.4 1613.5 1613.6 1614.1 1614.2 1614.3 1614.4 1614.5 1615.1 1615.2 1615.3 1615.4 1615.5 1615.6 1615.7 1615.8 1616.1 1616.2 1616.3 1616.4 1616.5 1616.6 1616.7 1617.1 1617.2 1617.3 1617.4 1618.1 1618.2 1618.3 1618.4 1618.5 1618.6 1619.1 1619.2 1619.3 1619.4 1619.5 1619.6 1620.1 1620.2 1620.3 1620.4 1620.5 1620.6 1621.1 1621.2 1621.3 1621.4 1621.5 1621.6 1621.7 1621.8 1622.1 1622.2 1622.3 1622.4 1622.5 1622.6 1622.7 1622.8 1623.1 1623.2 1623.3 1623.4 1623.5 1623.6 1624.1 1624.2 1624.3 1624.4 1624.5 1625.1 1625.2 1626.1 1626.2 1627.1 1627.2 1627.3 1627.4 1628.1 1628.2 1628.3 1629.1 1629.2 1629.3 1630.1 1631.1 1632.1 1633.1 1633.2 1633.3 1633.4 1633.5 1634.1 1634.2 1634.3 1634.4 1634.5 1634.6 1634.7 1634.8 1634.9 1635.1 1635.2 1635.3 1635.4 1635.5 1635.6 1636.1 1637.1 1637.2 1638.1 1638.2 1638.3 1639.1 1639.2 1639.3 1639.4 1639.5 1639.6 1639.7 1640.1 1640.2 1640.3 1640.4 1640.5 1640.6 1640.7 1641.1 1641.2 1642.1 1642.2 1642.3 1643.1 1643.2 1644.1 1644.2 1644.3 1645.1 1645.2 1646.1 1646.2 1646.3 1647.1 1647.2 1648.1 1648.2 1648.3 1649.1 1649.2 1649.3 1650.1 1650.2 1650.3 1651.1 1651.2 1652.1 1652.2 1652.3 1652.4 1652.5 1652.6 1652.7 1652.8 1652.9 1652.10 1653.1 1653.2 1653.3 1653.4 1653.5 1653.6 1653.7 1653.8 1653.9 1654.1 1654.2 1654.3 1654.4 1654.5 1654.6 1654.7 1655.1 1655.2 1655.3 1655.4 1655.5 1655.6 1655.7 1655.8 1655.9 1655.10 1656.1 1656.2 1656.3 1656.4 1656.5 1657.1 1657.2 1657.3 1657.4 1658.1 1658.2 1659.1 1659.2 1659.3 1659.4 1660.1 1660.2 1660.3 1661.1 1661.2 1661.3 1661.4 1662.1 1662.2 1663.1 1663.2 1664.1 1664.2 1664.3 1664.4 1664.5 1664.6 1664.7 1664.8 1664.9 1664.10 1664.11 1665.1 1665.2 1666.1 1666.2 1666.3 1666.4 1666.5 1666.6 1666.7 1666.8 1666.9 1666.10 1666.11 1666.12 1666.13 1667.1 1667.2 1668.1 1668.2 1669.1 1669.2 1669.3 1669.4 1670.1 1670.2 1671.1 1671.2 1671.3 1671.4 1672.1 1672.2 1672.3 1673.1 1673.2 1673.3 1674.1 1674.2 1674.3 1674.4 1674.5 1674.6 1674.7 1675.1 1676.1 1676.2 1676.3 1677.1 1677.2 1677.3 1677.4 1677.5 1677.6 1677.7 1678.1 1678.2 1679.1 1679.2 1680.1 1680.2 1680.3 1681.1 1681.2 1681.3 1682.1 1682.2 1682.3 1682.4 1682.5 1683.1 1683.2 1683.3 1683.4 1684.1 1684.2 1684.3 1684.4 1684.5 1684.6 1684.7 1684.8 1684.9 1684.10 1685.1 1685.2 1685.3 1685.4 1685.5 1685.6 1685.7 1685.8 1685.9 1685.10 1687.1 1688.1 1689.1 1690.1 1691.1 1691.2 1692.1 1693.1 1694.1 1695.1 1696.1 1697.1 1698.1 1698.2 1700.1 1701.1 1702.1 1703.1 1704.1 1705.1 1706.1 1706.2 1707.1 1707.2 1707.3 1709.1 1710.1 1711.1 1712.1 1712.2 1712.3 1712.4 1713.1 1713.2 1714.1 1714.2 1715.1 1715.2 1715.3 1716.1 1716.2 1716.3 1717.1 1717.2 1718.1 1718.2 1718.3 1718.4 1718.5 1718.6 1718.7 1718.8 1719.1 1719.2 1719.3 1719.4 1719.5 1719.6 1719.7 1719.8 1720.1 1720.2 1720.3 1721.1 1721.2 1721.3 1722.1 1722.2 1722.3 1722.4 1722.5 1722.6 1723.1 1723.2 1723.3 1723.4 1723.5 1723.6 1723.7 1724.1 1724.2 1724.3 1724.4 1724.5 1724.6 1725.1 1725.2 1725.3 1725.4 1725.5 1725.6 1725.7 1725.8 1725.9 1725.10 1725.11 1726.1 1726.2 1727.1 1728.1 1728.2 1728.3 1728.4 1728.5 1728.6 1729.1 1729.2 1729.3 1729.4 1729.5 1729.6 1730.1 1730.2 1730.3 1730.4 1730.5 1730.6 1730.7 1731.1 1731.2 1731.3 1732.1 1732.2 1732.3 1733.1 1733.2 1733.3 1733.4 1733.5 1734.1 1734.2 1734.3 1734.4 1735.1 1735.2 1735.3 1735.4 1735.5 1736.1 1736.2 1737.1 1737.2 1738.1 1738.2 1738.3 1738.4 1739.1 1739.2 1739.3 1739.4 1740.1 1740.2 1741.1 1741.2 1741.3 1742.1 1742.2 1742.3 1743.1 1743.2 1743.3 1743.4 1743.5 1744.1 1745.1 1745.2 1745.3 1745.4 1745.5 1745.6 1745.7 1745.8 1745.9 1745.10 1746.1 1746.2 1747.1 1747.2 1747.3 1747.4 1747.5 1748.1 1748.2 1749.1 1749.2 1750.1 1750.2 1750.3 1750.4 1751.1 1751.2 1751.3 1751.4 1752.1 1753.1 1753.2 1753.3 1753.4 1753.5 1754.1 1754.2 1755.1 1755.2 1755.3 1756.1 1756.2 1757.1 1757.2 1758.1 1758.2 1759.1 1759.2 1759.3 1760.1 1761.1 1761.2 1761.3 1762.1 1762.2 1762.3 1763.1 1763.2 1764.1 1764.2 1764.3 1765.1 1765.2 1766.1 1766.2 1767.1 1767.2 1767.3 1767.4 1767.5 1767.6 1767.7 1767.8 1767.9 1767.10 1767.11 1768.1 1768.2 1768.3 1768.4 1769.1 1769.2 1769.3 1770.1 1771.1 1772.1 1772.2 1772.3 1772.4 1773.1 1773.2 1774.1 1774.2 1774.3 1774.4 1774.5 1775.1 1775.2 1775.3 1775.4 1775.5 1775.6 1775.7 1775.8 1776.1 1776.2 1777.1 1777.2 1777.3 1778.1 1779.1 1779.2 1779.3 1779.4 1780.1 1780.2 1781.1 1781.2 1781.3 1781.4 1782.1 1782.2 1783.1 1783.2 1784.1 1785.1 1785.2 1786.1 1786.2 1786.3 1787.1 1787.2 1787.3 1788.1 1788.2 1789.1 1789.2 1789.3 1790.1 1790.2 1791.1 1791.2 1792.1 1792.2 1793.1 1793.2 1794.1 1794.2 1795.1 1795.2 1796.1 1796.2 1797.1 1797.2 1798.1 1799.1 1799.2 1800.1 1801.1 1801.2 1802.1 1802.2 1803.1 1803.2 1803.3 1803.4 1803.5 1803.6 1803.7 1804.1 1804.2 1804.3 1804.4 1805.1 1805.2 1806.1 1806.2 1807.1 1807.2 1808.1 1808.2 1808.3 1808.4 1809.1 1809.2 1810.1 1810.2 1811.1 1811.2 1812.1 1812.2 1812.3 1812.4 1813.1 1813.2 1813.3 1813.4 1813.5 1813.6 1813.7 1813.8 1813.9 1813.10 1814.1 1814.2 1814.3 1814.4 1814.5 1814.6 1814.7 1815.1 1815.2 1815.3 1815.4 1815.5 1815.6 1815.7 1815.8 1815.9 1815.10 1815.11 1815.12 1815.13 1816.1 1816.2 1817.1 1817.2 1817.3 1817.4 1818.1 1818.2 1818.3 1819.1 1819.2 1819.3 1820.1 1820.2 1821.1 1821.2 1822.1 1822.2 1822.3 1823.1 1823.2 1824.1 1824.2 1824.3 1825.1 1826.1 1826.2 1826.3 1826.4 1826.5 1827.1 1827.2 1827.3 1827.4 1828.1 1828.2 1828.3 1829.1 1829.2 1830.1 1830.2 1830.3 1830.4 1831.1 1831.2 1831.3 1832.1 1832.2 1833.1 1834.1 1834.2 1834.3 1834.4 1834.5 1835.1 1835.2 1835.3 1835.4 1835.5 1836.1 1836.2 1836.3 1836.4 1837.1 1837.2 1837.3 1837.4 1838.1 1838.2 1838.3 1838.4 1839.1 1839.2 1839.3 1839.4 1839.5 1840.1 1840.2 1841.1 1841.2 1841.3 1842.1 1842.2 1843.1 1843.2 1843.3 1843.4 1843.5 1843.6 1843.7 1844.1 1844.2 1844.3 1845.1 1845.2 1845.3 1846.1 1846.2 1847.1 1847.2 1847.3 1847.4 1847.5 1848.1 1848.2 1849.1 1849.2 1849.3 1849.4 1850.1 1850.2 1851.1 1851.2 1851.3 1852.1 1852.2 1853.1 1853.2 1853.3 1853.4 1854.1 1854.2 1854.3 1854.4 1855.1 1855.2 1855.3 1855.4 1855.5 1855.6 1855.7 1855.8 1855.9 1856.1 1856.2 1857.1 1858.1 1858.2 1858.3 1858.4 1858.5 1859.1 1859.2 1860.1 1860.2 1860.3 1860.4 1860.5 1860.6 1860.7 1861.1 1861.2 1862.1 1862.2 1862.3 1863.1 1863.2 1864.1 1864.2 1864.3 1864.4 1865.1 1865.2 1865.3 1865.4 1866.1 1866.2 1867.1 1867.2 1867.3 1868.1 1868.2 1868.3 1869.1 1870.1 1870.2 1871.1 1871.2 1871.3 1871.4 1872.1 1872.2 1872.3 1873.1 1873.2 1873.3 1874.1 1874.2 1875.1 1875.2 1875.3 1875.4 1875.5 1876.1 1876.2 1876.3 1877.1 1877.2 1877.3 1878.1 1878.2 1878.3 1878.4 1879.1 1879.2 1879.3 1879.4 1880.1 1881.1 1881.2 1881.3 1882.1 1883.1 1883.2 1883.3 1883.4 1883.5 1883.6 1883.7 1883.8 1884.1 1884.2 1884.3 1884.4 1884.5 1885.1 1885.2 1885.3 1885.4 1885.5 1885.6 1886.1 1886.2 1886.3 1886.4 1886.5 1886.6 1886.7 1887.1 1887.2 1887.3 1888.1 1888.2 1888.3 1888.4 1888.5 1888.6 1888.7 1888.8 1889.1 1889.2 1890.1 1890.2 1890.3 1890.4 1891.1 1891.2 1892.1 1892.2 1893.1 1893.2 1893.3 1893.4 1893.5 1893.6 1893.7 1893.8 1894.1 1894.2 1895.1 1895.2 1896.1 1896.2 1897.1 1897.2 1898.1 1898.2 1898.3 1899.1 1899.2 1900.1 1900.2 1900.3 1900.4 1901.1 1901.2 1901.3 1901.4 1901.5 1902.1 1902.2 1902.3 1902.4 1902.5 1902.6 1903.1 1903.2 1903.3 1904.1 1904.2 1905.1 1905.2 1905.3 1905.4 1905.5 1906.1 1906.2 1907.1 1907.2 1907.3 1907.4 1907.5 1908.1 1908.2 1908.3 1908.4 1908.5 1909.1 1909.2 1909.3 1909.4 1910.1 1910.2 1911.1 1911.2 1911.3 1912.1 1912.2 1912.3 1913.1 1913.2 1913.3 1913.4 1914.1 1914.2 1914.3 1914.4 1915.1 1915.2 1916.1 1916.2 1916.3 1916.4 1916.5 1917.1 1918.1
The Tourists. Home Life - HentaiHunter1 - Shrink Master - Posts: 472 - Joined: Thu Jul 23, 2020 4:44 am - Gender: - Contact: Re: The Tourists. Home Life Self plug, any one that wants to could help support my writing at: https://www.buymeacoffee.com/HHunter1Writes - HentaiHunter1 - Shrink Master - Posts: 472 - Joined: Thu Jul 23, 2020 4:44 am - Gender: - Contact: CH 35A: The Tourists. Home Life Sexual suggestive and sounds described but no direct interaction. (Sorry) Possible Mild Spoiler for The Tourists: Other Guest. Karla awoke to a wounded animal somewhere in the room groining. She sat up to realize it was just Howard. Then she cringed, a naked Howard. Was he so out of it last night he didn't have the mind to dress? Her eyes went to where she didn't want them to go. It hung there limp, not the hardened pole she had to debase herself against to end that nightmare. But once its host became more aware, would it come looking for her again? She waited till the staggering giant disappeared into the bathroom. She didn't want to catch his sleep glazed brain and awaken that thing he was last night. Then she leaped up. Franticly she selected her clothes for the day. Rushing hard to clad her body before he reemerged. She could fix hair and minor details afterward. Tight skirt and blouse, eye drawing shape of the little jacket, now she just had to hope he wasn't interested in a little business before breakfast. She stopped and relaxed some. She could have taken her time. The shower started. She was ready and munched a pellet for breakfast when a towel wrapped Howard walked out of the bathroom. He looked over and started to ask, "Why isn't the," Then his eyes went wide, "Oh god I didn't." He closed his eyes and said "Oh I did." Karla cringed as the towel clad giant rushed over. "Oh Karla, I didn't hurt you did I?" "No, well not physically." she answered. "I'm so sorry, I just, well I just didn't think." He explained. "You raped me." Karla clarified. "No, I just got a little stupid drunk. You understand." He countered. "Why don't we ask Micheal what he thinks you did?" Karla felt her skin burning in anger. "No, I'll make it up to you. Just, we can just keep this between us. I promise, I'll make it up to you." He now begged. "Like how? What can you get me that Micheal wouldn't if I asked?" Karla pointed out. If he heard she couldn't tell. "No, really, I'll figure something out. This will be our little secret. I promise, you'll like what I do for you." He clearly decided this was over as he asked, "You want coffee again this morning? I'm going to order breakfast and then get dressed." "But what you did to me last night." Karla started. "Yeah, I'll make it better. Promise. Besides, it wasn't all bad for you as I remember it. So, coffee yes? And you wait, I'll make last night better." Then he walked away to dress. Karla thought about telling Micheal. Of even Milly. But what would that do but hurt them too she figured. And he said it was a mistake, just a drunken mistake. And he was right, she did climax from his oral attentions. He'll make it up to her Karla decided to accept. Fix his mistake. Yet as she ignored him getting dressed her mind pointed out that he didn't promise not to do it again. They ate breakfast together. Howard awkwardly attempted to chat with her like they had started doing before last night. Karla just couldn't, at least not today. Soon they checked out and were in the Limo to the plane. A new pretty Asian stewardess with legs for days greeted them. They likely wouldn't be seeing the blonde for the rest of the trip. Once they were in the air the Long haired beauty came over and asked in a strangely English accented voice, "Do you know what you'd like for lunch Dr. Miller?" "Oh, not really. Roast chicken and potatoes?" Howard replied. Then Karla was surprised as the lovely Eastern features turned to her and asked softly, "And you miss, since you'll be traveling at full size." "Well, I don't know." Karla fumbled out of shock and that lunch was hours away. Then she had a want, "Burger and onion rings I think." She was a simple girl. The response said she wasn't getting a simple burger, "Chef likes to make his burgers with ground tenderloins and specially smoked bacon. Is that suitable miss?" "Yes, that will be fine." Karla didn't know what else to say. "Cheese please." She added. "Certainly." The woman said with a nod. This day was starting to look up. They landed in an airport so small it only had a tower and one strip. Karla was startled to see Howard's fans waiting for them. "Should they be openly greeting you like that?" she asked through the pouch's commlink. "Yeah, this whole little town is Company. Too far and too little to attract anyone besides staff members. Security still watches the roads just in case, but yeah, all Company." He explained waving. "It doesn't say what they do here?" Karla noticed looking at her tablet. "Testing grounds for things we can't test inside a building. Also, they make, test, and repair Company TBMs for most of North America." He answered. Karla inquired. "Yeah, for digging underground. Company has a lot of subterranean areas to keep things out of sight. TBMs are how we dig them without anyone noticing." Howard said before being mobbed. No limo here, just a straight walk to a dusty building. Seems their lack of Shrunken here ended the need for a Half club. But the equipment was maintained just in case. Karla felt nervous, since only the highest ranked in town had even one Shrunken, she was a bit of a novity. She was placed on a rickety table as a large group of people crowded around. Seems the town was excited to watch the magic of a Shrunken becoming human sized. Karla expected more lewd comments about her in front of her. No, they were more curious and complementary. She heard among the voices, "I wonder what she weighs?" "I bet she could ride in my drone." "I could sew her the cutest little dresses." "Such a pretty little thing, like a little princess." Then a kid rushed to the table. The mother called out but she still hit the table making Karla stagger. "What are pellets like to eat?" it asked excitedly. "Well, there are different flavors, but they have a texture like Froot Loops." Karla explained. That started a flood of small children escaping parental holds. She couldn't answer before the next question was fired at her. Her favorite color, her favorite food, even a cute offer for her to drive one's remote control car. "OK kids, back, back. Time to adjust her." an older man who turned out to be the mayor of this semi-hidden town. Karla was offered a hand and placed carefully in the still slightly dusty tube. The world shrunk through the plastic and she was soon leaning on the mayor as he handed her some pills and a bottle of water. The crowd lost interest now that she was their height. Many a kid noting "She looked more fun tiny." Behind the crowd murmurs she did hear a couple men say quite the opposite. She was led down the street. Polite people saying warm welcomes to, "Miss Shrunken." Karla couldn't help but think if this was a Port town in another part of the world and not a Company town, it would be on the collection list. The one big store in town, most if not all its staff had to be waiting for her. Clapping at her arrival. "Thank you for coming, we never expected to be this high on the possible locations to receive Shrunken." The older man with Glen on his name tag. His job title, Owner. Karla didn't have the heart to tell him his town was only so high to make her travel an extra day to meet some big wig later in the week. "You're welcome. Should we get started?" She asked. "Yes, well, ahh, this way." he sounded nervous. She followed to the back of the store where a gray shutter wall was mostly pulled shut. Above it was labeled Pharmacy. Two staffers anxiously struggled to open the gray wall. "We don't have many Shrunken shoppers, so we keep this closed so we don't have to rush over and fight with it if outsiders approach town." "So you'll be selling Shrunken out of a pharmacy you never open?" Karla asked. "Oh, oh no. That's the fool the non-Company. The real town Pharmacy is down the street. Betty runs that, have you met Betty?" The sweet voiced man rambled. "You know when you get Shrunken you can't keep them in a constantly shuttered section of the store." Karla pointed out. "Oh I have a solution for that." The man said proudly. "Really?" Karla couldn't think of what that might be. "Yeah! Oh yeah, I'll show you that while Marcus and Jonah get that open. Yep, right this way." The man really looked excited to show her this solution. Around the back of the not pharmacy and up some solid stairs the man built himself. They really were putting more effort then anywhere else so far. In a nook near a sky light was a duel cage set up. Under the area supplied with light was a little garden-like sitting area. Bed chambers and a small library were in the more shaded area. "We'll keep them up here. Then when someone wants to take a look we place them in one of these trays and bring them out. That way no outsiders will see them." The man explained holding a felt lined tray with padded benches. Karla's first thought was to tell him a place like this would never have enough Shrunken all together to fill even one of those trays. But he was so proud of what was likely his own handy work. And she had to admit this was better than the bare minimum that Shrunken storage required. Heck, likely many homed Shrunken didn't have such a nice set up. Did they not know what Shrunken was for here? "This is amazing." she answered his hopeful eyes. "We don't have many little people here. And we know it's the usual, but we like to think of them like little citizens as well. Even if we know in private people do things kids shouldn’t see on the Overlay with them." He explained. "So, will you be looking to buy any?" she asked. His cheeks glowed, "I don't know if I feel comfortable telling someone of your type." "Latina?" She teased. "Oh, oh no. No I meant Shrunken. I like Latinas." He stammered. "So, you're looking forward to buying a Shrunken Latina?" she found herself enjoying his discomfort too much. "No I wouldn't. I mean I wouldn't because of race reasons, I mean, well possible. But not just naughty reasons. Not that I plan on just naughty reasons. You know I plan on doing all kinds of fun things, outside the bedroom. But not bedroom fun things outside. What if a child saw." Man he could ramble. "Glenn, they got it opened." a woman called up to them. "Oh thank God." He gasped. "Let's go see where we will be selling your kind." Then he realized what he said, "I mean Shrunken, not, you know, your kind. But they are, but not." She grabbed his arm, "I understand. Show me the setup." Karla felt horrible. This place was too small in status and out of the way for the set up they made. Large room areas in both sex displays. Not the blank white walls behind Plexiglass. Felt carpeted floors with couches and chairs for them to actually sit on while being looked over. Mini hand painted images of fields and water side sunsets for them to look at as they were looked at. "I made all those." The man said proudly. "The staff's children painted the pictures, aren't they sweet?" "Lovely." Karla agreed. Taking photos for Jeff to see. "If you don't mind, I do have to look through them." Karla added. "Yes, yes. I'll unlock them for you." The man agreed. It was as she expected, a perfect set up. Access to pellets and water. In fact he had several silos for each, as he put it, "In case they don't like some flavors." More than one liquid tank in a refrigerated holding area, "It gets warm here." And, "I like lemonade or fruit punch, they might too." This was several times anywhere else. Comfort and care to levels that left all others well behind. Karla debated to explain the likelihood of them ever needing such an exquisite display. But just couldn't, Glenn was so proud. He even had an extra chair for her to take back home to read in as he put it. She was glad, she wanted to show the quality work to Al. He likely would want to order such handmade items for high Status clients. Then after she had what she needed, Glenn took her for ice cream. Inviting several staff along. She was the bell of the ball as they clamored to ask her things about clothes, food, drink, and even non-sexual activities they could do with their Shrunken if they ever got to buy one. Karla was tempted to get Micheal to move here once he was old enough to move. These people were just a refreshing offshoot of the Company. She arrived back at the runway with more hangers on then Howard. They both said their goodbyes and the hope to meet again and climbed into the plane. Karla sadly waved good-bye at the crowd as the plane took off. "Man what a dead end town." Complained Howard. "I thought it was nice." Karla countered. "Really, they kept telling me about their annual town water balloon fight." he said with a dismissive snicker. "They were interested in what hobbies a Shrunken might enjoy outside of being used as a sex toy." She defended them. "Really, isn't their one isle store just stuffing what few they get into a closet of something?" He said almost with contempt. "No, look." She said showing him her pics. "Wow, that’s well that's a little too nice for there isn't it?" he pointed out a clear fact. "Sadly, yet I think any Shrunken sold there will be well cared for. I've never been more accepted by people like I was there." Karla pointed out. "You're not happy with how we treat you?" he asked. Karla bit her tongue yet she couldn't stop a look from flashing across her face. And it was clear what she was resisting saying. He cringed and a guilty expression came over him as he relented, "Oh right." They flew over Los Vegas, it would have been great to land and look around. But that city would be too much of a risk for a Company facility. They landed at a small airport and were driven an hour or so farther still. To another small town, this was more metropolitan than the last one. Up in some mountains. They were led to what looked like an observatory. The sign called it a private research facility. Not likely anyone outside would know what was being researched inside. Because the Company was researching Shrunken genetics. Karla was so uncomfortable. This was the largest collection of Shrunken she had seen outside of Micheal or his friends and families collections. None here were the shapely beauties or strapping hunks. These were clearly the off casts and unfortunate derelicts that wander where they shouldn't have. They were strapped to devices. Force fed strange concussions. One poor former soul was being dissected in a room they passed. Labs were titled with their research, Elasticity Increment, Nutrient Absorption, and Reproduction Increase. These translated clearly in her mind to, Larger Insertion, Sex fluids as foods, and Faster Ripping Kittens. "Miss, Rudy will take you to our little shop. And could you pass on to Dr. Grant our research is looking promising." The man leading them asked as Howard and herself reached where they would split apart. "I will." she said, fighting an urge to vomit. "We are looking forward to receiving the fruits of both our department's harvest." The man said so disgustingly that Karla wanted a hot shower. She was glad to make it to the store. "Is that the inspector from Grant Factories?" the woman asked the guard. "Yes." the guard replied. "You, it's right there and all open for inspection." Was all the woman said to Karla. Karla shook that off and got to work. A small shop so the cages were small as well. And they did what was listed as minimum requirements, and little more. Finished, Karla advised, "I'm done here, if." But the woman interrupted, "You can take it back to its owner Rudy." Karla hated that she couldn't just dock places with staff like that, but as long as the product wasn't used or abused inappropriately she was stuck. They could be as rude to her as they wanted it seemed. Howard was clearly having a better time. Smiling broadly and chatting with the head of this facility. From what she caught in passing Howard was excited in the Elasticity Increment research. Karla knew it was wrong but she couldn't help but snicker as her mind thought, we wouldn't need to stretch much more for what you got. It was vindictive and harsh, yet she didn't feel bad for thinking that today. She was so glad when they left that nightmare factory. Into the car and along a road to a lake. The car stopped, "Dr. Miller if you please." the driver said, opening the door. "I don't think this is the next facility?" He questioned looking at a dock. "No, this is for you and your Shrunken's lunch." the driver advised. They boarded a boat and were farryed out to a yacht. They were helped aboard. And directed towards a table clad in white. A shapely blonde woman barely clad in white stood and walked over to Howard. He was clearly enthralled by that swaying body, Karla couldn't blame him, she was too. "Greeting Dr. Miller, I'm Crystal Green. Mr. Walkers head researcher into improved pellet flavors, but today I'm your hostess and to deliver an apology for him ahead of your meeting with him." She clearly knew how to wrap men around her little finger. That purr would have subdued a charging bull. Howard was no bull, but he did have a clear will when he wanted to. "I and my companion were quite put out at being fed that for lunch yesterday." "Yes, we have made ends to remedy that, and we hope with a fresh lunch surrounded by such lovely surroundings I'll be able to make amends." The woman said with an alluring pout as she finished. "We will be happy to have lunch." Howard said. His eyes spoke of wanting more. "Glad we can start there." This Miss. Green cooed, directing towards the table. They were helped to sit by well dressed staff. The woman leaned in a way that said she knew what her figure could do to certain men. Howard, likely remembering his lovely slender wife at home, leaned back in defiance. The woman clearly had a new plan, "So your Karla Miller, Micheal's Shrunken. He must be quite the good master to have you do so well on your Processing." "How do you know how well I did on my Processing?" Karla asked. The woman licked her lips and Karla felt herself like that a touch too much as the woman vaguely replied, "We take a great interest in future business associates." "From what I found you and your step-father only just met your boyfriend and new head of advertising on the collection cruise. And he only just became a project head before the cruise. Interest looks a bit personal in that case." Howard pointed out. The woman clearly wasn't expecting this knowledge. She wasn't put out from it either, no she looked intrigued. "Oh, Dr. Miller, have you been researching me?" "As someone was poking around at my facility, I tend to poke back. Why now does Randal Walker want to connect to my research?" Howard demanded directly. "We were only poking to make sure your research was on the up and up. Randy, and please he'll want you to call him Randy Dr. Miller. Randy doesn't just throw backing at every flash in the pan or dead end research facility. We mean no harm, we just want us to come together nicely and cooperatively." She was so clearly enjoying Howard not drooling at her arching and purrs. In fact if Karla missed her mark, his firm tone was turning this woman on. "Well, what is his interest? If it's transport related, then all he would have to do is wait and all would gain access. Him sooner as per his pull and Status." Howard asked as his chicken arrived. "That, you'll have to ask Randy. I have an idea, but he is more deep than most give him credit for. But I can promise you, he just wants the best for you and yours." Miss Green answered and she seem genuine. "I will consider what he offers when he offers it." Howard agreed. "Grand, now Karla, may I call you Karla? Mind you I will be honest, I am not good at talking at, sorry, with Shrunken. Mine have names, but those mean nothing to me as that is unnecessary to my use for them." Karla could see this woman was clearly straining to talk to her and not, as she slipped, at her. "You may Miss Green." Karla answered unsure how to react to someone like this. With such standing. "Technically Ms. Green, but as I have been informed you're an important part of the coming together of Grant Factories and Dr. Miller's teleporting I'll allow you to call me Crystal. Please, Dr. Miller, you can call me Crystal as well." The woman noted. Clearly for Howard it was a courtesy. Karla could tell this woman thought it was a great honor for her, a Shrunken, to even use her name in conversation. "Thank you, Crystal." Karla tried to sound honored. "But where was I, yes, how did young Dr. Miller train you so quickly. Most of mine just cower and sputter on about freedom and other silly ideas. Or did he just get extremely lucky in so many ways?" Crystal asked. "I'm the lucky one. Most Shrunken would never get an owner so sweet and kind." Karla said straight. "Too true, too true." Crystal agreed. Karla could see the woman looking her up and down. She was likely thinking of less than sweet and kind things she would do as Karla Master. Karla burger arrived and she was glad it switched Crystal's attention back to Howard, "How about you Dr. Miller, did you collect such a prize while on the trip as well?" "No, many lovely new pets. But my boy just had all the great luck. Not just Karla, but managing to collect Karla's best friend Josie and gaining another such Shrunken. Oh, and call me Howard." he answered. "Two, as lovely and smart as you Karla, that is a lucky boy. And smart, running a research team at such a young age." Crystal praised. "I think Josie is lovelier then I. And smarter by far." Karla pointed out. Then bite into the burger. The bun was some short of sweet onion, the cheese a sharp cheddar, the meat a savory mix of high end beef and rich smoke bacon flavor. Karla never felt such a rush of pleasure from a hamburger before. "I can't see lovelier than you Karla. Now I'm intrigued to meet this beauty. Maybe we could arrange a shopping trip with just us girls some day. It would be both my treat and my pleasure." Crystal purred and Karla suddenly felt very pretty to get those eyes so focused on her. "You're not eating?" Howard asked. Crystal waved it off advising, "I'm to make sure you both enjoy your lunch to the fullest. I'll eat after you poor souls are back on your way." She look to steady herself, "Speaking of, again we are so sorry. We are aware that many in the Company don't enjoy the idea of ingesting Shrunken, and Loren was to ask. To make sure not only you were OK with it, but OK in front of your son's gem. And to confirm Karla's diet limits. The fact she didn't then lied has made us all look bad. Again, please forgive us for such an insult." "Mistakes happen. Just please, no more Shrunken as food for anyone in my family." Howard requested. "Gladly." Crystal said. Though she looked slightly like this was a silly request. "So are all these limos and plane rides to butter us up?" Howard happily asked. "Randy likes to help his friends. If you're unsure, just ask your new neighbor. How is Pat and Tanya, I've been meaning to call them." Crystal warmly inquired. "Oh they are settling in nicely." Howard answered. "Pat's a wonderful person." Crystal started and they started a praising chat about the Howells. Including how she ran into one of his favorite workers. It was a wonderful lunch in a beautiful setting. As the staff collected their dishes Crystal asked, "Dessert?" "Yes, I still have room. Karla?" Howard asked. "Yes please." Karla enjoyed the burger so much, she had to try what was for dessert. Karla felt her hair stand up on end at Crystal's smile at her answer. "Great, and I hope this treat puts to rest any worries that we'll let such mistakes happen on our side again." Out came a smiling staffer carrying a cake. Sparklers gave it a fan fair. But in its center drew Karla's attention. Trapped in the pastry and looking terrified was a familiar blonde. The icing coating her clearly naked body was styled to look like the stewardess uniform she was wearing just yesterday. Karla's breath froze in terror, she was just Company staffer yesterday. Howard's reaction made Karla even more disturbed. "Oh wow. How did you get her Processed so quickly?" The blonde across from them smiled like the devil pushing holding a contract and cooed, "Randy was so upset he pulled a couple of strings." Crystal lifted a large knife and carefully cut the first slice. It held the poor blonde woman. As Crystal carefully placed it on a small plate and placed the sacrifice before Howard she purred, "He's hoping this will make an acceptable apology gift." Karla knew that look on Howard. She had been the victim of it last night. His tongue licked his lips as he lifted his gleaming fork above that poor terrified young woman. "Oh I think I might see that as a minor issue." He growled in that way and Karla cringed hearing it again. Karla could see Howard was conflicted. Not about that poor girl. No she was just like he liked his Shrunken, beautiful and about Karla's age. She was in his mind now just a unique sex pet now. No, Karla could see he couldn't decide if he would torment the former stewardess by slowly devouring the cake around her or just pull her free and greedily suck the icing from her shapely little naked body. Karla's heart ached. She had been seeing the Millers and the others as nice and sweet. Kind nice people. But last night's attack and this scene was a hard reminder they could be and would be horribly cruel. They felt no guilt about abusing Shrunken in their cages. They had gleefully participated in the kidnapping of entire towns just to have a larger collection of those same Shrunken to molest. Worse, Karla realized. She had been just as monstrous. Crystal waved a staffer over and asked him kindly, "Paul, would you mind showing Dr. Miller to a room so he can savor his cake privately?" "Oh, that's a wonderful idea." Howard hummed lewdly. As Howard followed the young man Crystal calmly lifted the knife and cut another slice. Placing it on a plate she sighed like getting ready for a grand effort. Then Karla realized talking to her, a thing in the woman's mind, was the effort the curvy devil was reading for. "Well, I guess this will allow us ladies to chat." She advised placing the plate before Karla and shifted closer. Karla could only think of one thing. She just wasn't able to configure her question in anything but a blunt statement, "She was Company just yesterday!" "Oh yes, poor Loren. Part of the true world elite one day, the next the cake topper for a middle aged giant." Crystal seemed to enjoy the poor girl's fate. "Didn't she have to pass Processing to get in?" Karla just couldn't sort this out. "No, her parents are low level laborers or something. So she was born into the Company. And I have oddly been finding lately many born into it have trouble actually passing Processing. Maybe it's believing they have the right to power and not knowing it's a privilege offered by the Company to them." Crystal explained cutting a bite of cake. "So, you might not pass if in that situation?" Karla inquired. Crystal offered the bite to Karla. She took it and the moist smooth vanilla flavor actually seem to ease her terror some. As she chewed Crystal confessed, "Oh I have no worries about passing. I'll not do anything that would harm the Company. Selfish, greedy, and even wonderful cruel, in a second for the right reasons. Yet, risk The Company for those, no, not on purpose." Crystal was offering Karla another bite as she continued, "Besides I was Processed in, I've been gifted to be in The Company, not just handed that impossible gift." "Yet you'd sacrifice other Company members just to be gifts and playthings?" Karla pointed out. Crystal delivered another sweet bite of cake and explained, "I did not sacrifice Loren. Randy fired her. She would have to be Processed. I just suggested Randy speed up that timeline. As I have reminded others, I have no control if someone succeeds or fails their Processing. But she did fail, and that made my next suggestion possible. Want to hear the truly bonkers part?" Karla swallowed then found a black coffee placed by her just as she was thinking she could use one. She washed out her mouth and encouraged her hostess to continue, "What is that?" "Randy wanted me to serve that first slice to you. You, a Shrunken. Isn't that just wild? Not only would pretty little Loren go from up and coming Company bed warmer to the slave of some lowly Shrunken. That just blew my mind. You understand why I couldn't be that cruel right?" Crystal was smirking like that was just too amusing. "Shrunken can't own Shrunken." Karla toted the Company rule before allowing the pretty bitch to feed her again. "Right, and for Randy to suggest it. Blew my mind." Crystal said shaking her head. Making those golden strands dance. Karla swallowed her latest nibble. "He doesn't treat his pets kindly?" And another bite of cake brushed her lips as Crystal pointed out, "No. His favorite meal is freshly roasted Shrunken. We kept so many ugly ones just so we could have it from time to time. He just loves pissing on pretty ones. If he had caught you instead of your sweet young Micheal you likely would have been soaked by him many times over by now. No, for him to basically command us to treat you of all things like a Company member of the Miller's status was just so out of left field." Taking a sip Karla pointed out, "But isn't that the Company's rule for Shrunken like me?" Crystal just gave a knowing look. Karla didn't need her hoist to say anything, she knew rule and practice in that area was different. She went elsewhere, "So this must be killing you, chatting with a lowly Shrunken." "Not as much as I thought it would. It is so tempting to go all cruel Crystal. But this, another nibble, is also amusing. A smart Shrunken. Not all babbling or delusional. You, I see, know your place. And yet have risen in value, almost earning your own Status like a person in the Company. That is making you fascinating." Crystal purred and leaned in an intriguing way. Karla fought the urge to flirt. The blonde was too dangerous. No, she defended herself by deflecting, "Rise in value, so your end goal is to fail to buy me?" Crystal burst into full laughter. Calming down she offered more cake and smartly pointed out, "Your owner is too smart to sell you." Then she sighed, "And if anything happened to him I couldn't muster enough to even be in the bidding to win you as my own little advisor." "What do you mean?" Karla asked. In a teaching tone Crystal informed Karla, "Well, first of all. Dr. Grant would likely want to keep you in his employ. So he would put in a bid. Pat, sweet Pat let it slip to Randy that if anything happened to the Millers he'd spare no expense to bring you and some other Shrunken called Josie into their home. And as much as Randy loves that Santa Claus man, he couldn't resist such an attractive business opportunity. You under his control would link him and Grant Factories. And that's just the confirmed bidders. Rumors are there are other parties tracking your progress." Then the woman's eyes narrowed, "Speaking of rumors, What did Mr. Jacob send you for in that port?" "What are you talking about?" Karla replied. She was sworn to secrecy about that mission. She couldn't even tell Micheal. She wasn't going to slip it to this woman. Who knows how she could use that information. "One of the ports, according to clean up crew invoices there was a lovely little car already shrunk by the dock. Attached was a tag labeling it for a Karla Miller at the Miller's former address. Odd since from what I know only one young man had those tags on board. Also there was no Karla Millers listed on that cruise. And since few in the Company have implants capable of shrinking large objects like cars it would have to be an external device. Like the old thick framed glasses. Like the glasses you were seen wearing while returning to the boat alone that port. The port in where the night before Mr. Gabriel Jacobs came had a little chat with Randy about some fun he was having. Mr. Jacobs would have access to to such devices being a Board member's mouthpiece. Put that all together and the question rises what was so valuable in that port that Mr. Jacobs needed someone who's word would be dismissed if they spilled what they were sent for?" "He was trying to impress Mrs. Miller. She's fond of me and told him I wanted to try shrinking people. As a Shrunken, I couldn't get an implant." Karla lied. "No, see then you would have came back with the Millers. You arrived alone as noted by the scanned cards connected to the scanned cases. The Company tracks a lot for a secret organization. No, you were sent for something. Even his crush wouldn't allow him to hand over such powerful equipment to a Shrunken." Had this Crystal been investigating her Karla wondered. Also if she was, for how long? "If he did send me for something, wouldn't that be his and his boss' business. Wouldn't trying to poke your nose in their business bad for the Company?" Karla shielded herself. Crystal just smiled. Leaning in she softly noted, "You have some icing right here." The curvy beauty was so close as her thumb stroked along the corner of Karla's mouth. A faint alluring scent tempted Karla's nose. Those deep blue eyes looked into Karla's soul as that temptress sucked what she cleaned away from her thumb. Karla's heart was thudding as this stunning woman moaned in a captivating tone, "There, flawless again." Those dark pink lips were so close Karla could taste them. "Thank you." Karla strained to say. Unable to pull away. Strong enough to be drawn into Crystal's web however. "You know, I hate to admit it. But I'm starting to think Randy was right again." Crystal now looked more tempted than tempting. "About?" Karla asked. She wouldn't be seduced, she decided, but having that lovely so alluringly posed and close was nice. "That you’re an asset and not just another Shrunken?" She hummed longingly. "Is that why you're attempting to seduce me?" Karla asked in an alarmingly similar tone. "What I would," Crystal started to say. Then she looked at how she was draped across the table and snickered, "Oh, well look at that. Me all Lady Godivaed across the table. Sorry, you just intrigued me more than I realized." She sadly slipped back to her chair. Karla nervously giggled asking, "I suppose if you did Mr. Walker would be mad at you." She honestly nodded saying, "Yes, but that wouldn't be the worst thing." "That being?" Karla requested. "If I were to use you without your owner's permission is akin to me right out and stealing you. And since the Miller's are Reds, even with my status I would have to be Processed. And as confident as I am I would pass. The thought I'd be some teen boy's lap pet sours the temptation slightly." The woman cheerful said. Karla countered with, "I don't know. Being his lap pet has done wonders for me." This landed well as the woman broke into honest laughter. "You know Karla, this treating you as more than a plaything might not be so hard. Now I can't, let's call it entertain you directly. But I have some handsome little Shrunken I can lend you if you wanted to try in from the other side." Crystal said as casually as offered Karla a refresh of her coffee. "No, thank you. I honestly wonder if Howard and I should be heading out soon to our last stop?" Karla questioned. "Oh let the man enjoy his very rare treat. What are you worried you'll like it too much?" Crystal sounded more like a teasing friend than a dangerous temptress. "I've been very spoiled, I know I like it too much." Karla could let that slip. "Hmmm," Crystal sang before whatever image slipped from her mind so she could add, "Bet you're a bit of a cruel goddess when you play." "Sadly, yes." Karla was reminded of just the other night with the Gerbils. Crystal described like she was suggesting a book to a friend. "Good, you're better than them. Even as one. Now I'm regretting giving Loren to Dr. Miller. Seeing that little pretty tart folding in your lovely hands would have been a better use for it. Her bowing before what she saw as a thing then needing to serve that thing, priceless." "I still can't own Shrunken as a Shrunken." Karla remind her. "Good point. Could have given it to you as a gift to Micheal Miller." Crystal reasoned. "My Micheal would have enjoyed her." Karla confessed. "My Micheal? A bit possessive Miss Shrunken." this woman had jumped from taunting harshly to teasing friendly really quickly Karla realized. "I am his Shrunken so he is my Owner." Karla pointed out. "Yes, but that wasn't how you meant that my before his name. I know, I've been using that my myself lately." The blonde said, her expression slipping away to think about something, possibly her lover. "Oh, sorry to just leave you like that Miss. Green." Howard said, looking quite satisfied. In his hand was a cotton drawstring bag. The contents were clearly shaped as a coiled, likely crying, Shrunken. "No, that was very understandable. And it's Crystal Dr. Miller. Would you like that delivered to your hotel?" She offered. He looked longingly at the sacred bagged pretty. Then smiled cruelly, "It's Howard. You wouldn't be able to send it to my house clearly labeled for my wife to know of its rareness." "Certainly." Crystal giggled. "Great, Milly will go wild knowing we now own a pretty former member Shrunken." Howard said, shaking, scaring poor Loren. They left their new, Karla wasn't sure if friend was the right word. Back into the Limo Karla had to clarify something. "The Walkers got that poor girl Processed right away. Like, she made the lunch mistake in the morning and she would have been Processed sometime after our last flight yesterday." "Yeah, likely last night." Howard answered like it was no big deal. "All she did was make a minor mistake and they Processed her that fast." Karla re-inquired. "That's the events as I know them." Howard answered. "Why wasn't Teddy Processed right away?" She asked in confusion. "Teddy, oh Dr. Peters. No one of status requested it." Howard advised. "But he attempted to rape, actually harm another Company member." Karla pointed out. "And if I knew he would somehow ditch Security I would have insisted he be tested right away." Howard defended himself. "But he attacked Jenna, I mean Doctor, ahh, Dr. Murphy." Karla repeated her point. "That is why he was to be Processed. And as she's part of his team, Mike could have requested Dr. Peters be Processed right away. As he didn't I figured it was a contained situation." Howard answered. "He was freaking out, he had to fire someone and his staff member had been attacked." Karla reminded Micheal's father. "Look, in hindsight, yes I should have insisted since Micheal didn't. I just assumed that it was fine. I have several things I deal with at work and thinking about every little happening would just be too much." He explained. "It's just, he attempt to rape her." Karla was dumbfounded. "And failed. Lost his job because of it. I can't change what happened after that." Howard said dismissively. "Just don't seem far." Karla whimpered. "No, but that is the way it goes sometimes." Howard agreed at least partially. He did point out, "If it helps any, when they do catch him Dr. Peters won't be Processed. He'll be made directly into a Shrunken. I'll put in a request that Dr. Murphy will have first rights to buy him if she wants." Fine." Karla pouted. "Sending the request now. There did I make that situation better for you?" He asked in the same tone as this morning's promise about their situation. Karla flinched like he poked an unhealed bruise. She saw that he had seen her reaction. His face went guilty and was hidden behind his tablet for the rest of the drive. They pulled up to a strip mall-like building with offices. They entered the first one and a happy young man asked, "Can I help you?" "Yes, I've been referred to here. One moment." Howard advised, then ran his blank card through their bank card reader. "Oh, yes Dr. Miller, one moment." Then a buzzing sound and a click. Howard opened the door and they stepped into what looked like a Hospital waiting room. "Hello Dr. Miller. A Custodian will be here in a second. It takes their little legs a bit longer. Mrs. Miller, your guide will likely be here as soon." A jolly young black man said as soon as the door shut. Suddenly a voice came over his phone, "Patrick, can we get a Pulmonologist to room eight." "Coming right up." This Patrick advised. Grabbed a cylinder for those pneumatic mail tube things. It was oddly padded on the inside. The he reached under the lip of the visitor window, "Come here Keith, it's your turn." His hand appeared with what looked like a struggling little doctor. He stuffed it into the tube and closed it. Turned and shoved it into a wall tube and pressed a couple buttons. He then pressed on his phone, "Room 8 Pulmonologist in tube." Karla realized what she thought was another Research Lab was actually a Shrunken Hospital of some kind. "Sorry, I'm just Miss Miller." "Oh, sorry miss." The man apologized eyeing her collar. If he thought anything about it he didn't say anything as a call for a "Patrick do we have a General that can be sent to Room twelve?" "No she's," he started. Then a cylinder arrived. He grabbed it, looked through the little window. "Just back, on her way." He shoved the cylinder into the tube access and typed a few buttons and it was sucked away. "Room Eleven General in the tube." A voice reminded, "Pat, we needed it in room twelve." "Well sorry Keith, it's been a busy day. Just cross the hall and grab her from the tube." He let go of the button and lamented, "Men, some days." Two Half sized Shrunken came into view. Karla felt bad that her first thought was they likely got them fairly cheap as their faces were both disfigured in some way. "C-eight take Dr. Miller to our new little teleporter room. C-ten, Miss. Miller to our Channels." Howard followed the one with C-8 labeled with bold white letters on his little shirt. The poor little guy's face was heavily scarred, likely from fire. Karla followed the one labeled C-10. His nose and ears were just gone. As they walked he kept looking up at her. His face was familiar but hard to place due to, well, the missing parts. Then he spoke, "You appear to be doing OK all things considered Miss. Perez." It was her high school principal. She froze, "Mr. Torres? But, what happened?" "My owner decided my nose was too big. When their hand wasn't steady enough they got mad at me and took my lobes and well and dropped me here to be put down. This Shrunken Care Facility doesn't do that to Shrunken they can heal and use. So now I'm C-10. My friend C-8 got a little mouthy to his owner and they lit his face on fire and dropped him in the mail box in the middle of the night. You would have known him as Mr. Marcus." The former principal answered. Mr. Marcus had been a fairly attractive languages teacher. "I'm sorry. But, I can't do anything." She was nearly in tears. He waved that off noting, "No my dear, I see your collar, I know you're trapped too. It's lovely despite its dark purpose by the way. No I'm overjoyed for you. I tremble at what could have been or what could be being done to my kids, past and present." The he sadly shrugged, "Sorry, I guess their all past kids now for me." Then he wiped his eyes on a rag from his pocket. She kneeled and hugged him. He hugged back. After a moment he stepped back, "Guess we need to keep our reunion short as I have tasks I need to finish before I'm allowed my next meal." "I could buy you some food." She offered. He shook his head, "It would have to be cleared through my keeper. And she's not a fan of us being gifted with anything. Our gift is our continued existence after all." "I could ask the man I'm with to complain about your treatment. His word has power." Karla suggested. "Your owner I take it?" The Half sized man asked. "No, I am his son's Shrunken. He treats me well." She couldn't fully champion Micheal to this disfigured former authority figure. "Good. I have an idea what boys do to lovely Shrunken like yourself. I'm beside myself with joy that yours isn't as lacteous as the one I had seen." He said. "So am I." Karla lightly fibbed. She knew Micheal was a little lacteous after all. "Here you are. Channels, the magical land of Company treats and gifts." He said dramatically waving his arm at the entrance. "Goodbye Mr. Torres. I hope life gets better for you." Karla told him. He smiled saying, "And I pray to any being listening that you continue having the luck you've been." As he left Karla was so glad he didn't ask her why she was here. A woman looked up and smiled, "Miss Miller?" Karla answered. "We just got them finished yesterday. I'm still cleaning up some construction mess from in and around them. Please consider that when you inspect them." She begged. "I will." Karla agreed. It was a small set up. Wouldn't take long at all. Karla was just looking in the female side when the woman asked, "So were you raised in the Grant Factory?" "No, I was collected on the recent cruise. I am being rented from my owner by Dr. Grant as a liaison between his division and Dr. Miller's teleporter division." Karla honestly replied. "Oh, interesting. Well your owner is a lucky person. Will your kittens be part of any of the early batches?" She cheerfully asked. Karla was so tired of questions about her pumping out babies for sale. So lied, "No due to my adaption and appearance my Kittens will only be available for the highest level collectors. Many have me lined up with their top males for years to come." "Oh, they will likely make a bundle from what you pop out." She said as if that was something said everyday. Then she asked, "But, if you'll be busy making Kittens, how will you do inspections?" "Hiring staff to do visits. I'll be strapped to my desk when not strapped ass up for some male to stud in." Karla had to fight the urge to snicker. The woman took it in stride, "I guess, depending on the male that might not be so bad." Karla gave the woman a naughty wink saying, "Well since I'm just a little Shrunken slut, they'll not need to strap me up the fuck the hot or well hung little bastards." "That's good, I guess. Just remember which hole is for Kitten making." Karla loved how uncomfortable this woman was now getting. Maybe next time she'd think twice before assuming a visiting Shrunken would just be popping out Kittens. That thought, Karla couldn't stop herself, "Oh but I love it when my face gets sloppy and messy with their hot spunk. Don't your cunt just gush when some fine hard thing spatters cum all over your face." "No, I'm more of a snuggler." The woman just had to say something from her expression. Then suddenly, "I have, well you know, reports out back." "Just like my last stud did for me, I'll let you know when I finish." Karla had to add one more jab. Karla went over the cages. True to her word she ignored the bits left from the contractors. Everything was as it was required to be. Karla popped her head out to the woman, "I'm done. Did you want to go over the inspection?" The woman flashed her an annoyed look, "You're not being used to breed Kittens." "No sorry. I've just been asked at just about every stop I've made. I just, well, I just got frustrated being constantly asked. Did you email about getting one of my Kittens?" Karla asked. "Yes, I really wanted one. My son has improved so much in school this year. All he wants in a pretty Latina Shrunken. I just can't find one for sale anywhere. I was hoping maybe to convince them to sell me one of yours. This head breeder Dr. Christyne Grant tells me you're not being used for breeding. He's going to be so upset." The woman looked about to cry. Amy sits beside her, "You know Kittens take about three years to ripen. Even if I was bred it'd be about four before my offspring would be up for sale." "Really, I'm stuck huh." She sighs. "They do have a limited stock for sale on the Overlay, you could keep checking there and hope something turns up." Karla suggested. "Your owner," the woman starts the usual question. But switches to a new idea, "have an extra of you they would be willing to sell?" "No sorry. All the extras of me he has he wants to keep." Karla answered. The woman shrugged, "Well, don't know till you ask." Karla leaves as the store manager starts browsing Shrunken selling sights. Following the path back she finds the receptionist desk. "Hello Miss. Miller, all done?" The receptionist asked as he's sending a cylinder up the tube. "Yes, could I be directed to the teleporter room?" she asks. "Little busy at this very second." The man said stuffing a tiny doctor into another cylinder. He stuffs that in the wall tube and sends it along. "Room Elven General in tube. Room Ten, Had to send you the Gyno, just tell him why he's actually there." "You are busy, what's going on?" Karla asked. "It's fall, so Shrunken like humans are catching colds and flus. We are a little short staffed since a few people in town came home from that cruise." He explains. Pressing the phone, "Sorry Room Nine, waiting for a Doctor to be finished in a different room." "Is it something I should worry about?" Karla asked, stroking her collar. "No no, standard flu cold season. Just when Shrunken are not allowed to get good rest and food, it can really hit them hard." He then rolled his eyes and head in one annoyed motion. Pressing the phone, "Room Seven you are the next to get one, stop buzzing." "Is there something I can do to help?" She asked. The man looked at her and smiled, "Aren't you sweet. No, but thank you." Then a buzz he pressed the phone, "Tony, I told you already, all the Doctors are out right now." "We had a bio spill in Room Seven." An agitated voice replied. The man saw Karla's worried look and explained with one word, "Vomit." He pressed the phone, "Then call a Custodian. That's not my department." "Right, sorry Peter, forgot their number." The voice replied. The man at the counter rolled his eyes, sighing. "You'd think he'd make up for it by at least being pretty. Nope, dumb and ugly." The man joked all catty. Pressing the phone, "The one labeled Custodian." "Oh, yeah that makes sense." the voice replied. Karla just hung out by this man, seemingly making his day by giving him someone to make catty comments about his human co-workers too. Howard was directed to the desk by a Half sized wearing a face covering, likely to hide whatever damage that was caused to it. They soon were driving to where they would spend the night. - HentaiHunter1 - Shrink Master - Posts: 472 - Joined: Thu Jul 23, 2020 4:44 am - Gender: - Contact: CH 35B: The Tourists. Home Life Sexual suggestive and sounds described but no direct interaction. (Sorry) It looked like a lovely little bed and breakfast. A young lady at the little counter smiled and asked, "Sorry, do you have a reservation?" "Yes Miss," Howard responded, pulling out his magic card. She placed a device on the counter and he swiped it. "Greetings Dr. Miller. Your reservation only says for one?" The girl questioned. He smiled what used to be his kindly fatherly smile, "Oh she's a Shrunken at Full size. Once we are in the room I'll be returning her to Standard size." "Oh, very good. Your key. The cage was set as requested." The girl advised. "Thank you." Howard said and they started in. Karla followed Howard as he followed a sign to where his room was. Inside the room Karla froze as Howard reached for her collar. "Are you not going to adjust your tablet?" Howard asked. "Right." Karla answered. Setting her tablet by the cage. She turned and presented her neck despite her mind wanting not to be alone and small with Howard again tonight. She was soon small anyway. His hand hovered by her and she forced herself to climb onto that palm. His expression told he was aware of her discomfort. Yet he said nothing as he lifted her. Standing up Howard said, "I am going to make last night up to you. Promise. You don't have to worry about that." "I'm worried it's going to happen again." she confessed her worry. "It was a mistake, a one time thing." He said. Clearly he was unaware his thumb was suddenly stroking along her stocking leg and pushing her already short skirt higher up her thigh. "Your thumb." Karla growled. "Oh, sorry. Here." And he placed her into the cage. "I promise, I'll make it up to you." Karla was going to agree it wasn't him making it up to her she was scared of. How it wouldn't regain her broken trust. But his watch went off, an actual call. "Hello Sweetheart, what's up?" He asked towards his watch. Milly's sweet voice was excited, "How did you get me a Shrunken Member?" "Hot little number huh? Yeah, it's a funny story." He said leaving to the bathroom. He came out a little while later. "As usual the guys here want to take me out. Some ribs place they say I have to try. I'll try not to be out too long. Promise." "Like last night." Karla growled before thinking. "Yeah, like last night." He said softly. He started away, then stopped and placed the white wall thing up. Karla heard the door shut telling of him leaving. Karla sighs, thinking she should have said something to him sooner. Maybe if she couldn't be walled away her words and worry would have had more weight. She opens her suitcase, Taking extra time to find the pajamas she packed with the long pants. Keeping her panties on tonight like that would have made much difference last night. Then sighed again, all the tops were tank tops designed to just show off the location and shape of her breasts. She tried to reassure herself the wall would hide her. Even as she notes it was barely more than a folded Bristol board that was just a touch taller than her one level cage. As the nights before, a couple pellets and some water to have for her supper as she filled out the reports. Waiting for it to be late enough that Micheal would be done with the dishes. Her tablet ringed as she eagerly waited for him to answer. Then that handsome face glowed on her screen. Josie was sitting in Sandy's hand. The cutie girl was smiling happily at Karla. "Hey Karla, I miss you." Micheal said eagerly. "I miss you too." Karla confessed whole heartedly. "Hi Karla, it's me Sandy. Did you do anything interesting?" The girl asked. Karla froze, her first thought was last night's violation. But she couldn't say that to Micheal, or for that matter Sandy. Karla could tell Josie could see something was wrong as her expression changed to concern. "Not really, just doing a lot of inspections." Was all she could think to answer. "What, don't you know dad got a Shrunken Member? Isn't that cool?" Micheal asked. Yeah, Karla couldn't tell what Howard had done, but the thought he had a shrunken member just broke her for a moment. Bursting into hysteric giggles. She caught herself, "Yes, sorry. Didn't think it was my business to say. I also met Crystal Green, some big official from Walker Pellets." "Cool, Aunty Crystal, she's so nice isn't she." Sandy cheered. "She was," Karla had to think of a word, "Interesting." Was all she could say. "Did you meet Katie, her daughter? She's," Now Sandy was stuck for a word, "Busy." Karla didn't know what the girl meant by that. "No, just her. Meeting Randel Walker on Saturday though." "Aren't you supposed to be home Friday night?" Micheal asked in concern. "Oh, that got changed. They added stops last minute so we would be able to have the meeting with Mr. Walker." Karla felt heartbroken to have to tell Micheal that. "Oh, at least you'll get to meet Mr. Walker." Micheal relents. "Randy, Uncle Randy likes people to call him Randy." Sandy explained. "I should wait to get permission for that." Karla reminded. "Why, oh right. I'm sure, well, hopeful he'll like you like I do and let you talk to him." Sandy suddenly understands. Deciding to change the subject Karla asks, "As lovely as it is to see you Sandy, why are you in Micheal's room?" "He's teaching me to play Battle Jumpers better." She answers. But it isn't what she's saying that catches Karla's attention. It's Josie's reaction. A worried expression that suggested there might be trouble at home too. But what could that be? Then Karla sees what. Micheal notes, "Yeah, she just needed some pointers." Sandy nudged him and giggled, "He's just a good teacher." "No, you have talents. Just needed time to practice." His eyes linger a touch long. Sandy's head turns and a look comes over the girl’s face Karla would have loved, if not for Chrissy and Chris, "If you hadn't shown me a better way to hold the controller." "You would have figured that out." Micheal says softly. Was he leaning closer? "No, I need to learn how to hold it like you do." Was Sandy leaning up? Then they suddenly shifted and shook their heads. Sandy quickly rambled, "Oh, my drink. I should, you know, get that." "Yeah yeah, you should." Micheal babbled in agreement. Sandy goes, taking Josie with her. Micheal blushes a bit and seems to be watching his short friend. Then he looks at Karla, "Are people being nice to you? No one is being mean to my Special Karla are they?" "Some, but I am just a Shrunken." Karla replies. So wanting to pour her heart out about her hurt from last night's events. But if she did she would be hurting him and she couldn't break his heart about his father. "Well you should keep a list if you can and I'll send a report. They are supposed to treat you like you are me afterall." Micheal explains. "That's the rule, but as I was reminded, not the practice." Karla points out. "Well then when you get home I'll spoil you to make that up to you." He had to use that phrasing. Karla dug her fingers into her leg hoping to hide her pain from those deep brown eyes. "I'm looking forward to that." she purrs with a smile. It's easy to smile and purr to her titan teen. Even when she wants to curl in his palm and just ugly cry. "I hate to say, but we're getting together tonight for Battle Jumpers. Hey, you want to join us?" He asks hopefully. "I don't have my controller." Karla points out. "Right, didn't think of that. Next trip we should pack that for you." He suggested. Right, there will be future trips Karla realized. "Thanks, that's a great idea." is what she said, if not what she was thinking. "I miss you my Special Karla." he looks so sad. "I miss you my Special Micheal.'' She felt so sad. "Night, talk to you Friday?" he looks hopeful. "Promise." she says. Then the screen goes black. Karla thinks about watching her show. But her body begs for sleep. So she freshens up and slips under her blankets. Crying herself to sleep. Karla jumps awake. The door has opened. Now she curls tightly to herself. Which Howard is it, formerly fatherly or Ogre? Whimpering from his cage that was so fun the first night just reminded Karla she was making such sounds last night. "Hello little girls, daddy's back and looking for some good night fun." Makes her pull her blankets over her head as if she could hide from him there if he came looking. "Calm down, calm down. Let daddy get ready." that lecherous voice said to those scared girls. But Karla keeps expecting to see those lust filled eyes peering down at her. Flops tell of falling giant clothes. "Hmm, daddy wants to hear you sing tonight." that lewd voice purred. Soon followed by distant muffled pleading sounds. Karla wondered if that's what she had sounded like to them as Howard stole her clothes off her helpless body. A loud "Hmmm!" and the pleading changes to a repeated disturbed gasping sound. Then another voice’s begging is cut short as giant wanton grunts drown both little voices out. Karla hated that she knew that grunting was him stroking himself off with a helpless young woman too small to resist his one giant paw. Their limbs had been forced to hug his aroused shaft. Soon the first voice screams his dominance of her sexuality. Then a growling roar of self pleasure by that cruel giant. Karla could faintly hear the girl being force fed that thick fluid. Feeling sick as her tongue suddenly could taste that rich butterscotch flavor. "Oh that's better." Howard's voice advised his trapped captives. He slowly sanders past, likely to the bathroom to get himself refreshed. Leaving his slaves to clean themselves of his leavings. He walks past again. A zipper and a few soft grunts. Mattress sounds and his light goes out. Karla waits and listens. She can't close her eyes. She had to know that giant was asleep. She was safe till morning at least. Steady sounds of his breath makes her eyes heavy. And soon she's out again too. - Shrink Adept - Posts: 50 - Joined: Sat Sep 12, 2020 11:06 am - Gender: - Contact: Re: The Tourists. Home Life I love that the stewardess doesn't have her job secured and can turn into a doll at the whim of a superior. - HentaiHunter1 - Shrink Master - Posts: 472 - Joined: Thu Jul 23, 2020 4:44 am - Gender: - Contact: Re: The Tourists. Home Life As for poor Loren. Randy fired her and had her Processing rushed. But he didn't have her turned into a Shrunken. Loren failing the Processing did. And as her failing her duties got her fired, which prompted her Processing, she was then given to Randy as the one that she failed. I guess I didn't explain that well enough in story. Sorry, I'll try to remember to edit in a better explanation in story later. Either way, getting fired as a low level Company Member can be dangerous. Unless your totally loyal to the Company. - HentaiHunter1 - Shrink Master - Posts: 472 - Joined: Thu Jul 23, 2020 4:44 am - Gender: - Contact: CH 36: The Tourists. Home Life Chapter 36 M/f Forced interaction with treats of physical punishment. Karla started, a lumbering form near her cage. Howard to the human bathroom. She slips out of bed, he was up early. Karla was hoping to have showered and dressed before he was up and about. She pulls out her clothes for today. Black pencil skirt outfit. She wonders if she should pick a different blouse then the accompanying blood red with cleavage showing frilly one. The shower in the bathroom started and she realized she only had a short window to do the same in relative privacy. She strips as she rushes to the little clear booth. Water is cold at the start, but waiting for it to warm would take time. Karla so wanted to savor the rich shampoo, body wash, and conditioner that Milly had bought her. Time, she had a limited amount of time she kept telling herself. She shuts off the water and grabs a towel for her hair. Roughly drying it first. As she moves it from her head she thinks she notices movement from the side of her eye. She covers herself quickly while quickly looking that way. Nothing, at least at that second. She pulls the towel tightly around her body cursing Shrunken cage designs lack of privacy. She dresses and readies herself while constantly flashing looks at the top edge of that white wall. Then she realizes that was what hurts most about what happened. She no longer trusts Howard. Karla realizes this was now causing her to question her trust in the other humans around her. Would they get to the Grants only for Howard and Jeff to share her between them. Was Albert home, Chris? Were they going to pass her around like an abused toy? Do a circle to mock her believing she was more than just another Shrunken? Was Debbie going to gift Chrissy with one of those vibrators with the Shrunken shape for her to be restrained into? Forced into one or both ladies? She shakes her head, no she couldn't think like that. Then she snickers, noting that she would at least be safe with Betty. Was that poor robust woman still going to be nervous with Karla near her? She yelps as her watch goes off. Howard texted her, was that an attempt to show her respect or to hide that he had been watching her shower. His words, "Ordering Scrambled and bacon, coffee for you?" Scrambled eggs and bacon, Micheal's favorite breakfast. Likely a peace offering. "Yes to coffee." She sends back. She can't hide his crime from Micheal and Milly if she was fearfully watching his every action. She had to act in front of them like she still saw him like a father figure. Karla couldn't wait to get home, Josie would be someone she could talk to about this. "Ready?" The next text arrived. Karla looks at herself in the mirror. Yeah, she was ready. "All set." she sent back. The wall folds away. And the cage opens. His hand lowers for her to climb into. And despite her discomfort she pulled herself into his grip. He brought her over to where he had his plate. He tries to sound chipper pointing out, "Look, they have Shrunken take away cups here." "Yeah, that's good for me." Karla says poking the hole on the top for her to drink out of. He asks. "Yes please." Karla accepts. On a spoon he scoops her some and adds a pinch of bacon on top. He then offered her a little pouch that looked like a salt packet. Karla tore it open to find a Shrunken sized fork, knife, and spoon. She was happy not to eat with her hand. Karla could see Howard wanted to say something. But he would just look away when she attempted to make eye contact. So they ate in silence. In her travel pouch and into the limo. The leggy Asian again this morning. Karla wondered if her skirt would get shorter everyday. By tomorrow morning's flight it'd be a thong with flaps of material. Howard didn't seem to pay much attention despite the woman's need to park the drink cart in a spot where she had to bend over before him. Karla's rightful bitterness wondered if that's because she wasn't a Shrunken. Questioning how many times she could bend in such a skirt before her former giant father figure before she was wrapped around his cock. Karla decided she needed to find a way to dump this anger before they got home or she knew she would slip up and say something in front of Micheal or Milly. They landed and a quick drive arrived at some Company transfer center near the Mexico/US border. Seems the Company only slightly followed US import laws and this was an underground connection for them to avoid such inconvenience. Same styled hangers on for Howard and the same kind of implied entertainment value statement for her. After resizing Karla was led to the Channels and greeted reluctantly by the Manager. Open about his preference of visiting rep. As he described it while rubbing his huge beer gut, "Young and pretty like you, just human next time please." His tone told of his restraint, it was however clear he didn't think one of her kind should have any power over his. Howard finished his tests and examinations and they were soon back into the air. Karla almost burst as they approached their next destination. A bright spot on this second half of their trip. The Golden Gate Bridge gleaming in the sun. She always wanted to go across it. But it looked to be well within the city area and she knew the Company didn't like having actual facilities in big cities. They landed then into a limo for their two stops in the relative area. They hadn't even started moving when Howard buzzed the driver, "Excuse me, but could we go over the Golden Gate bridge at any point during our travels?" Karla felt herself smile at him for the first time in days. Then she sighed as the driver noted, "Not on the stops listed." Then she squealed as the driver added, "If you don't mind a long detour I could manage to go over it before getting you to the hotel though." "Yes please." Howard requested. "Adding it to my notes Dr. Miller." The driver confirmed. Karla confessed, "I wish we had more time here. Alcatraz, riding a trolly, China town. There is so much I would love to see here." Howard shrugged, "I could talk to Milly, she wants a family vacation not on a boat. Maybe a week in June." "I'm a Shrunken, I wouldn't be able to see the sights." Karla reminded him. More annoyed at what he was doing then the fact she couldn’t join them anyway. "I'm sure Gabriel would allow you and Josie to be Full sized and play tourist." He continued. "That won't make up for what you did." She explained. "Karla, I'm sorry. I know what I did was wrong. Unforgivable. But if you keep your promise not to tell Milly and especially Mike, I promise to make up for using you without his permission." Howard replied in a guilty tone. Then she realized. That's why he felt guilty. Not by forcing himself on her. Not breaking her trust and ruining what she was considering a secondary fatherly relationship. He used his son's favorite toy without permission. A toy he told his wife he wouldn't use without permission. Then Karla had another realization. Of course it was, she was a Shrunken after all. And as she kept reminding Micheal's pets, they were to be used to pleasure their owner. A living plaything. He probably didn't even think his drunken attack should affect their budding father/daughter like growing relationship. Like in his mind that would be like a car being upset because he drove a little too fast. "I understand now. Please don't use me without Micheal's permission again." She begged. "I'll make it up to you." was not a reassuring response. They arrived at what looked like an old school. A two side building with another building connecting the two. They were allowed in the fence and around the back. Almost hidden by the side buildings was a loading dock cut into the older building. They were guided in by a security guard. There they were, Howard's local fan club all smiles. The annoyed looking people behind them were likely there to lead her to whatever store they had here. They walked over and Karla was shocked when a big burly smiling man almost cheered as he asked her, "Are you Karla Miller, the Grant Factories rep?" She looked at Howard then the smiling group. Nervously she answered, "Yes?" "Great!" He cheered and the other smiling people clapped. "This way, this way please Miss. Miller." "So in about four years the first big batches should be ripe?" A woman asked her. "Yes, about then." Karla replied while confused at the sneering group leading Howard away. "Will you be back to help us do a grand opening for our Shrunken department?" Another asked. "I don't know, that's never been discussed." Karla said to the glowing smile staring at her. "About Kittens," Karla hears a young man ask and expects the usual question. But got, "Are you involved in selecting matted pairs? How are they selected?" "Oh, no I don't pick out the pairings. They use a program that matches Shrunken for the best likely offspring. How they pick after that I'm not really sure." Karla explained. "Will you be allowed to buy them before they hit the market or are they being shipped right out once ripe?" the first woman asked. "I'm a Shrunken." Karla confessed, worried by the reaction. The woman shook her head, "Yes, but one so smart to get rented for such a great position likely knows what her owner likes in his Shrunken." "I do, I just hadn't asked, not thinking of it that way." Karla responded. "Are you alright Miss. Miller? You're looking pale." The young man asked. "Just not used to this attention. Dr. Miller usually gets the happy people and I get huffed acceptance." Karla explained. At the mention of his name she saw them exchange angry looks. But they were all smiles when the faces turned back to her. "That's because you're good news and he's bad." A woman explained. That just confused Karla, "I'm good news." "Yes, everyone around here is looking forward to owning their own Shrunken." The burly man answered. "How is Dr. Miller bad news?" Karla wondered. The burly man lightly grabbed her shoulder and stated clearly, "This building is a hub for Company interdepartmental shipping." "And teleporters will cut back on the need for shipping hubs." Karla realized. The man nodded. "What is going to happen to this place when they become fully active?" She asked, feeling bad for the workers here. "Fingers crossed, since we are so close to San Francisco, they will modify the building so we can become a travel hub. But the rumors is they are going to turn the building into a storage center." The man said, looking worried. Then pulled her tight into a side hug, "But, hopefully we'll have Shrunken to keep us company while waiting to be reassigned." "Won't you be safe, working in the store?" Karla asked. "Oh, no I manage the building. Sarah there runs the store." He said warmly. Then leaned close, "But, to your point, I likely will stay managing the building whatever the switch over is," They came to a bright Store entrance. Channels must be the name of the Company's internal variety store chain. "Right over here Miss. Miller." the woman referred to as Sarah directed her to the displays. While her hangers on waited in a huddled group just off to the side near the store entrance. Karla barely poked her head into the cages when the woman asked, "Would you like a drink? Coffee maybe? It's not great but it's freshly made." "Ah, yes please." Karla was not used to being this admired. The woman was right, it was fresh coffee. She was left to work. Anytime she did slip her coffee and looked over she had someone rush over and ask if she had a question or wanted something. They usually happily dismissed her confessed statement of not being used to this type of support at these visits. One benefit of her fans was whenever a worker came in and found out why she was there. The usual remarks about her owner or her kittens got them growled out of the store. Some even apologize to her, claiming not to understand her importance. All the positive attention and support had brightened Karla's morning. She caught herself ranking the store's set-up a touch higher then she likely should be. But a look over at the hopeful smiles and she thought heck with it, they deserve better than the rude managers that dismissed her as just a Shrunken. "I'm done, did you want to go over my inspection or have any questions?" Karla said not realizing the barrage that would follow. How could they get a better score on her next visit? Where can we improve our display? What will put us higher on the list to receive an earlier batch of Kittens? The young man took her to the corner they planned on changing into a full Shrunken supply corner and described his grand but reasonable plans for that. She lost track of how long she was there. It wasn't till she saw Howard waiting for her for a change did it occur to her the nice stop was going long. And as she was attempting to leave she received the Howard requests, offering to take her to lunch and to get a personal tour of their city. She managed to leave with only a couple of thank you gifts. Howard started snickering as the car started away, "Liked being the bell of the ball there?" He asked. "It was nicer than the usual, I have to deal with the Shrunken snarls, I usually get." Karla said whole heartedly. "They offered to buy you from me?" Howard informed her. She rolled her eyes, "Let me guess, that's a fine Shrunken how much." "No, that group, and from the offered price several workers there. I think they wanted to give you a safe home from the awful man taking their jobs." He said. Joking Karla said, "Well, with how much Jeff is paying to rent me I would be quite the investment." Howard laughed, "That, that I hadn't thought about." She now attempted to tease him, "I suppose you missed being the usual bell of the ball." He shrugged. "No actually. They were in such a hurry to get rid of me they went right through my series of tests with none of those usual questions or time wasting over praising." Then he added, "I could have done with less of my name being snarled at me, but it was efficient." They drove for a while before coming to a non-descript squat office building. Inside the first floor looked to be just offices of some kind. Howard stepped up to the lobby elevators while Security watched him closely. He inserted that blank card and the elevator pings and he was then able to call for one. Easing the guard's alert status. They entered and Howard looked at his tablet, then pressed the third button. The doors opened and a small group approached, "Doctor Miller?" a man asked. Was all Howard got out before being taken to this location's teleporter department. Karla looked about wondering if she should follow. It was another gleaming hidden Company mall-like facility. Bright and new, she figured this was likely why her last stop was scheduled to become a warehouse. Why remodel a building when this gem was waiting for guests to arrive. "You the inspector from Grant Factories?" a man asked in a curious tone. She spun to the voice. A middle aged man with jet black hair slicked back. Not greasy like some with that style. He looked to be in fair shape. Honestly Karla reasoned he would be quite handsome if he just gave up his Just for Men. "Yes, I'm Karla Miller." "Oh, oh hello Miss Miller." He said in that hello pretty young thing tone that many tourists had when visiting her old job. "This way please." Karla followed him to a closed store front. He opened the gate slightly and directed her in. She didn't like this, dark and behind a curtain. But she didn't have a reason not to accept that the cages would be inside. And as the lights flickered on, there they were by a brand new counter near the sidewall of another wise gutted store front. His tone was questionable when he said, "Sorry about the mess, but as most large batches of Kittens won't be shipped for a few years yet we are taking our time building the store." "What about Overlay Shrunken shipped to this location? You're not storing them here are you?" She asked heading over to display. "No no, those are held elsewhere for now." Did he just purr? God he was creepy Karla thought. Ignoring his disgusting tone she pointed out, "I'll have to inspect that location as well then." Humming first he replied, "Sure you will." Karla shook her head and as much as she didn't want to bend down to begin the inspection. She just started to put her head in when her ass was being massaged. "Could you please remove your hand." She snarled. This happened but only because his groin took its place. His hands were headed up her torso as he purred eagerly, "It so nice of Grant Factories to send a sample in the guise of an inspector. Smart, make the Company pay to ship you around." Karla pushed back before those hands found their goal. She spun and straightened up. "I'm not a sample. I'm a Red Status' Shrunken. Please don't touch me like that." This just allowed the man to press tightly to her. Hand clawed into her ass. His tongue slipped up her neck as he reasoned, "Of course Dr. Grant owns you pretty fun. That is why he can lend you out to encourage higher bidding for his product. Now slush while I get my encouragement." She quickly clarified, "No I'm a rented Shrunken. Dr. Miller owns me hench while I'm Karla Miller." "Wait, really? I just thought that was for transport reasons." He loosened his hold. "Well why don't we go ask him and you can learn first hand." she growled. He practically jumped off her, "Oh, oh no. I'm sorry. This was just a misunderstanding. No need to go ask. Go ahead, do your inspection. Did, did you need anything? Coffee maybe?" "Yes, black. And space to work unmolested." She snarled. "Yes, of course, I'll be right back with that coffee." He was clearly terrified. He rushed away and out the gate. Karla sighed in relief. That was bad, but could have been even worse. He was gone for a while. He came back with coffee and smelled of cigarette smoke. Likely attempting to calm his nerves. Worried she was going to tell her owner he attempted to use her without their permission. She did miss when it was her job to give that permission. As she took the fancy take-out cup in her hand he pleaded, "We can keep that early mishap between us right? No need to tell Dr. Miller? Please?" She sipped the coffee, oh it was a rich dark blend. Best she had in a while. She thought when was the last time she had such a great coffee as the man sweated bullets. The ship's little coffee shop. Man she missed the little coffee place that was around the corner from her old job. Sip, yeah, this must have cost that man a few bucks. He was practically squirming before she answered. Actually she was wondering if he suddenly had to go pee really bad she was twitching so much. "Once I'm done here and the cages for the Shrunken bought off the Overlay while this place is closed I'll like to go shopping." Was all she said. "I'll be proud to be your tour guide. Anything particular you'd like to look at?" He toadied hard. "Not sure, but I'm sure just a grand tour of the shops will make me forget past digressions against my owner's property." She tested his sniveling skills. "That sounds fair, I grabbed some mall gift cards in case you wanted to visit shops while Dr. Miller finished up." He was better than she gave him credit for. Karla hated herself but she took full advantage of this man's mistake. Any hint he might not cow-tow and buy something she hinted she wanted brought on a suggestion of letting Howard know what this man just attempted to do and she was getting another hush prize. Karla had to wonder what this man was doing that he was this scared of possibly being Processed. No she wouldn't tell Howard or even Michael that this man basically attempted to rape their property. But she made no promise about emailing Mr. Jacobs about his shifty behavior. She walked towards Howard like the woman in a movie just ending their shopping spree. New floppy hat on her head. Fancy sunglasses with installed features. A new purse off her hip. Her host trailing behind her struggling with her bags of loot. The only thing that would have made her look complete would have been a little dog in her purse. But most of that loot was gifts for friends and family. She still didn't need or even want much thanks to Micheal and Milly spoiling her. Sunglasses, sparkling and bright pink for Chrissy. The purse had special fold under sound dampening Shrunken storage for when Milly wanted to drive and have some pets along. The hat, that was hers however. Even Shrunken needed a hat when traveling on the next cruise. "Been shopping?" Howard asked with a smirk. "Yes Master. Just a few things to show my affection for our friends and family." Karla said. Calling him Master made Howard flash a look of confusion. Karla knew what he would have actually had his Shrunken call him even at Full size. But there was no way she would call him Daddy in public. "Yes, well, I guess it's good the car pulls up close to the building." Howard played along. Likely expecting an explanation once they were off. Treasures stowed in the trunk, they were off. "Bought a bit much didn't you?" Howard hinted at asking about her new things. "I didn't buy any of it. One moment I need to send an email to Mr. Jacobs." She responded. "Gabriel? Howard asked in confusion. "That building manager is hiding something shifty." Karla explained. "Why do you say that?" Howard was practically begging to be let in on the secret. She couldn't resist taunting him by not telling him, "Because he bought me all that stuff." "Right, but why did he buy you all that stuff?" Howards requested in an exasperated way. "I can't tell you, I made a promise to him." Karla turned the knife. Howard clearly didn't notice, "Come on Karla, you can tell me anything." "Promise to let Mr. Jacobs handle it?" she stipulated. "Yeah sure." Howard accepted. "And not tell Michael?" she insisted. "OK?" he sounded concerned. "That man thought Jeff was sending me around to locations as some sort of sample for them to try. An incentive to bid higher to be the first to get ripe Kittens." Karla explained hitting send on her email. "That bastard. '' he said angrily. "I'll report him to Security for using you without permission." Sure now he was protective of Micheal's property. "No, you promise to let Mr. Jacobs handle him. Besides, he didn't do much more than grope my ass. Once I let him know I was rented from a Red status member he fell over backward to buy my silence. Hench the bags in the trunk." Karla explained. "So you blackmailed him and now are betraying him?" Howard looked confused if he should be mad or smile at her. "I technically am keeping my word. As Micheal is my owner, old enough or not. And we will not tell him. And besides, you will not report him. I'm telling Mr. Jacobs because anyone willing to spend that much to keep a Shrunken of any status from telling their owner that he almost used them without permission has to be up to something. So, he'll be able to have Security investigate them without that man knowing. Possibly leading to catching more people whose interests are not the Company's." Karla told her grand scheme. "Did you get me anything nice?" Howard asked, seeing her point. "You still color when stuck on an issue at work?" Karla asked. He gave a quick snort like snicker and asked, "Yes, did you get me some fun books?" "Yes, including one of classic paintings as coloring pages." She explained. "Good, I need more books." he said with a sigh. They drove for quite a while. Karla checked her email, Jeff and agreed that the shop that refused to allow her to inspect wouldn't be allowed to receive their product. Pat had replied saying he would tell his head of shipping to limit product sent to that location due to it not being eligible to receive Shrunken there. Even Gabriel got back to her, taking her experience under assessment. That made sense, she wasn't human after all. She even managed to get a lot of her work done as she started to really wonder where the hotel was. Then she saw in the distance, the Golden Gate Bridge and she remembered the driver's promise. Karla was like a little kid, gleefully looking out the window. A bright sunny day with puffy white clouds should make for a great day for this. Oh she excitedly waited with bated breath of what she would see crossing that magical bridge as they passed through a tunnel. Turns out, not much. The railings and such that allowed people to walk across the bridge blocked much of her view. And of what she could see, it was mostly water and some islands. In reality that magical bridge turned out to be just a big bridge. They reached the other side and the driver looped back through some little parking lot like area and back across and through some tolls. through that same tunnel and then they drove some more. Karla lamented she at least got her work done as they drove. They arrived at another nondescript office looking building. The first floor looked just like some uninteresting series of offices. Card into a slot by the elevator and the doors opened and in the elevator the fourth floor button had a glowing red H illuminating behind it. Then up to the fourth floor was a nondescript plan door with a card swipe mechanism. Howard ran his card and the door clicked and he opened it into a plush modern lobby. The shining tile floor led to a nearly black wooden faced desk. A bubbly looking strawberry blonde smiled at him. Howard walked up to the desk. The girl smiled politely and offered him a plan keycard, "Greetings Dr. Miller. Your room is ready, the sent cage for your Shrunken is all set. We hope you enjoy our stay with us." "Thank you, can you suggest someplace to get food from?" He asked. "Do you like sushi, Dr. Miller?" she happily asked. Howard answered. "We have a classically trained sushi chief on staff just waiting to delight your palate." She advised him. "Thanks, I'll take a look at what is offered." Howard agreed. Then walked to his room. Karla looked out the large windows of their room. Designed to look like normal office windows from the outside. Inside they were designed to hide the contents from the outside viewer. Giving guests a grand view of the distant hills. Then she noticed something, "Is that the office mall we were at for our inspections?" "Yes, why plan on blackmailing that guy for more things?" Howard asked. "Why didn't the driver take us over the bridge then to there so he could just drop us off here when we were done?" Karla wondered. Howard pointed out, "Our schedule and that building is between our first stop and the bridge." "Oh, I guess that makes sense. It just seems like a long circle." She pointed out. "Only way to get a chance to cross the Golden Gate." He pointed out. "I suppose. I guess I should get reduced to Standard size so you can head out." Karla offered access to her collar. "Not heading out today. Our little bridge experience gave me an excuse to stay in and catch up with some of my work. Besides, I think we should organize your new collection so when I do turn you back to size you can take your new things with you." He offered. "That's a great idea." Karla agreed. Then a question, "If I'm holding things when I'm returned to my real size they shrink with me." "Yes." he advised. "Though electronics like cell phones and computers lose a lot of their functionality. So, don't take anything like that with you." "Yeah, alright. But how much stuff can I hold before it will not shrink as well? What is too much to be reduced with me?" Karla inquired. Howard looked at her and answered honestly, "I have no idea. Likely more than you'd be able to hold up." "Oh, maybe I'll look it up." Karla suggested. "Well, let's get started, if you're looking up things could you look up what they offer as sushi options." Howard pointed towards a tablet on the desk. He started trying to organize her bags as she lifted the device. It was connected to some hotel network. "Dinning in?" She asked as she found the menus. "Yes, order yourself something too." He advised. She looked at the room service menu. Then was greeted with a turn over page greeting Howard to the Red Status options. She looked up Sushi. Then seeing an interesting selection. Shrunken options for sushi, she wondered what kind rolls could be made for Shrunken. She yelped and tossed the tablet to the bed. "Are you alright?" he asked. "They have Shrunken rolls, you know, rolls made with Shrunken." She whimpered. "You saw Shrunken rolls and got curious?" He asked, sounding sympathetic. "Yeah, sorry, that wasn't what I was expecting. I guess I should have." Karla advised. She felt so stupid, she knew they ate unwanted Shrunken. And since Micheal and Chrissy had arranged for the arcade that was disposing of unwanted samples killed, there was likely a large stockpile for such disturbing high end options. Howard switched back to the regular rolls. "Are you still able to eat?" He asked kindly. "Yeah, it was just a shock. I am well aware Shrunken are killed and eaten by people or even their pets." Karla accepted. She didn't like it, but accepted. "OK, let's get some food then and forget that foolishness." Howard stated determined. Karla had a feeling, "You don't agree with killing Shrunken do you?" "Unacceptables, sure. Why take the chance they'll infect your collection or cost you to take care of with no reward. But just because they are slightly old or mentally limited. No, there are tasks they can still do." He said matter of factly. "Well, thank you for that." Karla told him. "You're welcome. As much as I hate to admit it though, it's not out of mercy. I just find it wasteful. I rather see unselling Shrunken handed over to research labs to be used to test things on." Howard confessed. "Thanks for being honest." Karla didn't like that, but could see the reasoning. They ordered a few rolls each. Howard added a bottle of sake to savor as he ate and later worked. They made short work of which newly bought item she would hold when her collar was taken off and what ones Howard would have to carry in the morning. He let Karla finish supper before she was placed in her cage for the night. Howard went into the bathroom to change. Karla rushed to pick out pajamas for herself. Speed of access over body coverage. Where her pajamas from the night before had gone she wasn't sure. Cheek hugging little light purple shorts with a bowed ribbon at the front that suggested a waist tie that wasn't actually there. Its top was white with pink stripes that just seemed to amplify her curves. The top had cups for her breasts that showed all her cleavage. A lace line under her bust lifted her already Shrunken firmed mounds. If she was home this would have been comfortable for sleeping on her titan teen chest. Here she felt basically naked. She went to change but time was up. Howard came from his bathroom. He likely thought he was hiding it, but Karla could see his massive eyes lingering on her. She could see that want that she had mistakenly thought was long gone from her owner's father. He sat on his bed. Eighties pop tunes started softly playing as he worked on his waiting reports. Sipping at the rice wine as he relaxed from that day. She hoped since he wouldn't be drunk she would be fine. Still she wished he had erected that dividing wall before sitting down. Karla hid herself under her blankets. Pulled up to her neck, only head and arms out from under the covers so she can watch her show. Hopefully in peace. Karla was feeling ready for sleep. She was just placing her own tablet down and she heard Howard do that same. She looked over and he was hovering over his cage of pretties. "Who wants to entertain daddy tonight?" he rhetorically asked them, making Karla shiver. She quickly shut off her light and curled away in the hope not to attract attention. Howard growled softly, "Daddy wants, daddy wants." It's strange how well human voices could at times travel to Shrunken ears. Howard whispered likely to himself. It however Karla heard clearly, "Daddy wants something more special." No, Karla thought. Begged really in her head thinking, no Howard, you're not drunk tonight. Don't do this, you know it's wrong. It switched to repeated, please no, as she heard his bed ease as his weight was removed. A wanton growl escaped him and a light flop sound made her wonder if it was his top or bottoms. "Yeah, it'll be OK.'' he softly whispered which was punctuated with the second unwanted light flop sound. Karla didn't have to look, she felt that mass approach from behind her. "Karla. Karla I know you just laid down but I was wondering if I could ask you something?" His want was disrupting his breathing. Karla couldn't pretend to be sleeping, he knew she just laid down. And even if she did, he likely just attempted to wake her. "What Howard?" She replied nervously. He struggled to clear his throat. Then asked, "I know I haven't played you back yet for keeping quiet about our fun the other night. But, I was wondering if maybe we could just add a little more to that. All you'll have to do is be a fun little girl for daddy tonight?" He was so hopeful. A very lustful sounding hopeful. "No Howard, you know I'm Micheal's Shrunken." She was now the hopeful one. Hoping his better fatherly nature would win out. "Micheal, Mikey right." He softly whispered and she was relieved. Until he noted, "Mikey, right!" Karla got the strange feeling Howard was looking about like someone would catch him. Then offered, "You know Milly will be going away for a few days in a week. It's over a weekend. I can easily arrange from Gabriel to allow you, you and Josie, to be Half sized with Micheal that weekend. Think about it, fun tonight to get a few days at a more accessible size with Micheal and Josie later." The idea of a Half sized weekend with Micheal and Josie was appealing. Yet not worth betraying Micheal's trust in her. The advice of her Aunt Marie a few weeks ago filled her mind, if you sell yourself to him for things you'll end up selling yourself to him for less and less. Losing that boy's opinion of you. Not that Howard waited for her answer. She was not selling herself, this was a deal literally thrust upon her. "Yeah, that's a great deal." The Ogre that looked like Howard said as the door gave off that horrible light ping. Massive fingers rolled over her blankets, pulling them away from her failed attempt to hold them over her. "No Howard, I don't want too." She loudly announced as those writhing fingers started towards her cowering body. "Oh you play reluctant Shrunken so good.'' he calmed really purring out the word good. As those coiling thick tentacles wrapped her helpless little form he added, "However, we'll have more fun if you call me daddy, Go ahead, say it. Say daddy like your scared." She was rising from the safety of the cage too quickly. Resisting her stomach's attempt to escape she begged. "No Howard don't, please." The holding hand turned and she was now laid upon its palm. The thumb and a finger hooked under her arms and pulled the material from her breasts. Then pressed the exposed mounds and molested them greedily. Her waist was wrapped in a giant paw and then her shorts were gone as that lust filled voice advised, "No no no little girl. When we play you call me daddy or daddy spank." His assault made talking hard. Her struggle made her gasp among her pleading, "Howard please stop." He didn't answer. More cheering, "Oh still wearing your sexy little panties. Daddy also likes peeling extra little pieces of clothes off his little girls." As to add to his point his mighty digit divided her legs and the tip grind at her womanhood under her panties. "Howard stop, no, don't." she groined in discomfort. "You are doing so well. Now make our fun perfect and call me daddy." He growled in a scary voice as his free hand nimbly pinched the material of her panties. As with everything else happening, her struggles couldn't stop him and her underwear was dropped away. "Howard, this is wrong." She attempted to explain as the paw that took her panties returned. It had no issues scooping both her legs together. Then he practically folded her in half. The thumb and finger gleefully fondling her breasts stopped to restrain her legs against her chest. The freed hand now stroked along the back of her thighs and exposed ass cheeks. That Howard-like Ogre teased her struggling by advising, "I knew you could be a playful little girl Karla. I only imagined you might be naughty in a kinky way." Then he made a slurping sound before rumbling, "But daddy likes that his Karla girl likes the idea of daddy spanking her." Karla roared in pain. Micheal had never flicked her. Howard's nail landed hard and fast like some wooden paddle of cruel punishment. "Ooh yeah, hmm!" he cheered and she exploded again as the other cheek was struck. He moaned lacteous sounds then commanded, "Call me daddy Karla girl. Say it sexy." "Howard," She started but a painful shot ended her response with a yelp. "Oh, you're so fun Karla Girl, now call me daddy. Sexy like the other night." The monster demanded in eager tones. Karla regretted her decision that night to try to speed that nightmare quickly. It made the Ogre know how she could make that word sound. And it wanted her to do that again. And folded in its giant paw while the other paw stroked a coiled digit waiting to strike her burning cheeks, what choice did she have. "Daddy please, I'll be good little girl." "Say it again." he purred cruelly. "Please daddy, please let your little Karla girl make you feel good." she didn't want more of that type of thudding pain. "Hmm good Little Karla Girl." was praised upon her. He was moving, the bed she realized. "Let daddy kiss your boo-boos better." he requests like she has a say in the matter. Giant wet lips squeezed around one of her burning cheeks. They pulsed, massaging that side of her firm buttocks. Rubbing it and to her surprise making it feel less sore. With a kiss smack it let go and warm breath washed over her bare legs as the Ogre taunted, "Now Daddy kiss the other one better." Then slopping moist tongue dragged over the formerly pucker over cheek and up the back of that thigh. Lips slithered over the dry cheek and dampened it. Those massive lips stroked some of the inflected pain away. The Monster hungrily hummed the whole time. Then as if truly hungry teeth gently pinched that round backside as if to bite it off. The Ogre relented and dragged a drool dripping tongue forcefully over presented cheek and thigh. Then the digits restraining her legs made them spread. Her womanhood is on full display for the Ogre and he slurps his drool at the sight. "Daddy loves vanilla, but a tight little tan cunt like yours Little Karla Girl, should be flavored with caramel." She doesn't know if she should say anything. Maybe just a yes daddy or the like. He didn't wait for her to decide. The tip playfully poked her exposed pussy. Wiggling its tongue made her body shiver. A few light touches for him was hefty enough to spread her labia wide. And despite all her thought against this attention forced upon her, she feels herself starting to get wet. "Hmm, yeah daddy would like Caramel, but vanilla is still tasty." he growls. Then lips grabbed her lifted backside. Holding even her legs in place. Pinned in that maw her womanhood was wide open and that trained tongue jammed its tip in. At this angle it got in fairly deep for its short length and it hungrily began violating her. The powerful mass behind the tip blankets the rest of her outer pussy and intensely stimulated it. Karla could only gasp and pant as the Ogre tongue fucks her hard. The two mighty paws surround her little body and her pulled open shirt is suddenly just gone. Mammoth digits are impossibly nimble for their size and assault all exposed skin on her body all at once. Her dangling legs were stroked. Her face pushed about. Hair was pressed down. Her breasts are crushed into her chest. It slowed his goal, but slow was not stopped. Karla can't stop those sounds announcing her compelled climax. A massive paw wraps her whole body. His tongue stiffens and he pumps her incredibly fast up and down on its tip. Unlike the earlier tongue assault this one was just a rough violation of her womanhood. No stroking of the behind mass of all her sensitive parts. The penetration was too rough to massage unwanted pleasure into her. Worse was the grunting growls bursting lewd moist breath over her naked body. Then her ass is sucked hard into that vice like maw. Thrusting pulses of that writhing attacker bring back the stimulating grand mass. She held straight up from his mouth, folded in half with her limbs bouncing from the force behind that monstrous tongue. She orgasms again, but can't gain a respite from that burst of hormones. Her ankles grabbed and she was now dangling upside down. Like they were grapes on a stem hanging from his dangling hand, he sucks both her breasts into that maw. Making rolling m sounds as that mouth suckled both her tits hard. His lips are trickling drool sloppily over her chest. She realizes he wants her to feel dirty, used. To remind her she was small and weak and in his colossal control. Hard gust as he retakes his spit off her now damp skin. She folded again, breasts out. Then to add to the fact she is just an object for his pleasure in this situation, the mounds are dipped into the little cup and soaked in sake. Lifted to that Howard like face, that skilled tongue dances happily around and over her breasts. Playfully attending her little sensitive nipples. Despite her forced upon experience she trembled from the sensations generated. As he dips her again he notes, "We should have ordered a dessert Little Karla Girl, savoring sweets off your sexy little body would taste so wonderful." "Yes Daddy, Micheal likes to do that." She manages to reply. A big finger pressed her lips, "No no Little Karla Girl. This is daddy time. No mention of others not involved. Do it again and daddy spank again." She can tell hearing his son's name made him guilty. Tempting her to call her wonderful owner's name again. She just can't handle her ass being flicked again. Even the hint made her cheeks pulse in remembered pain. "Sorry Daddy, I'll be a good Little girl." Karla surrenders the command from the Howard-like Ogre. "It's late Little Karla girl, so now it's daddy's turn." The monster told her and she knew what she must do. She is placed on his bare thigh and looked up at his hard cock and beyond that, his lust filled face. Karla arches her ass up like she is aware he will like. Wiggling it as she crawled towards his erection. Slinking herself over one of his balls. Making sure to nuzzle her face into it. Drag her breasts along it. The Ogre hums happily, clearly enjoying her submitting herself to his pleasure. She slowly climbs his reclined cock. Crawling tight to its warm skin. "Oh good girl." He sighs as she does. "Yes daddy," she purrs back. Then slowly drags her tongue along that shaft in a zigzag motion as she scales his manhood. Making sure the Monster see's her face nuzzling it. Karla made it to the top. Hugging her legs around the shaft. So easy to cling to this cock compared to Micheal's Behemoth. She strokes the much smaller dome. Making a display of kissing and licking it. Writhing and pumping her body along the tip of the ogre's manhood in a way she is sure he will like. "Oh yeah good girl, good Little Karla girl!" The Monster moans. Her body grinds hard. She moans in fake passion, "Oh daddy! Oh you're so hard daddy! Do I feel good daddy, am I a good little girl?" "Oh yes little girl. You feel the best." The Ogre praised with gasping breath. Karla hated this. Doing it. Keeping it a secret. But what choice did she have? Telling could cause family problems for Micheal. And if she didn't, this Ogre would have just pressed her to it anyway. She was helpless to stop him, helpless to convince him not to and helpless to tell anyone. Karla continued grinding herself along the Ogre's tip. Humping her hips to rub her wrapped legs around its girth. She was so tired, the monster's earlier playing had exhausted her already and now it wanted her to pleasure its cock. She had to find a way to speed up to the gooey end. Giving him the best pouty little girl voice she could manage at this point she reluctantly asked, "Oh daddy, if I feel so good, why no butterscotch all over my face?" Clearly the Howard like beast was into the sensations as he replied, "Not now little Karla girl, daddy is getting his long denied treat right now." "Oh but daddy, am I not being good enough for you warm thick treat on my little tits?" Making extra effort to massage her breasts along his tip she mockingly whimpered, "Don't you like my boobies daddy?" "Yes, that'll look so good. Cumming on those tits, that face. Daddy so needed this." He growled lustfully. Hugging tight she started really jerking her legs long his shaft cooing cutesy like, "Does daddy like my legs? Do they make your cock feel good?" "Yes, daddy likes it. Daddy should have wrapped you around his dick sooner. You're going to get covered in daddy's fresh cum." the Ogre praised. Karla took the fact he brought up cumming as a good sign the end was near. Time to sound like she was enjoying this, "Oh daddy! So much daddy for this little girl! Does daddy like it? Hmmm, does daddy like it?" Hand pressed her tight to his cock. She was pulled from her perch and dragged along his limited length. Karla was rubbed quickly back and forth as that Howard-like monster repeatedly grunted, "Oh daddy like! Oh daddy like!" Then she was held with just the tip between her thighs. Curiosity moved her before thought caught what was happening. Thick white goo spattered into her mouth and cheek. The giant cock bounced with each spurt. Painting her chest with sweet smelling semen. Each burst made the living mountain sigh, "Oh yeah!" It was done. Soon her legs and groin would be used to wipe off any spray back from that offending tip and she could drag herself into that exposed shower. Karla waited trying not to cry in the formerly nice man's hand. Then she learned what was taking so long. "There's your treat little girl, let daddy see you enjoy." Of course he wants to see me drink this foul cum, Karla thought bitterly. She made a display of scooping a hand full from her breast and brought it to her smiling face. Then she drank it down sloppy. Or that would be how it looked to him as she really just poured it down her chin and swallowed her own spit. "Like daddy's treat little girl?" he asked in a tone disturbingly close to his normal speaking voice. "I love butterscotch." She told him. She was a fan of the flavor, but if she could avoid it she wouldn't willingly accept drinking his seed. "Daddy is going to enjoy our little play times little Karla girl." Howard declared. "But this was just for tonight." Karla couldn't help but break character. They were moving, "Don't worry Little Karla Girl, daddy will extra spoil you for being a good girl. Our special secret Karla." "But I'm Micheal's special Karla." She desperately tried to explain. "Still are, but now you're also daddy fun little naughty secret. Double spoiled, what a lucky little girl." He said placing her in the cage. Karla started shouting how this shouldn't happen again, but he just shut the cage door and walked away. Clearly made up his mind if she liked it or not. Karla staggered into the shower and balled against the wall and cried hard as the water sprayed over her head and rinsed his leavings from her body. She dried off and began looking for her stolen pajamas. Her bottoms were in the cage, but her top was not in sight anywhere. She was about to grab another and wondered why she was bothering at all. If he chose to use her in the morning her wearing clothes would barely slow him down. She pulled those blankets he took by just wiggling his fingers and covered the bed again. Then buried herself under them. She worried what the morning might bring as her mind kept reminding her that what happened was what Shrunken were for after all. - Shrink Apprentice - Posts: 20 - Joined: Fri Apr 30, 2021 3:13 am - Contact: Re: The Tourists. Home Life - HentaiHunter1 - Shrink Master - Posts: 472 - Joined: Thu Jul 23, 2020 4:44 am - Gender: - Contact: Re: The Tourists. Home Life Honestly I'm not sure how long this arch will go. I do plan to end this book of her adventures with them getting home and start the next book of adventures with this weighing on her mind. But for how long and what else comes from it I haven't fully decided yet. On a side note, on my Buy Me A Coffee page I've started a Members only story for Members Green Status and higher. Aiming for short chapters. Main character being the guy that made a shrinking device and starts collecting by mistake (Maybe?). I am making him a bit of an Incel, so it wasn't his fault that he had to start shrinking women. (<-sarcasm) Thank You again for your comment, - HentaiHunter1 - Shrink Master - Posts: 472 - Joined: Thu Jul 23, 2020 4:44 am - Gender: - Contact: CH 37: The Tourists. Home Life Reminder: My Buy Me A Coffee page, link below, has a story of Green Status and higher members to enjoy. I would be hugely grateful for any support. If not there financially then here with a few kind words. I am that needy for positive reinforcement. Chapter 37 M/f Non-Con M/f Half Sized Short Scene Karla was shook awake. Holding the blankets tight to her bare chest she looked up at the face attached to the arm bothering her early. "What Howard?" she asked in open annoyance. "Since it'll be a while after this before we have some daddy/Karla secret fun time I thought we'd shower together." He explained. "I showered last night." She huffed rolling back over away from him. "Right, found your top by my bed." He said and Karla could see he was waving it above her head like she would reach for it. Likely hoping she'd let go of her blankets when she did. Well, let him keep it, she thought as she pulled the blankets tight over her shoulder. He clearly gave up on that idea and just took her blankets. Humming when he discovered her topless. As his hand wrapped around her body he confessed, "Look I know you're not fully into this yet. But I promise to make it well worth your while. And soon you'll look forward to our secret fun together." "I don't want that, Howard. I really wanted us like before this trip. You were becoming like a father to me." She explained. He looked sad, clearly he was liking that too. He even said, "That was nice." He looked so defeated when he continued, "Then on this trip I was constantly reminded what a sexy little number you are. How wonderful you'd feel to play with and it was just me being nice keeping me from savoring your hot Shrunken body. And likely that would have kept going. But then I came back that night, too tired and drunk to think property. And I just had to give you a real try." "You were not drunk last night." Karla pointed out. Hoping his concession would win and they could work on building that broken trust again. Then she saw his eyes. Heard his words, "But that first night gave me a taste. And I needed another. I tried using other Shrunken to fill that need. But none move on a dick like you do. None perform like you do. Pretending to like doing it all sweet tones and sexy grinding. And daddy wants more." He was like the addicts that used to hang out down by the old wooden docks, His main thoughts on another hit, as she was his drug of choice. "Please Howard, I don't want too." she begged. "I understand that. And if we had more time I'd make that difference up for you." He said then slowly licked his lips. Clearly he thought he was making her more accepting of her forced service by orally raping her. Then he continued, "But until you're more excited for our play times I have a solution to speed up mornings like this." She was about to ask what when his other hand appeared in view. Pinched between his thumb and index finger was what looked just like a regular pellet. Karla knew instantly that it was not a regular pellet. "No Howard, no please don't make me eat that." Her head was pinned in place as he growled, "Come on Karla. During our fun time you should call me daddy. I know you know this." She couldn't protest as the rounded end of the pellet was quickly coming towards her mouth. Lips pressed tight in a vain attempt to keep that drugged food stuff out of her body. The scent told her it was Strawberry flavored, why was his sex pellets also strawberry. He snickered cruelly as the round tip wiggled her lips. Then Karla felt his hand flex. Pain made her grunt aloud. That was all he needed and the phallic shaped cylinder was spreading artificial strawberry over her tongue. Howard clearly enjoyed forcing simulated oral sex on Shrunken. His lewd grin glowed brighter with each deep thrust. Karla could feel the tip dissolving in her mouth. Just a little in her system and she could feel her body becoming aroused already. She couldn't resist, it was overwhelming. Each deep thrust that teased widening her throat made her crave more strawberry flavor. More strawberry made her crave it deeper into her throat. Soon Karla noticed her neck was bobbing. Dragging the pellet into her mouth herself. She knew better but couldn't resist wanting more sweet strawberry taste. Deeper, she wanted to feel it stretch her throat. She hated herself for wanting daddy to deep throat the treat he was giving her. Her arms were free, daddy let her hold the pellet. Her mind knew not to, but her artificial lust arched her chest out so he could see her tits bounce as she shoved that thick round melting cock in and out of her mouth. She laid out on his palm for him to watch. It's warmth making her pussy melt. Karla's mind raced at the different ways he could use her body to make her, or more accurately her yearnings, work for his happiness. Daddy was so nice, taking those nasty shorts off her ass. She rolled over to present her ass to him. Mentally begging he'd shove that magic tongue in her. Eager to be suckled like she was devouring her strawberry treat. The whole time happily grunting lewdly as she more than suggestively ate the rest of that pellet. Karla felt like she was watching herself from outside her body. Her form rolled over and spread her legs wide so he could see how wet daddy made his little Karla girl. Her hands grabbed at his fingers in hopes they would crush her body in pleasure. "Daddy play with me please?" Her mouth lustfully begged. "Daddy has to get a couple things done, then we'll shower. But you can wait in here." He said. Karla felt herself start to pout, then her body saw he was opening his underwear to drop her in. She landed on the material. Then her form leaped from a seated position and she clung to his hardening wonderful cock. Hearing him praise, "Hmm, daddy likes you like this." Made her so crave butterscotch. He closed his waist band and started to move. Karla heard herself snicker. Her mind thinking now his huggable cock couldn't escape her in this magical cloth room. Her legs wrapped and stroked around it. Its skin felt too nice on her face. Oh and the flavor on her tongue, nothing better than fresh daddy cock skin first thing in the morning. As it fully became erect it pinned her tightly to the underwear. Allowing her excited nipple to massage against daddy's manhood. Karla was now long lost to the effects of the pellet. Little Karla girl couldn't resist loving having daddy's cock trapped like this. She could writhe along it and savor it with her whole body. Daddy would make happy sounds and she got more excited. Soon the happy sound would bring thick hot cum. Karla hoped daddy would pin her mouth so it would fill her up. A mighty daddy hand wrapped her tight to that wonderful sweet tasting cock. Little Karla girl sang in the hopes daddy would run her nasty craving body over it till she was dripping in his fresh hot seed. "No daddy, no!" Little Karla girl pouted as that hand took her away from her gorgeous big daddy cock. "Sush Little girl. Daddy needs to shower." He commanded so handsomely. A big glob of gel and Little Karla girl squealed being used to smear it over his amazing body. Her favorite and his was when he used her to give his large heavy balls a long intense scrubbing. Daddy was clean. He said the sexiest thing, "Guess we should finish up." Daddy wrapped his Little Karla girl around his cock. Then he began stroking. "Yummy, daddy's cock tastes so yummy." she sang as he did. Now Little Karla girl was conflicted. Daddy was going too fast. He would be done so soon. Yes she wanted to drink every butterscotch drop as soon as possible. But she also wanted to love that hard big cock all day. Either way Little Karla Girl decided, after he finished she could just ask to be kept in his underwear all day. She was brought quickly to the tip. He tugged her hair, but Little Karla Girl didn't care. Fighting the pain to press her mouth tightly over that magical spout of delectable daddy cum. The first burst, Little Karla Girl Struggled to keep her lips sealed over that wonderful nozzle. Sweet handsome daddy was so wonderfully helping by hugging her head so lovingly. She wasn't going to let even a drop of daddy's delicious butterscotch flavored cum escape her mouth. The second blast and Karla couldn't get herself to stop trying to swallow daddy's cum. She knew she didn't really want to chug that sweet cum. But her body craved it too much. Though her throat couldn't take much more. Third gush was too much for Karla's mouth and throat. Her little hands struggled to push her face off that awful cock. But Howard's colossal finger just held her face there. More attempted to force its way into Karla's stomach to flood over her face and ooze down over her breasts. Her mouth was freed. She had to clear her throat to get air in her lungs. And horribly the fastest way was to choke the cum in her mouth and throat down. Soon air worked its way in. And as soon as she could she snarled at him, "You fucking monster." Warm water started splashing on her. Howard's finger was taking liberties helping the spray rinse his cum off her chest. "I told you we didn't have a long time to play so I needed you to be eager fast. Couldn't wait till you were ready to pretend for daddy." "A Randy Ranch pellet? You sick bastard. Then you almost drowned me with your semen! I hate you." She screamed. His hand pushed her onto her back and pinned her between his palms. Karla cringed expecting him to press and threaten. To use that massive size to bully her into compliance. He didn't, his finger softly stroked her wet hair. His voice was soft, in a different situation she could see it being sweet. "I'm sorry Karla. I needed to feel you on my dick. You just, I don't know. Just feel so good. Just have a talent for making a dick. Just so wonderful with my cum on your face and tits. I knew I couldn't go too long without a Karla fix. And since we don't know the next time we'll have a chance to play together I needed that this morning. But I'll make it up to you, you'll see. Daddy will spoil his Little Karla Girl. That is as long as you don't ruin everything by telling anyone." Karla could see it on his face, he was racked with guilt over his actions. Yet in his eyes she could see the addict already thinking about his next hit. His plea made sense. He knew Micheal would be furious with him. Karla oddly hoped Milly would also be mad. But she had thought at the start of this trip Howard would never do these things to her. She, like most drugs, had to keep his secret or possibly ruin his family. "I won't hurt them." Karla told him. "Thanks Karla." he sighed. He dried off and gave her a facecloth to do so as well. He dropped her into her cage while he dressed. He had clearly used the time she was in his underwear to select his clothes for the day and repack. She didn't have such luxury. She dressed, taking the time to look at the schedule. One stop, then they would be at the Grant's factory. Karla sighed in relief that they wouldn't have another night alone. Then realized in annoyance that he knew that and that was why he force fed her that pellet. She grabbed a nice red mini skirt suit. White blouse with a cute little tie. She was glad she packed an extra suit. Black mini skirted suit was less eye-catching to meet this Mr. Walker tomorrow. As she packed her clothes back up she had to make a few decisions. She had to stop thinking of Howard as an ogre or monster when he took advantage of her. She was trying to cling onto that old Howard. She found she still hung on to the hope that they could mend that broken fence. But till he got over her feeling good on his manhood, she had to see him for what he was. Howard, too weak to resist a want. An addict. "Ready?" He asked looking up from his tablet. Likely catching up on work. "Yes Howard." she said as deadpan as she could. He slipped her into her pocket. Almost begging for forgiveness he reminded, "I promise, I'll pay you back." They were picked up by the Limo and sent to the airport they landed at yesterday. Lovely leggy Asian again attended Howard's needs. Karla was allowed to stretch her legs on the table and have some of his breakfast. Not that she felt hungry, she had been force fed twice this morning already. Karla watched the clouds go by and wondered where her dark side was. That It that came over her when she was being cruel herself. That internal self that helped her adjust to being Micheal's pet. Karla would have thought It would be advising her to milk the Howard situation for all its worth. Boost her ego that she was taming another giant with her tiny body. Then she reasoned it was the lack of control. With Micheal the right cooed words or angled pose and she could get her way. As much as that boy could do anything he wanted to her, he was also sweetly attentive of her wants. Howard was a man, grown past the getting all compliant when a pretty girl acted alluring. No, he had years of Shrunken ownership at this point. Karla's usual Micheal guiding behavior would arouse Howard, but just get her naked and messy. And that was way likely It hadn't come to her imagination. Karla couldn't manipulate Howard like she could her sweet Micheal. Her mind raced for an idea. A shield to hinder his willingness to ignore the pain he was causing. The pain that would happen if he was caught. Karla could see he felt guilty about his actions. How he destroyed what they had. The damage if Micheal found out. She considered that, but wondered if she could handle such delicate clay? She had heard that addicts can be hard to predict. Would she get the old Howard, or a crueler one more willing to lavish his own desires. They were near landing and he offered to help her back into that special pouch. But unlike the usual sliding her in. His fingers wrapped her body. It wouldn't likely be noticeable to another human, but Karla had no doubt he was actively fondling her as he put her away. They landed and no limo. A truck pulled up. A man stepped out and a rugged looking man got out. In a grunt he asked, "Howard?" Howard asked back. The man spit then started, "Heard ya been gettin fancy rides all week. We headed to the research location. No long car gettin up those trails. Hop in and I'll haul ya ass to it." "But, I am to inspect a facility?" Howard questioned openly. The man replied like that was already well clear. "But you said this was in the back woods." Howard pointed out. "You're just a book smart fellow huh, yes Howie, big trees and everything." Karla snickered at how this man gave no fucks about Howard's status. "But there should be steady power and a store." Howard reasoned. The man shook his head, muttering to himself. "Yep, we don't eat bark in that dark." He said exasperated. "A Half club?" Howard tested. The man leaned in close, "Small, like the product they offer." Howard's shifting told he was uncertain. The man flapped his arms in frustration and took out his wallet. Held up a blank white card and harshly asked, "You all got a reader, cause here's my card." "No, no that's alright." Howard surrendered. They got into the truck. It was clearly a work truck and not an elite guest taxi. The man started driving away from the airport. They were quiet for a while then Howard just seemingly had to talk, "Must be hard getting stuff to the facility." "Nope, usually chopper the bulk of the small stuff in. Bigger things, yeah bigger things are hard to get. Not a lot of new couches at the store." The man replied. "Your main research is static collection for energy collection?" He asked. "Nope, my main research is shooting wolves and bears so the lab coats don't become shit." The man snarked back. "So you don't know what they do there?" Howard questioned. "I heard the cage inspector is a Shrunken." The man replied in a sarcastic tone. "Yes, why?" Howard sounded defensive. "Cause I'm hopin to chat to them. I am prayin they are the smart one of your pair." the man taunted. "Do you know my status?" Howard barked. "Nope, not much use out here. Wolves eat who they catch, standing not a thought in their heads. Been a few lean years for the nippers the last few years. They be hungry." The man pointed out. Howard didn't say anything for a while. Then as they pulled onto a dirt road asked, "Shouldn’t they fly me in by helicopter?" "Was, but then they had engine issues yesterday. The other is bringing up supplies and wouldn't have an open seat. I got bribed to do it." The man answered. "Any chance there would be a seat back to town?" Howard inquired. "Gosh I hope so." The man replied. They drove a rough winding path that was now doubling as a road. Karla looked in wonder at the trees. She had never seen trees that big. That went up forever. Massive trunks that were wider than the truck's length. Natural beauties that took her breath away. She would have loved to stop to just take a better look at one. Then in an open area was a village. A mix of structures. Wooden shacks and tarp covered sheds mixed with pre-fab plastic walled trailers and a small cement walled building. On many of the roofs were strange assortments of antenna and tower-like structures. And in the approximate corners of the town were observation towers towering over the other buildings. Karla was just thinking how strange this hidden town was when a load pop like thud made her and Howard jump. "That's not for you. Likely a wolf getting too close. Oh, don't go walking in the woods." The man explained. "Right, stay in town." Howard accepted. They pulled up to the cement walled building. Howard turned to get out when along the building roofs blue lightning fluttered along the strange tower-like structures. It was scary and lovely. The driver then joked, "Right, also don't fly any kites." There, in the entrance of the building was Howard's fans. Greeting him ecstatically. As they started to bring him in, Howard asked, "My Shrunken needs to inspect your store's Grant cages?" "Right." A pudgy man in a lab coat answered. He turned to the man getting back into his truck and asked, "Westin, you mind getting that done for us?" "I don't know." Howard was clearly uncomfortable with the driver. "Yeah, if you're questioning my honesty I swear I'll bloody your lip." The man growled. "Nonsense Westin, he's just not used to your charms." The pudgy man said. Looking at Howard and nodding reassuringly. "If she is hurt." Howard started. "Then I'll already be dead protecting her." The man snarled. "See, Westin is a good man. Rough around the edges, but he needs to be for his duties." The rotund lab worker explained. Howard reached in and Karla was lifted out. Karla was a touch nervous about being handed over. New people were now always questionable. The man's hands were heavily calloused and rough. Dirty too, but she kneeled as lady-like as she could in her tight skirt. Then he accepted Karla's collar. The man watched Howard walk into the building. Then his annoyed expression softened. He looked almost scared at Karla and sighed. Saying almost too softly for her to hear, "Sorry miss. If I had my head I would have washed my hands before you sat in one." Karla realized he had no idea how to handle a Shrunken. Not that this was a problem. In fact it was nice that he was taking the, treat them like a little person, over the, I can do what I want with this attitude. "You can speak normally, it's not a problem for me." "Sorry, most Shrunken I handle are, well, bigger and whores. Sorry for being vulgar miss, but you don't seem like a whore." The man explained. Karla understood what he clumsily meant and was flattered in a way. "Thank you Mr. Westin. I am my owner's Shrunken." She replied. "Too bad you have such a dunce of an owner." He said quickly adding, "Sorry, I shouldn't speak ill of your owner to you." Karla's feelings towards Howard right that moment were mixed and hearing him so bluntly be insulted didn't make her feel bad. She smiled at the rough man and explained, "He's not my owner. I belong to his son. And I assure you, he's not a dunce." "Good, must take after his mother." The man smiled back. "Well let's get you big. Jim at the store has likely cleaned eight times this morning waiting for you." He started one way then looked at his truck, "You mind if I park that in the lot and out of the way?" "Not at all Mr. Westin." Karla accepted. "Just Westin miss. The mister just makes it longer." He offered. "I'm Karla." she offered back. He nodded approvingly and started to his truck. He opened the door and carefully climbed in then sat there clearly considering something. "What's wrong Westin?" she asked. "Not sure where to sit you. Everything is dirty. Don't want to mess up your pretty skirt." He noted. "If your jeans are clean I could just sit on your lap." She suggested looking at the very dirt covered truck seats. "I'm not used to young ladies sitting in my lap, miss. I might not appear gentlemanly too long with you there." He advised with a slight blush to his cheeks. Karla was scared at first assuming the worst of that idea. Then his expression told her he wasn't talking about doing something to her. He was just nervous he'd get hard with her sitting near there. Then she saw a solution, "Your breast pocket, I would fit in there." "Yes you would, thank goodness." he sighed in relief. She was very carefully slipped in beside a pen and some pencils. Her heels clicked on something. Looking down she saw she was balanced to two bullets nearly as long as she was tall. It was scary at first, but she chastised herself. It was just tools for his job here. They drove to where a collection of dirty trucks and trackers were parked. He grabbed the rifle off the back rack, checked the chamber. A missile sized bullet caught Karla's eyes. Then shut the chamber. Got out and started walking. "Is the gun a necessary thing for everyone?" Karla asked. "Should be but no. Just a habit." He explained looking along the tree line. "Shot many wolves?" she asked. "No, we honestly attempt to just chase them away if we can. They were here long before this place was. But the Company needs a hidden spot to make collecting lightning for energy workable." He offered. "Does that make your towers dangerous?" she said, marveling at the structure. "No, they rubberized them to the hilt. Recoat them once a year. Want to have a peek from one?" Westin offered. "Maybe after, I do need to do my job." She pointed out. "You're not going to want to climb the ladder in that skirt and heels you're wearing." he gave a counter point. "Your correct, I hadn't thought of that." She snickered at her lack of foresight. "Figured. You clearly are comfortable in that get up but I think you might be more of a jeans girl." Westin guessed. "Yes, and a tee." She confirmed. "Daddy's little tomboy as a girl?" he asked. "Daddy's girl, but no, never a tomboy. Not that I kept away from climbing on rocks or getting dirty. But I was more into dancing and playing dress up. He did teach me how to fix trucks and cars. Well, older ones." She explained. "Better ones. Less likely to clunk out because a chip gets wet or something." He complained about the tech in new truck lines like her father would have. She missed him. Wondering what her father was doing now. They climbed the ladder. Way up, Karla was glad to be in his pocket. They made it to the top and the workers and researchers below looked like Shrunken milling about in Micheal cage room. She soo missed her boy's shoulder. The men in the tower looked at Westin and nodded. Turning back to look into the woods. He asked, walking over to them, "Anything." "The pack is testing this corner. I think someone has been tossing food out to them again." A man said. "Is that bad?" Karla wondered. And scaring the two men. "Westin, you managed to buy your own one?" one man asked. "No, she's visiting. She's inspecting Jim's cages for when they start selling online." he explained. "Dang I was hoping maybe Foley finally got one worth paying his fees to put a dick in." the second said. "She can hear you Campbell." Westin grunted. "Oh, sorry Miss, just you know. The ones here are not appealing." the man said. "The redhead is alright." the first pointed out. "And so used you might as well just be waving your dick in a warm summer shower." the second countered. "She is still here." Westin pointed out. "Sorry Miss, not many lady visitors up in these towers." they said together. "I understand." Karla forgave them. "Oh, their back." The second said pointing. Karla tried to see what he was talking about. Nothing but woods and underbrush. "If anyone spots who is feeding them we need to report it. Look how close they are getting." Westin advised. "I don't see anything." Karla advised. "Don't shoot yet." Westin said, offering his fingers for Karla to climb up. He placed her on the railing and cupped his hand before her to make her a safety rail. He leaned down and looked from behind her head. Then a finger pressed beside her head. "Follow where I'm pointing." He directed. At first it was still just tree trunks and underbrush. Then, movement. Her little eyes faintly noticed dog legs, then a snout. Then a wolf's face peeked out from some short bushes. "They are getting close, Westin." The first said lifting his rifle. Karla suddenly had a giant finger press over each of her ears. A very muffled, "Ready." came from Westin. She was glad he had. The crack of the bullet being released shook her so hard she worried her insides were knocked loose. She watched the wolf jump at the ground exploding near it. It skittered out of sight. "They didn't go far." the shooter sighed. "Trusting the bushes to protect them. That and the allure of free food. We should ask for the brush to be cleaned up again." The second advised. "Such a pain being out there protecting workers. Though just being out in a big group does scare them back more." Westin said. Then his rifle was lowered before Karla. "Here, have a good look before Scott and Campbell have to chase them off." Karla looked through the scope. Her first thought was to close one eye and look through. Then her face was so small and her eyes so close it just worked like a binoculus. There was a pretty grayish wolf. Its big brown eyes looked curious towards the facility. "Strange, they are so active this morning." The first man pointed out. Westin suggested, "Maybe that's when the food is left out. Likely they toss it out to them on their way to research or something." "We'll watch better tomorrow." The second started lifting his rifle. "If you can, let us get down some before getting to work." Westin asked, scooping up Karla. Carefully slipped back into his pocket. They were nearly at the bottom when shots went off. Karla looked and didn't see the wolves but saw the bursts of dirt and rock. They were mere meters away, so close to this human place. She was glad Westin had his rifle now. The walked up to two trailers connected with some sort of hallway sized tubing. Westin just entered one. A greasy man about Karla's age was facing away pant-less. A Half sized brunette of a more rotund build had her face pressed tight into his groin while his hips pumped hard. "Suck it Bitch! Suck it Bitch!" he growled as he went. "Sampling while at work Shawn?" Westin asked, slamming the door. The man spun around, dragging the Half sized around with him. He was using its head to cover his nakedness. "Westin, you can't just walk in here." "Can, did, regretting you not locking the door. You're supposed to be waiting to turn Miss Karla here to human size, not getting you rocks off in that one's mouth." Westin said. His tone told he had no care for this Shawn person. "Well, cover her eyes while I get my pants on." The greasy man demanded. "Yes, tiny slimy things can bother a lady." Westin said, turning around. "Fine, done." The man called. Dirty gray sweat pants, figures Karla thought. The Brunette Half sized Shrunken clearly didn't care any more. Sitting topless in a near chair filing her nails. "This way," The greasy man directed. "Wow, to the sizing tube, what a surprise." Westin mocked. He helped Karla out of his pocket. Then pulled her collar out of another. That Shawn person leaned close. "Oh, she’s nice looking. What do you say Westin, we have a little Half sized fun then send her to Jim’s to do the inspection." "You know what, I'll place her in the tube and put her collar on her. If you even make another suggestion like that after I gave my word to look after her. Well, I don't know why Shawn went walking that far into the woods, he should have known better." Westin threatened. "Are you threatening me?" the slimy man asked. "Nope, just noting the wolves can stomach just about any meat when hungry enough." Westin said coldly. "Yesh, you can put her in and put the collar on. Here, she'll need to take these pills once she's resized. And, " He grabbed a fresh bottle of water from a nearby fridge. "To wash them down." Westin placed Karla down and stepped back, closing the door. Then that dizzy feeling. Rough hand grabbed her arm to help her balance. Then the collar touched her neck then slipped. It clunked on the floor. "Hurry you idiot before the adjustment wears off." The greasy man barked. "Calm down, calm down." Westin countered, grabbing the collar. Karla helped him put it on this time. She was handed the pills and the bottle of water and with that they were leaving that dirty place. As the door closed, that Shawn's voice was heard growling, "Back to work bitch." "Thank you for that." Karla said, trying to walk on a rough road in heels. "For what?" Westin asked. "Protecting me from him." Karla pointed out. "Nonsense, it was my pleasure. I take any chance I can get to tell him I'm going to feed him to the wolves." Westin said with a big smile. "Bet he believes you will." Karla joked. "If he doesn't it'll be even funnier when I do." Westin joked back. Well, she let herself think he was joking. "Thinking flats would have been better for this stop?" He asked. "Yes, if I packed any even. I thought all the stops were in cities when I packed." She confessed. "I can understand that." Westin said. They walked to a different trailer with bright lights lining the roof. The front door was replaced with a store door. Jim's painted on a hand made sign over the door. Westin opened the door for her and Karla stepped in. A guy in his early thirties looked up asking, "Is that the inspector?" Then his mouth hung open. "Yesh Jim's this is Karla. She's the Grant's inspector." Westin confirmed. Karla blushed a little when the man gasped loudly, "I didn't think she'd be that pretty." "Yeah they come in all shapes and sizes. Now close your mouth and show her your cages." Westin sounded amused. "Ah huh." The man mumbled. "We're not used to pretty girls around here. Sorry. Make him radio me when you're done and I'll walk you back to the research building." Westin offered. "Thank you Westin." She smiled at the rough man. "You want to thank me send me a pretty Shrunken with your poise to keep this old hunter company in this dump." He commented. "I'll see what I can do." Karla offered. He tipped his cap and walked out. Karla turned to the cute older man still just staring wide mouthed, "Well, let's see what I came to see." Karla was amused as his response was, "Your eyes are the prettiest brown eyes in the world." She was used to awkward compliments. But his smile was sweet. He shook his head and repeated Westin's point. "Yeah, not a lot of pretty eyes out here." His cages were small. There wouldn't be any store sales at such a place and he clearly understood that. But Overlay ordered ones would still need to be held somewhere till workers finished their duties. Karla felt comfortable with this man. Safe, almost like with Micheal. Safe away from possible broken trust. How did he even know she wanted an Iced Tea? His eyes were kind and deep brown. Not a looker. Not in rippling shape. Bit nerdy looking with thinning hair. Yet, kind features. Warm seasoned voice. The kind of person a woman could snuggle with on a porch swing and enjoy a sunset while sipping tea. "It's nice out here." she said as she was finishing up her notes. "Yeah, I love the trees. If it was safer I would take you for a walk. They are so peaceful." He said, smiling adorably. "Take a lot of walks in wolf country?" she teased. He shook his head, "No, that I avoid. No, I drive closer to the main road. There are safe trails through the trees that aren't all city made. A good hike, if you have time I could close up." "No, sorry, I have to go soon." Karla replied. Actually sorry that she was leaving this lovely place. "You could stay longer. I have a spare room. Or, I could find one with a lady researcher." He was so close. His hand was so warm on hers. "No, my companion will be looking for me soon." she advised. Delighted at how his eyes were looking into hers. "We could hide you. You could live here. We couldn't make you human again. But you wouldn't have to go back to being small anymore." He suggested hopefully. It was tempting. Sure she wouldn't really be human, but closer than she was now. And he didn't seem to mind. And no one here could take that from her. Use her without her permission. Only she knew the collar command. A lovely wood surrounded home with a kind faced man. Then her real kind faced man came to mind. That sweet boy and his goofy happy to see her grin. His voice sighing as he called her name. No, fully safe or not, Micheal was her home and life now. "I'm sorry. I can't stay. I'd miss my owner too much Jim." "I understand." Jim replied and Karla's heart broke a little. "Lucky man." he sighed. "I'm a lucky Shrunken." She informed him. "Not from where I'm standing." Jim compliment. Karla kissed his cheek. Then had to pull back as she was tempted to kiss again. "You'll make a great owner of some Shrunken some day too." She pushed herself back. "I wasn't thinking of you as a Shrunken." he confessed. "I'm going to go wait on the porch." Karla told him, stepping away. "OK, I'll call Westin, stay close until he arrives just in case." Jim begged. Karla stepped out on the porch. The rich woody air filled her lungs and her mind was a burst of confusion. What was she thinking? Leaving Micheal and staying here? She couldn't remember being so instantly drawn to someone. She looked at the store entrance and wondered if in a different world if she met Jim. But this was her world and her special boy was waiting for her at home. She blamed the confusion of everything happening with Howard. He was an easy person to blame in her life right now. Doing those things to her. Making her subconsciously seeking escape from him instead of longing to be back with Micheal. Yeah she had been strangely drawn to Jim in there. But she only let it go that far because of Howard's horrible actions. She felt so guilty. Micheal was her world. Her very life and she almost ruined it on the impossible idea of hiding from Howard out here. Like the tracking device in her collar wouldn't tell the Company she was right here. She missed her special Micheal. His touch, his voice, his very scent. How messed up had these days made her? Jim popped his head out, "Westin is on his way." Karla could still feel a draw to this man. But with Micheal in her thoughts it was more like seeing a cute friendly dog then a romantic one. She accepted her stronger attraction earlier had mixed that with her desire to escape being alone with Howard. "Thank you Jim." she said confident in her desire to see Micheal again. He looked sad, poor man puppy she thought in a caring sense. "Hope you visit again." He wished. "I will have to have a second look before the Kittens start being shipped." She said, Making his cute big brown eyes sparkle. "See you then." He said. Stepping out his door. "I will see you then." Karla was really regretting her slip up in the store. "Ready Karla?" Westin was there. Karla was grateful for the rescue. "Yes, thank you. Talk again soon Jim." she said, stepping towards the rough man. "I hope so." Jim wished clearly. They walked around a shack Westin noted, "I think Jim's might have a crush on you." Karla felt horrible, "I think I encouraged it. This has been a rough trip for me." "Most places not as friendly as Jim's?" Westin asked. "Yeah, down right rude and cruel." She stretched the truth. "That's the outside for you. I hate people. That's why I live here." He said in a sympathetic tone. "Where I live is working a few states over." she sighed. "Lucky boy." The man said knowingly. "Lucky Shrunken." She corrected him. Westin nodded and hoped, "Maybe someday I'll get to meet your owner, he seems like a smart fellow." "Most people on this trip think Howard, I mean, Dr. Miller is my owner." Karla pointed out. "Naa," The rough man countered, "You're too accepting of your life as a Shrunken to be one from that, lets see, that guys Shrunken." Karla could sense he had harsher words about Howard. Before the last few days she would have defended Micheal's father. Since his violation of her as well as Micheal's trust she just couldn't muster a retort. They stopped by the research building, "You'll be safe here. I'll be right back with the truck." Westin advised and walked off. Karla watched him go. Then a couple of shots made her jump at their cracking of the air. She giggled, in a different location and those shots would be the danger. Here they were keeping danger back. She looked about at the distant tree canopy. It was lovely. The green tops had needles instead of leaves. But still the edges of the branches waved happily down at her. Even the hardy woody scent filling the air was peaceful and relaxing. Karla could see why some delighted living in such conditions. Then her mental commune with nature was startled by some of the men in the tower keeping the wildlife at bay. Howard came out flanked by his hangers on. His smile slipped as he advised, "Well I tried, but it seems we'll have to head back with that idiot." "He's not so bad. Just rough around the edges." Karla defended her new friend. "He's getting reported for his disrespect of me on the way here." Howard advised. Karla snapped at him, "Oh, stop being so selfish just because he didn't kowtow to you. He's out here and you'll likely never see him again. Just let it go." "Alright, fine. You have been hanging out with Milly haven't you." Howard relented with a teasing compliment. "Maybe not enough." Karla stabbed back without thinking. But besides a couple of staffers giving her looks saying they thought she was being a lippy Shrunken. No one really took notice. Westin pulled up and jumped out of the truck. He walked around and ignored Howard's, "About time." He opened the passenger door. On the seat was a clean blanket. He offered Karla his calloused hand, "Let me help you in Miss." "Shouldn't I, the human and Red Status member get the front seat?" Howard grumbled. "I thought someone so high and mighty would be more used to being chuffed in the back of a vehicle." Westin taunted as he was helping Karla to enter the tall truck in the most lady-like way possible. "You're on thin ice, mister." Howard whined. Westin just started around the truck, "And you'll be left here if you don't get in soon." Westin climbed in and shook his head as he started the truck. Howard dashed for the back door. Barely in before Westin started the vehicle moving. Karla had to hide her smirk at the clear annoyance on Howard's face as he didn't get to give his fans a grand farewell. Then they were on the trail back to civilization. Karla opened the window to absorb as much of nature's breath as she could. Westin taking the time to point out sights of nature. Deer in a small clearing. A bear happily destroying some berry bushes. Maybe she could convince Micheal to let her visit here again. Oh the wonderful hope he and Josie would come too. They arrived at the airport and Howard huffed, "Finally." As he leaped out the back seat. Westin got out and walked around the truck. "Here, safer in that outfit." He said as he offered Karla his hand and shoulder to hold to ease her slip down to the ground. She kissed his cheek and chirped, "Thanks." "Glad to know somewhere there is a smart owner out there." He praised her Micheal. She patted the man's chest noting, "You'd make a great owner. Someday a Shrunken will be grateful to ride in your pocket." He blushed, "Be a long time before a tower jockey like me can afford a sweet little pocket fairy." "But when you do." Karla started. "I'll have to build it a rig so it too can be a tower jockey." He noted aloud. Karla snickered. "Bye Westin. It was great to meet you." Karla said, stepping away. "Thanks for visiting." He replied, giving her a nod. Howard and her climbed into the plane and the leggy Asian stewardess guided them to their seats. Karla sighed as the plane started. The rough man watched them take off. Howard huffed, "I have to put him on report." He then pulled his tablet out. "Oh leave it be. He can't bother you anymore being stuck out in the middle of the woods." Karla countered. He looked at her and coldly stated, "He let you, a Shrunken ride in the front seat. While I, a high ranking Company member had to squish themselves into the back seat." Karla then thought of reasoning that likely would be acceptable to Howard's selfish mindset. "He likely wanted to ogle me some more, is all. Not a lot of women in tight short business skirts out there." Howard looked to dismiss this, then gave a slight nod. "Yeah, likely. If I was a single guy out in the middle of nowhere I'd want to look you over some too. I'm still mad though." He sighed, "All my stress relievers are likely waiting at Jeff's by now." Karla didn't want to offer this, but Westin was too nice to chance Howard's new selfish streak might hurt him. "If it'll help you ignore him we could go into the bathroom and I could relieve that for you?" She was a bit insulted by the disgusted look that came across Howard's face. Then he explained while shacking his head, "No thank you. At Full size it would be too much like I was cheating on Milly." He made a sound like he ate something awful, "No, that idea is just not appealing." Karla was proud of him. Even the hint of cheating on that tall slender beauty made him slightly sick to think about. Then that pride faded as she soon realized if she was standard sized or even as big as Half she would likely be in that bathroom. Him greedily getting his pleasure out of her. It was just that Full size made her too human like in his mind. But she thought Milly was safe from him cheating on her. Making the Stewardess' unnecessary bending at her narrow waist amusing. Karla mused in her mind, sorry sister. Dr. Howard isn't your ticket to better status. Howard suddenly said, "Oh, I should warn you. The Grants don't live like we do." "What do you mean?" Karla was confused. They were Reds too, wouldn't they have a nice house? Were they living in an apartment? "They have staff. Not a large staff. But a chef, a few maids and the like. So don't get weirded out." He explained. Why didn't he just start with that she wondered. It made sense, Karla couldn't see Debbie doing laundry and making meals every day around those chest mountains. "OK, so what does that mean for me?" She asked the only question that came to mind. He shrugged, "Just thought you should know." Karla thought about teasing him about looking forward to the maids short uniforms or wanting his own staff at his beck and call. Yet a weight now weighed on her sense of fun. She was missing their destroyed connection. - HentaiHunter1 - Shrink Master - Posts: 472 - Joined: Thu Jul 23, 2020 4:44 am - Gender: - Contact: CH 38A: The Tourists. Home Life Reminder: My Buy Me A Coffee page, link below, has a story of Green Status and higher members to enjoy. I would be hugely grateful for any support. If not there financially then here with a few kind words. I am that needy for positive reinforcement. Chapter 38A m/f forced coupling They landed and a man in uniform directed them to the limo. This was their last stop. Technically Karla's job was done on this trip as she didn't have to inspect any cages at the building Jeff had for his breeding factory. No, Howard had to inspect the teleporter was all. This was supposed to be the last stop and then the morning flight home. No, now this Mr. Walker needed a meeting. That will be tomorrow afternoon. Karla wished it could have been today. Then she will be sleeping on her Micheal's chest tomorrow night. That thought got her wondering, where was she to sleep tonight? They pulled up to an unremarkable warehouse-like structure. It was clearly the location as Jeff's jolly smile was there beaming at them with Chrissy bouncing with excitement beside him. Howard stepped out first and straight into a Jeff bear hug and their special handshake. Karla found the usually teen giantess barely coming past her shoulders as the pink clad blonde hugged her tight. "Oh Karla I'm so glad your here!" She screamed. "Yes, it is nice to see you Little Dancer." Karla heard as she stepped out of one girly hug of the daughter into the padded bear hug of the father. "Hello Dr. Miller." Chrissy greeted Howard. "Chrissy, call me Howard." he directed. "OK Howard." she said, then turned to her father, "Daddy, since Karla has nothing to do can I show her around before getting back to work?" "Sure Sunshine. Don't forget lunch." Jeff agreed. "We can grab lunch right after the tour." Chrissy told Karla. Karla nodded OK, though lunch first would have been nice. They stepped inside. Chrissy's chipper voice unnecessarily directed, "Follow me." As they started down a fairly plain office hall. Then to a door with a card slot. Crissy put her ID before it and the door popped open. Inside was lockers. Chrissy's was easy to spot with rainbow and Unicorn stickers adorning it. She pulled out a lab coat and Karla amused herself at how adorable her and Micheal would look together in their scientist attire. Chrissy looked at her, "Oh, you'll need a coat." Then she went to a cage locker full of white rectangles and opened it. "Lets see, ahh, this should fit you perfectly." Handing her a plastic wrapped white package. "Put the plastic in that recycle bin and try it on." Chrissy commanded. Karla ripped open the plastic and allowed the garment to unfold. She smiled as she flipped the jacket over her shoulder and down her arms. She looked in a mirror hanging off the entrance door. Chrissy was right, the lab coat fit well. Making Karla feel smart, like she could have been a scientist like her Micheal. She had to ask, "You think it would be OK if I kept this after we are done?" Chrissy nodded, "Sure, why?" "I think Micheal would get a kick out of me being a little scientist," Karla confessed. Chrissy looked her up and down. Then at herself. "You think he'd think I was pretty in my lab coat." Karla heard the real question, would he be as attracted to her as his curvy pet. Karla pushed the girl's wavy hair from her face. "I think he would want you to help him with his experiments." She hoped this would brush the bubble gum smelling girl's jealousy away. "Naughty experiments?" Chrissy requested. Karla nuzzled the girl's nose with her own, "Very naughty ones." Chrissy giggled at whatever came to her mind from that idea. Then waved Karla forward, "Speaking of, let's show you about." They stepped through to a bunch of mostly empty plastic cages. "This is our holding area. This is where the Shrunken wait till they are selected to get it on." Chrissy happily explained. The few Shrunken in the cages, male and female both flinched at that statement. They all wore dull blue clothing that was just enough to cover and help things stay in place. "Where are all the Shrunken you caught on the cruise?" Karla wondered aloud. Chrissy snickered, "You'll see." Then into a little booth office-like area. "This is our matching room. The computers have a program that estimates the best genetic combination of Mare and Stud to create the cutest Kittens." A man about Karla's age turned, "Speaking of cutest, Hello Dr. Grant." "Oh Corey stop. Karla, this is Corey, he looks after the computers in here for us. He's a big sweetie." Chrissy said with a shy smile. Then leaning close she advised, "He's always saying nice things to me." Chrissy turned back to the man. "Excuse me Corey, I'm going to show Karla how the program works." "Sure Honey, have a seat." And this Corey pulled Chrissy into his lap in a way that made Karla feel uncomfortable. Chrissy just giggled like this was a game. "Corey, stop. I want to show Karla." "Certainly." He advised, shipping back over to the terminal with the giggling Chrissy in his lap. He reached around the girl and pulled her tight to him. His head nuzzled tight along Chrissy's as he suggestively whispered, "Comfy?" Chrissy pushed his face back, "Stop, that tickles. Karla, come closer so you can see." Karla could see the look on the man's face. He was delighted with this young pretty blonde teen in his lap. Why, he was handsome enough to find a girl closer to his own age. This was creeping Karla out. Then she remembered the older ladies throwing themselves at Micheal due to his status. It didn't make this better, but she understood the reasoning better. Chrissy looked perfectly content in the man's lap. Typing away at the keyboard like this was just a regular way for things to be done. The man whispered something in her ear that made her giggle. His hand stroking the back of Chrissy's hand. "There, I selected an occupied cage. Now I'll start the program and it will pick a mate out of the available Studs." Chrissy explained. "Speaking of available , when are we getting dinner together?" this creepy Corey requested. "Stop teasing." Chrissy responded. Karla felt uncomfortable around this. She wondered if she should tell Jeff. Luckily the program worked quickly as the female was soon matched with several males. The first pick was shown on screen beside the female. Along the bottom was a collection of possibilities that their pairing might produce. "Oh, I like those possible results. Note that combo for Monday Morning." Chrissy said in a very business tone. This Corey reached around the girl and sickly cooed, "Like this my sweet?" and typed one handed in the keyboard while his other hand stroked along Chrissy's side. "Thanks Corey." Chrissy said then attempted to jump off his lap. But his arm stopped her, "Corey, I'm giving Karla a tour. Let me go." "Not till you pay the toll." was clearly a response he regularly requested. Chrissy planted a big playful kiss on his cheek and kicked her legs. Then asked, "Satisfied?" Ickly the man purred, "No, but it'll have to do for now." "Oh Corey, stop being silly. You'll make me blush." Chrissy clearly didn't see the problem with such actions. He let go and said in a way too forward tone, "I'll do more than that to you." Chrissy giggled again and did blush. "You're silly." she said, fighting the snickering. "See you on Monday." Chrissy said heading out the door. "I'll be counting the minutes." The man replied. His eyes lingering on the girl a lot too long. "He was creepy." Karla said as the door shut behind them. "Corey, no. He's sweet. And cute for an older guy. If you weren't a Shrunken I would play matchmaker with you two." Chrissy responded. "I don't think I'd have the Status he's clearly attracted to." Karla pointed out. "Sure you would, his last girlfriend was a Green. You'd be at least that with your job." Chrissy clearly didn't catch Karla's meaning. She would have to tell Jeff about what she saw. "This is the Pairing area. You know what, I'm not waiting till Monday. That way I can show you what we do." The Blonde gleamed at this idea. She walked around the computer booth. Grabbing the pleading female, "I hope it takes, I think she's had two failed attempts already." Chrissy said, placing the woman in a tub. Then over to the cages with males in them. She pulled the selected male's cage door open. "Hmm, looks good if she's producing eggs. This Stud's stats looks like he hasn't fired blanks yet." The young man pressed pointlessly to the back of his cage, failing to avoid Chrissy's little girly hand. Chrissy hummed happily. Turning she held the male upside down. His legs held between her fingers in a way that allowed the girl to stroke the male's groin with the tip of her middle finger. "Feels like you’re in for a good night." She gleefully told the pleading woman. Chrissy walked back to a metal work table. The whole trip she fondled the male’s groin. She clearly enjoyed her work. She placed the tub down then went to a rack holding clear plastic cages on a rack labeled, "CLEAN." Inside the cage was a rounded ram shaped protrusion in the near center of it. A grove in the walls showed where another wall would slide into place near one edge of the protrusion. On the larger area of the cage was a bottle like a hamster would have for water and a small bin. Hanging out the bottom was a rubber tube and the ceiling had two more tubes but they had strange rubbery straps dangling off them. Chrissy placed the cage down and both Shrunken really began pleading with the bubblegum giantess. She just dropped the male in the tub holding the female and pulled the female out. "You have to prepare the Mare first." Chrissy said with delight as she took its limited clothes off its squirming body. She lowered the panicking mini woman face down. "First you have to lock the Mare's limbs into the presenting block first." Chrissy's practiced fingers simply outmatched the female's efforts to escape. First a hand was shoved in a hole and a flick of Chrissy dainty finger and a hard snap sounded. Then She let that arm go. As hard as the female tugged she couldn't get her arm free. Then Chrissy pinned the other arm in place and that same snap like sound happened. "There, arms in, that makes the legs so much easier." The blonde said with a proud tone. Pushing a calve into a groove on the side. The shrunken was practically just screaming at this point. Karla saw where Chrissy's finger was going. A padded flip lock. It snapped fast over the pinned calve. As she was securing the other leg she noted, "Hopefully on your next visit you'll be here in the morning so you'll be able to give this a try." Karla looked at the female. The protrusion curved it's body so it's womanhood was way up. Dividing the thighs so it was as Chrissy referred to it, presenting. "Next you connect the fresher tube. It's this one with the many hoses in the tube." Chrissy said, showing a tube with dangling straps. Sure enough, she could see the many smaller tubes in the larger clear one. She grabbed the Shrunken's head, "Now as you see the beak has to be slipped into the Mare's mouth," Chrissy advised as she wiggled a small scoop shaped thing poking out between the straps against the female's mouth. It struggled to keep its mouth closed. Chrissy mumbled, "Why." And flexed the fingers holding the head. Pain opened the female's mouth and the beak as Chrissy called it slipped just inside. She then wrapped the straps and a mask formed over the female's mouth and nose. Karla could see the terror in it's little eyes. Chrissy clearly didn't or didn't care. Pointing to different hoses inside the bigger one. "That one trickles the liquid nutrient to keep the Mare fed and well hydrated. That one is a steady stream of cool air to keep them from overheating. See how they are wrapped, that's to cool the fed tube to help with internal cooling of the Mare. That third one feeds them a light liquid version of the ingredients in a Randy Ranch pellet that helps with arousal. Enough for their body to naturally produce wetness in their vaginal area. It mixes with their nutrients to help encourage them to swallow it. We would use a full version but it hinders fertilization." Chrissy looked at Karla, "This is just for forced matings. If, say, you and Daniel wanted to make a Kitten, we have a much different set up for that." "Good to know." Karla dismissed that idea. Then asked something she just noticed, "Are all Breeding Shrunken bald?" "Yeah, easier to take care of them and strapping them into place." Chrissy answered while grabbing the second strap dangling tube. "Must be hard to shave them." Karla noted. Chrissy snickered. "No silly, we have a device that switches their Shrunken settings so it's not just legs and armpits that don't grow hair. But all over their body." "Oh, that makes more sense." Karla felt dumb she hadn't thought of that. "Now, this is a waste tube. See the nozzle?" Chrissy asked showing the bottom of the strap ended second tube. "Yeah, what is that for?" Karla wondered. "Well, that hole at the bottom of the presenting base is to catch the Mare's urine and any run off from the mating process. This is for the Mare's solid wastes." Chrissy grabbed a bottle labeled clearly, "Anal Lube" and pressed the nuzzle into the rubber hole on the top of that bottle. She tilted the bottle and gave it a quick shake. As she did she explained, "First you make it slick." Then she moved the end over the female's pressed up ass. "Then carefully you place the nuzzle over the Mare's anus." The Female's muffled screams told this wasn't a fun maneuver. Chrissy clearly didn't care about the female's comfort as she practically sang, "Roll it about three or four times." Suddenly she pressed down fast, "Then pop it right in tight." The female jumped but the restraints held her firmly in place. Then Chrissy smiled as she described her actions. "Then wrap the straps and lock them in place." Chrissy advised as she reached for a plastic board with a slit up the middle. "That also keeps the Stud putting it in the right hole." She continued, "This is the dividing wall. This keeps the Stud at the right end." Chrissy slid the clear plastic wall down over the female's neck. Karla could see scratches in the lower end. She assumed the male's still tried to get to the wrong end. "So the male's can't just unlock the butt tube and get at the female's ass?" "Karla," Chrissy said in a chastising tone. Then finished with, "Here at the factory they are Mare and Stud not female and male. Use the right terms please." Then she answered, "Yeah, they try. Some try so very hard. But they don't have enough strength and the want to Stud is too strong." "Now you add a little starting lube to help the Stud start his job." Chrissy happily chirped dipping a long Q-tip into a bottle labeled, "Vag Lube." Then she pressed the tip at the female's exposed pussy. Karla mentally corrected herself as she watched Chrissy's little fingers spin the thin stick back and forth, smearing open the Mare's vaginal lips. She should use the proper terms she was told. The greyish goop heavy on the Mare's sexual entrance Chrissy dropped the stick in a bin and gleefully purred, "Now for the Stud." Making said Stud cringe. "First some pellets in the bin. These are specially made to replenish the nutrients most expanded while in the mating process." She pulled out a draw and grabbed a handful and dumped them in the bin. "Not too many though. We can't reuse any uneaten ones as they might get contaminated." "Contaminated?" Karla asked. "The Stud's mind is so chemically focused on doing their job that they tend to just ignore other things. Notice how they don't have a bathroom. They just go literally when and where ever." Chrissy explained. As she untwisted the bottle from the rodent water bottle she added, "We tried using a tube on their anus too, but it got tangled and it caught on the hydration bottle. Just limited their range of motion. Free range just gets better results." Then she nodded, "And more jobs. We have cage cleaners." Chrissy held up the bottle, "We fill this with a special liquid. It has more electrolytes to keep the Stud hydrated. They go through a lot of fluids during this. Little humpers drink for days after their turns." She placed the bottle under a nuzzle under the table and pressed a button till the bottle was full of a blueish gray liquid. Then carefully she placed it back onto the feeding nozzle inside the cage. The blonde growled with delight, "That's all done, we grab the Stud." The Stud tried valiantly to jump to the lip of the tub it was trapped in. Chrissy hovering clawed girly hand would be terrifying from his perspective, Karla reasoned. The blonde giantess wicked grin surely just made it scary. Finger latched and pulled the Stud out as he screams like a frightened child. "First clearly you strip, oh." She said, Karla asked. She showed the Stud's exposed genitals. Her fingers rolled the dangling length back and forth. "Daddy must have put this one in. If I had such a fun built Shrunken I would have kept him. Waste of a tasty treat." Chrissy whimpered. The Stud was well endowed. Its mass and weight were clear even being fumbled about by delicate giantess fingers. "But won't well endowed Kittens sell well?" Karla questioned. Chrissy's eyes sparkled back up. "Your right, Hung Studs mean hung product. Good call Karla." Chrissy lifted the Stud to her mouth. Then hooked her lips around its endowment and smacked a kiss around it. "I like to kiss them for luck, want to help me wish him luck?" "I don't know?" Karla said hoping Chrissy didn't press further. "Please, so I can get his needle ready?" Chrissy asks holding the Stud towards her like she was attempting to ward Karla off. The Rolling back and forth of the girl's hand made the Stud's member flop amusingly back and forth. Karla snickered and realized she had to now. She took the Stud from Chrissy's hand. As the girl pulled out a small needle and a medicine bottle Karla brought the Stud to face level, "Well, good luck Stud." She teasingly purred before hooking his Shrunken cock on her bottom lip. Pressing her top lip over it she rubbed them back and forth. He was scared but clearly liked having a couple younger giantess orally fondle his heavy cock. Karla found the tip and playfully stroked the tip of her tongue over it. "OK, ready." Chrissy advised. Karla let the Stud's maleness go with a loud smack of her lips. "You have to have fun at work." Chrissy giggled at Karla's actions. "My fun at work usually involves Micheal." Karla let slip. Chrissy pouted just for half a second. Then waved her closer. "I keep having dreams he gets made like a Shrunken and I have to take care of my handsome little Micheal. I make him very happy to be small." She shares. Karla hadn't thought about that. The idea of some strange way their situations being reversed. She imagined giving him Special Kisses instead of the other way around. "Nice dream." she said and they both started giggling. Chrissy sighs then shakes her head. "Well, back to work." She took the Stud back and pinned him facing towards her palm, his ass up. "This needle is full of Studding juice. As you can see it doesn't take much to be effective." She tilted the small needle towards the Stud's bare ass. It was now in full panic. She could understand. The needle was small to her at Full size. At standard size it would be almost as long as her leg with a blade nearly as thick as her index finger. "Now now, it's just a little prick. You'll soon be giving that Mare a larger prick." Chrissy taunted. Stabbing the end of the needle into the Stud's ass. She depressed the plunger slightly and the Stud grunted in discomfort. Chrissy grabbed a Q-tip and rubbed it over what looked like a moist block of caulk. "And a little dab of sealant to keep him from trickling blood." Chrissy said cheerfully. Then placed the Stud in the business end of the cage. "Now close the lid." Chrissy explained. But Karla was watching the Stud. He was making strange gasping actions. His hands flexed like he was in pain. Then he started panting. His endowment stood up in one fluid motion. His hand stroked the shaft more like he was smoothing a sore body part then attempting to self pleasure. "Now, let's attach them to a rack." Chrissy said standing with the cage. Karla couldn't stop watching the poor Stud. He looked like he was fighting off some demon attempting to possess him. Shaking his head and muttering to himself. Struggling to not look at the raised and exposed pussy smeared in lubricating gel. "This is the rack." Chrissy pointed to a metal like shelves. On it was several active cages. Karla cringed. The selected Stud and Mare looked both to be in mid thirties or so. Here on the rack was a mix of Studs and Mares. Many looked no older then Chrissy herself. Sex crazed Shrunken boys Micheal's age thrusting their artificially and clearly painfully hardened cocks into women and girls. Young teen girl Shrunken sobbing as strange Shrunken Studs pumped their cocks deep and hard into their forced up girlhoods. "Oh stop that. That is just what they are for now." Chrissy pointed out clearly reading Karla's expression. "But some are so young." Karla gasped in disbelief. "Younger ones produce longer." Chrissy said like that made it acceptable. "But, that could be their first experience with sex." Karla hoped to reason. "Naa, I think most of this batch just didn't take hold. It'll be like their second or third round by now." Chrissy dismissed looking at labels attached to the cages. Then she lifts their prepared cage up to an empty slot. "This is the waste tube for this space. It attaches to the anal tube here." Chrissy explained clearly not caring that teens that could have been her classmates under different circumstances were now being forcefully bred right around her. "This connector is for the front tube. There, that'll keep out Mare in breeding shape." The Blonde continued happily. Karla suddenly realized Chrissy likely matched many of those cages together that very day. "Then locked into place. Done. Oh look, he's already studding. Lucky Mare, if she'd relax she might even get some pleasure out of it like this one is." Chrissy said pointing to a early twenties Mare who looked quite accepting of her middle age looking Stud. Karla shook those old self thoughts from her mind. This was just how things were. Another example she could use to help train Micheal's own collection once she got home again. She could already hear herself in that cruel mistress voice she used explaining how they could end up ass up in a plastic cage getting a strange penis rammed into them for twenty four hours. She looked at these as Shrunken that failed to grab the idea. Their own fault they ended up here. Not just bad luck and not being appealing enough for the blonde beside her or her overweight father. Yeah, that made this more acceptable, she said looking through the cages. "Karla, don't get your face so close." Chrissy advised. "Why, they are small and trapped are they not?" she inquired. Then a light thump and repeated tapping like thumps. A Stud was attempting to smash his little body through the plexiglass to get at her giant face. Chrissy explained, "You're safe but it could cause damage to our Studs. They lose all sense of safety and just focus on getting off with the first wet hole they can find. Even if it's a giant mouth outside the glass." "Oh, sorry." Karla said, pulling her face back by standing up straight. The Stud seeing the giantess' mouth leave his immediate sight looked about like it would just magically reappear just before him. Then caught sight of his selected Mare's dripping womanhood. He literally leaped from where he was standing. Catching the waste tube and nearly slipping on the splashed-on area around the Mare's back end. Then with no thought of injuring either himself or the poor young Mare he shoved his whole erection in. Grabbing the Mare's hips and just thrusting for all he was worth. "Now once set you fill out a label with time how many unsuccessful attempts the Mare has had before this pairing. Same for the stud. Then attach and let the Stud do his job for twenty four hours. And hopefully a Kitten will be the result." Chrissy continued her explanation of setting up a breeding cage. As she stuck the hanging label on the small cage she lamented, "I hope they look at the time on this label before they separate this pairing. Taking out a Stud before the burn through their shot can get messy." Chrissy walked over to a list on the wall. Checking it she requested, "One second, I'm just going to advise Katie of our addition." Karla agreed. "OK, let's continue." Chrissy said, waving Karla over to a door. Inside this room were more clear plastic cages. They were small bedrooms with one Mare in each. "These Mares just finished their turn in the breeding cage." Chrissy waved Karla to the back. "As you can see each one has their own waste tube. On Monday we'll attach a filter on each for the day. Tuesday we shall test the filter. The ones showing a positive result go onto into the next room. The failures will either go back to start over or, if they failed for the third time we'll have to test them to make sure. No point attempting to breed them if they are not popping out eggs." She smiled at Karla, "Studs are tested after every failed attempt since it is so much easier to test them." "What happens if they fail?" Karla felt strangely slightly worried. Chrissy smiled, "Don't skip ahead of the tour. Now this way." She led them through another door and towards another set of plastic cages. These were much plusher than the others. Padded chairs and couches. A big fluffy looking bed. A fair sized shower along a bathroom area. Even a small collection of books and a small TV screen, many showed TV shows and the like playing on them. Each one of these visible small apartments had Shrunken women or girls. The first set all seem to have slightly pronounced stomachs. Clearly they had been successful results from the earlier cage's purpose. Many clearly knew what this new life meant and looked at Karla with a mix of defeat, fear, and resentment. "These Mares all successfully took their Stud's seed. These will be the first batch of Kittens from the Shrunken daddy and I collected on our trip. Look at them all Karla, each one will foal in a month or so and in a few years these will be sell like hot cakes." Chrissy cheerfully described. "Is that why they have such cages?" Karla asked. "Yes, we want them to be comfortable while they gestate. We also find the padding keeps the more bitter Mares from attempting to end their pregnancy. As well as the perks, they get special pellets and treated water to help with the Kitten's development. We want to keep our Mare's in perfect health, especially when gestating." Chrissy explained more details. As Chrissy opened the next door she advised, "Now these rooms are the birthing theaters. When a Mare is ready to produce we bring them in here and collect the Kitten." It looked like a hall of small offices. Simple wooden doors beside large windows. A couple were lit up. Then Chrissy squealed, "Oh a couple of daddy's old Mare's are popping, let's go see." Then rushed over to a light glowing window. Inside was a white room, in the center of which was a small metal table with a tiled surface. On that surface it looked like a miniature hospital room. A gurney with a Shrunken woman in stirrups clearly giving birth. Wheeled trays and other tools holding carts about. Using them was a trio of Shrunken in scrubs. Hovering over the whole proceeding was a human woman advising the Shrunken to push as it complained it was too tired. Chrissy looked at a computer readout under the window and noted, "That one will be a bit." She smiled at Karla and commanded, "Let's look at the next one." They walked over and she smiled, "Yeah, this one is almost done." Karla looked and the female was arching back as a Shrunken nurse was between its legs. As if they had been waiting for them the super tiny baby came out and a second Shrunken nurse cut the umbilical cord. The mother reached out for the infant but the Shrunken nurse turned towards the human woman instead. The Shrunken mother begged, "Please, please let me just hold my baby." The Human took the infant in its palm and just turned away. The Shrunken woman screamed for her baby as the woman walked towards the door. Karla could hear the desperate Shrunken begging to see its child when the door opened. Chrissy just snickered as she said, "Silly Mare, soon she'll understand all the Kittens she gestates are ours to sell." Then she waved Karla to follow, "Lets watch it get cleaned up." They followed the woman holding the inch sized jelly baby bean. In another room was a small team of Shrunken nurses that took the infant. So quickly they washed it off the blood, weighed and measured it and wrapped it in a diaper and a blanket. The poor thing wailed the whole time. Brought into this world by someone turned into an item to be an item for someone else. Chrissy stopped the human woman, "Can we see the Kitten Marie?" The woman nodded, "Yes Dr. Grant." And held out her hand. It was so small. Karla felt so bad for it. "Its a healthy female. If the matching program was accurate it'll go for a top price." The holding woman advised like they just assembled a chair or something. "Great. Karla, would you like to hold it?" Chrissy asked. "Oh no, I might hurt her." Karla dismissed the idea. "Nonsense." Chrissy countered. Carefully she slipped the settling mini baby onto her fingers and then poured the infant into the center of Karla's palm. Karla's heart melted. The little thing sort of smacked its mouth then looked to give a little yawn before just laying there eyes closed. Karla couldn't speak over a whisper, "Oh so adorable, what is her name?" The woman that had delivered the darling thing said flatly. Karla was confused. "Sorry Karla, we don't name them. They are being raised in the knowledge when they get bought their Owner has the right to or not to name them. So we just label them as what they are. This in the tenth, or J Kitten of breeding batch sixty two." Chrissy explained. Then she looked at the woman, "Reminds me, I would like everyone's suggestion on labeling adjustments as with a larger Mare stook we will likely have bred results that surpass the lettering method. I was thinking of just going with the Kitten number batch number." "That seems the best idea. Anything else people have suggested just gets complicated." The woman staffer answered. "Great, I still should ask the others. But I think that's how we'll go." Chrissy nodded. Then smiled at the staffer, "OK Marie, I'm going to keep giving Karla here the tour. She's my boyfriend's smart Shrunken." The woman's posture changed. Karla got the feeling the woman was disgusted that she had considered Karla people. Then flatly advised, "Too bad you hadn't caught that. She'd be great bred stock." "Yeah, but likely she'd have ended up in daddy's private collection. But she is a Red's favorite Shrunken and should be treated as such." Chrissy said. "Sorry, still just such a shame." The staffer said. Karla got the clear feeling this woman didn't think much of her being Full sized. Chrissy just ignored the response and told the woman, "Since we're on our way we'll take the Kitten to the Nursery." "Thanks, there was another from this batch ready to pop any minute. I think Carol and I will have a busy night." The Staffer advised. "Good luck." Chrissy told the woman and directed Karla to a swinging door. Once through Karla noted, "I don't think that woman liked me." Chrissy shrugged, "Maybe, but she's not wrong. You would make great Kittens and if I caught you I would have had you in the first breeding round. Just having you going through the breeding cycles as fast as was healthy for you. Even after you burned out you'd still sell fairly well once we erased what stretch marks did manage to form on your stretchy Shrunken stomach." It was a bit disturbing how much thought Chrissy had clearly put into that. Not helped with her continuing, "Though before we started the bred cycles daddy did look through the Mares we all collected and selected a few to take home. Since I know daddy thinks you're pretty you would have likely ended up back home." Karla was so grateful that Micheal caught her. To be strapped inside one of those cages while a drug crazed guy slammed this cock inside her over and over for a day would be a nightmare. Less scary but still unnerving was the idea that she could have ended up as one of Jeff's personal pets. The unknown of how he treated his Shrunken just left her cold. The ideas of what Jeff might be like as an owner and Chrissy's repeated use of calling him Daddy made Karla attach two dark ideas. What if Howard offered to share her with Jeff? It wouldn't be hard to cover, we need to talk to Karla privately and she would be alone with them. Then would they pass her back and forth or would they just drench her in their cum? "Karla, are you alright?" Chrissy asked. "Yeah, just got thinking what it would be like to be a Mare." Karla partially confessed. "Oh, yeah. But your Micheal's so you'll never end up in one of those cages. Now later he might want Kittens from you, then you'll likely end up breeding in the accepting cages. So much nicer. A soft bed, some couches. Though if a pairing doesn't start on their own we do feed them a Ranch pellet to get them going." Chrissy tried to help. "Do you breed many willing Shrunken couples?" Karla asked, hoping to think about anything else. "Some, owners get together and want their favorites to make a new favorites. Mostly though, we see their not getting it on and feed them. Funny thing, a Male's Shrunken doesn't produce enough semen to counter a pellet's effects so many times the female is pouncing on a worn out male. Just bouncing on them like a trampoline." Chrissy just didn't see things from Karla's Shrunken mind set as she laughed at that remembered happening. They stepped into a room. A series of tables with some sort of rack were positioned with a patch between them. Over all but the table closest to the door was a sheet. That table had Shrunken sized cribs with a space between large enough for the Shrunken attending them to walk and check on the mini infants in the occupied ones. Over all the cribs was a series of tubes that had a line to each crib ending in a very fine nipple. In one corner was what looked to be a bathing changing area for the babies. Another had padded and rocking chairs. The third looked to have a stairwell going down under the table. "These are our tables for infants. They'll stay here for about two months before being transferred to the next room. Since Kittens develop so quickly they eat almost constantly. The Formula tubes allow them to just latch on and drink whenever they awake. The attendants help any having issues getting a hold of their nipple. As well as giving them cuddles for fussy ones and changing and cleaning them. You can place that one in that crib with the clamp attached to the feed tube. Then remove the clamp and direct the nipple over its mouth." Chrissy explained what Karla was looking at. Very carefully Karla scooped under the newborn with the tips of her fingers and as gently as possible placed it in the crib. Then released the clamp holding that dangling tube empty. The rubbery line filled quickly. She placed the needle fine nipple at the infant's lips and it grabbed and began to suckle. "Good Job." A voice startled Karla. "Hello Isaac, I'm showing Karla, our rep with Miller Teleporters around." Chrissy explained to the tall blonde man. "Oh, your boyfriend's amazing Shrunken." the man replied happily. Did Chrissy tell everyone about her? The man looked Karla up and down. She felt she was being assessed like a new appliance. "You're right, he should do limited offering breedings of her. As smart as you say she is plus rather attractive. Higher ups could use her Kittens like little pocket sized personal assistants. Well, ones they wouldn't have to worry about sexually harassing." "Isaac here is one of our human Kitten attendants. They do things the Shrunken ones can't. Remove the garbage or change the formula tubes, that type of thing." Chrissy explained. Karla sighed. Did this girl not understand Karla didn't want her discussing her like a breeding Shrunken. Karla would have to ask her directly, just not in front of her worker. Karla watched as one of the Shrunken on the table took the stairs on the far corner down. She made sure Issac wasn't in a location to assess her form and bent over to see where the little man in scrubs went. Under was a small Plexiglass cage. Several beds were lined up like in a military barracks. Beside each bed were two locker looking boxes. As he approached one bed he waved at the Shrunken laying there. That one got up and headed to the stairs and the first climbed into the bed. She wondered why he climbed into that bed and not another. Then she saw more exchanging laying Shrunken getting off a bed for a standing one to take its place. A quick head count she noticed there were only enough beds for half the small group of Shrunken at a time. "Why is there so little beds. There are twelve Shrunken but only six beds?" She asked. "Because only six Shrunken attendants should be sleeping at a time." Isaac said, like that was a silly question. "But shouldn't they each get their own bed?" Karla wondered. They can use the bed of the Shrunken on duty." Isaac asked more then answered. "Karla, it saves materials and space. Since they switch every eight hours there will always be a bed open for them when it's their rest time." Chrissy explained. She must have seen Karla didn't understand as she added, "They don't need a different bed since we determined they can just share the beds. They are not pet Shrunken, their, well, service Shrunken." "Oh, it's what they used to do on submarines, it's called hot bedding. So it's not like we just came up with the idea ourselves." Isaac added. Chrissy sighed, "You're so sweet, but unlike you there are not people like. Just living things that work as commanded or suffer punishments." "Slaves." Karla clarified how she was hearing this. Chrissy sounded hurt. Then defended with, "Slaves are people that were forced to work against their will. That's a horrible thing. These are just Shrunken, Shrunken can't be slaves. So they work because they have to or else face punishment.' Karla sighed, she could see how she wasn't going to defeat that sound logic. Afterall, was it that far from Micheal making them serve his Behemoth. If she could be alright with that Karla had to accept this use as well. Besides, the Shrunken didn't look too bothered by their lives. Many seem happily looking after their master's living product. "Wait, where did you get all the Shrunken to be attendants?" She asked. "Not all our catches we brought here were able to breed. Others have burned out their production usefulness. So we found other uses for them." Chrissy said proudly. "How do you know they are safe for such work?" Karla questioned. "Don't jump ahead, now let's check out the next room." Chrissy countered, waving her to the next door. The next room was set up much the same way as the last one. Just the tables were bigger with an attached feed silo. This allowed what looked like a day care room for the Kittens on the one active table. Those said Kittens looked to range from approximately the equivalent of a six month old human to about two year old equivalent human. There looked to be a touch less Shrunken staff. That made sense since none of these would have been from the Shrunken Chrissy or Jeff caught on the boat. The staff here looked to be older Shrunken, like grand parent types looked after the little Kittens. Chrissy led to the next room and again it followed the same pattern. Sure this one had a few feed silos and no formula tubing. But this table was designed to look after the Kitten toddlers to what looked to be an early school aged product. None were scared when she leaned over to look at the set-up. No, they likely get held and manipulated by the attendants that looked after this room. The following room had a table with Kittens that looked about six to about nine. It reminded Karla of Sandy's Shrunken kid cage with the playground equipment and such. As Chrissy was explaining how these are the ones they start Importing data into, Karla felt the play structures were a little twisted as they were clearly starting the physical training for their future lives. The climbable cylinders were suggestively shaped. The entrances to tunnels and slides that oval-like shape. Many with a spinning ball or bell at the top for the children to eagerly roll or ring as they crawled and wiggled inside. Karla was feeling a bit guilty. These Kittens would never know real childhoods. They had no concept of anything about their life being wrong. Happily smiling up at her and waving like giants were a regular happening and they were happy to see them. Since for them it likely was a regular happening. She sighed and followed to the next room. She had a distinct feeling the rooms were circling around a middle room. This one held the ten plus Kittens. "These ones are what is left after the Security test." Chrissy started. "Wait, why does Security need to test them?" Karla wondered. Chrissy started. Then with a I'm smarter then you smile explained, "They are given the Processing as children that grow up in the Orphanage is. Those that pass are sent to Security training to see if they can be part of that force." "I thought Kittens couldn't be made full sized for long?" Karla questioned as that was what she was told. Chrissy snorted dismissively, "That's what the Company wants people to think. They can and make powerful security personal. Well, if they make it to that level. Since they are trained basically from birth here to be a human's pet most don't adjust well to the idea that they will get to be human and therefore have a Shrunken as a pet." "Why would the Company want people to think they can't be human sized for long then?" Karla asked in confusion. Chrissy looked at the attendant and the woman shrugged back. Then the blonde teen leaned in close and said, "Rumor has it years ago, like the eighties or other olden times someone started a Kitten factory in secret and was raising them to be their personal army. They were going to take over the world or worse the Company with their Kitten super soldiers. Since, pound for pound Kittens are much stronger and faster then humans would be." "So, now they tell people Kittens can't be human sized for long or they'll die." Karla reasoned. "Well, that's because all Kittens we sell will have a tracking chip in them and if they are left human sized too long, it will kill them. Just in case you understand." Chrissy informed her. "But, non-sales products don't get chipped." "But doesn't Security taking Kittens cut into the profits?" Karla asked. Chrissy shook her head, "I'll explain once we finish the tour." She brought Karla into another room. "These are fully trained Kittens we are waiting to fully ripen. As you can see the scanners hanging over the Raising table are scanning constantly. Once one is ripe we pluck it out to the product room to package it up for shipping for whoever paid for them to be bred." Chrissy explained. It looked more like a military boot camp than the others. Kittens climbing what was now no longer just a suggestive shape but hardened rubber dildos. Silicone play pussies where groups seem to be testing each other on the different sensitive parts or how to best wiggle themselves inside. Karla felt it was sick in a way. These Kittens looked only about as old as Chrissy or Micheal. Worse, because of the strange way children born as Shrunken physically mature they were technically only about three years old. Yet she had to remind herself that this was what they were bred for, the reason they even excited. "Now, not all that Ripen are, let's say, pass quality control." Chrissy started. "See, it happens that some are, well, ugly. But genetically they have the chance to breed quality Kittens. Those we recycle into the Breeding cycles. But from the looks of it we have mostly sales product here currently." The little teen like Kittens saw her and all looked at each other excitedly. Must have been that she was a new giant face. They bolted over and stood in an attention-like pose. Chests out, especially the females. One brave young male cooing warmly, "Are you looking to buy one of us Mistress, we are all eager to be used to service." Chrissy snickered. "See how well trained they are. You could literally pluck any one of them off the table and they would gleefully let you do whatever you like to them." The bubblegum teen leaned over the table, "Sorry product, but she's s Shrunken to." This did not deter them as a female purred, "Yes, but can she buy one for her owner. I bet he's a strong owner that would wrap several of us around his human cock and enjoy us slowly." "They are so close to ripe." Chrissy said, almost giggling. "She's not shopping, just on tour." The crowd all whined in disappointment. Clearly they all looked forward to being owned and used by a giant human. Karla worried that some might only get used once and end up as lizard food or disfigured. She let the knowledge that these early ones would be bid on, and paying the top price for one of these would likely make it valuable to its new owner. Less disposable than the ones basically caught for free with the price of a cruise ticket. No, the Reds and Purples that didn't get a ticket for the ship and bought one of these would likely have it as the jewel of their collection. It was the formerly human Shrunken sold off cheap that would likely face the real horror stories. "Won't they just make the most exquisite pets." Chrissy proudly announced. "If I didn't already have a large and growing collection I'd buy a dozen or so of them." "I can see why they will be well wanted." Karla had to confess. "Now let's look at how we train them so well." Chrissy advised. Karla followed Chrissy into a room she realized they had been circling. Inside were racks and racks of white plastic Shrunken sized Inputting pods. "These are all the training pods. We start placing them into the pods once they age enough to go into the third phase room. An hour or so each day teaches them the required skills and knowledge for a perfect pet. While reenforcing what they are and how great the Company is." Chrissy turned and continued, "They are also able to run a form of the Processing. Any sterile Shrunken are ran through this. And the better they nearly pass determines if they can be used as table attendants. Those that fail horribly are sold off. Not that they are big money items once used as breeders." As Karla admired the smooth rounded surface of a close-by pod she questioned, "Is it them burning out quickly why you have so many table attendants already?" "No silly, once the Cruise was done there was a flood of ugly or old Shrunken. Daddy bought a big lot of them. Ugly can still breed attractive Kittens after all. And old ones are used to looking after little ones. Since several were sterile from the start. Which was a bonus." Chrissy rambled an answer. "You don't worry they'll teach the Kittens to resent the Company and their future owners?" Karla inquired. Chrissy shook her head, "No the Inputting is well crafted to be undone by such silly notions." Karla took that as their brainwashing is too total and overwhelming. "Now, to the testing room." Chrissy said, opening another door and directing Karla into the next room. - HentaiHunter1 - Shrink Master - Posts: 472 - Joined: Thu Jul 23, 2020 4:44 am - Gender: - Contact: CH 38B: The Tourists. Home Life Reminder: My Buy Me A Coffee page, link below, has a story of Green Status and higher members to enjoy. I would be hugely grateful for any support. If not there financially then here with a few kind words. I am that needy for positive reinforcement. Chapter 38B F,F/m+ Teasing and Artificial situation in the name of science. Inside was what looked like several doll sizing tubes. Through a window Karla could see an enclosed room with a table with what looked like a smaller table with restraints that would leave the Shrunken placed upon it with their legs spread wide. Hovering over it was some sort of contraption with a wired device hooked to it. A smaller table nearby likely held medical tools while these tables were in use. Along another wall was a table with some comfortable chairs. On the table was a rack of clear bottles with a shallow amount of liquid in the bottom. A tray of clothes sat beside that. Two empty cages listed as Sterile and Fertile with a holding tub between them. To indicate the purpose to the bottles and cages was a small cage holding several naked male Shrunken. They looked up at them with fear and worry. Chrissy drew her attention, "These tubes are for readjusting the Shrunken so that they have no hair. Makes it so much easier to place them in the Breed cages and clean them afterward." Then over to the windowed room, "This is the room we test the females that aren't producing. We have to muzzle them while we do the procedure, Mares are so whinny. We are just checking if they are producing eggs. If we can harvest some then we place them back into cycle, none. Well, they get tested to see if we can use them or just sell them off." Karla twinged at the idea of giants attempting to reach tools and such up her womanhood to harvest eggs. Likely, since she is a Shrunken, without anesthesia. How could they even reach them inside? How could they even find the eggs in a being so small? Chrissy practically skipped over to the last table then sighed heavily with a slouch, muttering, "Oh fudge." She turned back to Karla, "This is the table for testing the males that haven't produced in their last run. And it looks like I have some waiting for that testing." Then she smiled, "Oh, would you like to try testing some? It'd be a great help?" Karla agreed, sensing the tour was basically done. "Great, and here I can answer questions as we work." Chrissy happily advised waving Karla over. Karla sat down beside the bubbly blonde. The teen doctor started instructed, "First you grab a Stud to test." The males started as the dainty hand opened the cage access door. Then they attempted to avoid that same slender fingered beast in their limited space. Like they wouldn't all be caught at one point or another. Chrissy openly giggled at them before latching upon one. She smiled in delight at Karla and encouraged, "Go ahead, grab one." Karla started reaching into the cage. It was strange, a second ago she felt bad for them. Now however, seeing men, fit to flabby all trembling and foolishly hoping to avoid her giantess grip. Her fingers hooked a body, she didn't even select one. No, like lightning she just struck. Its form struggled in her mighty titaness grip. Helpless to escape her for she was so much larger than it. Oh the rush was like hard liquor. Then she noticed that she was giggling softly too. She looked at the male Shrunken in her grip. A boy more then man. Likely this wasn't his first testing as it was scared, let it didn't beg for mercy. Just shaking his head as he looked up helplessly at her. "OK, first, we need to harden their play stick, oh, I mean penis. I usually start by pinning them down into my palm with my fingers and stroke along the length of their penis." Chrissy said with a happy growl. This girl did like the duties of her job. Her dainty fingers hooked around the chest of her chuddy test subject. It struggled but failed to escape. Then she hooked her slender finger between the male's things. The tip of her finger slowly wiggled along its dangling penis. Or as the teen called it, his play stick. Karla followed suit. Fingers grabbed the lad in her palm. A finger slipped between its thighs. The giant pad of her digit massaged the Shrunken's sexual organ. Karla delighted at seeing even with all the fear it was feeling, it was being aroused by a slight wiggling of her finger. Chrissy cheered her on, "Well, you're a natural. Look how fast that Stud is getting hard." "Now, the next step. Since they are hard we have to lube their little dangling bit." Chrissy was delighted. Then reached over and grabbed a flat jar. Opening it was a mass of grayish slime. She dipped the stiff mini cock into the goo, saturating it. Karla followed Chrissy's example and bobbed her caught test subject in the gel as well. "Now grab a test bottle. Take the lid off." Chrissy directed. Doing that with her free hand. In the top was a rubber stopper with an oval shaped hole in the middle of it. "Then slipped the penis in the hole." Chrissy continued as she shoved the bottle onto the phallic of her testing toy. It looked uncomfortable at first for the Stud. Chrissy giggled girlishly as she added, "Then stimulate the Stud till they release." Chrissy holds the bottle and wiggles it on the male's erection. The male started grunting in a way that told the sensations was unwanted but not undesirable. Karla lifted the bottle to the goo smeared tip of her young test subject. It whimpered as Karla circled the bottle at that aroused shaft. The opening in the top of the bottle opened and she slipped it down the length. Then she fucked the Stud with the bottle. Forcing it to produce her desired effect. Oh the rush, the power. So helpless was the little man. Gasping as she basically raped it with a silicon tipped bottle. Karla gasped in a strange arousal as the young stud clearly climaxed despite fear of forced sexual contact. Helpless to resist her, even to resist the pleasure she forced upon it through an artificial means. "Now pull him out and place him in the waiting tub." Chrissy directed her as she continued to bottle stroke the stud she was testing. Karla placed the spent Shrunken into an empty tub. "Now, put the cap back on the bottle and shake it hard for about a minute." Chrissy commanded. Karla twisted the cap on and shook the bottle. It got strangely warm. After about a minute she looked at the bottle. The liquid turned pink. "Great, that one is still usable. Place it in that cage. That's the one to get them back into the breeding cycle again." Chrissy sighed looking into the bottle she had been shaking and advised, "Unlike my chubby catch." The liquid inside was an odd blue shade. Placing it in the sterile cage. They both happily grabbed another failed Stud and started fondling them as Chrissy asked, "You had questions on the tour, what were they again?" "Huh," Karla sighed as she attempted to remember. "Oh, don't giving Kittens over to Security Forces cut into the profits?" Chrissy shrugged as she did her work. Then explained, "We don't have profits. Currently we are losing money hand over fist. The Company is paying our staff, our bills, for our needs. Till the Kittens from our Cruise catches start becoming ripe we will be. It was daddy who had scrapped and saved every nickel to get us even one set of tickets. So, any Kittens that they take is a credit towards the growing bill we have with them. They take a percentage of every Kitten we sell as well." "Really, why are they paying the bills?" Karla asked. Chrissy looked about like she wanted to make sure no one had snuck in with them. "We don't know. That Mr. Jacobs showed up one day and told daddy the Company wanted him to explain past our limited ability to pay with what little we could bred. That we were now ticketed on the Cruise were now for Reds as daddy's status was flooded. His reputation was built up till he was Red status. He was told he would be in charge of all Breeding branches that did more than just private pairings. It is kind of scary, let also amazing." "So, the Company really owns the Grant Factories?" Karla wondered. "No, not as I can tell. It's more we just really owe them. I mean, they are not charging us interest on the loans. But I think they do have plans for us that we'll have to follow." Chrissy answered. "Oh, that's a bit worrisome." Karla wondered what the higher ups were planning. "Not really. It is the Company, they look after their own after all." Chrissy replied. Chrissy was correct, the Company was the ones helping her Micheal. They were supporting his girlfriend's family. They were the real power in the world after all. In the same way, they were scary. They, as she was constantly reminded, could do practically whatever they wanted. And they wanted Jeff's breeding business to succeed. "Do they have any requests besides the odd Kitten for Security?" Karla wondered. Chrissy shrugged, "Not yet. They are rather happy just to support us." "So, I take you telling me this in secret because it is a secret." Karla inquired. Chrissy nodded, "But as a high standing representative like you should know. But you can't tell anyone. Not even my sweet Micheal." Karla didn't like that phrasing. Chrissy had a point, as Micheal was her boyfriend. But Karla still didn't like it as Micheal was her sweet owner. Then Karla saw the real reason Chrissy had slipped her that secret. A weight she couldn't share with her Titan Teen. Chrissy interrupted Karla from slipping into brooding. "What were the other questions?" Karla thought back to their quick tour. "I can't remember them. Could I ask you later when they come to mind?" "Yeah, of course. I want you to think of me as a friend after all. As Micheal's special pet, I'll try to think of you as special too." Chrissy happily replied. Then hugged Karla. They continued to test the Studs in the cage. Chrissy slipped into playfully taunting the little man as she worked. Karla delighted in this play as work as well. Wiggling in her grip. Helpless to resist their stimulating and forced release. Sorting them as still working or into to be tested if they can be used in a different manner. Karla grabbed yet another Stud to test. She stroked her finger tip along his little cock. The middled aged Shrunken male looked fearful but also uncomfortable. Chrissy happily advised, "Looks like you have a resistant fellow." "Yes, he doesn't seem to be enjoying it." Karla observed. Chrissy grabbed her next test subject suggesting, "Give him a little pucker action." "Pucker action?" Karla asked. "Yeah, like this." And Chrissy lifted her latest test subject towards her bubble gum pink lips. The Stud in her little hand clearly didn't mind the idea of his genitals orally fondled by the teenaged giantess. Chrissy surrounded the Shrunken male's cock. Flexing her lips tight around his manhood. Making the Stud gasp happily. Chrissy lifted her mouth and advised, "And if that doesn't work, just give him a little lick." Her tongue flicked out and hooked around the mini erection. Slipping up it and making the small man in the girl's hand loudly sigh. Chrissy moved her catch to the jar and dipped him in. "See how quick that worked?" The teen giggled as her test subject whimpered. Karla looked at the subject in her hand. She had the feeling Chrissy often used the pucker method to get the Studs hard for testing. Chrissy herself reassured, "They are clean. We disinfect them before testing." "Couldn't we just give them a Randy Pellet?" Karla asked. Ignoring the reminder it gave her of the mornings happening. Chrissy sighed, "We used to give them a half of one. But further testing showed they gave false positives." "Well, I guess I'll try pucker action." Karla said, lifting the unresponsive male towards her lips. Then wondered, "Maybe he didn't produce because he didn't get hard? He might just not like women." Chrissy giggled. "Oh that isn't a problem. The shot we give them would make a dead Shrunken hard. As for their sexual attraction, once its in their system they just want a wet hole to put it into. Daddy tested it." "Alright." Karla sighed. She teased herself, if the Shrunken male was a more attractive Stud she likely would have been less reluctant to do this practice. She hooked her bottom lip under the floppy little cock. Pressing her upper lip around the penis. Massaging it with her lips. The little middle aged Shrunken clearly was enjoying her giantess kiss. His manhood was stiffening and Karla found herself cruelly snicker as her tongue teased the tiny man. "Careful Karla," Chrissy giggled, "The Studs are not flavored. And, of course we need them to squirt into a bottle." Karla dipped her current subject in the goo and bottled its erection. Pumping her wrist to stimulate the Stud. "This is why we are doing this after all." "Yeah, but we can have fun with it too." Chrissy said with a little bounce. "And if the Stud is a rather cute specimen, you can play with it some too." Karla's current subject climaxed as she pumped the little bottle along his penis. Shaking that bottle to get the chemical reaction that would determine his next state of life. Blue made Karla feel like it wasn't worth giving him oral attention. Chrissy grabbed her next subject and held him out to display him to Karla. Snickering the teen mocked, "This one might not be producing because he's not depositing deep enough." Karla reached over and stroked under the very little Shrunken penis. "Are you even going to get it into the bottle?" She teased. Chrissy's finger slipped between his thighs and began massaging his little balls. "Well I have to try. It'd be a waste if we just tossed him in the broken Studs." Karla snickered. As scared and belittled as this poor Stud was, he just couldn't ignore the attention to his very miniature manhood by two giantesses. That made her cruelly tease, "We are being a little hard on him. We should kiss him sorry." She leaned into the living toy making toy. Sucking his entire package just past her lips and twirled his shaft with the edge of her tongue. Karla could tell Chrissy had seen the fun this taunting was for her. "Oh, yes my little Stud, I'm so sorry too." And bright pink lips now took hold of his genitals. He sure looked to enjoy this type of teasing. Chrissy orally released his manhood and giggled. Purring tauntingly the slight blonde teen advised, "Poor fellow, here let me ease that stiffness." Then capped his mini dick with a tester bottle. She began pumping as she loudly whispered a naughty idea, "Imagine that's both our mouths down there." The Stud's minds eye must have been detailed as he soon was gasping in forced satisfaction. Chrissy placed him in the tub as she capped the bottle and began shaking it. "That was fun. Want to tease another?" Karla looked into the cage. She liked being the powerful one. She took the mental note that Milly should try this if she ever visited the Grants. She was surprised to find a hung well built male among the lot. Then she realized, like his face wasn't handsome enough for Chrissy or Debbie. She nabbed him by his dangling floppy cock. "Yeah, I think I do." Karla said as a delightful rush came over her. Something about leading the male towards the opening by his cock was intoxicating. "Oh, little dick is still good." Chrissy snickered as she moved that subject to the breeding usable cage. Then she looked at the one Karla was scooping out of the cage. "Oh I remember that dangler. He would just not learn his place. So since he was ugly I just gave up trying." The buff male crawled back towards Karla's finger tips. Karla mocked his helplessness, "Bet he has learned his place now." Chrissy leaned over Karla’s open hand and playfully snarled, "Too late. If he had learned sooner he likely would have gotten this more." Then with a snap Chrissy mouth latched around the male's waist. The Teen Giantess' jaw worked furiously, likely heavily lapping her tongue over and around the hung Shrunken's cock and balls. His pronounced gasping made Karla laugh at the fun she and her Micheal's girlfriend was having. Karla prepped a bottle while Chrissy looked to get lost in her oral stimulation. Well, Karla knew the girl giant liked her toys well endowed. Chrissy lifted her face and the Stud's cock stood like a tower as he yelled, "I wasn't done your giant slut!" Karla slammed the bottle down his straight up shaft as Chrissy snorted, "See, such a rude little dangler." "Yeah, I hope if he does make Kittens they are not as mouthy." Karla encouraged her usually towering friend. "Oh they won't be. Besides, he needs to pass this, if not. Well, likely the next lips on his play shaft will be some lady too old to get on the cruise or maybe, if he's lucky, some poor Yellow fellow wanting a heavy dangling pet." Chrissy mocked the Stud panting in Karla's palm. As he finished Karla flipped him to capture every little drop in the testing liquid. "This is great fun." Karla heard herself note aloud. "It is. My favorite task here." Chrissy purred looking over the remaining studs in the cage. "Wait, when you saw them you were all pouty." Karla remembered. Chrissy smiled as her hand latched around her next test subject. As she pulled the wiggling Stud out she confessed, "Because I know we won't get them all done before Daddy and Howard are done. That means the weekend staff will get to play and I won't." "You have a cage full at home to play with." Karla said snickering at the blonde's greed. "You know, maybe I should bring home some tester bottles to play test my personal collection of danglers at home. I mean, they’ll not pass, but the play could be fun." The teen girl schemed. "Wouldn't that be a waste of tester fluid." Karla hated to hamper her friend's imagination. Appraising the remaining Studs for her next play thing. Oops she mentally noted, test subject. "True, I wonder if there are other color changing fluids I could fill them with?" Chrissy replied. Finger stroking mini manhood. "You reuse the bottles?" Karla inquired as she snapped her hand over a Stud like it was the beak of some giant bird of prey. Continuing her fondling of her latest subject Chrissy nodded, "We have a very thorough cleaning machine. Better for the environment. Just pop the stopper and drain the bottle. Wash, rinse, and refill." "I don't remember that room from the tour." Karla teased. A little disappointed in her newest test subject. He was clearly looking a little too forward to having his cock fondled by a giantess as he was already getting hard just held in Karla's warm palm. Dipping her Stud in the lube Chrissy snickered as she responded, "It's where we clean the cages after a breeding session. We also have a special cleaning machines for the Studs and Mares." She slipped a tester bottle over the goo covered erection as she offered, "Did you really want to see it?" Karla thought for a second as she dipped her subject. "Yeah, Just to see how the Shrunken shower thing works." She answered and popped the bottle on the Stud. "OK, once Daddy says it's time to go. We should wash up the tested Studs and Spent before we leave anyway." Chrissy gleefully advised over her latest tester's moans of climax. Karla noticed her subject flinching at the suggestion of getting washed up. She expected it wouldn't be a pleasant experience. She felt bad for them again. Used till they didn't supply the needed fluid then sold like yard sale garbage. It was a rough life. She stroked her tester's balls as she bottle fucked him. Yeah, he liked that. That simple action washed her guilt away with how much power she had over this little man. She placed him in the tub as her mind reminded her Micheal gave her similar power at home. A coo and a little possing and she could ride her giant's shoulder as he picked her a pretty bouquet of Shrunken girls and women. A nuzzle to his ear lobe and a purred whisper and he would do such fun games for her to watch. They were theirs to do with as they wanted. She ignored her old self pointing out correctly that such a mindset got her wrapped around Howard's cock. She argued that was wrong because she was special, Micheal's and Micheal's only. Almost vengefully thinking that some of the pretties in her titan teen's cage would delightfully be used to ease the suffering that was wrongfully caused to her. Chrissy's voice sounded worried, "Karla, are you OK?" "Yes, why?" Karla asked, looking at the worried face of her Micheal's girlfriend. "Because you look about to squeeze that Stud to death." Chrissy advised. Asking, "Did he bite you? I get mad like that when they bite me." "Yeah, sorry. Got a little too annoyed." Karla lied, losing her grip. She decided to apologize to the little guy with a little pucker action. Feeling a little better as he shuttered breathing let her feel forgiven. Then to thank his imagined good nature she gave him a few teasing licks. "You forgave it fairly quickly." Chrissy pointed out as she bottled her latest subject. "I worried I had squeezed him too hard. Thought this would get that out of his mind sooner than a little finger stroking." Karla lied again while getting the Stud to finish in a bottle. Though her mind was more on seeing if Milly could convince Mr. Jacobs to let her be Full or even half sized for a day at home. A day with Milly playing with her collection might be needed to ease the wounds of this week. "Yeah, a little pucker action usually always works no matter what happened before." Chrissy said then giggled at the mini man in her grip. He didn't look to be resisting her giant digit attention. Yet his cock and balls were greedily suckled into the blonde's bright pink lips anyway. Karla thought she might play with two this time. Oops again she thought, test, she was testing them not playing with helpless little men. And since she could hold one in her mouth and fondle a second she could savor her dominance of two test subjects at once. As she grabbed her first lucky helpless test subject Chrissy's watch went off. "Oh, they're done already. Guess we should clean up." Karla reluctantly released her catch. A little sad as he looked the have a lot to be tested. Chrissy popped a bottle on her last man subject. Vigorously she jerked the bottle as she asked, "Over in the cabinet are tubs to carry the tested ones to the cleaning room. Pink for the ones going back into the breeding cycle and blue for the spent ones to be tested please." Karla walked over. Way from the Smaller Shrunken and she felt guilty again. They were helpless and she forced herself on them. Too small to resist this and upcoming abuses of them. Abuses like what Howard had forced on her. This feeling was wrong in this environment. They were regular Shrunken and regular Shrunken were for whatever their owners wanted them to be for. She couldn't wait to get back to Micheal. Where this was clear, where she was rightfully Special and protected. Where her hurt and anger at Howard could be spent in distractions that would delight her Micheal. Where Josie's warm embrace could make her feel loved. Karla sighed hard as she felt tears welling up. She couldn't show weakness before her Micheal's girlfriend. She might slip that horrible secret and that would get back to her titan teen. Karla couldn't wound her Micheal with that information. "Oh good." Chrissy clearly didn't notice Karla's moment of weakness. "Lets load them up." They walked out of the testing room and past staff lunch and locker rooms. A kitchen and a room labeled as a training room. Then into a fair-sized room that frankly reminded Karla of a restaurant dish pit. Gray racks with posts were stacked about in many crevices. "Grab two racks please." Chrissy asked as she walked over to what looked like an industrial dishwasher with the two tubs. Karla grabbed two from the nearest hole holding racks. Just like the ones from restaurants her mind noted. Then she noticed these racks had little straps on the posts. Likely for strapping the Shrunken in place for cleaning. Limbs spread wide over the open grating of the rack's bottom. "Oops, sorry Karla I should have specified." Chrissy giggled. "Those are for the Mares so we can get deep into their messed in holes. The Stud racks are in the next one." Karla placed the two rack back imagining the Mares after twenty four hours of being raped by a drugged up guy now forced to hang spread eagle between posts as water was blasted up them. Poor things she thought as she pulled out the Stud racks. Flat post-less racks like a restaurant would used for silverware and the like. "Thanks." Chrissy said, pulling the first rack over and literally pouring the pink tub's living contents into the rack. Many begging voices fired up at the teen as she shook them to stagger them apart. "We used to have labels but they peeled off." Chrissy explained as she ignored the chorus of pleading. She just shoved the rack under a stainless steel device as little men screamed in terror. Then she pulled a little lever down and noted as she pressed it, "Bottom two is for cleaning Studs." Karla had visited friends at their work at restaurants. That loud roaring whooshing water sound was just like the dish washing machines at those places. Worse was the cries and screams of those trapped inside. After a few minutes the machine stopped and Chrissy lifted the lever. She pulled out the rack. All the Studs were on their hands and knees gasping for breath. They all looked nearly drowned. Their skin was all a slight pink color like they had gotten a touch too much sun. Chrissy lifted the rack and shook them roughly. "Can you run the next rack as I put these in their drying cart? Button two remember." The teen walked towards a tower of stainless steel on wheels. The spaces of the brackets told that it was for holding racks like the one she was holding. Karla lifted the blue tub. The little men began begging. Begging not to go through that harsh washing. Pleading helpless before her. Helpless like she was when she begged that man not to abuse his son's Special Shrunken. She felt a strange rage at those men. A rage she knew she couldn't shake till in Micheal's grip again. The whole bucket was now Howards. Their helpless begging was now his excuses for what he did to her. She snickered as she poured them into that gridded rack bottom. Now as they started to get up their pleading was reminders she couldn't ever tell her Micheal. She had to keep this dark secret of Howard's monstrous breaking of their trusts. Hers, Micheal's, possibly even Milly's. She shook them to let the crowd of little naked Howards know she knew that torturous fact already. She gleefully shoved them in. The screamed in terror, terror of her power over them. A power that was used against her by someone that wasn't her Special sweet owner Micheal. She closed those dark thoughts inside that shiny metal box and pressed the button labeled two. Oh the screams of fear and pain at the power wash they were experiencing was cleansing of her. The machine stopped and Karla pulled the rack out. Lifting it like Chrissy did the other one and shook the drowned spent former Studs. "They go into this rack." Chrissy advised pointing to a different moveable wheeled metal tower. Karla slipped them in as high as she could reach. Feeling a touch better till Chrissy reminded, "Time to meet up with daddy and Howard." Karla followed Chrissy to what had to be Jeff's office. A cage in the corner held several Shrunken females, mostly young girls and from their appearance recently cleaned or rinsed off. "Hello Sweetie." Jeff greeted Chrissy. Turning to her he asked, "Little Dancer, how was the tour?" "Informative." She answered as her conflicted mind didn't know what else to say. "Has to be a little hard, being a Shrunken, even a Special one like yourself. I mean seeing how we just strap the Mares in and trap them with a drug crazed Stud. If I was a Shrunken I would be a touch disturbed by that." He said in a soft caring tone. "It was, yet. It is how we get our product." Karla answered. "That's a very smart way to look at this." Chrissy praised. Jeff nodded, "If you ever need to talk about it, let me know. It might take a toll on you." "Thanks, I'll keep that in mind." Karla accepted. "Well with that in mind," Jeff noted, "It's time to go home." Howard got up and Karla worried this would end with Howard and Jeff sharing her this coming evening. Then she felt a touch of relief as he handed the carrying pocket to Chrissy. Then grabbed Karla's collar and gave the command. It popped off and the world grew as it should be. "Chrissy, can you pick up Karla and we'll head home." Jeff asked, then stood up. Delicate piano fingers coiled about Karla's body and lifted her. Chrissy carefully slipped her into that pocket and attached it to her belt. Then the teen giantess started following her father. They went to a parking lot to a car that looked like someone's concept of a future car. From what little Karla could hear from Jeff and Howard's conversation it was a Lucid something or other. Definitely not one of the old style cars she knew how to fix and maintain. They drove to a fancy walled area. They drive through the gate and Karla suddenly realizes this wasn't a gated community, but just the Grant's manson. One of the doors to the multi car garage opened up and he parked his car beside a sweet cherry red '67 Camaro. Chrissy unwittingly teased, "When I get my license daddy is going to give me that one. Isn't it pretty for a car?" "Yes, yes it is." Karla had to agree. They enter the big house through the garage. A woman in a gray pants suit with a plain square shaped apron greeted Jeff and Chrissy, "Hello Mr. Grant, Miss. Chrissy. Is there anything I can get for you or your guest?" "No Mary, thanks." Jeff responds then requests, "Where is Mrs. Grant?" "The sun room with the Watts. They are awaiting you and your guest Mr. Grant. Will your last guest be arriving soon?" She answered. "Last guest?" Jeff questioned. "Yes, a young lady named Karla, Mrs. Grant and Mrs. Watts seem quite excited to see the woman." The maid noted. Karla's stomach flips some as Chrissy pulls her pocket from her belt and opens it before the maid, "No Mary, this is Karla." The woman was smart. Not questioning her employers directly. More a sideways question to get everything clarified, "So a Shrunken to be treated as Miss. Sissy is?" "Yes, well technically better. Like she is a person." Chrissy advised. "Sorry, yes Miss. Chrissy. Hello Miss. Karla, I am pleased to meet you." the maid responded, holding a finger towards Karla. "Nice to meet you, Mary." Karla shook her finger. "Well, follow me." Jeff advised. He led them through to a grand staircase and up to where they stopped at the second level before a second set twisted up to a third floor. Jeff's cheeks went slightly pink and confessed, "Sorry about the showy house. I know you like a simpler life Howard. I just always wanted a big fancy house and now that I'm a Red I couldn't help but have one made." "No no, it's your credits. You should be allowed to enjoy it." Howard accepted. As they started up to the third floor Chrissy pointed out the big windowed area of the front of the house. It overlooked the gate and the street. Almost alone across the street was a simple little two story home. "That's where Chris and his family live. It's nice they are so close." Chrissy explains. "That is close." Karla responded. "Yeah, we hang out all the time." Chrissy says before giving Karla a sly smile, "But I wish it was Micheal." "I can understand that." Karla advised. They entered a bright glass roofed room. The walls as well were clear. There were plants about and a large seating area. A large half circle couch in a yellowish orange shade surrounded an oval glass topped table. About the table were single and double chairs designed in the same style as the large couch and matched its color. There on the couch was Debbie and Betty chatting away like old friends. Sitting on a nearby chair was Albert. Beside him sitting sideways in a double chair was Chris, he was sketching away on a large coil pad. Several Shrunken were on the table. She didn't recognize most of them. But the busty young woman walking hand in hand with a very handsome black man about the edge of the table was clearly Maria. "Howard." Albert greeted them. "Hey buddy, how was the move?" Howard asked the man as they started the elaborate handshake he and Jeff had come up with on the Cruise. "Easier than I expected. They even placed everything in the house in their exact labeled room. We're still unpacking though." Albert advised. "We, he means Chris and I as he's designing cages for raising those creepy little children for Jeff there." Betty teases. "Kittens Betty, Shrunken born children are called Kittens." Debbie reminds her friend. "Kittens are cute. Shrunken kids are creepy crawling things." Betty countered the Company’s name for them. "Oh you're too much. Chrissy get Karla out of that box. She shouldn't be trapped like that." Debbie requests. "Should I put her on the table?" Chrissy asks as Karla finds giant delicate fingers reaching about her. Debbie's tone is almost snarking as she replies back, "Like a common Shrunken? No, hand her here. We girls need to hang out for a bit." As Karla found herself slipping from Chrissy's hand to Debbie's she heard Debbie request, "Now you can tell us all about the jerks and assholes you encountered in your travels as you unwind with some drink." Karla was just settling on the palm when she found a Shrunken cup held before her with a familiar red drink in it. "We guys have plans of our own." Jeff announced. "I brought one." Albert advised grabbing a cowering young Asian woman off the glass table. "So did I." Chris added, swinging out of his chair. He too grabbed an Asian woman who screamed like a character from an old giant monster movie. "Albert." Karla screamed, not sure how well her voice would carry. "Yes Karla?" the broad man asked. "Will you be around tomorrow? I have something from my trip I want to show you. But right now it's, well, too small for you to really see well." Karla advised. "Yeah, I can come over. When will you be human sized and when is your meeting." Albert asked. "I arranged for her to be Human sized early tomorrow. The meeting isn't till later in the afternoon. But someone talked me into arranging a shopping trip with her." Jeff answered for her. "Right, lunch. We should have lunch together over at our place." Betty added in. Debbie tapped the robustly built woman's knee and said with a slight snicker, "Oh don't be silly. Here, we'll have lunch here. The staff can do the work and you can relax." Betty looked almost sad when she pointed out, "We can't always rely on your and Jeff's generosity." Debbie smiled and said what sounded like an already many used comfort response, "You are not relying on your generosity. We are offering it." "Anyway, lets go have our fun boys." Jeff loudly announced before Betty started what was clearly her counter argument. "OK, tomorrow at lunch." Albert said, smiling at Karla. "OK, I'll make sure it's with me when I'm adjusted." Karla agreed. "So Howard, you bring anything special for tonight's fun?" Jeff asked as the men were leaving. "Special?" Howard replied. Then he paused a touch too long for Karla's comfort; he stumbles out, "Yeah, I have some of my better looking girls to pick from." They leave and Betty laments, "I don't know if Chris should be joining them for that?" "Oh, let the boy have some fun." Debbie counters. "But, they plana for those Shrunken is so sexual. Making them strip and passing them about." Betty whimpered. Debbie and Chrissy both snicker. "They are just playing with Shrunken. That's what Shrunken are for after all." "What are they doing?" Karla's curiosity got the better of her. Debbie smiled at her, "Oh Jeff has a collection of kid board games. They'll make them Shrunken play them as those guys ogle them. Sometimes they'll make them dress the part." Chrissy interrupted with, "The Mousetrap costumes are cute on them." Debbie snickered, "They sort of are cute. Anyway, how was your trip Karla?" "So, what happens to the Shrunken?" Karla asked. "Winners will get some reward. Losers, well, will be busy since there are four guys there." Debbie said then giggled. "They plan to do perverse things connected to what game they loose. Pegs in places or made to do things for the guy's amusement." Betty explained clearly still wondering if her son should be part of that. "Don't worry about it Karla. It's only fun with regular Shrunken. You know you'll never be used like a normal Shrunken so you'll never be a pawn for board game nights. So, where was the worst place you visited, and why?" Debbie clearly wanted to transition to gossiping fun. "Yeah, I'm a Special Shrunken. I'll never be used like a normal Shrunken." Karla lied before starting talking about the parts of the trip she could share. - Shrink Apprentice - Posts: 20 - Joined: Fri Apr 30, 2021 3:13 am - Contact: Re: The Tourists. Home Life - HentaiHunter1 - Shrink Master - Posts: 472 - Joined: Thu Jul 23, 2020 4:44 am - Gender: - Contact: Re: The Tourists. Home Life Honestly I'm a bit worried it was a bit dark for Karla story line and would put people off. What did everyone else think? - Shrink Adept - Posts: 50 - Joined: Sat Sep 12, 2020 11:06 am - Gender: - Contact: Re: The Tourists. Home Life - HentaiHunter1 - Shrink Master - Posts: 472 - Joined: Thu Jul 23, 2020 4:44 am - Gender: - Contact: Re: The Tourists. Home Life - HentaiHunter1 - Shrink Master - Posts: 472 - Joined: Thu Jul 23, 2020 4:44 am - Gender: - Contact: CH 39: The Tourists. Home Life Chapter 39 Karla likes it here. Safe in Debbie's lap. Sipping A sweet drink while sharing the ups and downs of her trip. Well, most of the downs anyway. These ladies shake their heads at the stories of the touchy man. The marvel at the little town in the middle of nowhere Nevada that had an almost Shrunken open carry policy. She might have helped tourism in that little town a little. She felt Special again. Like a human among human friends. All the stress and conflict from the trip was shifted aside in their company. "Pardon me Mrs. Grant." a young woman's voice announced. "Yes Mary?" Debbie responded kindly. "Dinner shall be ready soon. Should I have a table set out here or would you like to eat in the dining room?" their maid asked. "Here would be nice. Thanks for the suggestion Mary." Debbie responds. "Certain, excuse our setting up." The maid advised. "Nonsense, remember I'm not that type of Red yet." Debbie teased. Chrissy might be on her way to that type of Red added, "Don't forget a Shrunken table, Karla and Sissy. Karla is to be treated as people remember." "I do. She is your Micheal's best Shrunken correct." this Mary replied. "Her and his Josie." Chrissy advised. "And the other Shrunken, should we set places for them?" The staff member asked. "Please can I have a spot for my Maria?" Betty asked. "Certainly." The staffer agreed. "Oh, set a space for all of them Mary. That way Betty's little darling can eat with her little boyfriend. And my Chad can be admired by all." Debbie decried, sort of like one of those types of Reds would. "Will do Mrs. Grant." The maid nodded a bow and was off. The Maid and a male staffer in a similar styled uniform set up the table with a Shrunken table near the head of the bigger table. As Karla had to answer questions of where she was looking forward to visiting to inspect store fronts. She hoped she hid the cringe she felt when the idea of traveling alone with Howard again came to her mind. Yet the thoughts of such locations of London, Paris and New York were exciting to her. Cities vastly out of reach when she was human were now possible locations to see. And in a few years they would even day trip possibilities thanks to the teleporting locations. "Oh, dinner is here." Debbie announced and Karla found herself cupped in her hands. Karla had forgotten how calloused Debbie's hands were. A laborer at one point now made secret society royalty. So many possibilities for a person in the Company. She gently slipped Karla down by the table. Chrissy placed a familiar black male Shrunken down and then Karla smiled happily as Betty placed Maria down. She wore a cute light blue dress with a frilly skirt. More covering than anything Micheal would have bought her, but still showed that dance trained busty figure very well. Heeled pointed shoes made Maria's already shapely legs pop even more. Once the human hands were away Maria squealed and rushed over, "Lady Karla!" Karla hugged her former servant. "Hello Maria. You don't have to call me Lady anymore you know. Your Betty's now, not Micheal's." "You shall always be my first Lady, Lady Karla. And, if we are allowed, I would be honored to make you happy." Maria responded then gave her lips a very enticing lick. Karla sighed, Maria had quite the talented way of making her happy. She wondered if Betty would lend her out for the evening. Then shook her head to loosen alluring memories, but not enough to totally dismiss the idea. "That is a very nice offer." Was all she could say. Maria waved over the black male. One of Chrissy’s stock, he helped nurse Josie back to health on the boat. Very attractive, Chrissy certainly knew how to dress her males. Pirate themed Karla guessed with the open V shirt with button closed big cuffs. Very nicely fitted light brown trousers. Likely some Mightlore mixed in their material by how they showed his every contour down there. Every fairly large contour. Ending with dark brown pull up boots with that strange folded over top thing. "Lady Karla, you remember Lawrence?" Maria introduced her boyfriend. "Yes, thanks again for helping Josie get better." Karla took his hand and shook it. Attempting not to be staring at his coiled member. "Thank you for introducing me to this most beautiful woman. I would be honored to, as my love described it, make you happy Lady Karla." He replied then gave his groin a slight thrust. Karla felt her cheeks warm knowing she was caught staring like a dirty old woman. Maria didn't help Karla's cheeks any as she advised, "If allowed, we both would gladly work at making you very, very happy Lady Karla." Naughtily Karla imagined being sandwiched by that lovely couple. Micheal wouldn't allow that, if he knew about it. But before Karla could structure a non-suggestive response Maria yipped and hid behind Lawrence. Then Chrissy's close face explained the reaction, "Aren't they cute together. Soon we'll breed them. I just wish Betty would let me sell the Kitten as it likely will be lovely." "I want my Maria to have her baby." Betty explained. "Chrissy, why don't you just let Betty have that male. He's very nice I know, but you have so many." Debbie asked what sounded like a repeated question. Betty cringed before saying, "Oh I couldn't take him home." "Mom, you know if they are not scared Betty is." Chrissy advised sitting up. Now with Chrissy away Maria was right beside her. In a whisper noted, "Lady Betty likes us Phobics. She very fond of that male you caught her. She plays with him often." Betty using a Shrunken wasn't something Karla could imagine. But she was glad she had given the nice timid woman something she enjoyed. Then walked up Tarzan. If Lawrence was a pirate he was a castaway. Shoeless with tattered leg trousers and a tattered shirt that only seem to make his abbs and other well toned chest muscles more tempting to touch. He smiled and spoke. Karla almost giggled, it wasn't the rough adventure tone she expected. No, he was very clearly not a man's man but a man into men, "Why hello lovely. I think this is our first introduction. I'm Chad, that tit heavy woman's favorite. Where is your sweet boy? Playing with those other men?" "Hello Chad, I'm Karla. Micheal is home, I'm actually on a work trip with his father." Karla introduced herself. "Oh silly girl. I might not have been included among the gossip. I heard most of it from my silicon perch. I know you and Josie well, special girls. I'm not what you were expecting am I?" Chad asked. "No, I honestly thought you were. Well, I just kept calling you Tarzan in my mind." Karla confessed. He smiled and looked to be imagining something. Then snickered and joked, "Oh, I'd rather be Jane swing on his vine." Tapping Lawrence's shoulder on the word his. "Stop, you're awful." Karla giggled, poor Lawrence just shook his head and smirked. "Oh, we better settle down, here comes Miss. Queen of the coup." Chad said, pointing his head with a nod. Coming across the sun room was Mary the Maid. In her palm was an elaborate Shrunken chair, more closely a throne. Sitting in it was Chrissy's Shrunken twin with her nose turned up. She wore a gown with long gloves like she was tiny royalty. The throne was lowered and Sissy slipped off and actually waved the human woman away. Then walked with clear ego past the others right up to Karla. "Hello Karla, welcome to my home." "You mean the Grant's home." Karla corrected. This wasn't the scared little girl she advised on that shopping trip so long ago. She had changed a lot. "Yes, my Grants, so my home." Then the little blonde hugged Karla tightly. Then stepped back, "They are my family now. They look after my every want. And, let me pick out my own nightly entertainment. Though I see now that Big Sister has been hiding a certain entertaining companion from my view. Hello, tonight's fun. I'm Sissy." Maria stepped before her man. But it was Debbie's voice that ended the coming standoff, "Oh good supper. Karla have a seat." Sissy went to sit before Debbie when the woman stopped her. "No Sissy, Karla's our Special guest. You can sit with the other Shrunken." Sissy looked annoyed, but clearly knew her place. She started to try to divide Maria and Lawrence when Chrissy's hand intervened. The Girl said in passing, "No Little sister. I'll get you one to play with later. That one is for Betty's pet." The Shrunken blonde huffed and sat beside the former Tarzan. Gave him a look then rolled her eyes dismissively. The human's began discussing some local event. Karla allowed her curiosity out a little. "Chad, your Debbie's favorite." "Really, dear I never noticed." He joked back. "Well, aren't you? Well you know." Karla didn't want to offend him. "Gay sweet heart, saying it doesn't birth a musical." He teased her. "Yes, sorry. But doesn't she play with you? How does that work?" Karla wondered. He smiled then looked to think. Then shrugged saying, "A giant skilled tongue licking your cock and balls just feels good. I guess it helps that when she starts I think of some handsome actor and imagine that's the giant mouth I'm in. Last night for an hour she was Zac Efron and I was getting very after high school musical." "It doesn't make you uncomfortable?" Karla wondered. "Does it make you uncomfortable to be handled by giant women?" he asked. "No, but I'm Bi." Karla advised. "Oh, oh that's what Maria there meant about making you happy. Sorry, I missed the meaning. Silly me. It did at first. But I just had to get used to the idea that she would do things to me if I liked it or not." Chad explained. "That and Mommy forces other males to let him do butt stuff to them. Mommy finds gay things arousing. Like Daddy likes making his females do dyke things on his penis." Sissy just dumped out. Chad rolled his eyes, "Sorry queen teen whore that daddy doesn't play with you. You know why." "I'm not a whore." Sissy growled. "Besides Lawrence and I, name any other guys in Debbie and Chrissy collections you haven't fucked. That would be a shorter list." Chad shot back. "How I enjoy my new benefits is none of your faggot business." Sissy snapped loudly. Loud snaps boomed over their heads. "Sissy, Chad, no fighting. Don't make me crate you two." Debbie scolded her pets. "Sorry Mommy." Sissy whimpered as Chad said, "Sorry my Queen." "Be better Shrunken, Karla is too Special to have to listen to you two bark at each other." Debbie informed them. Then in a sweet tone apologized, "Sorry Karla. We spoil them a touch too much. They sometimes forget a Shrunken's place. If they bother you let me know. Can't let Shrunken forget their place can we?" "No, no we can't forget our place." Karla responded. "Oh are you going though that I'm just another Shrunken phase again. No, they need to remember their place. You Karla are not like them. In fact if they outburst again I want you to pick their punishment as my guest. Teach them to behave, and remind you that your beyond their kind." Debbie said with Chrissy and Betty nodding in agreement. This made Karla a touch uncomfortable being at the Shrunken table. This kept the other Shrunken quiet. Maria and Lawrence seem to take advantage of this time together. Eating one handed as their other hands were below the table edge, arms criss-crossed and eyes trying not to look delighted. Karla shot Sissy a look as she cleared her throat. Whatever the Chrissy look alike was about to say got stuck in her throat. Karla attempted to pay attention to the humans talking about the stores they would visit tomorrow morning. But even that distraction couldn't hide Lawrence's shuttering then Maria licking something from her palm with a big smile. Karla realized she was ignoring their age difference. Lawrence looked to be late twenties to early thirties while Maria was maybe late teens. In the outside world this would have been a problem. She would have questioned Lawrence's choice and the legality of it. In the Company world as Shrunken pets the fact they found anything like romance was just to be celebrated. Not right as humans was acceptable as Shrunken. Karla realized she was too deep in her new life that she was just noticing this now. Dinner finished and the staff started cleaning up. "Mom, can Karla and I be excused." Chrissy asked. "But I wanted to hang out with Karla more." Debbie advised as her fingers crawled over and grabbed Chad. Clearly Debbie wanted something to fidget with. "She's tired from her trip. Aren't you Karla?" Chrissy asked, clearly hinting at something. "I am a bit tired." Karla honestly answered. But she was also hoping Chrissy was taking her to video chat with Micheal. Debbie sighed. "Do you mind if?" Betty started. "There should be a bag in the hall closet. I'll get him from you tomorrow night." Chrissy answered. "Thanks. I think my Maria needs some company tonight." Betty responded. "You can play with him too. He's a very knowledgeable Shrunken." Chrissy advised. Debbie nodded, "He is. So good down there." "No, I, it's to keep Maria company." Betty muttered. The blonde humans looked at each other and teasingly said together, "Sure he is. Keeping your Maria company." As Betty counter argued with a teasing Debbie Karla was carried out by Chrissy. "Are we going to call Micheal?" Karla asked. Chrissy sighed and pouted, "No, he texted me earlier. He's working late, came up with a theory or something." "Then why not hang out with Betty and your mom." Karla asked. "I need your help with something." Chrissy said nervously. Karla wondered. "Something." Chrissy responded shyly. They came to a door. Chrissy opened it and the room looked like pink exploded over everything. Walls, bed, dressers, curtins, and even the floor was an eye straining different variations of bright pink. Chrissy shut the door and scampered over to the bed whose head was a menagerie of different pink shaded stuffed animals and bubblegum dressed dolls. Chrissy reached into the pile and somehow burst a pillow out of the mass of fuzz and eye strain. She laid on her stomach and Karla found herself placed on a salmon shade sheet. Chrissy's face was an uncertain conflicted expression. "What is it?" Karla asked the teen giantess. "Well," Chrissy hummed nervously. "You know, well." she mumbled. Then she burst out, "I need your help." "Help with what?" Karla was now getting nervous herself. "Oh well." Chrissy looked to start to repeat herself. "Just tell me." Karla demanded. "Oh, yeah. It's, well. Special Kisses. See I have been practicing. But I think my Shrunken females are just acting like they like them so I won't get mad at them. I was you know wondering." Chrissy confessed. "If you could try on me?" Karla didn't know about this. Sure Chrissy was Micheal's age and Karla was his eager pet for his fun. Especially his special kisses. It was just Chrissy just screamed young teen while Micheal roared sexy titan teen. Chrissy confirmed. Then added a line that made Karla feel special, "If you don't want to then we won't. Micheal said I had to have your permission. I mean I am practicing to do them on you or Josie. So I want you to enjoy them. Especially when Michael and I are kissing around you. But if you rather I practice more on others I understand." Karla felt the urge to say no. Just knowing she could and that would be respected was so thrilling for her right now. But the memory of being in those teen mouths as their tongues eagerly kissed about her small naked body made her blood rush. Chrissy being more skilled for their next trip could be a benefit. Maybe a little practice, might help her to stop seeing Chrissy as a teeny bopper and more of a lady titan. "OK, but if I say stop." "I'll stop." Chrissy agreed. Karla sighed and asked, "Should I strip or do you want to do that?" "I want to. But," Chrissy hinted. Karla wondered what could be more. "Can I record my practice to help me get better." Chrissy asked. Karla dance troupe often recorded them practicing their routines to see where they were messing up. It made sense. "OK, but just so you can review it for practice." "Great." Chrissy cheered, leaping off the bed with such force Karla fell over. She grabbed a tablet and something else. Then leaped back onto the bed making Karla bounce into the air and jostle onto the soft bed surface. Karla got back to her feet to see Chrissy was setting up her tablet on some sort of stand to balance it. The screen came on and Chrissy tapped at it and suddenly Karla found the Blonde's head and herself filling the screen. "OK Karla, are you sure it's OK I practice special kisses on you?" Chrissy asked. It was nice that Chrissy was giving her that chance to change her mind. "Yes, since you want an honest assessment." Karla replied. "Goodie." Chrissy said then her large delicate fingers coiled about Karla's body. Karla felt her suit jacket get skillfully slipped off her shoulders. Then watched as her little tie was carefully loosened and removed. Then Chrissy's hand cupped over Karla's chest. It appealingly stroked up over Karla's breasts. Then as it moved back down the button at Karla's neck popped open. Chrissy must had been praticing this to as the chest massage was a touch more erotic then Karla gave the bubble gum giantess credit for. Each downstroke those dexterous digits popped another single button. "Oh Chrissy, that's good. Have you been practicing that?" Karla asked. Karla felt her shirt being untucked from her skirt with gentle little pinches of material when the blonde girl warmly asked, "Oh you like that?" Her dainty massive fingers capped Karla breasts and playfully rolled over Karla lacey tan bra cups as Chrissy asked, "Should I do that often while we practice together?" She really had been practicing. Nice firm but not crushing touches on Karla's breasts and stroking them just so. "Hmm yeah. You're doing great." "Better get this sexy blouse off you then." was odd phrasing from Chrissy, but Karla figured she had to practice sexy talk too. That girlish hand danced up and down Karla's chest. Even after the shirts buttons were all undone. Thin giantess fingers worked her bra clad breasts. Karla's body was wrapped in the affectionate hand and the one holding her hooked a finger into her hanging blouse. Karla hung her arms loose as that hand slipped the light shirt from her shoulders. Then Karla felt the fingers on the formerly holding hand slip to between her shoulder blades and the bra straps loosened. As Karla was laid back into that waiting hand it’s fingers pushed the bra straps off her shoulders. She was washed over by the affectionate hand again. On this down flow of touches she felt her bra straps dance down her loose arms as her breasts were exposed to the bubblegum giantess. Chrissy smiled and Karla found the teen was gone and an alluring blonde titaness with playful naughty ideas had replaced her. Karla nipple sang as that delicate index danced upon it. "I wish my bobbies were big like yours. I bet Micheal likes sucking on them." "He does, he's such a gentle owner." Karla sighed warmly. The stimulation and the idea of Micheal warming her already boiling blood. Karla watched the bubblegum giantess drop her bra with a naughty smile. Then stated with intent, "I wonder what they taste like." Karla felt her arms gathered by nimble thin massive fingers, making her chest push towards the massive girl face. Then bright pink lips parted and warm wet tongue hugged around Karla's belly and stroked slowly up Karla's torso. Then it waved over Karla's arched up breasts. Hooking at her tits to jiggle it then swirling about the other. Chrissy hummed hard like Karla's mounds were delicious. Her tongue was a bit too wet with spit, Karla noted she would tell the blonde that later. Right now as taste buds were flicking her alert nipples wasn't the time. Karla didn't realize she had closed her eyes in enjoyment till she felt the tongue leaving. But as she saw it rising up she also saw bright pink lips lowering down. They gathered both Karla's excited breasts and began heavily suckling them. Tongue squishing the mounds down. This time Karla had to say something as Chrissy was sucking very hard. "Chrissy, lighten up. You're hurting me, don't suck so hard on my tits." The lips moved up, but only enough that they were not on Karla's chest. They filled her vision as the bubblegum giantess said, "I'm sorry Karla. This better?" Then they hugged around her breasts again. Massaging them as the tongue again greedily tasted their tops. Suckling them softly. "You can suck a touch harder." Karla advised. The pink lips rose slightly. "OK, I'll try that. Let me kiss them better first." Then they puckered and planted a long kiss on one. Then giggled as they went and did the same to the other. Then they grabbed Karla's breasts again. "Oh, that's great." Karla praised her titaness student. Just firm enough a tug while they were kneaded by warm soft bright pink lips. That tongue needed to be practiced more. Still a touch too much spit and not confident enough lick pressure. Notes for later Karla decided as a shuttered, "Aaahh!" Sound escaped her own lips. Her skirt popped loose. A nimble finger snuck between her thighs and that covering was then slowly slipped away. Then titaness sized piano fingers wrapped their touches about the waist band of her panty hose. As those digits danced the leg coverings off her legs she felt her panties were gone as well. Those dexterous fingers began admiring Karla's legs. Teasing her actually aroused pussy. Karla didn't know if the bubblegum giantess could actually play piano. What she did know, with the right practice Chrissy would be able to play her like a musical instrument. The lips lifted and giggled. Karla wondered what was so funny. Then a tube of lipstick appeared. Covering the already pink lips with an even more bubblegum shade. Then they lowered and puckered firmly about Karla's breasts. With a loud smack the burst off Karla's chest leaving a bright pink lip print over her tits. Karla was lowered and that titaness' face became visible. Those fingers admired Karla's legs. She could see a touch of envy in the bubblegum giantess' eyes. Then she asked, "When Micheal does special kisses where does he place your legs?" "He spreads them open outside his mouth." Karla answered. "But when we made out that time, your legs went in my mouth?" the blonde titaness questioned. "I think it depends on your preference." Karla reasoned. Karla was confused why the titaness was reapplying lipstick. Then the bubble gum giantess smiled, "Lets try in my mouth first." Karla felt her legs press together. She pointed her toes to help the colossal blonde slip her limbs into her mouth. She could feel the lipstick adhere around her waist leaving a bubble gum pink lip ring. The tongue cautiously poked at her thighs. Karla spread her legs carefully past the bubblegum giantess' teeth and along her slick inner cheeks. Then she felt Chrissy's first problem. Her tongue was coiled tight. Likely a habit for her usual oral playthings. It also poked more the stroked. Again, if there was a shaft to wrap and stroke along that likely would feel great. To Karla however it was more like someone was pressing a wet donut shaped sponge against her pussy. "Open up your tongue." Karla advised. Chrissy's mouth vibrated Karla's entire body. Was the bubblegum giantess attempting to talk while Karla filled her mouth. Then it felt slightly better. But mostly due the the girth spreading Karla vaginal lips and painting their inner lining with soft taste budded surface. Karla gasped out, "Lighten your strokes. You just need the tip of your tongue. Just the tip works best." Oh there she had it, Karla's mind noted as the bubblegum giantess lowered her tongue and kissed her whole pussy with its edge. Again, a touch too wet but still amazing feeling. Not as good as Micheal but still very appealing. "That's about perfect." Karla praised. The titaness again attempted to speak around her legs. This sent electric vibrations of pleasure through Karla's body. With that reminder Karla added the suggestion, "Humming as you softly lick feels incredible." Oh Karla wished the blonde would stop trying to talk and would just hum long and steady. Karla was pulled from that bubblegum giantess' mouth. The pink clad landscape rolled onto her back. Applied lipstick and then questioned, "So lick with just the tip and hum feel the best?" Karla was curious why one of her legs was being lowered into the pink lipped mouth. Yet decided to answer the blonde titaness' question first. "Yes, Shrunken are only small. A little sensation goes a long way for us." Chrissy released Karla's leg leaving a bright pink lip mark around her leg just past her knee. Then asked, "And the humming?" Now the other leg? What was this girl up to? Karla wondered. But stayed on their main subject of conversation. "The humming makes the tip vibrate slightly. And it just feels good. Oh so good." Another lip ring above her other knee. Karla was confused why she was being decorated so. "OK, I think we'll try legs out this time." The bubblegum giantess advised. Then added another layer of pink to those already bright lips. Karla was turned around and raised over those bright pink lips. Chrissy's girlish body went on for a great while from this perspective. She spread her legs wide as she came down into that waiting mouth. The lips clung tightly around her hips and thighs. Karla could feel the lipstick smear across her ass cheeks. Then the bubble gum giantess' tongue kissed her stretch womanhood. Slipping along it made Karla sigh "Oh!" softly with each stroke. Her hips attempted to help her student by thrusting against the strokes sensation. Karla wondered where the girl's nimble little fingers were. Then she caught sight of them. Karla felt strangely proud, her sounds of accepting pleasure had aroused the titaness. Those dancing fingers were undoing the buttons of her blouse. Karla let herself have fun. Grinding hard at the titaness' tastings. Encouraging the bubblegum giantess with purred, "Just like that. Oh, Chrissy, that feels so good. Hmmm, Micheal will like kissing you with a tongue that skilled." The bubblegum giantess arched her slightly endowed chest up and pulled her blouse off without sitting up. Then reached behind that long torso and her girlish bra loosened. She tossed it across the room. A giggle slipped from Karla as those little hands started playing with the little breasts that slightly rose from the young giantess' chest. One of those hands looked to take offense and reached around Karla. Her arms were pulled back and her body made to arch with her chest pointed up and out. Then the hand left and the humming began. Karla recognize the tune from something Micheal related. This felt very good. "Oh Chrissy! Oh Chrissy that's good, that's very good. Just like that. OH I like that!" Karla rolled forward to get a better angle to pump her wanting hips. Just as she started to pump those nimble fingers hooked about and posed her arching up again. Then the tongue thrust into her making her Shrunken firmed breasts bounce with each intriguing thrust. Karla gasp hard as the bubblegum giantess was nearly fucking her with that wet little edged tongue. "Ah, Chrissy, Ah oh, Chrissy can you do that faster?" She could and deeper. Karla ignored how much that felt like Howard's oral assaults. She wanted to enjoy helping Micheal's girlfriend practice special kisses. Beside this was more thin edging and not a pokey bit. She stopped with the comparisons as the thrusting started hard and fast. Bouncing her with each surprisingly thrilling up thrust. Her tits bounded with each oral thrusting. Her hair waved about wildly. Karla would have to get Michael to try this on her. Karla spread her legs wide and took the erotic blunt of each oral buck. Karla nearly folded herself backward to balance under such propulsion tasting her pussy. Karla exploded with, "OH GOOD JOB CHRISSY!" Then happily climaxed. The Titaness pounded her tongue into Karla's exposed womanhood through Karla's whole sexual outburst. Then Karla fell backward onto Chrissy's face. The Bubblegum Giantess' tongue made soothing massaging licks up between Karla's thighs and over her still twitching pussy. There Karla laid for a while as those bright pink lips suckled her sexual juices away. Then nimble fingers gathered her arms. Then the tongue pushed her out of that pink lined mouth and the other dexterous fingers gathered her legs. Karla was still tired and just hung in Chrissy's hands as the girl seemed to be twirling her to admire her own handy work. Noting out loud, "Look I made Karla feel so good she is all limp. Just covered in my lipstick. Look at all my kisses on her sexy tan skin." Then the girl sounded sad. "I guess I need to wash her up then find some other Shrunken to get my one fun." Karla felt a little guilty. She was tired, but with Micheal she would gladly pay him back. She should at least offer. "Chrissy I could try doing things for you if you'd like." Karla wondered if purring such offers after such nice treatment was just how she did things now. "Really Karla? You'd be willing to wiggle those Hot curves into my Hot body?" Chrissy asked all pouty. Why did she emphasize the word Hot like that? "Yeah, it might be fun to try getting you off. I never really did that on my own before." Karla reasoned. "Oh Karla, that would be so nice. Such a Special thing to offer." Chrissy purred. Karla found it funny how she could get both titan teens so aroused with a little purring. Chrissy cupped her into one hand. Then Karla found herself traveling down the field that was Chrissy's torso. Then lowered before a wet looking tight lipped blonde pussy. She was brought close to those lips. Then just held there. Karla figured Chrissy didn't want to squish her against her girlhood like just another Shrunken. Karla pressed her hands together, then poked them along the slit. Using them as a wedge she wiggled into those tight lips. Her mind teasing that if they were this tight on her little body Micheal's Behemoth would stretch them to pieces. She managed to get within the hugging labia. Once kissed tightly she gave Chrissy a full body wiggle. "Oh!" the Bubblegum Giantess yipped excitedly and Karla was suddenly intrapped between to thighs. They opened again and Karla attempted to climb the slick excited pussy. The titaness teen made happy sounds from Karla's squirming movements. Clearly getting more aroused as more vaginal liquid trickled out and somehow slashing into Karla's mouth. Karla shook her head, of course she flavored it bubblegum. What else would she make it taste like? With some effort Karla reached her goal. It's funny because it wasn't really that far from where she started her climb. It was just that the path was tight and slick. A little pink bud shining with aroused juices. Karla stroked it like a lost kitten. She was glad the labia was so tight as those titaness hips popped from that little attention. Karla snickered, if the Bubblegum Giantess liked that she thought as she lowered her mouth over the sensitive spot. Sucking her clitoris was easier than getting the tip of Micheal's cock in her mouth at any size. Oh the sounds Chrissy started making. Hums, gasps, and grunts roared from the girlish landscape as Karla orally stimulated that pokey little bubblegum flavored bud. Chrissy clearly wasn't sure what to do. Her thighs would close and those slender hips would buck about. Then they would open and those giant nimble fingers would dance about Karla's now slick body. Pressing at her ass or stroking down her back pressing her chest hard against the titaness' inner lining. Then the hand would leave and the thighs closed again. The whole time Karla tasted bubblegum flavor off that clitoris. Then the legs spread wide, Karla actually felt the lips part enough to let air cool her back. Then Chrissy's voice screamed, "Oh Karla! Oh why can't those stupid Shrunken suck my button like that!" It was followed by a booming "OH!" sounds that echoed in the pink room. Then the legs literally slapped together and the cave slammed down so hard Karla lost her hold and had to quickly release that button as the bubblegum giantess called it. Karla raised her head out of the labia to look about. Thighs and bed canopy was all she could see from her location hanging out of the blonde topped pussy. Chrissy gasping out over and over, "I never knew Karla could do that. That was amazing!" Karla could feel trickling flowing about her knees and calves. She managed to push the lips apart enough to look. Sure enough that little hole was the start of Chrissy's vaginal canal. Karla raised a foot and stroked it along an edge. "AH!" gasped the Bubblegum giantess. Karla got a curious naughty idea. She slipped down a bit more. Needing to hang her legs out of the kissing grip of the labia. She hoped she wasn't making a fatal mistake. But Karla saw Sandy shove a Male shrunken much larger than herself inside her girlhood. Surely Chrissy could take her wiggling about in there. Karla poked her head in first. The bubblegum smell was heavy inside. She reached in and had to press her hands against the slick sides since there was nothing to grab inside the narrow tunnel. Karla pressed her shoulders at the opening. The living mountain bopped back at her. Karla found dry skin to hook her feet into and pushed harder. With great effort she stretched the cave wider. Wiggling her torso inside. Fingers grabbed Karla's legs. She no longer had to struggle to get deeper into the narrow loving cave. She was shoved in deep then just as quickly pulled out. Her first thought was to resist. She abandoned that idea and just put her arms above her head. The Bubblegum Giantess must have liked this as Karla could feel her attempting to angle her breasts harder against the bottom of the moist cave. Karla arched herself as best as she could and found the wet slick inner lining felt strangely nice against her nipples. Chrissy must have liked this position as her fingers went lower from Karla's knees to her ankles and pushed more of Karla inside. Karla could feel her ass popping the titaness' opening. Knowing that little opening will never stretch enough for Micheal's long hard girth. Well, not without tearing this pussy wide open she reasoned. Karla could hear Chrissy was saying something. Like she was talking to someone. Karla reasoned Chrissy had to know she couldn't hear what she was saying. Maybe it was just the girl voicing out the pleasure she was feeling. Karla found it amusing that the other Shrunken was so bothered by this. Besides the crampedness and getting soaked in pussy juices it wasn't so bad. Karla felt the fingers loosen their grip. She pressed her arms and pulled herself fully inside the bubblegum giantess. She felt nimble fingertips attempting to nab her now slick feet. Karla spread her legs to hook toes onto the lining. As she pressed her tits into the bottom she pushed her ass into the upper slickness. Hands mostly planted Karla took a deep breath of overly sweet air and began trusting her body back and forth. The fingers stopped touching and the little bit of light vanished. Chrissy's voice rumbled incoherently inside her body. Then Karla felt a touch scared as the cave bounced and she slipped deeper in. Karla figured this was a one time thing and continued wiggling in the tight sex cave. Amused at how a pussy was easier to stimulate the a cock since she could use both her ends at once. Then that thrust again and she was shifted deeper. The thrusting started repeatedly. Karla had to press for all she was worth to keep from slipping deeper into the bubblegum giantess. She could feel the lining tightening about her threatening to take her air from her. Hugging closer and closer yet still being so slick that if she let up on her grip she slipped deeper in. Then there was something thin blocking her path. Karla realized if she slipped much deeper she would be taking Chrissy's virginity. Yet the Titaness' hips seem to be thrusting harder and harder. Karla's entire body was pressing at every angle to hang on while she wondered if she was about to be crushed to death inside this girl's pussy. Angle changed, Karla felt like she was standing on her head. Was that outside air? Light flickered from behind her, let too high of an angle to wiggle towards it. Then the world inside the cave bounced hard. The lining eased its crushing and her head felt above her feet again. Karla lay flat against the wet floor for a minute. The cave was rising and lowering, like it was breathing heavily. Then Karla realized Chrissy was breathing heavily. Making herself as narrow as possible Karla attempted to crawl backward out of this living cave. Freezing every time there was a sudden rumbling. She was exhausted and didn't think she couldn't take another round of Chrissy climax. Now she knew why Shrunken didn't like this. Yet, Karla knew she would want to try it again sometime. Maybe anchored to something solid well outside next time. Cold air kissed her wet foot and Karla realized she was only an inch or so from where she started to stimulate the lining. It seemed so far as the pumping motion was sucking her deeper and deeper into Chrissy girlhood. The slickness now helped as she wiggled free of the tight labia and landed on wet sheets. Karla didn't care, she needed a shower anyway. She laid down on those soaked sheets and just let her body rest and catch her breath. After a while Karla watched as Chrissy sat up and looked down at her with a very content smile. "That felt amazing Karla." "Glad you enjoyed that." Karla said back. Chrissy reached down and Karla was cupped in the girl's hand. They were going somewhere the girl felt safe going naked. Then the blonde advised, "You want to have a bath. I got all sweaty, I want a bath." "Can you rinse me off first? I'm a little covered in Chrissy juice." Karla teased the girl. "Oh sure. That must feel gross." Chrissy sympathized. Karla shrugged and confessed, "Strangely getting used to this type of thing." Chrissy blushed and giggled out, "Micheal juice." Karla now snickered, "Yes Micheal juice." Chrissy started the water in her bathroom sink and adjusted it to what Karla hoped was a nice temperature. Karla then was slipped into the sink and found the water was indeed a nice temperature. As she rinsed off as Chrissy started filling her massive tub. She finished when she noticed the young teen waiting patiently above her. The water shut off and delicate giantess fingers hugged her naked body and lifted her. Karla was moved over to the incredibly large tub. Chrissy sat on the edge of the tub and was placed on the girl's inner thigh. The girl poured a liquid into the warm flowing water and bubbles immediately began filling the water's surface. Then she poured an oil that smells delightful. "This will make our skin all silky." Chrissy explained. If her leg was any sign, this oil worked marvelously. Water reached level and Chrissy lowered a Shrunken bathing shelf into the tub and Karla was lifted and slipped into the relaxing water. Then the Bubblegum princess slipped into the water as well. There they just sat there soaking. They both seem spent from their earlier fun. The soapy water made tired muscles feel relaxed. Karla felt the strain from the last few days traveling with Howard start to soak away. Just as she was thinking she could use a sweet, especially some chocolate, a book sized block of chocolate was being held before her by giantess delicate fingers. She took it knowing she was not going to be able to finish this much chocolate, but she would enjoy what she could eat. The relaxing state got the bubblegum giantess curious, "You ever wonder what it would be like if Micheal was the Shrunken?" "Like, if I had collected Micheal instead of the other way around?" Karla requested clarification. "Kind of. Like, if you got home tomorrow and suddenly you were the human and he was the Shrunken." Chrissy re-phased her question. Karla hadn't considered that idea. What would she do with the handsome incredibly endowed young man? He would make a very adorable Shrunken. She would very easily feel the weight of his Behemoth on her tongue even at Shrunken size. She realized before she was a Shrunken in that situation she would never do such things to a boy of Micheal's age. Though now that she's been better informed, seen how much fun Ripe Shrunken of any age was. She would make her Micheal a very spoiled Shrunken. Chrissy added her own thoughts on the matter. "I sometimes imagine something has happened and Micheal is made small and I get to take care of him. It's fun, I have a good hung Shrunken I like to use when I play tiny Micheal games. He's not as big down there as Micheal, but it's a good stand in. The little guy gets hard fast hearing me call him Micheal. He knows he's in for some sweetness. Sweetness is like special kisses for male Shrunken." "I wouldn't mind giving Micheal some sweetness." Karla confessed. "Even as a Shrunken he'd be a mouthful." Chrissy pointed out. Then she giggled, "Would you carry him around like he does you?" "Oh, I would have him in my hands all the time." Karla giggled now too. "He would be so adorable. I nuzzle him like a baby bunny." Chrissy said snickering. "I like it when he does that to me." Karla explained. "Would you want to borrow my Micheal stand-in? We could keep it our little secret." Chrissy offered. "No, Micheal doesn't want me to play with Shrunken males when I'm standard size." Karla reminded her blonde friend. "Right, right. Maybe tomorrow before your meeting." Chrissy suggested. "That would be acceptable. He doesn't mind me playing with Standard sized males when I'm Full sized." Karla accepted that possible idea. "He doesn't look exactly like Micheal. But definitely close enough to pretend." Chrissy teased. "Should I call him Micheal if I get to play with him?" Karla joked. "Yes, he likes that. Well, his member does." Chrissy joked back. Karla found herself thinking about this silly idea as she soaked in the warm water. A reversal of their situation. Him small and little, oh the attention she would give him. A very happy palm sized young man. Purring as her lips stroked his soft skin. Suckling him till he burst that sweet flavored release. Then she would kiss and lick at his softening length till it was firm again. Karla snickered at herself. Even in that imagined reversal of situations her first thought is pleasing her Micheal. Wanting to service him over and over when she could be entombing him inside her womanhood for her own pleasure. But that idea, with her sweet Micheal just seems wrong. Cruel to her tender owner. No, now if he was suddenly her Shrunken, she would spoil him like he spoils her. Before, if she had collected him on that long day she likely would have passed on him. No, he is a handsome young well endowed young male. Sadly she realizes as a Company member she would have kept him and enjoyed him like she has enjoyed Carlos. Yes, Carlos was a good example of how she would have viewed Micheal in this scenario. Good suck-able mass to pucker her lips around. Thick long and hard, he left a very good impression of how she would tease and play with her tasty teen. Hmm, yes, he certainly got in her deep and long for his first time. Dang, she shouldn't have done that that day. Worse, now she's craving something Micheal can't give her right now. She misses her Titan teen greatly. Then she had a naughty thought. Chrissy has that Shrunken she says reminds her of Micheal. Karla was disappointed that mind wondered if Chrissy would let her borrow him for a quick release. She's even more mad at herself that her first worry is that Chrissy wouldn't keep her transgression quiet. Karla realized she was slipping. Becoming a bad Shrunken. Was it the secrets she was already carrying? Being with Carlos that afternoon. Howard's molestings this week. She was carrying so much on her mind, why would she consider carrying another? As she is chastising herself, her dark side, her It, suggested another naughty idea. Surely she could trick the Bubblegum Princess into using the young male on her. Perhaps making the girl think it would be fun to watch or an act of jealous revenge, forcing her to take pleasure from a male Shrunken against her owner's wishes. No, she would be lying and that could place an unnecessary strain on the young couple's already distance strained coupling. Her life was to make her Micheal happy, not cause him problems. "Oh, you got me all sleepy." her hostess announced. "I wish my other Shrunken was as attentive as you. No wonder Micheal is so fond of you." Chrissy praised. Karla found a strange pride in this. "I do take pride in servicing my owner." "We should get ready for bed." Chrissy said before yawning. Karla found a delicate giantess hand scoop her up and move her to a table with a drying pad. Chrissy grabbed what looked like a face cloth and advised, "Here you go." "Thanks." Karla accepted the little towel. Wondering, she asked, "Is this a Shrunken drying table?" "Yeah. Though usually I have to place the basket down first. But I knew you wouldn't attempt to climb down or such." Chrissy informed her. "Basket?" Karla wondered. Chrissy turned from drying herself and pulled out a square plastic cage with a smooth edging about the top two to three inches. Likely to keep Shrunken from being able to reach the edge and pull themselves over and out of the topless cage. But once out, where would they even go? To the floor and then what? Out in the hall? Would there be a hole in the wall they could enter into it with? Then they would have to worry about things they likely never worried about such as spiders, beetles, or even mice and rats. And if none of them happened upon them. The outside world is full of cats, dogs, and other small carnivores a Shrunken would be easy pickings for. Heck, even birds such as crows and seagulls would now be deadly predators. Why try to escape from a safe place like the Grant's keeping? Sure they have to serve at their owner's pleasure. But that is what they are for now. Chrissy carried her back to her room and to her dresser. "Get your PJs on and then I'll comb your hair." "Alright." Karla acknowledged. Grabbing her suitcase and found a book to place it upon. Opening it she finds her last pair of fresh pajamas. She was dressed and looked for the blonde. There she was in her girlish pajamas. Sitting before her vanity combing out her shoulder length blonde hair in slow steady strokes. Karla had to admit she was a lovely young woman. She could easily see why Micheal was attracted to her. Slender as a rail, she did have the starting hints of blossoming womanhood. A slight hip, supple little bud sized breasts, and a pretty sweet face. Her legs were probably her closest to a sensual feature with hints of appealing muscle tones. Likely formed from all the standing she does as head Shrunken breeder at work. She looks over and smiles a playful smile. "Are you ready?" "Yeah, but I could just comb my own hair." Karla advised. The nimble young blonde is across the room in a flash and Karla finds herself lifted into the air at stomach twisting speed. Chrissy explained, "Nope, I've been wanting to comb that silky looking long hair since I first saw you. Most of my females get a squirmy when I do their hair. I know you're be a perfect little doll and allow me to comb nice and calmly." As the head to the bed Karla had to ask, "Really. Are you rough when combing their hair?" "No, don't want to snap their little necks." Chrissy replied. Just as Karla was wondering what could be the problem the Bubblegum Giantess advised, "Might be because usually after I do their hair I place them in with my good boys. Got to reward your good boys you understand." "You're not planning on rewarding them with me are you?" Karla worried, reaching for her watch. He might be miles away but a quick text to Micheal would likely save her from such a fate. Chrissy looks down like this suggestion might have to be considered. Then shakes her head smiling, "No, I couldn't do that." Karla was relieved till, "Micheal would get too mad at me." The blonde sat cross legged on her bed. Karla sat with her legs dangling off the edge of the Bubblegum Giantess' holding hand. The other hand carefully brought a brush down and through Karla's hair. Stroke after stroke was relaxing. Peacefully and relaxing, Karla could get used to a giantess combing her hair regularly. The warmth radiating from the palm was weakening her eyelids. Yes, this was nice. After a while Chrissy advised, "There, lovely as usual." Karla ran her fingers through her locks. Silky soft and knot free, this was nice. "Thank you." Chrissy stood and walked over to her bathroom and they freshened for bed. Then she brought Karla over to a smaller dresser like side table. On top was a small bed. Well, small to a human. It was likely bigger than a king sized bed to her. Chrissy placed her beside the bed. Then Chrissy asked, "What, do you not like the bed." "Honestly, I miss sleeping in bed with Micheal." Karla confessed realizing she was hoping to cuddle with Chrissy while she slept that night. "Isn't he worried he'll roll over on you?" Chrissy asked. "No, he's a very still sleeper. Almost hardly moves and never rolls." Karla advised. Chrissy snorted, then advised in an elitist tone, "Well when Micheal and I are living together you'll have to sleep in your cage like a regular Shrunken. I roll and move in my sleep. No way I'm share my nights with Micheal with someone I might crush while I'm sleeping." Karla was a tad annoyed. Micheal and that smooth warm chest was her sleeping spot and wanted to tell the blonde squeaky voice teen tart that she wouldn’t be taking that away from her. Karla's reasoning took over before she replied however. Clearly if they were to live together Chrissy would share Micheal's bed. "I certainly don't want to be crushed in my sleep." "That's right." Chrissy said in a matter of fact tone. Then kissed Karla's head. "Night Karla, see you in the morning." "Night." Karla replied. She climbed into the squishy bed. The mattress almost seems to snuggle her curves and hug her with comfort. The room light goes out and Chrissy could be heard moving to get herself comfortable. Karla pushed away the worries that one day she'll lose her boy chest she loved sleeping on. It's easy as she reminds herself they were young. They were each other's first relationship. The likelihood of them ever living together was small. Karla's mind found that good enough to quiet down, hopeful his first live-in girlfriend will be a still sleeper like himself. Karla was just about asleep when there was a loud bang that shook her bed. She was wondering what hit the dresser. She slipped out to make sure Chrissy was alright. Then in the dim glow of the nightlight Karla saw what hit the nightstand. Chrissy, sound asleep, was sprawled out on her giant bed. Her skinny little arm was stiff with her hand pressed against the night stand dresser. Then, in a flipping roll she sprawled the other way, scattering her stuffed animals and dolls on that side onto and in some cases across the floor. Karla crawled back into her bed glad not to be sharing the bed with the sleeping tidal wave. And worried what would happen to Micheal if he did share a bed with that girl. Feeling safe on her perch, Karla slipped to sleep. - Shrink Apprentice - Posts: 20 - Joined: Fri Apr 30, 2021 3:13 am - Contact: Re: The Tourists. Home Life - HentaiHunter1 - Shrink Master - Posts: 472 - Joined: Thu Jul 23, 2020 4:44 am - Gender: - Contact: Re: The Tourists. Home Life - HentaiHunter1 - Shrink Master - Posts: 472 - Joined: Thu Jul 23, 2020 4:44 am - Gender: - Contact: CH 40: The Tourists. Home Life I think December will be good since RL work will be picking up and family/friend things through the month I might not have the time to both write and edit-post as I usually do. Hope this makes sense. Let me know what stories your looking forward to and I hope you enjoy this plot heavy chapter. Please Support at Link below. Chapter 40 All plot, sorry. Karla was shaken awake. She starts and begins to panic as a giant man's face is hovering above her. "Shh, Karla, shh. It's just me, Jeff." the face's voice tries to calm her down. "What, why?" Karla managed to request as her shaken awoken mind started to focus. "I'm going to take you to a spare room to get ready for the day." Jeff says in a soft tone. "Where is Howard?" Karla has to know. Was this spare room going to be a sharing room? "He's still sleeping. I thought it best to take you to get adjusted to Full Sized myself." Jeff answered in a tone that told of a certain level of annoyance. Karla managed to say. Feeling oddly safe with the large rotund man. His palm was held out for her to climb into. She crawls onto the hand platform. He slowly lifts her. Then grabs her little suitcase with the other hand. She is well aware she is at this giant man's mercies. He could do anything he wished to her. Force her to do anything he desired. Yet he was just walking slowly while she sat in his palm un-molested. He enters a bedroom and lowers her before a guest cage. "The shower isn't the best. Sorry. Hate to say it but the better Shrunken showers are in our personal cages. And you would likely not be welcome in them. Here are your clothes. Text me when you're ready to go." He offers. "Thank you, Jeff. This is rather nice of you." Karla noted to the man mountain. "Nonsense. If I had been thinking I would have gotten Al to finish my guest cages so you could get a good shower. We'll get breakfast after we get back." he advised. He left and Karla took a deep sigh. She had worried that Howard would slip and tell of his abuse of her to Jeff. That the two giant men would pass her about like a couple of drunks with a cheap bottle of booze. Possibly nearly drowning her in their repeated doses of cum. No, just a quiet vast guest room so she can get ready to meet someone named Randal Walker. A big name even to men among the big names of the Company. She showers, finding she keeps looking out into the empty room. Expecting a giant man's hand to grab her naked wet body at any time. She steps out like a horny beast was waiting to pounce. Dang that Howard, she used to trust her human friends without thought. Now, even a quiet room was going to molest her against her wishes. She dresses and worries that this tight black skirt business outfit was about to be peeled off her for giant men's amusement. Could this be all a set up for some twisted game of Howard and Jeff? She finishes prepping for the day and packs up her belongings. Hoping beyond hope that she won't be forced to have to refresh herself by actions in a few moments. Her heart stops as she sends Jeff a text telling she was ready. Heart pounding drowns out her thoughts while she waits. Jeff enters in a fancy suit. Likely for their afternoon meeting more than for her approval. He holds open her pocket, "Lets get you adjusted." Karla slips into what looks like an old cell phone case. The giant man clips her to his hip as if she was such. He walks through an empty mansion to the multi car garage. He gets into his fancy car. Then bows over her. Karla is confused. Then he sits back and Karla hears the clip of her pocket unclip. Then giggles as she learns what Jeff was doing. He had done up the seat belt on the passenger seat. Clipping her to the cross strap so she could see over the dashboard. As he pulls out he makes Karla's soul go cold. "Howard slipped up and told me what he had done." Karla pressed the talk button and asked the first main question in her mind, "Slipped and told you or suggested you two share me last night." "Well, he admitted his weakness is what I'll say. Look, I don't agree with what he did. I am frankly mad at him. I need you clearly thinking to do your job I'm renting you for. Him doing that has likely made that hard for you.." Jeff says in a disappointed tone. "It has. I once trusted him. Saw him almost like a second father. Now I'm jumping at everything. Not knowing what or who I can trust." Karla confessed. "Understand. I have told Howard he has to forget his little obsession. That he has to do what he can to rebuild your relationship. I understand this will be hard. That you'll not rush to accept he's over his stupid desires. But I'm hoping you'll do what you can to get your relationship to at least a level of professional co-workers." Jeff requests. "If he stops molesting me I can try to start trusting him to work with again." Karla relents. What choice does she have? "I'm sorry he betrayed you. Let's both hope he's gotten it out of his system." Jeff sighed back. Karla shared Jeff's hope. But she saw the look in Howard's eyes. The tone of his voice. She knew he was an addict, and addicts don't usually stop from one intervention. And it wasn't like she could resist him if the opportunity came up again. Jeff pulled into the parking lot of what looked like a storage place. He grabbed the pocket off the seat belt and Karla finds herself re-clipped to his belt. He walks into the office. "Hello sir, do you have a storage locker here?" a middle-aged woman's voice asked. "Sure do." Jeff replies. His hand goes by and comes back with his wallet. He pulls out what looks like a blank white card. He runs it through the debit machine sitting on the counter. "Thanks Jeff." The woman says in a tone that tells her they actually know each other. "Hello Megan, how is Steve doing?" Jeff asked. "Not as well as I would hope. Do you need staff at the factory? If you could hire him we could afford inputting." The woman requested. "Soon, soon. I could lend you the money so he'll be ready when I do need more staff. If he's not already inputted for the job I'll have to hire others before him." Jeff advised. "Really, I couldn't." The woman's voice replied. "Non-sense. Better owe me a little then be behind." Jeff suggested. "OK, I'll talk with Peter and Steve. See what they think. Oh, Walter is in locker thirty seven waiting for you." she told Jeff. "Thanks. Give me a call when you decide. Like I said, if he's educated for the job I can fudge over his experience. If he has to be inputted, I can't hire him over already educated people." Jeff says. "I will." she notes. Jeff walks down the bare hall of lockers. He notes as they pass orange-red garage like door after another. "Some of these are actually Half sized pleasure rooms. That one, sixteen, Chrissy wants her sixteenth birthday. It's mocked up like an army barracks. She wants to play drill sergeant with a few of her little males. That one Twenty two is a couple of college dorms. I brought my security chief to that one when he was hired. Gave him his first Shrunken. Man he had her whining hard as he took her Half sized ass." "Come here before?" Karla joked back. "Oh, yeah. I'm a frequent customer. They have a great restaurant and Debbie and I visit about once a week. They allow you to bring your own Shrunken for resizing." Jeff answered with a little embarrassed giggle. "That must help with giving the customer what they want." Karla accepts. "Sure does." Jeff agreed. They turn a corner and down further to an open door. "Hello Dr. Grant. Do you have your representative with you?" A man in his late twenty to early thirties asks as Jeff enters. "Right here." Jeff advised as Karla hears the clip come off his belt. He opens the top and carefully tilts the pocket. Karla crawls out and sits on his palm. "Good, place her in the tube and have her collar ready." the man requests. Jeff notes and Karla finds herself lowered to the floor of a sizing tube. The door closes and soon that dizzying sensation hits as the world changes sizes outside the tube. The door opened and respectful hands attached her collar. The collection of pills was placed in her palm and a bottle of water in her other hand. She threw them into her mouth and washed them down. "She's all set for her day." The man noted over to Jeff. "Thanks Adrian. See you Thursday?" Jeff replied. "Certainly will. Bring your own again?" the man asked. "Yes, Debbie is looking to have one of my naughty girls spit roasted as we enjoy supper." Jeff advised. "Suiting as we are having beef slow roasted over an open fire. Spit roast for supper and for your viewing amusement." the man noted. "Well that explains it then. Well, see you Thursday." Jeff advised. "See you then." the man replied. As they head to the car Jeff seems to suddenly realize what he had been talking about in front of her. "Oh, sorry Karla. Hope that didn't bother you." "No, I understand. They are your Shrunken to do with as you like." Karla reminded her large friend she is well aware of what Shrunken are for. "Doesn't mean I have to talk about them so cruelly in front of you." Jeff offered. "That's alright. I talk about them cruelly like that myself." Karla pointed out. "Right, I forgot about you helping Micheal out." Jeff responded. "I'm a good Shrunken." Karla admitted. He got an odd expression. Then said in a sad tone, "I know a Shrunken life can be hard. Even as special as you are, I know people feel free to do what they like to you. Say nasty and cruel things to you. Heck, I don't know this Randel Walker, he might have requested you be there thinking we'd all enjoy your body. I want you to know I won't stand for that. I won't ever be part of that. And you should never be treated as lower or insignificant while you're working as my representative. If you are, you will let me know. Sadly, off hours, if someone does inappropriate things to you I can't do or say much about it but firmly voice my disapproval. Do you understand?" Karla knew what he couldn't talk directly about. Well she was fairly certain she knew what he was hinting about. But also caught the fact he couldn't do anything to stop it either. So she just responded what she could, "I understand, thank you." Jeff's tone sounded like he was trying to sound upbeat, likely trying to lighten the mood. "Now you have a few hours this morning and Debbie plans on taking you shopping at some Company Boutiques. Please make sure she doesn't spend all my money." So she tried to sound chipper back, "I'll try my best." "I know you will." he said with a worried smile. They pulled into his drive and Debbie was waiting talking to Betty and Chrissy. "OK Karla, get in. First stop is breakfast at Galbraith's. I'm told they have the best benny in town." "But mom, now that she's Full Sized I wanted to show her my cages." Chrissy whimpered. "We can show her our man pops later. First breakfast then shopping for more bobbles to use while playing with our little pokers. Come on girls, to Galbraith's!" Debbie declared. They all got into the car. The Eggs Benedict was fabulous. Though Karla got the feeling she was the guinea pig to test them for when Milly finally gets to visit. As they are a favorite of hers too. Shopping. Karla was surprised this wasn't a stop for her and Howard on this trip as this was another hidden Company Mall. Of course it was small and since the Grant's factory was quite close. They could easily box truck ship anything from the teleporters there to here. Plus, why pay for shipping on the Shrunken if you could just drive over and pick your new pet up at the Breeding factory. They arrived back at the Grant's mansion. They barely had shopping bags in the house when a maid advised, "Lunch will be ready in a moment in the sun room Mrs. Grant." "Thanks Mary. Where is Dr. Grant?" Debbie asked. "With Dr. Miller and Mr. Watts waiting there." the maid answered. "Could you make sure these get to my room? While Chrissy's and Karla's are taken to Chrissy's room? Also, have Betty's taken over to her home for her." Debbie sounded quite comfortable being the lady of the house. "It's alright Mary, I'll just bring my bags with me and take them home when I leave." Betty said. "Nonsense Betty. You only live across the street. They are happy to get some fresh air aren't you Mary?" Debbie countered. "Really Mrs. Watts. It will be our pleasure." the maid said sweetly while reaching for the bags. "Are you certain?" Betty questioned. The maid advised. Betty relented saying softly, "Well, since you are. Thank you very much." "Our pleasure Mrs. Watts." The maid said then gave a little curtsy. Then she walked away. "Really Betty you have to learn to let the help help. Especially with all the requests Al has been getting since doing Mr. Jacobs' cages." Debbie said like the pseudo royalty she was. "Has he been getting a lot of commissions for cages?" Karla asked. Betty shrugged and nodded. "Seems that Mr. Jacobs shared pics of the new guest cages Al designed and built for him on some high mucky muck message board or something. He was hardly home before people from all over the world started messaging him for quotes for fancier cages." "Having better than your fellow high mucky muck is a Company highest echelons tradition as I've heard it." Debbie said while snickering. "That's good right?" Karla looked for clarification. "It certainly going to keep Al busy." Betty said, sounding a touch sad. "And well paid." Debbie seemed to be trying to cheer her friend up. "And away from home." Betty sighed. "I told you Chris is more than welcome here and you can go see the world with Al." Debbie advised. "Then I wouldn't get to see my little boy grow up." Betty pointed out. "Only till Chris is Inputted, then he'll be designing cages too." Chrissy pointed out. Betty wasn't cheered up by that fact, "Yeah, then he could be in one corner of the world while Al is in another." "Sad cost of success Betty." Debbie reassured her friend. Betty sighed, then noted a good side, "At least we don't have to deal with Susan and her ilk now." "What about, you know, that thing?" Debbie questioned. "Oh, Al is certain Bruce has no right to his designs." Betty answered less confidently than she was trying to sound. They entered and the three men were in suits joking back and forth. Al didn't look comfortable in his. Not that it didn't fit him. No, it looked custom tailored for his large frame and made him quite handsome looking. He just didn't seem to be a fancy suit man. Betty sounded surprised, "That's a very handsome suit. When did you buy that?" I thought you bought it for me. It arrived this morning saying I should wear it to the meeting. Though I thought the accessories were strange for you to pick out." Al responded. "You’re coming to the meeting?" Karla asked in confusion. "Yeah, I guess Mr. Walker wants me to design him and his family and friends cages." Al was clearly nervous. "What accessories?" Betty continued their conversation. "The tie came with a clip for restraining a Shrunken to the front of it. And the belt had an oversized buckle with Shrunken restraints too. Also, it came with, you know, pocketed underwear." That last part made Al's cheeks pinken. "And you thought it was from me?" Betty asked. "Who else would order me a suit?" Al explained his confusion. "I don't know if you should be wearing strange suits." Betty worried. "Well, it's a little late now. Lunch is here." Jeff pointed out. Staff came in with simple sandwiches and other finger foods. Karla was waved over to the men. She sat purposely between Jeff and Al. Even Full sized she didn't want to be near Howard right now. Jeff started, "OK, we have been talking to Pat. He says he and Mr. Walker have been friends for years. Met at some Company retreat when Pat was just starting out. He says Mr. Walker can be pushy. Often saying you're going to do something instead of asking if you want to. Pat says he's not mean or harsh, just very confident. And from his history I can see how he earned that conference." Howard continued, "He also says he can be generous if he likes you and a monster if he doesn't. He will accept no from us and not be insulted. If we can explain why. He is also strange about status. It's very important to him till he rather not worry about it then he's a person to person type. Pat thinks it has to do more with how you act than status. So we should try to be respectful." Jeff cleared his throat then looked directly in Karla's face. "He did say he's a touch cruel to Shrunken. In his mind they are things to be used anyway their owner wants. And he isn't above killing, maiming, and even eating them. His favorite meal is honey roasted Shrunken. And in the preparation for that they are cooked alive. So, Pat thinks you should stay behind us. Not speak unless spoken directly to. And just say what you have to with a yes sir or no sir. It might help if you call Howard master when talking about or to him. Pat thinks Mr. Walker likely wants you there to offer to buy you is all. Just try to not be seen or heard. Understand?" "I'll be a good Shrunken." Karla relented. "Sorry Karla. You know, just different types of Company members." Jeff said, looking sympathetic. The irony wasn't lost on Karla that if she took a different route home that day she could be in this man's factory right now getting just railed by some drugged up strange man so they could harvest her babies. "It's OK." Karla replied. Because she did take the route that led to her Micheal and this sweet big man was her friend. As they finished lunch Jeff called the maid from earlier over. "Could you get Karla's tablet from Miss. Grant's room please." "Certainy Dr. Grant." The maid said and walked away. "But I wanted Karla to see my cages." Chrissy whimpered. "Maybe if there is time after the meeting darling. Sorry." Jeff advised. "Where is the meeting?" Karla asked. "Board room at my office. Mr. Walker suggested I pick the location since he didn't know the area." Jeff answered. A young man in a staff uniform arrived, "Sir there is a car here to take you to the meeting?" "A car?" Jeff replied. "Oh right. Pat warned me he would likely do that. Ready Lady and gentlemen?" Karla got up and followed the three well dressed men. The maid caught her part way there and she exchanged thanks for her tablet. Karla didn't expect to be much more than decoration during this meeting. But she would try to be ready to answer questions posed to her by this Red Status man even her Red Status men were nervous to meet. Limo was as luxurious as all the others that drove them around this week. She was glad Al sat next to her. He sighed nervously and told her, "This is my first time in a limo." "Mine was Monday." She tried to comfort him. "I'm not ready to meet this Mr. Walker. From what I overheard between Jeff, Howard, and Pat he has quite a lot of pull. I'm worried I'll offend him and I'll lose everything I gained in the last little while." Al confessed. Karla gave him a hug and pointed out, "At least you're a person. From what they have been told all my accomplishments mean nothing because I'm an object. I'm just here to look pretty and have him throw bids at." "If he tries to walk away with you I will take him out." Al reassured her. "Thanks Al." she sighed warmly. They arrived and marched like a funeral procession to the boardroom Jeff had set-up. Long Tables with chairs along one side facing the other groups table like they were debate teams of something. They selected seats and sat down. They heard voices coming towards the door. Karla's heart pounded in terror. The door opened and in walked a short smiling man that looked like that cartoon cowboy from Bugs Bunny cartoon came to life without his beard and mustache. He stopped, looked at the room and snickered. "What are we all sitting apart like we're about to go to war for? Stand up fellows, let's chat like the friends I know we'll be. Come on, I only nip not bite." As Karla waited to see what Jeff and Howard did she watched as a very tall handsome stern looking man with a briefcase came in. Placed it on the table near the door and opened it. A younger handsome dark haired man looked as nervous as Jeff and Howard came in carrying a case and an easel. Last was a little cute Asian woman who walked right up besides who Karla assumed was Mr. Walker and readied a tablet. "Did you all not notice the drink in the car? That was for you. Come, come, stand up and let's meet each other proper like." The short man insisted again. Jeff stood and the rest of the table followed. Jeff stepped toward the short southern accented man. It was almost comical the size difference. He held out his hand and started, "Hello Mr. Walker, I'm.." The short man took his hand and shook it excitedly, "Doctor Jeffrey Grant I am so pleased to finally get to chat you up. Now stop that Mr. Walker stuff, call me Randy. We are going to be good friends Jeff. Friends use each other's names. Now you try it." "OK, sure Randy." Jeff started. "No no, not like you owe me money. Friends." Mr. Walker insisted. "Sorry, just nervous Randy." Jeff sounded more sure of himself now. "What do you have to be nervous about? I'm the one trying to sell you on this. You sure should be proud. Again great to meet you Jeff." The short man seemingly gleefully said. Then in an instant he was around Jeff and shaking Howard's hand. "Now Doctor Howard Miller, do I have to have the same conversation with you to?" "No Randy. I understand you want us to become friends." Howard replied. "Become, what? No, Howey we are friends, we just have to get to know each other more to become good friends." Mr. Walker's cheer was infectious. Howard didn't even flinch at being called Howey by this stranger. He just smiled and replied, "I'm looking forward to it." "Great, great. See Miles I told you this would be a good day." Mr. Walker now weaved about Howard to Al. The short man looked way up the man and smiled ear to ear. "Albert Watts, well spin I want to make sure it fits you right Al." "I'm sorry Mr. Walker?" Al asked. "Tarnation my towering friends. Did you not hear me tell Jeff and Howey we are all friends here. Call me Randy, the ladies certainly do." Joked Mr. Walker. "Sorry Randy." Al started. "Well, did they do a good job? They were guessing at the sizing from pictures." Randy interrupted. "Sizing?" Al mumbled. "The suit I sent you. I figured a working man like you didn't splurge on such things so I wanted to spoil my new tall friend. How does it fit?" Randy explained like buying a stranger a suit was a normal act. "Well, thanks. But, it had to be expensive. You have to let me pay you back." Al countered. "Pay back, I know these words but in this context they are making no sense. It's a gift Al, I buy friends gifts, expensive gifts. Because I have more money than sense. So you enjoy that suit. What am I going to do with the money back? You know what, just for that honest noble sentiment I'm ordering you a better suit for you to wear on the next cruise. Yumiko, get Al a Walker suit. Platinum I think for this big man." Mr. Walker rebutted. Al's words stumbled out of him, "But, no really Mr. Walker. I mean Randy, that's a touch too much." The Asian woman in an annoyed voice announced, "It has been ordered Mr. Walker." "Oh, see, it's too late now Al, my giant friend. Oh I like you. We are going to have a great time when you come to the house and build me your finest cages. The best time." Randy advised. "I'm still looking through requests." Al was clearly beside himself. "Yeah yeah. Set your price and you'll get that in spades. Heck, I'll be flying you home weekends. You need to spend time with that family of yours. Family is the most important investment." Randy stated. Then turned to the Asian woman, "Make sure he has everyone's cage design requirements Yumiko." "I sent them when we arrived at the building sir." The woman advised. "Grand, see you in say, two weeks? Or did you need more design time?" Mr. Walker asked. "Well unless they are very elaborate I should be able to have designs to show you in a few days." Al started to explain. "Grand, grand. Then two weeks it is. Hope you like steaks and good bourbon." Mr. Walker said now circle around Al. He stopped before Karla. Karla's throat was dry and her heart thumped hard enough she was certain he could hear it. The short man just stared at her face like he was trying to translate hieroglyphics. Then he said in a very confused tone, "Where do I know you from?" "I don't know Mr. Walker sir." Karla managed out of her throat. "Nope, I never forget a face that pretty." He said so softly Karla barely heard him. Then a bizarre question came from him, "Did I propose to you at some point?" "I'm a Shrunken Mr. Walker." She explained in terror. Jeff and Howard started towards them. Mr. Walker waved them off, He glared up at Karla and noted, "We have a problem, miss." "Sorry Mr. Walker sir." Oh she just wanted out of this room. "You seem to miss that my friends call me Randy. Or you think we can't be friends. Well Miss Miller Karla, which is it?" He said in a low rumble. "I'm just a Shrunken sir. Did you really want us to be friends?" Karla was not sure what to answer. "I GOT IT!" The small man exploded. He turned and called over to the man setting up the easel, "Trev-Lad, you remember the kid at the buffet on the ship?" The dark haired young man looked over confused. "I didn't really pay attention to any kids on the ship, Randy." "Oh you know the kid. He was in front of us in line. He had the well behaved and very loving sweet little Shrunken lass. This is her." Mr. Walker explained. "Ahh, sure. If you say so Randy." The man replied. Mr. Walker puffed out his chest and said, "That's where I know you. Well look at you now. See I knew that kid could train Shrunken well." "Thank you Mr. Walker. Director Micheal has taken very good care of me." Karla responded. Even though he wasn't here she knew Micheal wouldn't want her calling him Master. "Director, dang it. Trev-lad we were right behind him. I could have talked to Micheal about his Shrunken performance training school right then and there and missed out." Randy lamented. "Might be for the best." the man being called Trev-Lad replied. "Now we have to chat after the meeting. I'll need you to arrange a chat with your Director Micheal so I can find out how to invest in his Shrunken talent schools." Mr. Walker requested. What else could Karla say but, "If you wish Mr. Walker." "Dear, you're one fine Shrunken beauty and well trained delight. But if I'm to work with these branches in The Company as I hope. Be friends with your Director Micheal as I plan to be. We need to get one straight between us. You will be the first and possibly last Shrunken given this offer. But you can call me Randy and I'll treat you as close to human as I can muster and I'll not send your young owner offer after offer just for an evening's taste of that sweet Shrunken duties you could provide. Deal?" Mr. Walker recommended. "I will Randy. But if you are looking to be friends with Micheal you should know I'm not his only well trained and favorably treated Shrunken. And he likes her treated nearly human as well. Her name is Josie." Karla advised the short Texian. "You, oh you and that look. Glad you're Shrunken otherwise I could see you getting me to forget to sign a prenup. Fine, two. Crystal warned me you had an air about you. Beguiled another human you Shrunken pixey." Randy said, smirking. He turned and offered his arm and Karla felt a strange urge to take it. Not due to his standing but just drawn to be close to the warm older man. He was actually quite the handsome older man. She could see how between his looks and jolly nature he could seduce a woman of her age. Then of course there was his immense fortune and power. "Let me introduce my posey, shall we my lovely Micheal liaison." He almost sang. Randy introduced is Asian assistant, "This is my personal assistant and frankly much needed chaperone Miss Yumiko Mikan. She is the best money can buy. And is so tired of my shenanigans that she took a trip through Europe rather than be trapped on a cruise with me collecting prettiest like yourself." The woman looked like it took her a moment to acknowledge Karla. A look of restrained puzzlement took the pretty Oriental woman's features. Karla knew versions of this look. This was the nicer version of the, Do I really have to talk to this thing like it's a person, look. Then she gave a nod of her head and said in a stern tone, "You'll understand if I had gone with him I still would have been working the whole trip. He is a child in an old man's body. He did bring me home some very delightful souvenirs. It is nice to meet one of your kind that knows its place Miller Karla." Karla felt a strange courage on this short stein woman's boss' arm. "My owner Micheal doesn't like me being called an it." The woman nodded respectfully and said, "I apologize. With his current borrowed level of status. And what I see as fast rising actual levels he has that right. First name acceptable, miss?" "Yes Ms. Mikan." Karla answered feeling proud of herself. "Yumiko is acceptable since I have been told we are to be friends." The pretty Asian corrected. "Grand." Randy took control. "Yumiko that giant is Albert Watts. Al is good I believe. That is Howard Miller, he is the genius behind the teleporting technology. Likely you should call him Howard as I might be taking advantage of his nervousness to call him Howey. And that is the great man behind the future of Shrunken breeding, Jeffery Grant. Jeff I believe is good there." "Al is fine." Al replied. "Howard to most." Howard proved Randy was right. "Jeff is good." Jeff agreed. "Howard, so since Micheal is so young you are technically Karla's owner then?" Yumiko asked. Karla wondered why this was coming up so much this trip. It hit like a slap across the face for her to be reminded yet again she was only Micheal's due to Howard's slipping good graces. And she realized that caused her to flinch. Before Howard could answer Randy spoke in a friendly tone with an edge of authority, "As far as we are concerned with ownership and dealings involving this lovely Shrunken. Micheal is her owner, full stop." "Sorry Mr. Walker. Just clarifying who I should direct questions about Karla to, knowing your friendly habits." Yumiko said. "No offense was meant." Karla believed her. She looked honest about her reasoning for the question. Karla caught Randy's eyes flash on her and back. She hardly knew this man but he read her expression in just a glance, "I doubt any was taken. Just have to keep everything departmentalized." He walked over to the tall man with the briefcase. "This is my son and head of legal for Walker pellets, Miles Walker. If Micheal ever needs a lawyer there is none better. Both in that shell world out there and in our real world. Speaking of which." Randy turned to look at Al, "He's already started on your case against that idiot former employer of yours." Al was clearly dumbfounded. "But I just received notice just a couple days ago? Its not even been posted in the legal disagreements on the Overlay yet?" "Tish, if we waited for things to be posted to deal with them my friend we would already be too far behind." Randy said dismissively. This Miles started speaking as Al's lawyer was just an already decided fact, "I've looked over his accusation. His representative wrote a fairly good argument. Yet he didn't include any designs or blueprints to their case. Do you have electronically dated versions of all the designs you created and built? Hand drawn ones hand dated will not be as compelling." "I do all my designing electronically." Al muttered. Then Miles rattled out, "Good, first we will force them to provide proof that any of the cages you have already built for the Millers, Grants, Howells, and Mr. Jacobs. Making sure they can show they were designed before you left for the trip, by any of them, and for use at one of their clients homes. Just so I'm going to get blindsided, did any of those listed designs fall into any of those three categories. Incorporating mild design aesthetics such as layered clear separate cage cells would not count. They must share a similar layout and schematics." "Bruce didn't like it when I designed fancy cages. He preferred straight shared areas and shared sleeping arrangements. As for layout or such it wasn't till on the cruise did it become clear we needed something more than a fancy fish tank with simple plumbing. I didn't start designing those till after I meet Howard and Jeff." Al explained. "Then we should figuratively blow them out of the water." Miles said then smiled warmly. Then that smile slipped to devious, "Would you like to counter sue for them attacking your skill and reputation? We could make them very sorry they attempted to gain from your hard work." "An admittance they falsely accused me of stealing would be good." Al answered. Miles looked disappointed. Karla got the feeling he had crueler grander plans for Al's relatives. Then he nodded and said, "Then they will publicly." "Well, alright." Randy said and Karla again had the impression they had evil schemes planned for Al's relatives. And knowing how comfortable they were with just handing out fired employees that failed their reassignment Processing she worried a little what those plans might have been. Then he perked up and pointed to the man who had set up the easel and was now onto connecting a projector and a laptop. "This is my new advertising genus Trevor Scribe. Or as we all like calling him, Trev-Lad. What my daughter Crystal calls him in the bedroom is strictly a matter of family debate." "Yes, hello. I would prefer Trevor. If you all want to move seats to get a good view I will start on how I plan on promoting your different departments within the Company and on the Overlay once we are under our shared mutual agreement diversion." Trevor said. "Wait, what Mutual Agreement Diversion?" Jeff asked in a startled tone. "Well Trev-Lad I think you let my grand plan slip some. I think we might be at tables for a bit before your sales pitch." Randy said. Karla felt a tap on her hand and he nodded. He likely was right as her team was forming up along each other looking ready for a fight. Who is online Users browsing this forum: No registered users and 2 guests
1.1 2.1 2.2 2.3 4.1 5.1 6.1 6.2 7.1 8.1 8.2 8.3 9.1 10.1 10.2 10.3 10.4 11.1 12.1 13.1 14.1 14.2 15.1 16.1 16.2 17.1 18.1 18.2 19.1 19.2 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1 29.2 29.3 30.1 31.1 32.1 33.1 33.2 33.3 33.4 33.5 34.1 35.1 36.1 37.1 39.1 39.2 39.3 39.4 39.5 40.1 40.2 40.3 40.4 40.5 40.6 40.7 40.8 40.9 40.10 40.11 40.12 41.1 42.1 42.2 43.1 43.2 43.3 44.1 44.2 44.3 44.4 45.1 46.1 47.1 47.2 47.3 48.1 48.2 48.3 49.1 50.1 51.1 52.1 53.1 54.1 55.1 55.2 55.3 55.4 55.5 55.6 55.7 55.8 55.9 55.10 55.11 55.12 55.13 55.14 55.15 55.16 55.17 56.1 56.2 56.3 56.4 56.5 56.6 56.7 56.8 56.9 56.10 56.11 56.12 56.13 56.14 56.15 56.16 56.17 56.18 56.19 56.20 56.21 56.22 56.23 56.24 56.25 56.26 56.27 56.28 56.29 56.30 56.31 56.32 56.33 56.34 56.35 56.36 56.37 56.38 57.1 57.2 57.3 57.4 57.5 57.6 57.7 57.8 57.9 57.10 57.11 57.12 57.13 57.14 57.15 57.16 57.17 57.18 57.19 57.20 57.21 57.22 57.23 57.24 57.25 57.26 57.27 57.28 57.29 58.1 59.1 59.2 59.3 59.4 59.5 59.6 59.7 59.8 59.9 59.10 59.11 59.12 59.13 60.1 60.2 60.3 61.1 61.2 61.3 61.4 61.5 61.6 61.7 61.8 61.9 61.10 61.11 61.12 61.13 61.14 61.15 61.16 63.1 63.2 63.3 63.4 63.5 63.6 63.7 63.8 63.9 63.10 63.11 63.12 63.13 63.14 63.15 63.16 63.17 63.18 63.19 63.20 63.21 63.22 63.23 63.24 63.25 63.26 63.27 63.28 63.29 63.30 63.31 63.32 63.33 63.34 63.35 63.36 63.37 63.38 63.39 63.40 63.41 63.42 63.43 63.44 63.45 63.46 63.47 63.48 63.49 63.50 64.1 64.2 64.3 64.4 64.5 64.6 64.7 65.1 66.1 66.2 66.3 66.4 66.5 66.6 66.7 66.8 66.9 66.10 66.11 66.12 66.13 66.14 66.15 66.16 66.17 66.18 66.19 66.20 66.21 66.22 66.23 66.24 66.25 66.26 66.27 66.28 66.29 66.30 66.31 66.32 66.33 66.34 66.35 66.36 66.37 66.38 66.39 67.1 68.1 68.2 68.3 68.4 70.1 71.1 71.2 71.3 71.4 71.5 71.6 71.7 71.8 71.9 71.10 71.11 71.12 71.13 71.14 71.15 71.16 71.17 71.18 71.19 71.20 71.21 71.22 71.23 71.24 71.25 71.26 71.27 71.28 72.1 72.2 72.3 73.1 73.2 73.3 73.4 73.5 73.6 73.7 73.8 73.9 73.10 73.11 73.12 73.13 73.14 73.15 73.16 73.17 73.18 73.19 73.20 73.21 73.22 73.23 73.24 73.25 73.26 73.27 73.28 73.29 73.30 73.31 73.32 73.33 73.34 73.35 73.36 73.37 73.38 73.39 74.1 74.2 74.3 74.4 74.5 74.6 74.7 74.8 74.9 74.10 74.11 74.12 74.13 74.14 74.15 74.16 74.17 74.18 75.1 75.2 75.3 75.4 75.5 75.6 75.7 75.8 75.9 75.10 75.11 75.12 75.13 75.14 75.15 75.16 75.17 75.18 75.19 75.20 75.21 75.22 75.23 75.24 75.25 75.26 75.27 75.28 75.29 75.30 75.31 75.32 75.33 75.34 75.35 75.36 75.37 75.38 75.39 76.1 76.2 76.3 76.4 76.5 76.6 76.7 76.8 76.9 76.10 76.11 76.12 76.13 76.14 76.15 76.16 76.17 76.18 77.1 77.2 77.3 77.4 77.5 77.6 77.7 77.8 77.9 77.10 77.11 77.12 77.13 77.14 77.15 77.16 77.17 77.18 77.19 77.20 77.21 77.22 77.23 77.24 77.25 77.26 77.27 77.28 77.29 77.30 78.1 81.1 83.1 85.1 87.1 88.1 90.1 92.1 93.1 95.1 96.1 96.2 96.3 96.4 96.5 96.6 96.7 96.8 96.9 96.10 96.11 96.12 96.13 96.14 96.15 96.16 96.17 96.18 96.19 97.1 98.1 98.2 98.3 98.4 98.5 98.6 98.7 98.8 98.9 98.10 98.11 98.12 98.13 98.14 98.15 98.16 98.17 98.18 98.19 98.20 98.21 98.22 98.23 98.24 98.25 98.26 99.1 99.2 99.3 99.4 99.5 99.6 99.7 99.8 99.9 99.10 99.11 99.12 99.13 99.14 99.15 99.16 99.17 99.18 99.19 99.20 99.21 99.22 99.23 99.24 99.25 99.26 99.27 99.28 99.29 100.1 100.2 101.1 101.2 101.3 101.4 101.5 101.6 101.7 101.8 101.9 101.10 101.11 101.12 101.13 101.14 101.15 101.16 101.17 101.18 101.19 102.1 102.2 102.3 102.4 102.5 102.6 102.7 102.8 102.9 102.10 102.11 102.12 102.13 102.14 102.15 102.16 102.17 102.18 102.19 102.20 102.21 102.22 102.23 102.24 102.25 102.26 102.27 102.28 102.29 102.30 102.31 102.32 102.33 102.34 102.35 102.36 103.1 103.2 103.3 103.4 103.5 103.6 103.7 103.8 103.9 103.10 103.11 103.12 103.13 103.14 103.15 103.16 103.17 103.18 103.19 103.20 103.21 103.22 103.23 103.24 103.25 103.26 103.27 103.28 103.29 103.30 103.31 103.32 103.33 103.34 103.35 103.36 103.37 103.38 103.39 103.40 103.41 103.42 103.43 103.44 103.45 103.46 103.47 103.48 103.49 103.50 103.51 103.52 103.53 103.54 103.55 103.56 103.57 103.58 103.59 103.60 103.61 103.62 103.63 103.64 103.65 103.66 103.67 103.68 103.69 103.70 103.71 103.72 103.73 103.74 103.75 103.76 103.77 103.78 103.79 103.80 103.81 103.82 103.83 103.84 103.85 103.86 103.87 103.88 103.89 103.90 103.91 103.92 103.93 103.94 103.95 103.96 103.97 103.98 103.99 104.1 104.2 104.3 104.4 104.5 104.6 104.7 104.8 104.9 104.10 104.11 104.12 104.13 104.14 104.15 104.16 104.17 104.18 104.19 104.20 104.21 104.22 104.23 104.24 104.25 104.26 104.27 104.28 104.29 104.30 104.31 104.32 104.33 104.34 105.1 106.1 106.2 106.3 106.4 106.5 106.6 106.7 106.8 106.9 106.10 106.11 106.12 107.1 107.2 107.3 107.4 107.5 107.6 107.7 107.8 110.1 110.2 110.3 112.1 113.1 115.1 115.2 115.3 117.1 119.1 119.2 121.1 122.1 123.1 124.1 126.1 128.1 129.1 131.1 132.1 132.2 133.1 134.1 135.1 136.1 137.1 137.2 138.1 139.1 139.2 139.3 140.1 141.1 142.1 142.2 142.3 142.4 143.1 144.1 145.1 146.1 147.1 147.2 147.3 148.1 148.2 148.3 148.4 148.5 148.6 148.7 148.8 148.9 149.1 149.2 149.3 149.4 150.1 151.1 152.1 152.2 152.3 152.4 152.5 152.6 153.1 154.1 155.1 155.2 156.1 156.2 156.3 157.1 158.1 158.2 158.3 158.4 158.5 159.1 160.1 161.1 161.2 161.3 162.1 163.1 164.1 164.2 165.1 166.1 167.1 168.1 169.1 170.1 171.1 172.1 173.1 173.2 173.3 173.4 174.1 174.2 174.3 174.4 174.5 174.6 174.7 175.1 175.2 176.1 176.2 176.3 177.1 177.2 178.1 179.1 179.2 180.1 180.2 180.3 180.4 180.5 180.6 180.7 180.8 181.1 182.1 183.1 184.1 184.2 184.3 184.4 184.5 185.1 185.2 185.3 185.4 185.5 186.1 186.2 186.3 186.4 187.1 187.2 188.1 188.2 188.3 188.4 188.5 189.1 190.1 191.1 191.2 192.1 192.2 192.3 192.4 192.5 192.6 192.7 192.8 192.9 192.10 192.11 192.12 193.1 194.1 194.2 195.1 196.1 196.2 197.1 198.1 199.1 200.1 200.2 201.1 202.1 202.2 203.1 204.1 205.1 206.1 206.2 207.1 210.1 210.2 210.3 210.4 211.1 212.1 214.1 216.1 217.1 219.1 219.2 219.3 219.4 219.5 219.6 219.7 219.8 219.9 219.10 219.11 219.12 219.13 219.14 220.1 220.2 220.3 220.4 220.5 220.6 220.7 220.8 220.9 221.1 221.2 221.3 222.1 222.2 223.1 223.2 223.3 223.4 223.5 223.6 223.7 224.1 224.2 225.1 225.2 226.1 226.2 227.1 228.1 228.2 228.3 228.4 228.5 229.1 229.2 229.3 229.4 229.5 229.6 229.7 229.8 229.9 229.10 229.11 230.1 230.2 230.3 230.4 231.1 232.1 232.2 232.3 232.4 233.1 233.2 233.3 234.1 234.2 235.1 236.1 237.1 237.2 237.3 237.4 237.5 237.6 237.7 237.8 237.9 237.10 237.11 237.12 237.13 238.1 238.2 238.3 238.4 238.5 239.1 239.2 239.3 239.4 240.1 240.2 240.3 240.4 240.5 240.6 241.1 242.1 243.1 243.2 244.1 244.2 244.3 245.1 246.1 247.1 248.1 249.1 250.1 251.1 252.1 253.1 254.1 254.2 255.1 255.2 255.3 256.1 257.1 257.2 258.1 258.2 259.1 259.2 260.1 260.2 260.3 261.1 262.1 263.1 264.1 265.1 265.2 266.1 266.2 266.3 267.1 267.2 267.3 267.4 268.1 268.2 268.3 268.4 269.1 270.1 271.1 272.1 272.2 272.3 272.4 272.5 272.6 272.7 272.8 273.1 274.1 275.1 276.1 277.1 278.1 278.2 279.1 279.2 280.1 280.2 280.3 281.1 281.2 281.3 281.4 282.1 283.1 283.2 283.3 284.1 284.2 285.1 286.1 286.2 286.3 287.1 288.1 289.1 289.2 289.3 289.4 289.5 289.6 289.7 289.8 290.1 290.2 290.3 291.1 291.2 291.3 292.1 292.2 293.1 293.2 293.3 293.4 294.1 294.2 295.1 296.1 296.2 296.3 297.1 297.2 297.3 297.4 297.5 298.1 298.2 298.3 298.4 299.1 299.2 299.3 300.1 300.2 300.3 300.4 301.1 301.2 301.3 302.1 303.1 304.1 305.1 306.1 306.2 307.1 308.1 309.1 310.1 310.2 310.3 310.4 310.5 311.1 312.1 312.2 312.3 312.4 312.5 313.1 313.2 313.3 313.4 313.5 313.6 314.1 314.2 314.3 314.4 314.5 314.6 314.7 314.8 314.9 315.1 315.2 315.3 315.4 315.5 315.6 316.1 316.2 316.3 316.4 316.5 316.6 316.7 316.8 319.1 321.1 321.2 323.1 323.2 324.1 326.1 328.1 330.1 331.1 333.1 334.1 334.2 334.3 334.4 335.1 335.2 335.3 335.4 335.5 335.6 335.7 335.8 335.9 336.1 336.2 337.1 337.2 338.1 338.2 338.3 338.4 338.5 338.6 338.7 339.1 340.1 340.2 341.1 341.2 342.1 343.1 343.2 343.3 343.4 343.5 343.6 344.1 344.2 344.3 345.1 345.2 345.3 345.4 345.5 345.6 345.7 345.8 345.9 345.10 345.11 345.12 346.1 347.1 347.2 348.1 349.1 349.2 349.3 350.1 350.2 350.3 350.4 350.5 351.1 351.2 351.3 351.4 352.1 352.2 353.1 353.2 354.1 354.2 355.1 355.2 355.3 355.4 355.5 355.6 355.7 355.8 355.9 355.10 355.11 356.1 356.2 356.3 357.1 358.1 359.1 359.2 359.3 360.1 360.2 360.3 360.4 360.5 360.6 360.7 361.1 362.1 363.1 363.2 363.3 363.4 363.5 363.6 363.7 363.8 363.9 364.1 364.2 364.3 365.1 366.1 366.2 367.1 367.2 367.3 367.4 367.5 367.6 367.7 368.1 369.1 369.2 369.3 369.4 369.5 369.6 369.7 369.8 369.9 369.10 369.11 370.1 370.2 370.3 370.4 371.1 371.2 371.3 371.4 371.5 371.6 372.1 372.2 372.3 372.4 372.5 372.6 372.7 372.8 372.9 372.10 373.1 373.2 374.1 374.2 374.3 374.4 374.5 374.6 375.1 375.2 376.1 377.1 377.2 377.3 378.1 379.1 380.1 381.1 382.1 383.1 383.2 384.1 385.1 386.1 386.2 387.1 387.2 387.3 388.1 388.2 388.3 389.1 390.1 390.2 391.1 392.1 393.1 394.1 394.2 394.3 395.1 396.1 396.2 396.3 397.1 397.2 397.3 398.1 398.2 399.1 400.1 401.1 402.1 402.2 403.1 404.1 404.2 404.3 404.4 404.5 404.6 404.7 404.8 404.9 405.1 405.2 406.1 406.2 406.3 406.4 407.1 408.1 408.2 408.3 408.4 408.5 408.6 408.7 409.1 409.2 409.3 409.4 409.5 412.1 413.1 413.2 415.1 416.1 416.2 416.3 417.1 417.2 419.1 419.2 420.1 420.2 421.1 421.2 421.3 422.1 422.2 423.1 424.1 425.1 426.1 427.1 428.1 428.2 428.3 428.4 428.5 428.6 428.7 428.8 428.9 428.10 428.11 428.12 428.13 429.1 430.1 431.1 431.2 431.3 432.1 432.2 432.3 433.1 433.2 433.3 433.4 433.5 434.1 435.1 436.1 437.1 438.1 438.2 439.1 439.2 440.1 441.1 441.2 441.3 441.4 442.1 443.1 443.2 443.3 444.1 445.1 445.2 446.1 446.2 447.1 447.2 447.3 447.4 447.5 447.6 447.7 447.8 447.9 447.10 447.11 447.12 448.1 448.2 448.3 448.4 448.5 448.6 448.7 449.1 449.2 450.1 451.1 451.2 452.1 452.2 452.3 452.4 452.5 452.6 452.7 452.8 452.9 452.10 452.11 452.12 452.13 452.14 453.1 453.2 453.3 453.4 453.5 453.6 453.7 453.8 453.9 454.1 455.1 456.1 457.1 458.1 458.2 458.3 458.4 459.1 459.2 460.1 461.1 462.1 462.2 463.1 464.1 465.1 465.2 465.3 465.4 465.5 465.6 466.1 466.2 467.1 467.2 467.3 467.4 467.5 467.6 467.7 467.8 467.9 467.10 467.11 467.12 467.13 467.14 467.15 468.1 469.1 470.1 470.2 471.1 472.1 473.1 473.2 473.3 473.4 473.5 474.1 475.1 475.2 475.3 476.1 476.2 476.3 477.1 477.2 478.1 478.2 478.3 479.1 480.1 481.1 481.2 481.3 482.1 482.2 482.3 483.1 484.1 484.2 484.3 484.4 484.5 484.6 485.1 485.2 485.3 485.4 485.5 485.6 485.7 485.8 485.9 485.10 485.11 485.12 485.13 485.14 485.15 485.16 485.17 486.1 486.2 486.3 486.4 486.5 486.6 486.7 486.8 486.9 486.10 486.11 486.12 486.13 486.14 486.15 487.1 488.1 488.2 488.3 488.4 488.5 488.6 488.7 489.1 489.2 489.3 489.4 489.5 489.6 489.7 490.1 491.1 491.2 492.1 492.2 493.1 494.1 495.1 495.2 496.1 496.2 496.3 496.4 496.5 496.6 496.7 496.8 497.1 497.2 497.3 497.4 497.5 497.6 497.7 498.1 498.2 499.1 499.2 499.3 499.4 500.1 500.2 501.1 501.2 501.3 501.4 501.5 502.1 503.1 504.1 505.1 506.1 507.1 507.2 507.3 507.4 507.5 508.1 509.1 509.2 510.1 510.2 510.3 511.1 511.2 513.1 514.1 515.1 516.1 517.1 518.1 519.1 520.1 521.1 522.1 524.1 525.1 526.1 527.1 528.1 530.1 530.2 530.3 531.1 531.2 531.3 531.4 531.5 531.6 532.1 533.1 534.1 535.1 536.1 536.2 536.3 536.4 536.5 537.1 537.2 537.3 537.4 537.5 538.1 538.2 538.3 538.4 539.1 539.2 539.3 539.4 539.5 539.6 539.7 540.1 541.1 541.2 541.3 541.4 541.5 541.6 541.7 541.8 541.9 542.1 543.1 543.2 543.3 543.4 543.5 543.6 543.7 544.1 545.1 546.1 547.1 548.1 549.1 550.1 550.2 551.1 551.2 551.3 552.1 552.2 553.1 554.1 555.1 556.1 556.2 557.1 558.1 559.1 560.1 561.1 562.1 563.1 564.1 565.1 565.2 565.3 565.4 565.5 566.1 566.2 567.1 567.2 567.3 567.4 567.5 567.6 567.7 567.8 567.9 567.10 567.11 568.1 569.1 570.1 571.1 572.1 572.2 572.3 573.1 574.1 575.1 576.1 576.2 577.1 578.1 579.1 580.1 580.2 580.3 580.4 581.1 582.1 582.2 582.3 582.4 582.5 582.6 582.7 582.8 582.9 582.10 583.1 583.2 583.3 583.4 583.5 583.6 583.7 583.8 583.9 583.10 584.1 585.1 586.1 586.2 586.3 586.4 586.5 586.6 586.7 586.8 586.9 587.1 587.2 588.1 588.2 588.3 589.1 590.1 591.1 591.2 591.3 591.4 591.5 592.1 592.2 593.1 593.2 593.3 593.4 593.5 593.6 593.7 593.8 594.1 594.2 595.1 595.2 595.3 596.1 597.1 597.2 597.3 597.4 597.5 598.1 598.2 598.3 598.4 598.5 598.6 598.7 598.8 598.9 598.10 599.1 599.2 599.3 599.4 600.1 600.2 600.3 600.4 600.5 601.1 601.2 601.3 601.4 602.1 603.1 604.1 605.1 606.1 607.1 608.1 609.1 609.2 610.1 610.2 611.1 612.1 613.1 613.2 614.1 614.2 614.3 614.4 614.5 614.6 615.1 615.2 615.3 615.4 615.5 616.1 616.2 616.3 617.1 617.2 617.3 617.4 617.5 617.6 617.7 617.8 617.9 618.1 619.1 619.2 619.3 619.4 619.5 619.6 619.7 619.8 619.9 619.10 619.11 619.12 619.13 620.1 623.1 625.1 626.1 627.1 627.2 628.1 629.1 630.1 631.1 632.1 633.1 633.2 634.1 634.2 635.1 635.2 635.3 635.4 635.5 636.1 637.1 638.1 639.1 640.1 640.2 640.3 640.4 641.1 641.2 642.1 642.2 642.3 642.4 642.5 642.6 642.7 643.1 643.2 644.1 645.1 645.2 645.3 645.4 646.1 646.2 647.1 647.2 647.3 647.4 647.5 648.1 648.2 648.3 648.4 649.1 650.1 651.1 652.1 653.1 653.2 654.1 655.1 655.2 655.3 655.4 655.5 656.1 656.2 656.3 657.1 657.2 657.3 657.4 657.5 657.6 657.7 657.8 657.9 657.10 657.11 658.1 659.1 660.1 660.2 660.3 660.4 661.1 661.2 662.1 662.2 663.1 663.2 664.1 664.2 664.3 664.4 665.1 665.2 666.1 667.1 668.1 668.2 669.1 669.2 670.1 670.2 671.1 671.2 672.1 672.2 672.3 672.4 672.5 672.6 672.7 672.8 672.9 672.10 672.11 672.12 672.13 672.14 672.15 672.16 672.17 673.1 673.2 673.3 673.4 673.5 673.6 673.7 673.8 673.9 673.10 674.1 674.2 675.1 676.1 677.1 677.2 677.3 678.1 678.2 678.3 678.4 678.5 678.6 678.7 678.8 679.1 679.2 679.3 679.4 680.1 680.2 681.1 681.2 681.3 682.1 682.2 682.3 682.4 682.5 682.6 682.7 682.8 682.9 682.10 682.11 682.12 682.13 682.14 682.15 682.16 683.1 683.2 684.1 685.1 685.2 685.3 685.4 685.5 685.6 686.1 686.2 686.3 686.4 687.1 687.2 687.3 687.4 688.1 689.1 689.2 689.3 689.4 689.5 689.6 690.1 690.2 691.1 691.2 691.3 691.4 691.5 692.1 692.2 692.3 692.4 692.5 692.6 692.7 693.1 693.2 693.3 693.4 693.5 693.6 693.7 693.8 694.1 694.2 694.3 694.4 694.5 694.6 694.7 694.8 694.9 695.1 695.2 696.1 697.1 697.2 697.3 697.4 697.5 698.1 698.2 699.1 699.2 699.3 700.1 701.1 702.1 703.1 704.1 704.2 704.3 705.1 706.1 706.2 706.3 707.1 708.1 709.1 710.1 711.1 711.2 711.3 711.4 712.1 712.2 712.3 712.4 712.5 712.6 712.7 713.1 713.2 714.1 714.2 714.3 715.1 715.2 716.1 716.2 716.3 716.4 716.5 716.6 716.7 716.8 716.9 716.10 716.11 716.12 716.13 717.1 717.2 717.3 717.4 718.1 718.2 718.3 718.4 718.5 718.6 718.7 718.8 718.9 718.10 719.1 719.2 720.1 720.2 720.3 721.1 721.2 722.1 722.2 723.1 723.2 723.3 723.4 724.1 725.1 726.1 727.1 728.1 729.1 730.1 730.2 731.1 731.2 732.1 733.1 734.1 734.2 734.3 734.4 734.5 734.6 734.7 735.1 735.2 735.3 735.4 735.5 735.6 735.7 735.8 736.1 736.2 737.1 737.2 737.3 738.1 739.1 740.1 740.2 740.3 740.4 740.5 740.6 740.7 741.1 742.1 743.1 744.1 744.2 744.3 745.1 746.1 747.1 747.2 748.1 748.2 749.1 750.1 751.1 751.2 751.3 752.1 753.1 754.1 755.1 756.1 757.1 757.2 758.1 759.1 759.2 760.1 761.1 761.2 761.3 762.1 762.2 763.1 764.1 764.2 764.3 765.1 766.1 766.2 766.3 767.1 767.2 767.3 767.4 767.5 767.6 768.1 769.1 769.2 769.3 770.1 770.2 770.3 770.4 770.5 770.6 770.7 770.8 770.9 770.10 770.11 771.1 771.2 771.3 771.4 771.5 771.6 771.7 771.8 771.9 771.10 771.11 772.1 773.1 774.1 775.1 776.1 777.1 777.2 777.3 777.4 777.5 777.6 777.7 777.8 777.9 778.1 779.1 779.2 779.3 779.4 779.5 779.6 779.7 779.8 779.9 779.10 779.11 779.12 779.13 779.14 779.15 779.16 779.17 779.18 779.19 779.20 779.21 779.22 780.1 781.1 781.2 782.1 783.1 784.1 785.1 785.2 786.1 786.2 786.3 786.4 786.5 787.1 788.1 789.1 789.2 789.3 789.4 789.5 789.6 789.7 789.8 789.9 789.10 789.11 789.12 789.13 789.14 789.15 789.16 789.17 789.18 790.1 790.2 790.3 790.4 790.5 790.6 790.7 790.8 791.1 792.1 793.1 793.2 794.1 795.1 795.2 796.1 797.1 797.2 798.1 798.2 798.3 798.4 798.5 799.1 799.2 799.3 799.4 799.5 800.1 801.1 802.1 803.1 804.1 804.2 804.3 804.4 804.5 804.6 805.1 806.1 806.2 806.3 807.1 807.2 808.1 809.1 810.1 811.1 811.2 811.3 811.4 813.1 815.1 817.1 818.1 818.2 818.3 818.4 818.5 818.6 818.7 818.8 818.9 818.10 818.11 818.12 819.1 820.1 820.2 821.1 822.1 823.1 823.2 823.3 823.4 823.5 823.6 823.7 823.8 823.9 823.10 823.11 823.12 823.13 823.14 823.15 823.16 823.17 823.18 823.19 823.20 824.1 825.1 826.1 826.2 827.1 828.1 828.2 828.3 829.1 829.2 829.3 830.1 831.1 832.1 832.2 833.1 834.1 834.2 834.3 834.4 834.5 834.6 834.7 834.8 835.1 836.1 836.2 836.3 836.4 837.1 838.1 839.1 840.1 841.1 842.1 842.2 843.1 844.1 844.2 845.1 846.1 847.1 847.2 847.3 847.4 847.5 847.6 847.7 847.8 847.9 847.10 847.11 847.12 847.13 847.14 847.15 847.16 847.17 847.18 847.19 847.20 847.21 847.22 847.23 847.24 847.25 847.26 847.27 847.28 847.29 847.30 848.1 849.1 849.2 849.3 849.4 849.5 849.6 849.7 849.8 850.1 850.2 850.3 850.4 850.5 850.6 850.7 850.8 851.1 851.2 851.3 852.1 852.2 852.3 852.4 852.5 852.6 853.1 854.1 854.2 854.3 855.1 856.1 857.1 857.2 857.3 857.4 857.5 857.6 858.1 859.1 859.2 860.1 861.1 861.2 862.1 863.1 864.1 865.1 866.1 867.1 868.1 869.1 870.1 871.1 872.1 872.2 872.3 872.4 873.1 873.2 873.3 873.4 873.5 873.6 873.7 873.8 873.9 873.10 874.1 875.1 876.1 877.1 877.2 877.3 878.1 879.1 879.2 879.3 879.4 879.5 879.6 879.7 879.8 880.1 881.1 882.1 883.1 883.2 883.3 883.4 883.5 883.6 884.1 885.1 885.2 885.3 885.4 885.5 886.1 886.2 887.1 888.1 888.2 889.1 889.2 889.3 889.4 889.5 889.6 890.1 891.1 891.2 891.3 891.4 891.5 892.1 892.2 893.1 894.1 894.2 894.3 895.1 895.2 896.1 896.2 896.3 896.4 896.5 897.1 897.2 897.3 897.4 897.5 897.6 897.7 897.8 897.9 898.1 898.2 898.3 898.4 898.5 898.6 898.7 898.8 898.9 898.10 898.11 898.12 898.13 898.14 898.15 898.16 898.17 899.1 899.2 899.3 899.4 900.1 901.1 901.2 901.3 901.4 901.5 901.6 902.1 903.1 904.1 905.1 906.1 906.2 906.3 906.4 907.1 908.1 909.1 909.2 909.3 909.4 910.1 910.2 910.3 911.1 911.2 911.3 912.1 913.1 913.2 914.1 915.1 915.2 915.3 916.1 916.2 916.3 916.4 917.1 918.1 919.1 920.1 921.1 921.2 923.1 924.1 924.2 924.3 925.1 925.2 926.1 926.2 926.3 927.1 927.2 927.3 928.1 928.2 928.3 928.4 929.1 929.2 929.3 929.4 929.5 929.6 929.7 929.8 929.9 929.10 929.11 929.12 929.13 929.14 929.15 929.16 930.1 931.1 931.2 931.3 931.4 931.5 931.6 931.7 931.8 931.9 931.10 931.11 931.12 931.13 932.1 933.1 933.2 933.3 933.4 933.5 934.1 935.1 936.1 937.1 937.2 938.1 938.2 938.3 938.4 939.1 939.2 939.3 939.4 939.5 939.6 939.7 939.8 939.9 939.10 939.11 940.1 941.1 941.2 941.3 942.1 943.1 944.1 944.2 945.1 946.1 946.2 946.3 946.4 946.5 946.6 946.7 946.8 946.9 946.10 947.1 947.2 948.1 949.1 949.2 949.3 949.4 950.1 950.2 951.1 951.2 952.1 952.2 952.3 953.1 954.1 955.1 956.1 957.1 958.1 959.1 960.1 960.2 960.3 961.1 962.1 962.2 963.1 963.2 964.1 964.2 965.1 966.1 967.1 968.1 969.1 969.2 970.1 970.2 970.3 971.1 972.1 972.2 973.1 973.2 973.3 973.4 973.5 973.6 973.7 974.1 975.1 976.1 976.2 976.3 976.4 977.1 977.2 977.3 977.4 978.1 979.1 980.1 980.2 980.3 980.4 980.5 980.6 980.7 980.8 980.9 980.10 980.11 981.1 981.2 982.1 982.2 983.1 984.1 984.2 984.3 984.4 984.5 984.6 984.7 986.1 987.1 987.2 987.3 987.4 987.5 987.6 987.7 987.8 987.9 987.10 987.11 987.12 987.13 988.1 989.1 989.2 989.3 989.4 989.5 989.6 989.7 989.8 990.1 991.1 991.2 992.1 992.2 993.1 993.2 993.3 993.4 993.5 993.6 993.7 993.8 993.9 993.10 993.11 993.12 993.13 993.14 994.1 995.1 996.1 997.1 998.1 998.2 999.1 1000.1 1001.1 1002.1 1002.2 1003.1 1003.2 1003.3 1004.1 1004.2 1004.3 1004.4 1004.5 1004.6 1004.7 1004.8 1004.9 1004.10 1004.11 1004.12 1004.13 1004.14 1004.15 1004.16 1004.17 1004.18 1004.19 1005.1 1006.1 1007.1 1008.1 1008.2 1008.3 1008.4 1008.5 1009.1 1009.2 1009.3 1009.4 1009.5 1009.6 1009.7 1009.8 1009.9 1009.10 1009.11 1009.12 1009.13 1009.14 1009.15 1009.16 1009.17 1009.18 1009.19 1009.20 1009.21 1009.22 1009.23 1009.24 1009.25 1009.26 1009.27 1009.28 1009.29 1009.30 1009.31 1009.32 1009.33 1010.1 1011.1 1011.2 1011.3 1012.1 1013.1 1014.1 1015.1 1015.2 1015.3 1015.4 1016.1 1016.2 1016.3 1016.4 1017.1 1018.1 1019.1 1019.2 1019.3 1019.4 1019.5 1020.1 1020.2 1021.1 1022.1 1023.1 1023.2 1024.1 1024.2 1024.3 1024.4 1025.1 1026.1 1027.1 1028.1 1029.1 1029.2 1029.3 1029.4 1029.5 1029.6 1029.7 1029.8 1031.1 1031.2 1031.3 1031.4 1031.5 1031.6 1031.7 1032.1 1032.2 1032.3 1033.1 1033.2 1034.1 1034.2 1035.1 1036.1 1037.1 1038.1 1039.1 1040.1 1041.1 1041.2 1042.1 1042.2 1043.1 1044.1 1045.1 1046.1 1046.2 1047.1 1047.2 1047.3 1047.4 1047.5 1047.6 1048.1 1049.1 1049.2 1050.1 1050.2 1051.1 1051.2 1052.1 1052.2 1053.1 1053.2 1054.1 1055.1 1055.2 1056.1 1056.2 1056.3 1056.4 1057.1 1058.1 1058.2 1058.3 1058.4 1058.5 1058.6 1058.7 1058.8 1058.9 1058.10 1059.1 1059.2 1060.1 1061.1 1061.2 1061.3 1061.4 1061.5 1061.6 1061.7 1061.8 1061.9 1061.10 1061.11 1061.12 1061.13 1063.1 1064.1 1065.1 1066.1 1067.1 1067.2 1067.3 1067.4 1067.5 1067.6 1067.7 1067.8 1067.9 1067.10 1068.1 1068.2 1069.1 1069.2 1069.3 1069.4 1069.5 1069.6 1069.7 1070.1 1071.1 1072.1 1073.1 1073.2 1073.3 1073.4 1073.5 1073.6 1074.1 1075.1 1075.2 1075.3 1075.4 1075.5 1075.6 1075.7 1075.8 1075.9 1076.1 1077.1 1077.2 1077.3 1077.4 1077.5 1077.6 1077.7 1078.1 1079.1 1079.2 1079.3 1080.1 1081.1 1082.1 1082.2 1082.3 1082.4 1082.5 1082.6 1082.7 1083.1 1083.2 1084.1 1084.2 1084.3 1084.4 1084.5 1084.6 1084.7 1084.8 1084.9 1084.10 1085.1 1085.2 1086.1 1087.1 1087.2 1087.3 1087.4 1087.5 1087.6 1087.7 1087.8 1087.9 1087.10 1087.11 1087.12 1087.13 1088.1 1088.2 1089.1 1090.1 1091.1 1091.2 1091.3 1092.1 1093.1 1093.2 1093.3 1093.4 1093.5 1093.6 1093.7 1093.8 1093.9 1094.1 1095.1 1095.2 1095.3 1095.4 1095.5 1095.6 1095.7 1096.1 1096.2 1096.3 1096.4 1097.1 1098.1 1098.2 1098.3 1099.1 1100.1 1100.2 1100.3 1100.4 1100.5 1100.6 1100.7 1100.8 1100.9 1101.1 1102.1 1102.2 1103.1 1104.1 1104.2 1104.3 1105.1 1106.1 1107.1 1108.1 1108.2 1108.3 1108.4 1108.5 1109.1 1110.1 1110.2 1110.3 1110.4 1110.5 1110.6 1110.7 1110.8 1110.9 1110.10 1110.11 1110.12 1110.13 1110.14 1111.1 1112.1 1113.1 1114.1 1114.2 1115.1 1116.1 1116.2 1117.1 1118.1 1118.2 1119.1 1120.1 1120.2 1121.1 1122.1 1122.2 1123.1 1123.2 1124.1 1125.1 1125.2 1125.3 1126.1 1126.2 1126.3 1127.1 1128.1 1129.1 1129.2 1130.1 1130.2 1131.1 1132.1 1132.2 1132.3 1132.4 1132.5 1132.6 1133.1 1134.1 1134.2 1134.3 1134.4 1134.5 1134.6 1135.1 1136.1 1137.1 1137.2 1137.3 1138.1 1138.2 1139.1 1140.1 1141.1 1141.2 1142.1 1143.1 1144.1 1144.2 1145.1 1146.1 1147.1 1148.1 1148.2 1149.1 1150.1 1150.2 1150.3 1150.4 1150.5 1150.6 1151.1 1152.1 1153.1 1154.1 1155.1 1156.1 1156.2 1156.3 1156.4 1156.5 1156.6 1156.7 1156.8 1156.9 1156.10 1156.11 1156.12 1156.13 1156.14 1156.15 1157.1 1157.2 1157.3 1157.4 1157.5 1157.6 1157.7 1157.8 1157.9 1157.10 1157.11 1157.12 1157.13 1157.14 1157.15 1157.16 1158.1 1159.1 1160.1 1161.1 1162.1 1163.1 1163.2 1163.3 1164.1 1165.1 1165.2 1166.1 1166.2 1166.3 1166.4 1166.5 1166.6 1166.7 1167.1 1167.2 1167.3 1168.1 1168.2 1168.3 1168.4 1168.5 1168.6 1168.7 1168.8 1168.9 1168.10 1168.11 1168.12 1168.13 1168.14 1168.15 1168.16 1168.17 1168.18 1168.19 1168.20 1169.1 1170.1 1170.2 1171.1 1172.1 1172.2 1172.3 1172.4 1172.5 1172.6 1173.1 1174.1 1175.1 1175.2 1175.3 1175.4 1175.5 1176.1 1177.1 1177.2 1177.3 1177.4 1177.5 1177.6 1177.7 1177.8 1177.9 1177.10 1177.11 1177.12 1178.1 1178.2 1178.3 1178.4 1180.1 1182.1 1183.1 1184.1 1184.2 1184.3 1184.4 1184.5 1184.6 1184.7 1184.8 1185.1 1185.2 1186.1 1187.1 1188.1 1189.1 1189.2 1189.3 1190.1 1190.2 1190.3 1190.4 1190.5 1191.1 1192.1 1193.1 1193.2 1194.1 1194.2 1194.3 1194.4 1195.1 1195.2 1195.3 1195.4 1196.1 1196.2 1196.3 1196.4 1196.5 1196.6 1196.7 1196.8 1196.9 1196.10 1196.11 1196.12 1196.13 1196.14 1197.1 1197.2 1197.3 1197.4 1198.1 1198.2 1198.3 1198.4 1198.5 1199.1 1199.2 1199.3 1199.4 1199.5 1199.6 1199.7 1200.1 1200.2 1200.3 1200.4 1200.5 1200.6 1201.1 1201.2 1201.3 1201.4 1201.5 1201.6 1202.1 1202.2 1202.3 1202.4 1202.5 1202.6 1202.7 1203.1 1203.2 1203.3 1203.4 1203.5 1203.6 1203.7 1204.1 1204.2 1204.3 1205.1 1206.1 1207.1 1207.2 1208.1 1208.2 1208.3 1208.4 1208.5 1209.1 1209.2 1209.3 1210.1 1211.1 1211.2 1212.1 1213.1 1213.2 1213.3 1214.1 1214.2 1214.3 1214.4 1215.1 1215.2 1215.3 1215.4 1215.5 1216.1 1217.1 1218.1 1219.1 1219.2 1219.3 1220.1 1221.1 1222.1 1222.2 1223.1 1223.2 1223.3 1223.4 1223.5 1223.6 1223.7 1223.8 1223.9 1224.1 1224.2 1225.1 1225.2 1226.1 1226.2 1228.1 1228.2 1228.3 1229.1 1230.1 1230.2 1230.3 1230.4 1231.1 1231.2 1232.1 1233.1 1234.1 1235.1 1236.1 1236.2 1236.3 1237.1 1237.2 1237.3 1237.4 1237.5 1237.6 1237.7 1237.8 1237.9 1237.10 1238.1 1238.2 1239.1 1240.1 1241.1 1242.1 1243.1 1243.2 1244.1 1244.2 1245.1 1246.1 1246.2 1246.3 1247.1 1248.1 1248.2 1248.3 1249.1 1249.2 1250.1 1251.1 1251.2 1251.3 1251.4 1251.5 1251.6 1252.1 1252.2 1253.1 1253.2 1253.3 1253.4 1253.5 1253.6 1253.7 1253.8 1253.9 1253.10 1253.11 1253.12 1253.13 1253.14 1254.1 1254.2 1255.1 1255.2 1255.3 1255.4 1255.5 1256.1 1256.2 1256.3 1256.4 1256.5 1256.6 1256.7 1256.8 1256.9 1257.1 1257.2 1257.3 1257.4 1257.5 1257.6 1257.7 1257.8 1257.9 1257.10 1257.11 1257.12 1257.13 1257.14 1258.1 1258.2 1259.1 1260.1 1261.1 1261.2 1262.1 1263.1 1263.2 1263.3 1263.4 1263.5 1263.6 1263.7 1264.1 1264.2 1264.3 1264.4 1264.5 1265.1 1266.1 1266.2 1266.3 1266.4 1266.5 1266.6 1266.7 1266.8 1266.9 1266.10 1266.11 1267.1 1267.2 1267.3 1267.4 1268.1 1268.2 1268.3 1268.4 1268.5 1268.6 1269.1 1269.2 1269.3 1269.4 1269.5 1269.6 1269.7 1270.1 1270.2 1270.3 1270.4 1270.5 1270.6 1270.7 1271.1 1271.2 1271.3 1271.4 1271.5 1272.1 1272.2 1272.3 1272.4 1272.5 1272.6 1272.7 1272.8 1272.9 1274.1 1274.2 1274.3 1274.4 1274.5 1274.6 1274.7 1274.8 1274.9 1274.10 1274.11 1274.12 1274.13 1274.14 1274.15 1274.16 1274.17 1274.18 1274.19 1274.20 1274.21 1274.22 1274.23 1274.24 1274.25 1275.1 1276.1 1277.1 1277.2 1277.3 1277.4 1277.5 1278.1 1279.1 1280.1 1281.1 1282.1 1282.2 1282.3 1283.1 1284.1 1284.2 1284.3 1284.4 1284.5 1284.6 1285.1 1286.1 1286.2 1287.1 1287.2 1287.3 1288.1 1289.1 1289.2 1289.3 1290.1 1290.2 1291.1 1291.2 1292.1 1292.2 1292.3 1293.1 1294.1 1294.2 1294.3 1294.4 1295.1 1295.2 1295.3 1295.4 1295.5 1295.6 1296.1 1296.2 1296.3 1297.1 1297.2 1297.3 1297.4 1297.5 1297.6 1297.7 1297.8 1297.9 1297.10 1297.11 1297.12 1297.13 1297.14 1297.15 1297.16 1297.17 1297.18 1297.19 1297.20 1297.21 1297.22 1297.23 1299.1 1299.2 1299.3 1299.4 1299.5 1299.6 1299.7 1300.1 1300.2 1301.1 1301.2 1301.3 1301.4 1301.5 1301.6 1301.7 1301.8 1302.1 1303.1 1303.2 1303.3 1303.4 1303.5 1303.6 1303.7 1304.1 1305.1 1305.2 1305.3 1305.4 1305.5 1305.6 1305.7 1305.8 1306.1 1306.2 1307.1 1307.2 1307.3 1308.1 1309.1 1309.2 1310.1 1311.1 1312.1 1313.1 1314.1 1315.1 1315.2 1316.1 1316.2 1316.3 1317.1 1317.2 1318.1 1318.2 1319.1 1319.2 1319.3 1320.1 1321.1 1322.1 1322.2 1322.3 1323.1 1323.2 1323.3 1324.1 1324.2 1324.3 1324.4 1324.5 1325.1 1326.1 1327.1 1328.1 1329.1 1329.2 1329.3 1330.1 1331.1 1332.1 1332.2 1332.3 1332.4 1332.5 1333.1 1333.2 1334.1 1334.2 1334.3 1334.4 1335.1 1335.2 1335.3 1337.1 1338.1 1338.2 1338.3 1338.4 1338.5 1338.6 1338.7 1338.8 1338.9 1339.1 1339.2 1340.1 1340.2 1341.1 1342.1 1342.2 1342.3 1342.4 1343.1 1343.2 1343.3 1343.4 1344.1 1344.2 1345.1 1345.2 1346.1 1346.2 1346.3 1346.4 1346.5 1348.1 1349.1 1350.1 1351.1 1351.2 1352.1 1352.2 1352.3 1353.1 1353.2 1354.1 1355.1 1356.1 1356.2 1356.3 1356.4 1356.5 1356.6 1356.7 1356.8 1357.1 1358.1 1358.2 1358.3 1359.1 1359.2 1359.3 1359.4 1359.5 1359.6 1359.7 1359.8 1359.9 1359.10 1359.11 1359.12 1360.1 1361.1 1361.2 1361.3 1361.4 1362.1 1362.2 1363.1 1363.2 1363.3 1363.4 1363.5 1363.6 1363.7 1363.8 1363.9 1363.10 1363.11 1363.12 1363.13 1363.14 1364.1 1365.1 1365.2 1366.1 1366.2 1367.1 1367.2 1368.1 1368.2 1369.1 1369.2 1369.3 1370.1 1370.2 1371.1 1371.2 1371.3 1371.4 1371.5 1371.6 1372.1 1374.1 1376.1 1378.1 1380.1 1382.1 1384.1 1385.1 1386.1 1386.2 1387.1 1388.1 1389.1 1391.1 1392.1 1393.1 1393.2 1394.1 1395.1 1396.1 1397.1 1397.2 1399.1 1400.1 1401.1 1403.1 1404.1 1405.1 1406.1 1406.2 1408.1 1410.1 1410.2 1412.1 1414.1 1415.1 1417.1 1418.1 1419.1 1421.1 1422.1 1423.1 1424.1 1426.1 1428.1 1428.2 1428.3 1428.4 1428.5 1428.6 1429.1 1433.1 1434.1 1434.2 1434.3 1434.4 1434.5 1434.6 1434.7 1434.8 1434.9 1434.10 1434.11 1434.12 1434.13 1434.14 1434.15 1434.16 1434.17 1434.18 1435.1 1436.1 1437.1 1438.1 1439.1 1440.1 1441.1 1441.2 1442.1 1443.1 1444.1 1445.1 1446.1 1446.2 1446.3 1446.4 1447.1 1448.1 1448.2 1449.1 1449.2 1449.3 1450.1 1450.2 1451.1 1452.1 1452.2 1452.3 1452.4 1452.5 1452.6 1452.7 1452.8 1452.9 1452.10 1452.11 1453.1 1453.2 1454.1 1454.2 1454.3 1455.1 1455.2 1456.1 1456.2 1456.3 1456.4 1457.1 1457.2 1457.3 1457.4 1457.5 1457.6 1457.7 1457.8 1457.9 1457.10 1458.1 1458.2 1458.3 1458.4 1458.5 1458.6 1458.7 1458.8 1458.9 1458.10 1458.11 1458.12 1458.13 1458.14 1458.15 1458.16 1458.17 1458.18 1458.19 1458.20 1459.1 1460.1 1460.2 1460.3 1460.4 1460.5 1460.6 1460.7 1461.1 1462.1 1463.1 1464.1 1464.2 1464.3 1464.4 1464.5 1464.6 1464.7 1464.8 1464.9 1465.1 1465.2 1465.3 1465.4 1466.1 1467.1 1467.2 1467.3 1467.4 1467.5 1467.6 1467.7 1468.1 1469.1 1469.2 1469.3 1469.4 1469.5 1469.6 1469.7 1469.8 1470.1 1470.2 1470.3 1470.4 1470.5 1471.1 1471.2 1471.3 1471.4 1471.5 1472.1 1473.1 1473.2 1473.3 1473.4 1473.5 1473.6 1473.7 1473.8 1473.9 1473.10 1473.11 1473.12 1474.1 1475.1 1475.2 1475.3 1476.1 1477.1 1477.2 1478.1 1479.1 1480.1 1481.1 1481.2 1481.3 1481.4 1482.1 1482.2 1482.3 1483.1 1484.1 1485.1 1486.1 1486.2 1486.3 1486.4 1486.5 1486.6 1486.7 1486.8 1487.1 1487.2 1488.1 1488.2 1488.3 1488.4 1488.5 1488.6 1488.7 1488.8 1488.9 1488.10 1489.1 1490.1 1491.1 1491.2 1491.3 1491.4 1492.1 1493.1 1493.2 1493.3 1493.4 1494.1 1494.2 1494.3 1494.4 1494.5 1494.6 1494.7 1495.1 1495.2 1495.3 1495.4 1495.5 1496.1 1496.2 1496.3 1497.1 1498.1 1498.2 1498.3 1498.4 1498.5 1498.6 1499.1 1500.1 1500.2 1501.1 1501.2 1502.1 1502.2 1502.3 1503.1 1503.2 1504.1 1504.2 1504.3 1504.4 1504.5 1504.6 1504.7 1504.8 1504.9 1504.10 1504.11 1504.12 1504.13 1505.1 1506.1 1506.2 1507.1 1508.1 1509.1 1510.1 1512.1 1513.1 1514.1 1515.1 1515.2 1515.3 1515.4 1515.5 1516.1 1517.1 1517.2 1517.3 1518.1 1519.1 1520.1 1520.2 1520.3 1521.1 1521.2 1522.1 1523.1 1523.2 1523.3 1523.4 1525.1 1525.2 1525.3 1527.1 1527.2 1527.3 1528.1 1529.1 1529.2 1529.3 1529.4 1529.5 1529.6 1529.7 1529.8 1530.1 1530.2 1531.1 1531.2 1531.3 1531.4 1531.5 1531.6 1532.1 1532.2 1532.3 1532.4 1533.1 1533.2 1534.1 1534.2 1534.3 1534.4 1534.5 1534.6 1534.7 1534.8 1534.9 1535.1 1535.2 1535.3 1535.4 1535.5 1535.6 1535.7 1535.8 1535.9 1536.1 1536.2 1536.3 1536.4 1537.1 1537.2 1537.3 1537.4 1537.5 1537.6 1537.7 1537.8 1538.1 1539.1 1539.2 1539.3 1539.4 1539.5 1539.6 1539.7 1539.8 1539.9 1539.10 1539.11 1539.12 1539.13 1539.14 1539.15 1539.16 1539.17 1539.18 1539.19 1540.1 1541.1 1542.1 1543.1 1543.2 1543.3 1543.4 1544.1 1545.1 1546.1 1547.1 1548.1 1549.1 1550.1 1550.2 1551.1 1552.1 1553.1 1554.1 1555.1 1556.1 1557.1 1558.1 1558.2 1559.1 1560.1 1561.1 1562.1 1563.1 1564.1 1565.1 1566.1 1567.1 1568.1 1569.1 1570.1 1571.1 1572.1 1573.1 1574.1 1574.2 1574.3 1575.1 1576.1 1577.1 1578.1 1579.1 1580.1 1581.1 1582.1 1583.1 1584.1 1585.1 1586.1 1586.2 1586.3 1586.4 1587.1 1587.2 1587.3 1587.4 1588.1 1588.2 1588.3 1588.4 1588.5 1588.6 1589.1 1590.1 1591.1 1593.1 1593.2 1593.3 1593.4 1594.1 1595.1 1595.2 1596.1 1597.1 1598.1 1598.2 1598.3 1598.4 1598.5 1598.6 1601.1 1601.2 1601.3 1601.4 1601.5 1601.6 1603.1 1604.1 1604.2 1604.3 1604.4 1604.5 1604.6 1604.7 1604.8 1604.9 1605.1 1606.1 1606.2 1606.3 1606.4 1606.5 1606.6 1606.7 1606.8 1606.9 1607.1 1607.2 1608.1 1609.1 1609.2 1609.3 1610.1 1611.1 1611.2 1612.1 1612.2 1612.3 1612.4 1612.5 1612.6 1612.7 1613.1 1614.1 1614.2 1615.1 1615.2 1615.3 1615.4 1615.5 1615.6 1615.7 1615.8 1615.9 1615.10 1615.11 1616.1 1617.1 1617.2 1617.3 1617.4 1618.1 1618.2 1618.3 1618.4 1618.5 1618.6 1618.7 1618.8 1618.9 1618.10 1618.11 1618.12 1619.1 1619.2 1619.3 1619.4 1619.5 1619.6 1619.7 1619.8 1619.9 1619.10 1619.11 1619.12 1619.13 1619.14 1619.15 1620.1 1621.1 1622.1 1623.1 1623.2 1624.1 1625.1 1626.1 1626.2 1626.3 1626.4 1626.5 1627.1 1628.1 1628.2 1629.1 1629.2 1629.3 1629.4 1630.1 1631.1 1631.2 1631.3 1631.4 1631.5 1631.6 1631.7 1631.8 1631.9 1631.10 1631.11 1631.12 1631.13 1631.14 1631.15 1631.16 1631.17 1631.18 1632.1 1633.1 1633.2 1633.3 1633.4 1633.5 1633.6 1633.7 1633.8 1635.1 1635.2 1635.3 1635.4 1636.1 1636.2 1636.3 1637.1 1637.2 1638.1 1639.1 1640.1 1640.2 1641.1 1642.1 1643.1 1644.1 1645.1 1645.2 1646.1 1647.1 1648.1 1648.2 1648.3 1649.1 1650.1 1651.1 1651.2 1651.3 1651.4 1652.1 1653.1 1654.1 1655.1 1656.1 1658.1 1658.2 1658.3 1658.4 1658.5 1658.6 1658.7 1658.8 1658.9 1658.10 1658.11 1658.12 1658.13 1659.1 1660.1 1660.2 1661.1 1662.1 1663.1 1664.1 1665.1 1665.2 1666.1 1667.1 1667.2 1668.1 1669.1 1669.2 1669.3 1669.4 1669.5 1669.6 1669.7 1669.8 1669.9 1669.10 1669.11 1669.12 1669.13 1669.14 1669.15 1669.16 1670.1 1671.1 1671.2 1671.3 1673.1 1674.1 1675.1 1675.2 1675.3 1675.4 1675.5 1676.1 1677.1 1678.1 1679.1 1680.1 1680.2 1681.1 1681.2 1681.3 1682.1 1682.2 1682.3 1682.4 1682.5 1682.6 1682.7 1682.8 1682.9 1682.10 1682.11 1682.12 1682.13 1682.14 1682.15 1682.16 1682.17 1682.18 1682.19 1682.20 1682.21 1682.22 1683.1 1683.2 1684.1 1685.1 1685.2 1685.3 1685.4 1686.1 1687.1 1687.2 1688.1 1689.1 1690.1 1691.1 1692.1 1692.2 1692.3 1692.4 1692.5 1692.6 1694.1 1694.2 1694.3 1694.4 1695.1 1695.2 1696.1 1696.2 1696.3 1697.1 1697.2 1697.3 1697.4 1697.5 1697.6 1697.7 1698.1 1699.1 1699.2 1700.1 1701.1 1701.2 1701.3 1702.1 1702.2 1702.3 1703.1 1703.2 1703.3 1704.1 1705.1 1705.2 1706.1 1706.2 1707.1 1708.1 1709.1 1710.1 1711.1 1712.1 1713.1 1714.1 1714.2 1715.1 1715.2 1715.3 1715.4 1716.1 1717.1 1717.2 1718.1 1718.2 1718.3 1719.1 1719.2 1719.3 1719.4 1719.5 1720.1 1720.2 1720.3 1720.4 1720.5 1720.6 1721.1 1722.1 1722.2 1723.1 1723.2 1723.3 1724.1 1725.1 1726.1 1726.2 1727.1 1728.1 1728.2 1728.3 1728.4 1728.5 1728.6 1728.7 1728.8 1728.9 1729.1 1729.2 1730.1 1731.1 1731.2 1731.3 1731.4 1732.1 1732.2 1732.3 1732.4 1732.5 1732.6 1732.7 1733.1 1734.1 1734.2 1735.1 1736.1 1738.1 1739.1 1740.1 1740.2 1741.1 1742.1 1742.2 1742.3 1743.1 1743.2 1744.1 1744.2 1745.1 1746.1 1747.1 1747.2 1747.3 1748.1 1748.2 1748.3 1748.4 1749.1 1749.2 1750.1 1751.1 1751.2 1751.3 1752.1 1752.2 1752.3 1752.4 1752.5 1752.6 1753.1 1754.1 1755.1 1756.1 1757.1 1758.1 1758.2 1758.3 1758.4 1758.5 1758.6 1758.7 1758.8 1759.1 1759.2 1759.3 1759.4 1760.1 1760.2 1760.3 1760.4 1760.5 1761.1 1761.2 1761.3 1762.1 1762.2 1762.3 1762.4 1762.5 1762.6 1762.7 1762.8 1763.1 1763.2 1764.1 1764.2 1764.3 1764.4 1764.5 1765.1 1765.2 1766.1 1767.1 1768.1 1768.2 1768.3 1768.4 1768.5 1769.1 1769.2 1770.1 1770.2 1770.3 1770.4 1770.5 1770.6 1770.7 1771.1 1772.1 1773.1 1774.1 1774.2 1774.3 1774.4 1774.5 1774.6 1775.1 1776.1 1777.1 1778.1 1779.1 1780.1 1780.2 1780.3 1781.1 1781.2 1781.3 1781.4 1781.5 1781.6 1781.7 1781.8 1781.9 1782.1 1782.2 1783.1 1783.2 1783.3 1783.4 1783.5 1783.6 1783.7 1783.8 1783.9 1783.10 1783.11 1784.1 1785.1 1785.2 1785.3 1785.4 1785.5 1786.1 1787.1 1787.2 1787.3 1788.1 1788.2 1789.1 1789.2 1789.3 1789.4 1789.5 1790.1 1791.1 1791.2 1792.1 1793.1 1793.2 1793.3 1793.4 1793.5 1793.6 1793.7 1793.8 1793.9 1793.10 1793.11 1793.12 1793.13 1793.14 1793.15 1794.1 1794.2 1794.3 1795.1 1795.2 1796.1 1796.2 1797.1 1798.1 1798.2 1798.3 1798.4 1798.5 1798.6 1799.1 1799.2 1799.3 1800.1 1801.1 1802.1 1803.1 1803.2 1804.1 1805.1 1806.1 1806.2 1806.3 1806.4 1806.5 1806.6 1806.7 1806.8 1809.1 1811.1 1812.1 1813.1 1813.2 1814.1 1814.2 1815.1 1816.1 1816.2 1817.1 1817.2 1817.3 1818.1 1819.1 1820.1 1821.1 1822.1 1823.1 1823.2 1824.1 1825.1 1826.1 1827.1 1828.1 1830.1 1832.1 1832.2 1832.3 1832.4 1832.5 1832.6 1832.7 1832.8 1832.9 1832.10 1832.11 1833.1 1833.2 1833.3 1833.4 1833.5 1833.6 1833.7 1833.8 1833.9 1833.10 1833.11 1833.12 1833.13 1833.14 1833.15 1833.16 1833.17 1833.18 1833.19 1834.1 1834.2 1834.3 1834.4 1836.1 1836.2 1836.3 1836.4 1836.5 1836.6 1836.7 1836.8 1836.9 1837.1 1837.2 1838.1 1838.2 1838.3 1838.4 1838.5 1838.6 1838.7 1838.8 1838.9 1838.10 1839.1 1839.2 1839.3 1839.4 1840.1 1841.1 1841.2 1841.3 1841.4 1842.1 1842.2 1843.1 1843.2 1844.1 1844.2 1844.3 1844.4 1844.5 1844.6 1844.7 1844.8 1844.9 1844.10 1844.11 1844.12 1844.13 1845.1 1845.2 1845.3 1845.4 1845.5 1845.6 1845.7 1845.8 1846.1 1846.2 1847.1 1848.1 1848.2 1848.3 1848.4 1848.5 1848.6 1848.7 1848.8 1848.9 1848.10 1848.11 1848.12 1848.13 1848.14 1848.15 1849.1 1849.2 1849.3 1849.4 1849.5 1849.6 1849.7 1849.8 1850.1 1851.1 1852.1 1853.1 1854.1 1854.2 1855.1 1856.1 1857.1 1857.2 1857.3 1857.4 1858.1 1858.2 1859.1 1859.2 1859.3 1860.1 1861.1 1862.1 1862.2 1862.3 1862.4 1863.1 1863.2 1863.3 1864.1 1864.2 1864.3 1864.4 1865.1 1866.1 1866.2 1866.3 1866.4 1866.5 1866.6 1866.7 1866.8 1866.9 1866.10 1866.11 1866.12 1866.13 1867.1 1868.1 1868.2 1868.3 1868.4 1868.5 1868.6 1868.7 1868.8 1868.9 1868.10 1869.1 1870.1 1870.2 1870.3 1870.4 1871.1 1872.1 1873.1 1873.2 1873.3 1873.4 1873.5 1874.1 1874.2 1874.3 1874.4 1874.5 1874.6 1875.1 1876.1 1877.1 1877.2 1878.1 1879.1 1879.2 1879.3 1880.1 1880.2 1880.3 1881.1 1881.2 1881.3 1881.4 1881.5 1881.6 1881.7 1881.8 1881.9 1881.10 1881.11 1882.1 1883.1 1883.2 1883.3 1883.4 1884.1 1885.1 1885.2 1886.1 1887.1 1887.2 1887.3 1887.4 1887.5 1888.1 1888.2 1889.1 1889.2 1889.3 1889.4 1889.5 1889.6 1890.1 1890.2 1890.3 1891.1 1891.2 1892.1 1892.2 1892.3 1892.4 1892.5 1892.6 1892.7 1893.1 1893.2 1893.3 1894.1 1894.2 1894.3 1894.4 1895.1 1895.2 1895.3 1895.4 1896.1 1896.2 1896.3 1897.1 1897.2 1898.1 1898.2 1899.1 1900.1 1901.1 1901.2 1901.3 1901.4 1901.5 1902.1 1903.1 1903.2 1903.3 1903.4 1903.5 1903.6 1903.7 1904.1 1904.2 1904.3 1904.4 1904.5 1904.6 1904.7 1907.1 1907.2 1907.3 1909.1 1910.1 1910.2 1911.1 1911.2 1911.3 1911.4 1911.5 1912.1 1913.1 1913.2 1914.1 1914.2 1915.1 1916.1 1917.1 1918.1 1918.2 1919.1 1920.1 1920.2 1921.1 1922.1 1923.1 1924.1 1925.1 1925.2 1925.3 1926.1 1926.2 1926.3 1927.1 1928.1 1929.1 1929.2 1929.3 1929.4 1929.5 1930.1 1931.1 1931.2 1932.1 1933.1 1933.2 1933.3 1933.4 1933.5 1934.1 1934.2 1934.3 1934.4 1934.5 1934.6 1935.1 1936.1 1936.2 1936.3 1936.4 1936.5 1937.1 1937.2 1938.1 1939.1 1940.1 1941.1 1941.2 1941.3 1941.4 1942.1 1942.2 1942.3 1942.4 1942.5 1942.6 1943.1 1943.2 1944.1 1944.2 1944.3 1945.1 1945.2 1946.1 1947.1 1948.1 1948.2 1948.3 1949.1 1949.2 1950.1 1950.2 1951.1 1951.2 1951.3 1952.1 1952.2 1952.3 1953.1 1954.1 1955.1 1956.1 1957.1 1957.2 1958.1 1958.2 1959.1 1959.2 1959.3 1959.4 1959.5 1959.6 1959.7 1959.8 1959.9 1960.1 1960.2 1960.3 1960.4 1960.5 1960.6 1960.7 1960.8 1960.9 1960.10 1960.11 1960.12 1960.13 1960.14 1961.1 1962.1 1962.2 1963.1 1963.2 1963.3 1964.1 1965.1 1966.1 1967.1 1968.1 1968.2 1968.3 1969.1 1970.1 1970.2 1971.1 1972.1 1972.2 1972.3 1972.4 1973.1 1974.1 1974.2 1974.3 1974.4 1974.5 1974.6 1974.7 1975.1 1976.1 1977.1 1977.2 1977.3 1977.4 1978.1 1979.1 1979.2 1980.1 1980.2 1980.3 1981.1 1981.2 1981.3 1981.4 1982.1 1982.2 1982.3 1982.4 1982.5 1982.6 1982.7 1983.1 1984.1 1985.1 1985.2 1986.1 1987.1 1988.1 1989.1 1990.1 1991.1 1992.1 1993.1 1994.1 1994.2 1995.1 1995.2 1996.1 1997.1 1997.2 1998.1 1999.1 2000.1 2001.1 2002.1 2003.1 2003.2 2003.3 2003.4 2003.5 2003.6 2003.7 2004.1 2005.1 2006.1 2007.1 2007.2 2008.1 2008.2 2009.1 2010.1 2010.2 2011.1 2011.2 2012.1 2013.1 2014.1 2014.2 2015.1 2016.1 2017.1 2017.2 2017.3 2017.4 2017.5 2017.6 2017.7 2017.8 2018.1 2019.1 2019.2 2020.1 2021.1 2021.2 2021.3 2022.1 2023.1 2023.2 2026.1 2026.2 2027.1 2028.1 2030.1 2030.2 2031.1 2032.1 2033.1 2035.1 2035.2 2037.1 2037.2 2037.3 2037.4 2037.5 2037.6 2037.7 2037.8 2037.9 2037.10 2037.11 2037.12 2037.13 2037.14 2038.1 2039.1 2039.2 2040.1 2041.1 2041.2 2041.3 2042.1 2043.1 2045.1 2046.1 2047.1 2048.1 2048.2 2049.1 2049.2 2050.1 2051.1 2052.1 2052.2 2052.3 2053.1 2053.2 2053.3 2053.4 2053.5 2054.1 2055.1 2056.1 2056.2 2057.1 2058.1 2058.2 2059.1 2059.2 2059.3 2059.4 2059.5 2059.6 2059.7 2060.1 2061.1 2062.1 2062.2 2062.3 2063.1 2064.1 2064.2 2065.1 2065.2 2066.1 2066.2 2066.3 2066.4 2066.5 2066.6 2067.1 2068.1 2068.2 2068.3 2069.1 2069.2 2069.3 2070.1 2070.2 2071.1 2072.1 2072.2 2072.3 2072.4 2073.1 2074.1 2074.2 2074.3 2075.1 2075.2 2076.1 2076.2 2076.3 2076.4 2076.5 2077.1 2077.2 2078.1 2079.1 2080.1 2081.1 2081.2 2081.3 2081.4 2082.1 2083.1 2084.1 2085.1 2085.2 2086.1 2086.2 2087.1 2087.2 2088.1 2089.1 2089.2 2090.1 2090.2 2091.1 2092.1 2093.1 2094.1 2095.1 2096.1 2097.1 2097.2 2098.1 2099.1 2100.1 2101.1 2102.1 2103.1 2103.2 2104.1 2105.1 2106.1 2107.1 2108.1 2108.2 2108.3 2108.4 2108.5 2111.1 2111.2 2113.1 2114.1 2114.2 2114.3 2114.4 2114.5 2114.6 2114.7 2114.8 2114.9 2114.10 2114.11 2114.12 2115.1 2116.1 2116.2 2116.3 2117.1 2118.1 2118.2 2118.3 2118.4 2118.5 2119.1 2119.2 2120.1 2120.2 2121.1 2121.2 2121.3 2122.1 2123.1 2123.2 2123.3 2123.4 2123.5 2123.6 2123.7 2123.8 2123.9 2123.10 2123.11 2124.1 2124.2 2124.3 2124.4 2124.5 2125.1 2126.1 2127.1 2127.2 2127.3 2127.4 2127.5 2129.1 2130.1 2131.1 2132.1 2132.2 2133.1 2133.2 2133.3 2134.1 2134.2 2135.1 2135.2 2136.1 2136.2 2137.1 2137.2 2138.1 2139.1 2139.2 2140.1 2140.2 2141.1 2141.2 2142.1 2143.1 2144.1 2145.1 2146.1 2146.2 2147.1 2147.2 2148.1 2148.2 2148.3 2149.1 2150.1 2150.2 2150.3 2151.1 2151.2 2152.1 2152.2 2152.3 2152.4 2153.1 2153.2 2154.1 2154.2 2154.3 2154.4 2154.5 2155.1 2156.1 2156.2 2157.1 2157.2 2157.3 2157.4 2158.1 2159.1 2159.2 2159.3 2159.4 2159.5 2159.6 2159.7 2160.1 2160.2 2161.1 2161.2 2161.3 2161.4 2161.5 2161.6 2161.7 2161.8 2161.9 2162.1 2163.1 2163.2 2163.3 2163.4 2163.5 2163.6 2163.7 2163.8 2163.9 2163.10 2163.11 2163.12 2163.13 2163.14 2163.15 2163.16 2164.1 2164.2 2164.3 2164.4 2164.5 2164.6 2164.7 2165.1 2166.1 2166.2 2166.3 2167.1 2168.1 2169.1 2169.2 2169.3 2169.4 2170.1 2171.1 2171.2 2172.1 2172.2 2172.3 2172.4 2172.5 2172.6 2172.7 2172.8 2172.9 2172.10 2172.11 2172.12 2172.13 2172.14 2172.15 2172.16 2173.1 2173.2 2173.3 2173.4 2173.5 2174.1 2174.2 2174.3 2174.4 2174.5 2174.6 2174.7 2174.8 2175.1 2175.2 2176.1 2177.1 2179.1 2179.2 2179.3 2179.4 2179.5 2179.6 2180.1 2180.2 2180.3 2180.4 2180.5 2180.6 2181.1 2182.1 2183.1 2183.2 2183.3 2183.4 2184.1 2185.1 2185.2 2186.1 2186.2 2187.1 2188.1 2188.2 2188.3 2188.4 2189.1 2190.1 2191.1 2192.1 2192.2 2193.1 2194.1 2195.1 2195.2 2196.1 2196.2 2196.3 2196.4 2197.1 2198.1 2199.1 2200.1 2201.1 2201.2 2201.3 2201.4 2201.5 2201.6 2201.7 2202.1 2203.1 2204.1 2204.2 2204.3 2205.1 2206.1 2206.2 2207.1 2207.2 2207.3 2207.4 2207.5 2207.6 2207.7 2208.1 2208.2 2209.1 2209.2 2210.1 2210.2 2211.1 2212.1 2213.1 2213.2 2213.3 2213.4 2214.1 2214.2 2214.3 2214.4 2214.5 2214.6 2215.1 2215.2 2215.3 2215.4 2215.5 2215.6 2215.7 2215.8 2215.9 2215.10 2215.11 2215.12 2216.1 2216.2 2216.3 2217.1 2217.2 2218.1 2218.2 2218.3 2218.4 2218.5 2218.6 2218.7 2218.8 2219.1 2219.2 2219.3 2219.4 2219.5 2219.6 2219.7 2220.1 2220.2 2220.3 2220.4 2220.5 2220.6 2220.7 2220.8 2220.9 2220.10 2220.11 2220.12 2220.13 2220.14 2220.15 2220.16 2220.17 2220.18 2220.19 2220.20 2220.21 2220.22 2220.23 2220.24 2220.25 2220.26 2220.27 2220.28 2220.29 2220.30 2220.31 2220.32 2220.33 2220.34 2220.35 2220.36 2220.37 2220.38 2220.39 2220.40 2220.41 2220.42 2220.43 2220.44 2220.45 2220.46 2220.47 2220.48 2220.49 2220.50 2220.51 2220.52 2220.53 2220.54 2220.55 2221.1 2221.2 2221.3 2221.4 2221.5 2221.6 2221.7 2221.8 2221.9 2221.10 2221.11 2221.12 2221.13 2221.14 2221.15 2221.16 2221.17 2221.18 2221.19 2221.20 2221.21 2221.22 2221.23 2221.24 2221.25 2221.26 2221.27 2221.28 2221.29 2221.30 2221.31 2221.32 2221.33 2222.1 2223.1 2223.2 2223.3 2223.4 2223.5 2223.6 2223.7 2223.8 2223.9 2223.10 2224.1 2224.2 2224.3 2224.4 2224.5 2225.1 2226.1 2226.2 2226.3 2228.1 2229.1 2231.1 2231.2 2233.1 2235.1 2235.2 2237.1 2237.2 2237.3 2239.1 2239.2 2239.3 2240.1 2241.1 2241.2 2241.3 2241.4 2241.5 2241.6 2241.7 2241.8 2241.9 2242.1 2243.1 2243.2 2243.3 2243.4 2243.5 2243.6 2243.7 2243.8 2243.9 2243.10 2244.1 2244.2 2245.1 2245.2 2245.3 2245.4 2245.5 2245.6 2245.7 2245.8 2245.9 2245.10 2246.1 2247.1 2247.2 2248.1 2249.1 2249.2 2249.3 2249.4 2249.5 2249.6 2249.7 2250.1 2251.1 2251.2 2252.1 2252.2 2253.1 2254.1 2255.1 2255.2 2255.3 2255.4 2255.5 2255.6 2256.1 2256.2 2256.3 2256.4 2256.5 2256.6 2256.7 2257.1 2258.1 2259.1 2259.2 2260.1 2261.1 2261.2 2261.3 2261.4 2261.5 2261.6 2261.7 2261.8 2261.9 2261.10 2261.11 2261.12 2262.1 2262.2 2262.3 2262.4 2262.5 2263.1 2264.1 2264.2 2265.1 2265.2 2265.3 2266.1 2267.1 2268.1 2268.2 2268.3 2268.4 2269.1 2269.2 2269.3 2269.4 2270.1 2270.2 2270.3 2270.4 2270.5 2270.6 2271.1 2271.2 2271.3 2271.4 2271.5 2271.6 2271.7 2271.8 2272.1 2272.2 2272.3 2272.4 2272.5 2273.1 2273.2 2274.1 2276.1 2276.2 2276.3 2276.4 2276.5 2276.6 2276.7 2276.8 2277.1 2277.2 2278.1 2278.2 2278.3 2278.4 2278.5 2278.6 2278.7 2278.8 2278.9 2278.10 2278.11 2278.12 2278.13 2279.1 2280.1 2280.2 2280.3 2280.4 2280.5 2280.6 2281.1 2282.1 2282.2 2282.3 2282.4 2282.5 2282.6 2282.7 2283.1 2283.2 2283.3 2283.4 2283.5 2284.1 2284.2 2284.3 2284.4 2285.1 2286.1 2286.2 2286.3 2287.1 2288.1 2288.2 2288.3 2289.1 2290.1 2290.2 2290.3 2290.4 2290.5 2290.6 2290.7 2290.8 2291.1 2291.2 2291.3 2291.4 2291.5 2292.1 2293.1 2294.1 2295.1 2295.2 2295.3 2296.1 2297.1 2298.1 2299.1 2299.2 2299.3 2300.1 2301.1 2301.2 2302.1 2303.1 2304.1 2305.1 2305.2 2305.3 2305.4 2305.5 2305.6 2306.1 2306.2 2306.3 2307.1 2307.2 2307.3 2308.1 2308.2 2308.3 2308.4 2308.5 2308.6 2308.7 2309.1 2309.2 2310.1 2310.2 2310.3 2310.4 2310.5 2310.6 2310.7 2310.8 2311.1 2312.1 2312.2 2312.3 2313.1 2314.1 2314.2 2314.3 2314.4 2314.5 2315.1 2316.1 2316.2 2317.1 2318.1 2318.2 2318.3 2318.4 2318.5 2319.1 2320.1 2320.2 2320.3 2320.4 2321.1 2322.1 2322.2 2323.1 2324.1 2325.1 2325.2 2326.1 2327.1 2328.1 2329.1 2330.1 2331.1 2332.1 2332.2 2332.3 2332.4 2332.5 2332.6 2333.1 2334.1 2335.1 2335.2 2335.3 2335.4 2335.5 2336.1 2336.2 2337.1 2337.2 2338.1 2339.1 2339.2 2339.3 2340.1 2340.2 2341.1 2341.2 2341.3 2342.1 2343.1 2344.1 2345.1 2346.1 2347.1 2348.1 2349.1 2349.2 2349.3 2350.1 2351.1 2351.2 2352.1 2353.1 2356.1 2358.1 2360.1 2361.1 2361.2 2363.1 2364.1 2366.1 2367.1 2368.1 2368.2 2369.1 2370.1 2371.1 2371.2 2372.1 2373.1 2373.2 2374.1 2375.1 2375.2 2376.1 2376.2 2376.3 2376.4 2376.5 2376.6 2377.1 2378.1 2378.2 2378.3 2378.4 2379.1 2379.2 2380.1 2381.1 2381.2 2382.1 2383.1 2383.2 2383.3 2384.1 2384.2 2384.3 2384.4 2384.5 2384.6 2384.7 2385.1 2386.1 2387.1 2387.2 2387.3 2387.4 2387.5 2387.6 2388.1 2389.1 2389.2 2390.1 2391.1 2392.1 2393.1 2393.2 2393.3 2394.1 2394.2 2395.1 2396.1 2396.2 2397.1 2397.2 2398.1 2398.2 2399.1 2399.2 2400.1 2401.1 2402.1 2403.1 2404.1 2405.1 2406.1 2406.2 2406.3 2407.1 2407.2 2408.1 2408.2 2408.3 2408.4 2408.5 2409.1 2410.1 2411.1 2411.2 2412.1 2413.1 2414.1 2415.1 2416.1 2416.2 2417.1 2418.1 2419.1 2420.1 2421.1 2422.1 2423.1 2424.1 2425.1 2425.2 2425.3 2425.4 2425.5 2425.6 2426.1 2427.1 2427.2 2428.1 2429.1 2429.2 2429.3 2429.4 2429.5 2430.1 2430.2 2431.1 2431.2 2431.3 2431.4 2431.5 2431.6 2432.1 2432.2 2433.1 2434.1 2435.1 2435.2 2435.3 2435.4 2436.1 2436.2 2436.3 2436.4 2437.1 2437.2 2437.3 2438.1 2439.1 2440.1 2440.2 2440.3 2440.4 2440.5 2440.6 2440.7 2441.1 2442.1 2442.2 2442.3 2442.4 2442.5 2442.6 2442.7 2443.1 2443.2 2443.3 2443.4 2443.5 2443.6 2444.1 2444.2 2445.1 2446.1 2446.2 2446.3 2446.4 2447.1 2447.2 2447.3 2447.4 2447.5 2447.6 2448.1 2448.2 2448.3 2448.4 2448.5 2448.6 2448.7 2448.8 2448.9 2448.10 2448.11 2448.12 2449.1 2449.2 2449.3 2449.4 2450.1 2451.1 2451.2 2451.3 2451.4 2451.5 2451.6 2452.1 2452.2 2452.3 2452.4 2452.5 2452.6 2452.7 2452.8 2452.9 2452.10 2452.11 2453.1 2454.1 2455.1 2456.1 2456.2 2456.3 2457.1 2457.2 2457.3 2457.4 2458.1 2458.2 2458.3 2459.1 2460.1 2460.2 2460.3 2461.1 2462.1 2462.2 2462.3 2463.1 2463.2 2463.3 2463.4 2464.1 2465.1 2465.2 2466.1 2467.1 2467.2 2467.3 2468.1 2469.1 2470.1 2471.1 2471.2 2471.3 2471.4 2472.1 2472.2 2472.3 2472.4 2473.1 2473.2 2473.3 2474.1 2475.1 2475.2 2475.3 2475.4 2476.1 2476.2 2476.3 2477.1 2478.1 2478.2 2478.3 2479.1 2479.2 2480.1 2481.1 2482.1 2483.1 2483.2 2483.3 2483.4 2483.5 2483.6 2483.7 2484.1 2484.2 2484.3 2485.1 2486.1 2487.1 2487.2 2488.1 2488.2 2488.3 2488.4 2488.5 2488.6 2489.1 2489.2 2489.3 2489.4 2490.1 2491.1 2492.1 2492.2 2493.1 2494.1 2495.1 2495.2 2495.3 2495.4 2495.5 2495.6 2495.7 2495.8 2495.9 2496.1 2496.2 2496.3 2497.1 2497.2 2498.1 2499.1 2500.1 2500.2 2500.3 2501.1 2501.2 2501.3 2501.4 2501.5 2503.1 2503.2 2503.3 2503.4 2504.1 2504.2 2505.1 2505.2 2506.1 2506.2 2507.1 2507.2 2507.3 2507.4 2507.5 2507.6 2507.7 2508.1 2509.1 2510.1 2510.2 2510.3 2510.4 2510.5 2510.6 2510.7 2510.8 2510.9 2511.1 2512.1 2512.2 2513.1 2514.1 2514.2 2514.3 2515.1 2515.2 2515.3 2515.4 2516.1 2517.1 2517.2 2518.1 2519.1 2519.2 2519.3 2520.1 2520.2 2520.3 2520.4 2521.1 2522.1 2522.2 2522.3 2523.1 2524.1 2525.1 2525.2 2526.1 2526.2 2527.1 2527.2 2528.1 2528.2 2529.1 2532.1 2533.1 2533.2 2533.3 2533.4 2533.5 2533.6 2534.1 2535.1 2535.2 2535.3 2536.1 2536.2 2537.1 2537.2 2537.3 2537.4 2538.1 2539.1 2539.2 2540.1 2540.2 2541.1 2541.2 2542.1 2543.1 2543.2 2543.3 2544.1 2544.2 2544.3 2545.1 2546.1 2546.2 2547.1 2548.1 2549.1 2549.2 2550.1 2551.1 2552.1 2553.1 2555.1 2556.1 2556.2 2556.3 2556.4 2556.5 2556.6 2556.7 2557.1 2557.2 2558.1 2558.2 2558.3 2558.4 2558.5 2558.6 2558.7 2559.1 2559.2 2560.1 2561.1 2562.1 2563.1 2564.1 2564.2 2564.3 2564.4 2564.5 2564.6 2565.1 2565.2 2565.3 2566.1 2567.1 2568.1 2569.1 2570.1 2570.2 2571.1 2571.2 2572.1 2573.1 2573.2 2574.1 2574.2 2574.3 2574.4 2575.1 2575.2 2576.1 2576.2 2577.1 2577.2 2577.3 2578.1 2578.2 2578.3 2579.1 2581.1 2582.1 2583.1 2583.2 2583.3 2584.1 2584.2 2584.3 2584.4 2584.5 2584.6 2584.7 2584.8 2585.1 2585.2 2585.3 2585.4 2585.5 2586.1 2586.2 2587.1 2587.2 2587.3 2587.4 2587.5 2588.1 2588.2 2589.1 2589.2 2589.3 2589.4 2589.5 2589.6 2589.7 2589.8 2589.9 2589.10 2589.11 2589.12 2589.13 2590.1 2590.2 2590.3 2591.1 2591.2 2591.3 2591.4 2591.5 2591.6 2591.7 2592.1 2593.1 2593.2 2593.3 2593.4 2593.5 2594.1 2594.2 2594.3 2594.4 2594.5 2595.1 2596.1 2596.2 2596.3 2596.4 2596.5 2596.6 2596.7 2596.8 2596.9 2596.10 2596.11 2597.1 2597.2 2597.3 2598.1 2598.2 2598.3 2599.1 2599.2 2600.1 2600.2 2600.3 2601.1 2602.1 2603.1 2603.2 2604.1 2604.2 2604.3 2604.4 2605.1 2606.1 2606.2 2606.3 2606.4 2606.5 2606.6 2606.7 2606.8 2606.9 2607.1 2607.2 2608.1 2609.1 2610.1 2610.2 2610.3 2610.4 2611.1 2611.2 2612.1 2613.1 2614.1 2614.2 2614.3 2614.4 2614.5 2614.6 2614.7 2615.1 2616.1 2616.2 2616.3 2617.1 2618.1 2618.2 2618.3 2618.4 2618.5 2619.1 2620.1 2620.2 2620.3 2620.4 2621.1 2622.1 2622.2 2622.3 2622.4 2622.5 2622.6 2622.7 2622.8 2622.9 2622.10 2622.11 2622.12 2622.13 2623.1 2624.1 2625.1 2625.2 2625.3 2625.4 2625.5 2625.6 2625.7 2627.1 2628.1 2628.2 2628.3 2628.4 2628.5 2628.6 2629.1 2629.2 2629.3 2629.4 2629.5 2629.6 2629.7 2629.8 2629.9 2629.10 2629.11 2630.1 2630.2 2631.1 2632.1 2632.2 2633.1 2633.2 2633.3 2633.4 2634.1 2634.2 2635.1 2636.1 2637.1 2638.1 2638.2 2638.3 2638.4 2640.1 2640.2 2641.1 2642.1 2643.1 2643.2 2643.3 2643.4 2643.5 2643.6 2644.1 2645.1 2646.1 2646.2 2646.3 2647.1 2647.2 2647.3 2647.4 2647.5 2648.1 2648.2 2649.1 2649.2 2649.3 2650.1 2651.1 2651.2 2651.3 2651.4 2651.5 2651.6 2651.7 2651.8 2652.1 2653.1 2653.2 2653.3 2653.4 2654.1 2655.1 2655.2 2655.3 2655.4 2655.5 2655.6 2655.7 2655.8 2655.9 2655.10 2655.11 2655.12 2655.13 2656.1 2656.2 2656.3 2656.4 2656.5 2657.1 2658.1 2659.1 2659.2 2659.3 2659.4 2659.5 2659.6 2659.7 2660.1 2661.1 2662.1 2663.1 2664.1 2664.2 2665.1 2666.1 2667.1 2668.1 2668.2 2669.1 2669.2 2669.3 2669.4 2670.1 2671.1 2671.2 2672.1 2673.1 2674.1 2675.1 2675.2 2676.1 2676.2 2676.3 2676.4 2677.1 2677.2 2678.1 2678.2 2678.3 2678.4 2678.5 2678.6 2678.7 2678.8 2678.9 2678.10 2678.11 2679.1 2679.2 2679.3 2680.1 2680.2 2680.3 2680.4 2680.5 2681.1 2681.2 2681.3 2681.4 2681.5 2681.6 2681.7 2681.8 2681.9 2681.10 2681.11 2681.12 2681.13 2682.1 2683.1 2683.2 2683.3 2683.4 2684.1 2685.1 2686.1 2687.1 2687.2 2688.1 2688.2 2689.1 2690.1 2690.2 2690.3 2691.1 2692.1 2693.1 2693.2 2693.3 2693.4 2694.1 2694.2 2695.1 2696.1 2696.2 2696.3 2696.4 2696.5 2696.6 2697.1 2697.2 2697.3 2698.1 2698.2 2699.1 2700.1 2701.1 2702.1 2703.1 2704.1 2705.1 2706.1 2706.2 2707.1 2707.2 2708.1 2708.2 2709.1 2709.2 2710.1 2710.2 2710.3 2710.4 2710.5 2710.6 2712.1 2713.1 2713.2 2713.3 2713.4 2713.5 2713.6 2713.7 2714.1 2714.2 2715.1 2716.1 2717.1 2717.2 2717.3 2718.1 2719.1 2719.2 2719.3 2719.4 2720.1 2721.1 2722.1 2723.1 2723.2 2723.3 2723.4 2723.5 2724.1 2725.1 2725.2 2726.1 2727.1 2728.1 2729.1 2729.2 2730.1 2730.2 2732.1 2732.2 2733.1 2734.1 2734.2 2735.1 2735.2 2735.3 2736.1 2736.2 2736.3 2736.4 2736.5 2736.6 2737.1 2737.2 2738.1 2738.2 2738.3 2738.4 2738.5 2739.1 2740.1 2741.1 2742.1 2743.1 2744.1 2745.1 2745.2 2746.1 2747.1 2748.1 2748.2 2749.1 2750.1 2750.2 2750.3 2751.1 2752.1 2752.2 2752.3 2752.4 2752.5 2752.6 2752.7 2752.8 2752.9 2752.10 2752.11 2753.1 2753.2 2754.1 2755.1 2756.1 2757.1 2757.2 2758.1 2758.2 2759.1 2759.2 2759.3 2759.4 2759.5 2759.6 2759.7 2760.1 2760.2 2760.3 2761.1 2761.2 2761.3 2762.1 2763.1 2764.1 2765.1 2767.1 2768.1 2769.1 2769.2 2769.3 2769.4 2770.1 2770.2 2770.3 2770.4 2770.5 2770.6 2770.7 2770.8 2770.9 2770.10 2770.11 2770.12 2770.13 2771.1 2771.2 2771.3 2771.4 2771.5 2771.6 2771.7 2771.8 2772.1 2772.2 2772.3 2772.4 2772.5 2772.6 2772.7 2772.8 2772.9 2772.10 2772.11 2772.12 2772.13 2772.14 2773.1 2773.2 2773.3 2774.1 2774.2 2774.3 2774.4 2774.5 2774.6 2774.7 2775.1 2775.2 2775.3 2775.4 2776.1 2777.1 2777.2 2777.3 2777.4 2777.5 2777.6 2777.7 2777.8 2777.9 2777.10 2777.11 2777.12 2777.13 2777.14 2778.1 2778.2 2779.1 2779.2 2779.3 2779.4 2779.5 2779.6 2779.7 2780.1 2781.1 2782.1 2783.1 2783.2 2784.1 2784.2 2784.3 2785.1 2785.2 2785.3 2785.4 2785.5 2785.6 2785.7 2785.8 2786.1 2786.2 2786.3 2786.4 2786.5 2786.6 2786.7 2786.8 2786.9 2786.10 2786.11 2786.12 2786.13 2787.1 2787.2 2787.3 2787.4 2787.5 2788.1 2788.2 2789.1 2790.1 2791.1 2792.1 2793.1 2794.1 2796.1 2796.2 2797.1 2797.2 2797.3 2797.4 2797.5 2797.6 2797.7 2797.8 2797.9 2798.1 2798.2 2798.3 2798.4 2798.5 2798.6 2799.1 2800.1 2801.1 2802.1 2802.2 2803.1 2804.1 2805.1 2806.1 2807.1 2808.1 2808.2 2809.1 2809.2 2810.1 2811.1 2812.1 2812.2 2812.3 2812.4 2813.1 2814.1 2815.1 2815.2 2816.1 2817.1 2817.2 2817.3 2818.1 2819.1 2819.2 2819.3 2819.4 2819.5 2819.6 2819.7 2819.8 2819.9 2820.1 2820.2 2821.1 2822.1 2823.1 2823.2 2823.3 2823.4 2824.1 2825.1 2826.1 2826.2 2826.3 2827.1 2827.2 2827.3 2828.1 2828.2 2828.3 2828.4 2828.5 2828.6 2828.7 2828.8 2828.9 2828.10 2828.11 2828.12 2828.13 2828.14 2828.15 2828.16 2828.17 2829.1 2830.1 2830.2 2830.3 2832.1 2832.2 2833.1 2834.1 2834.2 2835.1 2835.2 2835.3 2836.1 2836.2 2836.3 2836.4 2836.5 2837.1 2838.1 2839.1 2840.1 2840.2 2841.1 2841.2 2842.1 2843.1 2843.2 2843.3 2844.1 2844.2 2845.1 2845.2 2846.1 2847.1 2848.1 2851.1 2853.1 2853.2 2853.3 2854.1 2855.1 2855.2 2856.1 2856.2 2857.1 2857.2 2857.3 2857.4 2857.5 2857.6 2858.1 2858.2 2859.1 2859.2 2859.3 2859.4 2859.5 2859.6 2859.7 2859.8 2859.9 2860.1 2860.2 2861.1 2862.1 2863.1 2863.2 2863.3 2863.4 2863.5 2863.6 2863.7 2864.1 2864.2 2865.1 2866.1 2867.1 2867.2 2867.3 2867.4 2867.5 2867.6 2867.7 2867.8 2867.9 2868.1 2868.2 2869.1 2869.2 2869.3 2870.1 2871.1 2871.2 2871.3 2871.4 2871.5 2871.6 2871.7 2871.8 2871.9 2871.10 2871.11 2871.12 2871.13 2871.14 2871.15 2871.16 2871.17 2871.18 2871.19 2871.20 2872.1 2872.2 2872.3 2873.1 2873.2 2873.3 2873.4 2873.5 2873.6 2874.1 2874.2 2875.1 2875.2 2876.1 2876.2 2877.1 2877.2 2878.1 2879.1 2879.2 2879.3 2880.1 2881.1 2882.1 2882.2 2882.3 2882.4 2882.5 2882.6 2882.7 2883.1 2884.1 2885.1 2885.2 2886.1 2887.1 2888.1 2889.1 2889.2 2890.1 2890.2 2890.3 2890.4 2890.5 2890.6 2891.1 2892.1 2892.2 2892.3 2893.1 2893.2 2893.3 2893.4 2893.5 2893.6 2893.7 2894.1 2895.1 2895.2 2895.3 2896.1 2896.2 2897.1 2898.1 2899.1 2900.1 2901.1 2901.2 2902.1 2902.2 2903.1 2904.1 2905.1 2906.1 2907.1 2908.1 2908.2 2908.3 2908.4 2908.5 2908.6 2908.7 2908.8 2909.1 2909.2 2910.1 2911.1 2911.2 2911.3 2911.4 2912.1 2912.2 2912.3 2912.4 2913.1 2914.1 2915.1 2915.2 2915.3 2916.1 2916.2 2916.3 2916.4 2916.5 2916.6 2917.1 2918.1 2919.1 2920.1 2921.1 2922.1 2922.2 2922.3 2923.1 2923.2 2923.3 2923.4 2923.5 2923.6 2923.7 2923.8 2923.9 2924.1 2924.2 2924.3 2924.4 2924.5 2924.6 2924.7 2924.8 2924.9 2925.1 2925.2 2925.3 2925.4 2925.5 2925.6 2925.7 2925.8 2926.1 2926.2 2926.3 2926.4 2926.5 2927.1 2927.2 2927.3 2927.4 2927.5 2927.6 2928.1 2929.1 2930.1 2930.2 2932.1 2932.2 2933.1 2934.1 2934.2 2934.3 2934.4 2934.5 2935.1 2935.2 2935.3 2937.1 2937.2 2937.3 2937.4 2937.5 2937.6 2937.7 2937.8 2937.9 2937.10 2938.1 2938.2 2938.3 2938.4 2938.5 2938.6 2938.7 2938.8 2938.9 2939.1 2939.2 2939.3 2939.4 2939.5 2940.1 2940.2 2940.3 2940.4 2940.5 2941.1 2941.2 2941.3 2941.4 2941.5 2941.6 2941.7 2942.1 2942.2 2942.3 2942.4 2942.5 2942.6 2943.1 2943.2 2943.3 2943.4 2943.5 2943.6 2943.7 2943.8 2943.9 2943.10 2944.1 2945.1 2946.1 2947.1 2947.2 2948.1 2948.2 2949.1 2949.2 2950.1 2950.2 2950.3 2950.4 2950.5 2950.6 2950.7 2950.8 2951.1 2952.1 2953.1 2953.2 2954.1 2954.2 2955.1 2955.2 2955.3 2955.4 2955.5 2955.6 2956.1 2956.2 2956.3 2957.1 2957.2 2957.3 2957.4 2958.1 2959.1 2959.2 2960.1 2960.2 2960.3 2961.1 2962.1 2963.1 2963.2 2963.3 2963.4 2963.5 2964.1 2964.2 2965.1 2966.1 2966.2 2967.1 2968.1 2968.2 2968.3 2968.4 2968.5 2968.6 2969.1 2970.1 2970.2 2970.3 2970.4 2971.1 2972.1 2973.1 2974.1 2974.2 2975.1 2975.2 2976.1 2976.2 2977.1 2977.2 2977.3 2977.4 2978.1 2979.1 2979.2 2979.3 2980.1 2980.2 2981.1 2981.2 2982.1 2983.1 2983.2 2983.3 2984.1 2984.2 2984.3 2984.4 2984.5 2984.6 2984.7 2984.8 2985.1 2985.2 2985.3 2985.4 2985.5 2985.6 2985.7 2985.8 2985.9 2986.1 2987.1 2987.2 2987.3 2987.4 2987.5 2987.6 2988.1 2989.1 2989.2 2990.1 2991.1 2992.1 2992.2 2992.3 2992.4 2992.5 2993.1 2994.1 2994.2 2994.3 2996.1 2996.2 2996.3 2997.1 2998.1 2998.2 2999.1 3000.1 3001.1 3002.1 3003.1 3004.1 3004.2 3004.3 3004.4 3004.5 3005.1 3005.2 3006.1 3007.1 3008.1 3008.2 3008.3 3008.4 3009.1 3009.2 3009.3 3009.4 3009.5 3010.1 3010.2 3011.1 3011.2 3011.3 3011.4 3011.5 3012.1 3012.2 3012.3 3013.1 3013.2 3013.3 3013.4 3013.5 3013.6 3013.7 3013.8 3013.9 3013.10 3013.11 3013.12 3014.1 3014.2 3014.3 3014.4 3014.5 3014.6 3014.7 3014.8 3014.9 3014.10 3014.11 3015.1 3016.1 3017.1 3017.2 3018.1 3018.2 3018.3 3018.4 3018.5 3018.6 3019.1 3019.2 3020.1 3020.2 3020.3 3021.1 3022.1 3023.1 3023.2 3023.3 3023.4 3023.5 3024.1 3024.2 3024.3 3025.1 3026.1 3026.2 3026.3 3026.4 3028.1 3029.1 3030.1 3030.2 3030.3 3030.4 3030.5 3030.6 3031.1 3032.1 3033.1 3034.1 3034.2 3035.1 3036.1 3037.1 3037.2 3038.1 3039.1 3039.2 3039.3 3039.4 3039.5 3040.1 3040.2 3041.1 3042.1 3043.1 3043.2 3044.1 3044.2 3045.1 3046.1 3047.1 3047.2 3048.1 3049.1 3050.1 3050.2 3050.3 3051.1 3051.2 3052.1 3052.2 3052.3 3052.4 3052.5 3052.6 3053.1 3053.2 3053.3 3053.4 3053.5 3053.6 3053.7 3053.8 3053.9 3053.10 3054.1 3055.1 3056.1 3056.2 3056.3 3057.1 3057.2 3058.1 3058.2 3058.3 3059.1 3059.2 3059.3 3059.4 3059.5 3059.6 3060.1 3060.2 3061.1 3062.1 3063.1 3063.2 3064.1 3065.1 3066.1 3067.1 3068.1 3069.1 3070.1 3071.1 3071.2 3072.1 3072.2 3072.3 3073.1 3073.2 3073.3 3073.4 3073.5 3073.6 3073.7 3073.8 3073.9 3074.1 3075.1 3075.2 3076.1 3077.1 3077.2 3078.1 3079.1 3080.1 3081.1 3082.1 3082.2 3082.3 3082.4 3083.1 3083.2 3083.3 3084.1 3085.1 3085.2 3086.1 3087.1 3087.2 3087.3 3087.4 3087.5 3087.6 3087.7 3088.1 3088.2 3088.3 3088.4 3089.1 3090.1 3091.1 3091.2 3091.3 3092.1 3093.1 3094.1 3095.1 3095.2 3096.1 3097.1 3097.2 3097.3 3098.1 3099.1 3100.1 3100.2 3100.3 3100.4 3101.1 3102.1 3102.2 3102.3 3102.4 3102.5 3103.1 3104.1 3104.2 3104.3 3105.1 3105.2 3105.3 3105.4 3106.1 3107.1 3108.1 3109.1 3110.1 3111.1 3112.1 3112.2 3112.3 3112.4 3113.1 3113.2 3113.3 3114.1 3115.1 3116.1 3117.1 3118.1 3119.1 3119.2 3119.3 3120.1 3120.2 3120.3 3121.1 3121.2 3121.3 3121.4 3121.5 3121.6 3121.7 3121.8 3121.9 3121.10 3121.11 3122.1 3123.1 3123.2 3124.1 3125.1 3126.1 3127.1 3127.2 3127.3 3128.1 3129.1 3129.2 3130.1 3131.1 3131.2 3132.1 3132.2 3132.3 3132.4 3132.5 3132.6 3132.7 3132.8 3132.9 3133.1 3133.2 3133.3 3133.4 3133.5 3133.6 3134.1 3135.1 3136.1 3137.1 3137.2 3138.1 3139.1 3140.1 3141.1 3141.2 3143.1 3144.1 3146.1 3147.1 3148.1 3149.1 3151.1 3152.1 3153.1 3154.1 3155.1 3155.2 3155.3 3155.4 3156.1 3156.2 3156.3 3157.1 3159.1 3160.1 3161.1 3163.1 3164.1 3164.2 3164.3 3166.1 3166.2 3166.3 3166.4 3167.1 3167.2
Kawasaki KLE Croatia forum Off,Off, i samo Off ... topic !! => Trkeljanje o svemu i svačemu => Đonijev literalni kutak !! => Autor teme: Đoni - 23. Prvi dio "Jahači u magli" Prolog Ponekad vam se čini kao "deja vu" ili već viđeno, već viđeno u bezbroj glupih romana i filmova ali je tematika druga. Tematika je ovdje djelovala toliko stvarno i neočekivano za terasu restorana u Opatiji. Pravac Hamburg Referent mi je djelovao slinavo. Kao onaj tip državnog službenika koji se trudi da ugodi svome nadređenom ali ujedno i da mu zabije nož u leđa prvom prigodom, samo kako bi sjeo na njegovu izlizanu stolicu i dojučerašnje kolege gledao sa malo više pozicije. Pogledao me je kroz one socijalne naočale sa plastično metalnim okvirima i klimnuo glavom. "Da rezimiramo diplomirao si prije četiri mjeseca i nisi to prijavio u vojni odsjek dok te nismo pozvali na razgovor?" Jebi ga mogao me puknuti kamo je htio, što mi uostalom nije niti bilo važno za tih godinu dana ali ugodnije je ne izazivati vraga. Malo sam slegao ramenima i nasmiješio se samo krajevima usana tek toliko da djelujem ljubazno, a da debil preko puta mene ne misli da ga ismijavam. Sa tim nižim facama "u službi" bio sam uvijek oprezan, znali su se dići na zadnje noge za najmanju sitnicu. Još mi je samo falilo da prije JNA dobijem epitet "sumnjivi element u samoupravnom socijalizmu", a debilčić u stolici mi ga je mogao uvaliti u dosje, tek toliko da ga zapamtim. "Žao mi je nisam znao da moram čim diplomiram to prijaviti, mislio sam da će fakultet uraditi isto." Lik me pogleda kroz ona svoja stakla vrlo ozbiljno, što nije bio baš dobar znak. "To je tvoja dužnost kao omladinca, ako si uopće omladinac sa dvadeset i šest godina, meni si prije vječni student kojem je naše društvo to omogućilo." Jebi ga sad sam puko, lik ima kompleks više stručne spreme i mrzi sve iznad toga, shebat će me sto posto. Malo sam ponovno pokunjeno slegao ramenima i odmahnuo glavom. "Baka i djed su mi bolesni nemamo baš novca pa se ja moram brinuti o njima, normalno ne mogu na predavanja i fakultet pati." Idiote, zasvijetlio mi reklamni natpis u glavi, smisli nešto originalnije, cijelo susjedstvo zna da ti djed drži pčele i svako jutro vozi bicikl 8 kilometara do tih desetak košnica, a baka kuha sve, od zimnice do slatkog, na štednjaku na drva u dvorištu i uz to sa pet metara mazne krumpirom svaku mačku koja pokuša ukrasti nešto mesa sa stola dok ona cijepa drva. Na stolu uvijek uz put priprema nešto za u pećnicu, tek toliko da drva ne gore samo za peći papriku za ajvar ili kuhati šljive za slatko. Lik me ozbiljno pogleda i klimne glavom. "Je malo je to neugodno kada te muke u obitelji spopadnu. I meni bolesna mama i baka smetale da završim pravo do kraja, pa sam se morao prebaciti na višu upravnu." Pogled upućen nakon te izjave već je djelovao malo mekši. Odmahnuo je glavom. "Ništa pogledat ću gdje da te smjestim ipak si školovan ne mogu te tek tako među ove klince sa zanatom." Kamen mi pade sa srca i razvali koljeno pri padu. "Hvala druže pogotovu na razumijevanju". Lik odmahnu rukom. "Ništa samo radim svoj posao, dobićeš poštom, kada da se javiš i gdje ali ne baš tako brzo, ovi ljetnja klasa su svi pješadija i brdska pješadija za Tolmin u Sloveniji." Ljubazno se nasmiješio. "Ajd sad pa zdravo". "Zdravo i hvala još jedan put". Malo sam se mrzio radi uvlačenja ali ona stara narodna "sila boga ne moli". Vani me je čekao Strela. Sjedio je u hladu, na zidiću pored motora, i motao cigaretu. Dok sam mu prilazio namignuo je. "Gdje su te pukli?" Odmahnuh glavom. "Još ne znam ali se nadam nešto normalno." Liznuo je cigaret papir, omotan oko štapića duhana, zaljepio ga u savršenu cigaretu bez filtera i pružio mi, potom se bacio na motanje nove za sebe. Izvadih stari austrijski benzinski upaljač i zapalih. Zatvorio sam poklopac upaljača uz tipično klik i pružio ga Streli. Upravo je završio cigaretu pa smo skupa dimili bez riječi. Nakon par minuta tišine Strela baci cigaretu na zemlju i ugasi je petom tenisice. "Čuj idemo na piće bolje će biti nakon toga." Klimnuh glavom. "Kod Benny Hilla može?" Nasmiješio se. Zakopčao sam traper jaknu i zajahao svoj MZ 250, Strela je već navukao kacigu i startao svoj ČZ 175. Navukoh svoju istočno Njemačku kacigu i bacih start motora. Pet minuta kasnije provlačili smo se kroz promet glavne ulice u Zemunu pazeći da nas pri prelasku pune crte ne vidi koji "milkan", kako smo u lokalnom žargonu zvali tadašnju miliciju. Ne znam zašto ali dok smo sporo vozili kroz gradsku gužvu na pamet mi je stalno padala Goga. Dok smo stigli do kafića "Benny" stvar je legla na svoje mjesto, bilo mi je jasno. Kafić "Benny" je bio obična rupa u podrumu zgrade, par ulica dalje od dijela u kojem smo stanovali ali je imao specifično uređenje. Stari ručno rađeni drveni stolovi i klupe, kameni pod od sitnih kocki kamena, koji se inače nekada koristio za popločavanje cesti. Uz drveni šank na ručno izrađenoj polici stajala je JVC - HiFi linija i video rekorder koji je bio spojen na veliki Grunding TV. Na zidovima su bili posteri popularnog Benny Hill-a u plastičnim folijama. Četiri velika ručno rađena zvučnika su bila smještena u kutovima prostorije, a dva flipper-a u centru i to je bilo sve. Vlasnik Benny-ja je bio Marko Dileja. Marko je završio primijenjenu matematiku na Elektrotehničkom Fakultetu potom odradio četiri godine u nekom raju od društvene firme kao programer u COBOL-u i pukao. Godinu dana nije radio ništa potom je iznajmio od nekog "kućnog savjeta" podrum sa "higijenskim čvorom" i otvorio kafić. U to doba u Zemunu nije bilo lako držati kafić, uvijek si bio stisnut između onih "malo van zakona" sa jedne strane i milkana koji su ganjali iste sa druge. Marko je imao rješenje. Boca original Johnny Walker-a ispod šanka za druge i čelična cijev i bokser ispod šanka za prve. Znam da je negdje oko 90 te nakon smrti majke otišao u Australiju. Strela je upao prvi smjestio se za stol u kutu, a uz put dobacio Marku: "Daj nam dvije pive i dva normalna konjaka." Mahnuo je glavom prema meni. "Djoni je bio u vojnom odsjeku". Mjehur me mučio još od razgovora u vojnom i odmah sam se uputio u wc. Kada sam se vratio na stolu su bile dvije "Nikšićke" i dva konjaka 0,5. Kod Benny-ja se služila samo Nikšićka piva, po nekim pričama zato jer je Markov otac bio Crnogorac ali bliže istini je bilo zato što mu je bratić radio u Nikšićkoj pivovari. Pogledao sam Strelu u oči i nazdravio konjakom. Ispili smo "na eks". Sada je na redu bilo polako pijuckanje pive i razgovor. Prešao sam direktno na ono što me mučilo. "Slušaj Strela mene pokupe u JNA do prosinca, a ni ti nisi daleko od toga, čim završiš tu tvoju višu zidarsku ideš na dug svojoj domovini". Strela je klimnuo glavom. "Pa što misliš da opalimo put do Hamburga i malo se provedemo. Goga me ionako zvala više puta da navratim kod nje u posjet i eto .. smještaj i hranu imamo samo put? Iskoristimo ovo ljeto." Strela je bio hladnokrvan dečko. Sve što mu kažeš na kratko bi obradio u svojoj glavi i tek potom progovorio. Čekao sam jedan dugi gutljaj prije nego je odgovorio. "Misliš ti ja i Škot?" Spustio sam bocu na stol. "A tko drugi?" Okrenu je svoju bocu sa dva prsta malo u krug. "Bilo bi dobro, nikada nisam bio u Njemačkoj, a ima se tamo što vidjeti i doživjeti." Goga Goga je bila cura iz ulice četiri godine starija od mene. Gordana ili Ćaknuta Goca, kako su je zvale frustrirane "sretno udate" žene iz kvarta. Nije bila neka ljepota ali je bila visoka i zgođušna. Točnije imala je duge noge, pljosnatu zadnjicu i malo veće grudi. Facu joj je krasio specifičan izgled, punije usne na užoj faci i malo veći nos ili ti "kljuka" u žargonu. Imala je specifičan osmjeh i neku čudnu osobnost. Kada je krenula u srednju kemijsku školu, na drugom kraju grada, stari joj je dozvolio da vozi njegov tada već stariji Tomos T12 Kolibri. Moped 49 ccm sa tri brzine i ručnim mjenjačem i to je bilo to. Od početka srednje je nosila vojnu platnenu torbu preko ramena, izlizane traperice i traper jaknu. U školi je nizala samo petake. Kada je bila na trećoj godini spetljala se sa nekim likom sa dugom valovitom kosom. Potomak doseljenika "vlakom bez voznog reda" koji je završio zanat u Novom Sadu i potom prešao raditi u Zemunski Teleoptik. Lik se zvao Dejan i živio je u iznajmljenoj garsonjeri u potkrovlju. Vozio je ČZ Enduro 250, a po kiši starog fiću sa vratima koja su se otvarala sprijeda. Maštao je, u razgovorima, o nečem boljem izuzev rada od osam sati, u tvornici optičkih pomagala, za sitnu lovu. Svirao je gitaru i to uglavnom vesele rock stvari koje je povremeno prekidao sa nešto bluza. Bio je Ok po našim shvaćanjima ali po malograđanskom okruženju, živi promašaj od čovjeka. Goga je bila ludo zaljubljena u istog od prvog dana. Kako mi je kasnije pričala pasalo joj je kako tiho priča tim dubokim glasom oko toga što bi sve mogli uraditi zajedno. Planirana putovanja, koja nikada nisu ostvarili, zajednički život i pažnja koju ona zaslužuje. Goga je u totalu pukla i prebacila se u garsonjeru u potkrovlju, sa zajedničkim WC-om i kupaonom u hodniku. Loše je bilo što Goga još nije imala 18 godina pa je njen stari napravio strašnu frku kada se prebacila živjeti sa Dejanom. Završilo se na način da je milicija obavila svoj posao, a Gogin stari je odvukao istu doma i remenom joj objasnio koga će slušati. Naravno nakon toga je cijela bliža i daljnja okolica, u predgrađu gdje smo živjeli, imala o čemu pričati barem tri mjeseca. Goga nije izlazila iz kuće dva tjedna. Toliko je trebalo da plavice po licu i ramenima nestanu. Drugog tjedna je prije podne, dok joj je stari bio na poslu, stajala i gledala kroz prozor. U starom predgrađu Zemuna sve kuće su građene tako da dva prozora gledaju direktno na pločnik potom slijedi drvored pa cesta. Tako je počelo naše druženje. Prolazio sam na povratku iz "omladinskog Benny-ja" kamo sam tek počeo zalaziti. Djelovala je izgubljeno pa sam joj dobacio jedno toplo: "Heij Goga". Pogledala me i odvratila: "Hei Bambi." To je bilo sve za prvi put. Slijedeći dan sam vozio Pony bicikl do trgovine sa nardžbom za kućne potrebe. Ponovno je gledala kroz prozor vani. Djelovala mi je jadno. Uz sve naručeno za kuću kupio sam i jednu kokos čokoladicu. Kada sam prolazio pored Gogine kuće ista je još bila na prozoru. Zaustavio sam bicikl i ne silazeći upitao. "Kako je?" Nasmiješila mi se malim osmjehom jedva krajevima usana. "Bolje, dok tata ne dođe koristim malo za udahnuti zraka." Gogin tata je bio vrlo strog, kako prema sebi tako i prema drugima. Bio je šef odjela precizne mehanike u "Insi" – tvornici satova. Uvijek na vrijeme na poslu, nikad kasnio, uvijek uredan i ugledan član radničkog savjeta. Kritizirao je dosta okolicu i "novi moral mladih i te betlise". Skraćeno bio je uzoran član društva po mjerilima malograđanskog predgrađa, a i uživao je veliki ugled. Moja obitelj ga je cijenila jedino djed bi ponekada samo odmahnuo glavom. Nešto mu se nije sviđalo kod njega kao ni meni. Pružih Gogi čokoladicu. "Da lakše provedeš ostatak dana." Pogledala je zbunjeno u šarenu foliju, a potom je uzela sa dva prsta i stavila na rub prozora. "Bambi srce si veliko." Zvučala je iskreno toliko iskreno da sam se osjećao ugodno. Na kraju to mi je i bio cilj, oraspoložiti tužnu curu. Klimnuh joj glavom i produljih dalje doma. Još par sati sam se osjećao ugodno kada bi se sjetio Goge, a potom sam zaboravio, jednostavno na crno bijelom tv prijemniku je bio film "Plavi vojnik", jedan od onih koji su pomakli shvaćanje indijanaca u western filmovima, a za dečka od 14 godina "stvarno genijalno". Četiri godine kasnije sam pomogao Gogi da pobjegne od roditelja u Njemačku. Noć i jutro kojih ću se zauvijek sjećati. Poslije smo se dopisivali. Večeras više od trideset godina kasnije dok sjedim na terasi restorana u Opatiji žena koja je upravo ušla izgleda kao Goga. Izgleda kao Goga sa pedeset i šest godina, onakva kakvom bi je mogao uraditi onaj kompjuterski program, u koji uneseš sliku i neke karakteristike kao i broj godina koje prolaze i izbaciti ti kako ćeš izgledati. Boja kose je ista ona koje se sjećam od prije dvadeset i više godina iz Njemačke, kada sam je zadnji put vidio. Vadim cigaretu iz kutije moje nevjenčane žene, odnosno one sa kojom živim već godinama. Začuđeno me gleda već tri mjeseca sam samo na elektroničkoj cigareti. Prati moj pogled i gleda u tu riđokosu ženu koja je upravo stupila nogom, u čipkanoj čarapi i visokoj potpetici, na terasu restorana. Ako je Goga malo se ugojila ali još "drži crtu" i izgleda zgođušno za svoje godine u toj crnoj haljini sa dubokim izrezom sa strane. Isti malo veći nos na uzanom licu, iste punije usne i zelene oči. Mirjana vlasnica restorana je dočekuje kao i sve goste koji mirišu na lovu. Nešto pričaju i odvodi je do stola u kutu gdje sjeda sama. Odvratio sam pogled i zapalio cigaretu. Lidija je očigledno dobro snimila potencijalnu Gogu i utvrdila da je znatno starija i manje zgodna od nje pa ne komentira ništa. Pogledam moju Lidiju i osmjehnem se. "Došlo mi da osjetim i malo katrana u plućima". Klima glavom i ne komentira već uzima čašu plavca i polako ispija gutljaj. Ne znam što raditi. Vuče me da priđem tom stolu i raščistim tko je ta gospođa jednostavnim pitanjem "Oprostite da li ste vi Gordana ...". Sa druge strane što bih rekao Lidiji zašto to radim, a bez veze zvuči ako potencijalna Goga kaže hladno "Žao mi je nisam, pogriješili ste". Još gore djeluje ako kaže "Jesam, a vi ste?". Djeluje najbolje kosture iz ormara ostaviti u ormaru. Osmjehujem se Mirajni dok prolazi i za dvije minute račun je na stolu. Lidija ne pita ništa. Dok idemo zagrljeni prema mojoj staroj škodi pita više polu radoznalo ali ne zainteresirano. "Onu stariju gospođu u crnoj haljini što je upravo došla poznaješ?" Slegnuh ramenima. "Mislim da je znam poslom ali nisam siguran". Lidija odmahnu slobodnom rukom. "Daj malo olabavi, pusti posao i likove koje srećeš tamo. Mislim sada smo nas dvoje i zaboravi te gluposti koje radiš na poslu." Poljubih je i više to nismo spominjali. Dok sam četkao zube u kupaoni ponovno mi je u glavi bila slika žene koja bi mogla biti Goga. Pravac Hamburg Strela se već vratio od šanka gdje je razmijenio par riječi sa Markom dok sam ja pokušavao smotati cigaretu ručno. Ono sa cigaretom što je njemu polazilo glatko za rukom za mene je bila "viša matematika". Ipak je na kraju to sličilo na cigaretu. Prilazeći Strela kritički odmjeri cigaretu. "Treba ti još vježbe da to bude cigareta". Iskreno se smiješio. Ubacio se na stolicu preko puta mene i dohvatio bocu sa ostatkom pive. Kada sam uz "klik" zatvorio upaljač prešao je na stvar. "Ima do Hamburga više od dvije tisuće kilometara. Znači najmanje od najmanjeg tri dana puta, računaj četiri." Polako je smotao sebi cigaretu dok je pričao. "Marko kaže da nema spavanja uz cestu policija ne dopušta ali ima umjetnih jezera sa plažom pa od ujutro od negdje 8 sati do navečer nitko te ne pita da li spavaš na plaži ili ne. Problem drugi lova. Koliko nam treba za to?" Ekipa smo bili Strela, Škot i ja. Sve probleme kako doći do love su uglavnom prepuštali meni. Nitko od nas nije želio "sa one strane zakona" izuzev na nivou prekršaja u stilu "ako te uhvate plati prekršaj i nestani". Duboko sam udahnuo dim cigarete i polako ga ispuhao van. "Najmanje tisuću i pol maraka, svatko od nas ima nešto sačuvano, za dalje imamo samo dva izbora. Tile, ako treba slike za "Borisa" i Fleka kao zadnja šansa". Strela je klimnuo glavom. "Idem nazvati Škota imaš dva dinara da pustim u staklenku?" Prekopah po džepovima i nađoh dvije kovanice od dinar. Položih sitniš na ispruženi dlan. Strela stisnu šaku i zaputi se prema šanku, gdje je bio stari telefon za javnu uporabu, samo si morao ubaciti nešto sitno u staklenku pored istog. Pokupih cigarete i upaljač sa stola i otpih zadnji gutljaj pive. Polako sam došao do šanka i namignuo Marku. Isti opali ko iz topa. "Tri tisuće i šesto", prbacujući u "stare dinare" račun. Pažljivo položih na šank tri puta po deset dinara u papiru i tri kovanice po dva. "Zadrži ostatak". Strela je već završio rzagovor i čekao na kraju šanka. Priđoh mu. "Škot je doma čeka nas." Pet sekundi kasnije bili smo na motorima i prašili tih par ulica do Škota. Dvorišna vrata su već bila otvorena, što je bio pouzdan znak da nas Škot čeka. Polako smo parkirali motore pod trešnjom odmah do Škotove Jawe 350, a na kojoj smo mu zavidjeli. Dok sam ja još petljao sa istočnonjemačkom kacigom Strela je zatvorio vrata i javio se gospođa Marici, Škotovj mami koja je čistila neku ribu na malom stolu u hladu. Iz podrumske prostorije iza nje je dopirala glasna glazba Bronski Beats. Škot je sjedio za starim stolom na svom Comodore 64. Ispred njega je umjesto ekrana bio stari crno bijeli TV. Na zidovima prostorije su bili razni posteri najviše motori, nekoliko postera iz filma Conan 2 dio, prirodno našla se uz iste i Grace Jones, centralni prostor je zauzimao Đoni Štulić. Još prije deset godina roditelji su mu dodijelili jednu od dvije postojeće podrumske prostorije "da tamo vrišti sa svojom ekipom". Lijevo od ulaza u podrum je bila mala prostorija sa wc-om i umivaonikom. Tako je naša ekipa umjesto svojih dječijih soba dobila svoj odvojen prostor. Prostorija je bila uređena na način da je preko pločica na podu bilo bačeno par starih tepiha, na ručno izrađenoj polici je bio smješten stari Receiver "HSR 48" gramofon "Tosca HiFi" i gomila LP ploča. Polica je isto kao i postojeća dva ormara bila ručno obojena u crno. Ormari su bili potpuno različitog izgleda i predstavljali dvije generacije Škotove obitelji. Za sjedenje i izležavanja su korištena dva kauča smještena uza zid naspram ormara i nakrcana sa par jastučića. Škot je samo klimnu i dalje nešto tipkajući, pored njega je bila krcata pepeljara i velika šalica kave, dok smo se nas dvojica polako smjestila što znači da smo skinuli jakne i bacili ih na kauč otvorili jedan od ormara i nasuli si, u staklene čaše od eurokrema, malo Gromovače Škotovog djeda. Strela je smotao cigaretu i ispraznio veliku pepeljaru potom se vratio i smjestio do mene na kauč pepeljaru je položio između nas. Sa jedinog prozora iznad naših glava je dopirala slaba svjetlost ali to nam nije smetalo. Škot je snimio na kazetar onaj program koji je pisao i izvadio drinu bez filtera iz kutije. Polako je otišao do ormara i nasu i sebi malo domaće rakije potom prišao gramofonu i stavio novu LP. Iz zvučnika su krenuli specifični tonovi početka Štulićeve Balkan. Svi smo se pucali na Azru, a ja sam na gitari i znao odsvirati dosta njihovih stvari, tako sam polako umjesto nadimka Bambi zaradio nadimak Đoni. Škot je složio par jastučića na pod uz vrata ormara naspram nas i sa pepeljarom u jednoj ruci, a cigaretom u drugoj, smjestio na njih. Leđa je udobno naslonio na ormar i udahnuo duboko dim cigarete. "Ljilja nema ništa protiv da me nema koji tjedan, tako da sam slobodan." Ljilja je bila Škotova cura. Završila je višu ekonomsku zaposlila se u nekoj banci kao knjigovođa i dobro uklopila u naše društvo. Točnije rečeno radila je pa nije imala puno vremena da nam smeta, a ono malo što bi bila u ekipi je bila OK. "Vas dva ste slobodnjaci znači svi smo za." Otpio je iz čaše. "Blago vama dok sam ja bio u JNA vi ste bili ekipa, pitam se što ću ja kada pokupe vas dvojicu do kraja godine." Strela je bacio jastučić u njegovom pravcu. "Ne seri bit će tebi dobro i sa Ljiljom, sada će te moći maziti i paziti više sati na dan." Nasmijali smo se sva trojica na već poznato ugađanje Škotu od strane Ljilje. Meni to uopće nije bilo čudno budući da su cure padale na Škota tek tako. Strela i ja smo bili visoki mršavi i više žilavi. Škot je bio srednje visine za muškarca ali vrlo skladno građen imao je i puni šarm "zavodnika iz filomova" i u ekipi je bio osoba za kontakt sa curama. Drugim rječima uvijek bi on prvi prišao nekoj curi iz ženske ekipe u diskoteci ili na nekom plesnjaku. Nas dvojica bi se ubacili kada on ostvari prvi kontakt, a za to je bio majstor. Načitan i po prirodi duhovit bio je lik kojem je malo koja cura mogla odoljeti. Nam je to išlo teže ali je ipak išlo solidno. Dovoljno solidno da budemo samouvjereni, a mislim da je to olakšavalo daljnji pristup curama. Škot je završio strojarstvo u roku, a već iste godine otišao na odsluženje JNA. Ja sam prve dvije godine Ekonomskog dao u roku, a na trećoj sam otkrio "spectrum 48 " kućni kompjutor i programiranje u basic-u. Treću godinu sam odradio "skoro pa odlično", kako je moja mama znala reći, odnosno dao sam sve ispite izuzev dva najlakša. Uvjet za četvrtu godinu je bio da se samo jedan ispit može prenijeti tako sam morao "ponoviti" treću dok ne dam taj ispit razlike. Normalno prešutio sam mojima da zadnji mogući ispitni rok nisam niti koristio, a da Engleski prvi stupanj ne moram niti učiti. Problem je bio što sam otkrio laku zaradu na prodaji gotovih strojnih programa, za tada rašireni "spectrum 48", studentima raznih prirodnih faksova za stvari gdje je trebalo dosta preračuna. Ispite sam dao već u prvom ponavljačkom roku i imao pred sobom deset mjeseci slobode. Život je bio lijep motor i laka lova od programa bez ikakvih obaveza. Moji nisu radili probleme bitno im je bilo da "to sa fakultetom ide naprijed". Takav život vam se osladi pa sam isti trik primijenio i na četvrtoj godini, čvrsto ukopan u odluci da se ne ukopam "čim prije" u JNA posao u raju društvene firme i brak. U razdoblju četvrte godine sam otkrio i dodatne izvore zarade, jeftine slike iz Rumunjske i povremeni rad preko studentske zadruge na tada prvim PC računalim u "BSG International". Tri odlične godine života, čak sam si i kupio rabljenu stariju škodu 110. Na kraju svemu što je dobro dođe kraj nitko više nije imao razumijevanja za moj samo još jedan ispit i diplomski, a najviše su prednjačili moji koji su napokon izgubili strpljenje sa mojim produljenim fakultetskim stažom . Nakon dva sata i nekoliko čašica gromovače plan je bio gotov. Na podu između nas je ležala auto karta Evrope sa svježom mrljom od kave tri šalice za kavu i pepeljara već dobro napunjena. Sve je bilo dogovoreno ostao je još samo problem love. Za malo produljenog putovanja od tri tjedna trebalo nam je najmanje oko 1000 maraka po glavi. Svi smo imali već nešto na strani ali je i svaki od nas bio kratak za oko 300 - 400 DEM. Škot je već pripremio teren, nazvao je Tileta i pitao ga "kako ide sa slikama". Odgovor je na naše zadovoljstvo bio "da bi trebalo pet do sedam komada ali pogođenih". Tile Tile se prezivao Tišma pa je tako i dobio nadimak. U društvu samo ga uvijek zvali Tile ali ponekada u javnosti pogotovu ako bi neka od onih baba iz AFŽ-a, sa sumnjičavom partiznaskom logikom, bila u blizini zvali smo ga Tišma. Nije nam se dalo objašnjavati nikome da se recimo izjava "Tile je ispao glup u zadnjem poslu" odnosila na Tišmu, a ne na tada već pokojnog maršala Tita. Iz potpuno praktičnih razloga skoro do kraja osamdesetih je jednako bilo u upotrebi i njegovo prezime i nadimak. Tiletov stari je diplomirao na ekonomiji i radio u vanjskoj trgovini. Love je uvijek bilo u većim količinama mislim najviše zahvaljujući deviznim dnevnicama. Do sredine osamdesetih prosječna plaća je bila oko 400 DEM, a samo pet dana deviznih dnevnica je "puštalo na stranu" preko tisuću DEM. Tile je imao odličan slikarski talent međutim njegov stari je želio da mu sin bude "inžinjer ili lječnik" i to je sebi duboko utuvio u glavu. Kao i svi po prirodi skloni umjetnosti Tile nije imao puno interesa za prirodne znanosti ali je pod presijom oca završio u prirodno matematičkoj gimnaziji. Završio je dvije godine gimnazije naslikao i nacrtao brdo stvari za koje je na amaterskim natječajima pokupio dosta nagrada i pukao. Napustio je srednju školu "tek tako". Višemjesečne svađe u kući je razriješila Tiletova majka jednostavnim ultimatumom. "Ili ga ti stari idiote pusti na miru ili sin i ja idemo kod mojih u Suboticu." Pobijedila je ljubav prema obitelji pa je Tiletov stari prihvatio novonastalu situaciju i svoju krivicu za to. Mir se vrati u kuću, a godinu dana kasnije Tile se upisao na likovnu akademiju bez srednje škole samo po uvjetima natječaja za one koji bez neke mature žele na akademiju. Bio je među prvima po talentu pokazanom na prijemnom i rekordno je završio. Pred kraj studija je "servisirao" jednu asistenticu, koja je opet dobro "servisirala" svog profesora, a koji je bio i neka faca među kritičarima. Tako su Tiletove slike još pred kraj studija dobile najbolje moguće krtike. Polako je postajao poznat. Asistentica mu je sredila i društveni prostor za atelje. Točnije dobio je tridesetak metara neuređenog tavanskog prostora. Tile se nije uzbuđivao. Proveo je jedno ljeto "na slikarskoj tezgi" po Jadranu. Sa iskaznicom akademije imao je pravo dok ne završi tezgariti, kao i masa drugih sa stolicom na sklapanje i par zakupljenih metara pločnika uz neku rivu. Išlo mu je više nego dobro, a troškovi su bili minimalni budući da je dobar dio vremena spavao i jeo po "omladinskim centrima" kao "ilegalac". Vratio se sa dovoljno love da sa prijateljima uredi atelje i doda kupaonu i wc. Preselio se u atelje i postao "samo svoj". Tada i dolazi u dvojbu. Njegove slike imaju dobru kritiku i prodaju se po većim cijenama ali samo one koje radi na svoj način uz inspiraciju i sporije. Za lovu mu trebaju jeftinije slike u većim količinama ali tada bi uništio svoju reputaciju u začetku. Takvih brzopoteznih slikara sa jeftinim slikama je bila gomila. Tile je želio zadržati rejting ali i zaraditi, a u to doba umjetničke slike sa većom cijenom su se teže prodavale. Radnička klasa nije imala dovoljno love izdržavati umjetnika na tržištu. Uvijek je postojalo nešto važnije za kupiti, lova za rabljenog Yuga ili novi kolor TV i slično. Tile je razmotrio problem sa više strana i izmislio Boriss-a. Nepostojeći Boriss je bio navodno slikar naivac kojeg je Tile otkrio i radio mu usluge na način da je u svom ateljeu jeftinije prodavao i slike sa potpisom Boriss. Slike su išle najviše radi cijene koja je bila umjerena i društvenih stanova čiji betonski zidovi vape za bilo kakvim pokrivalom. Tile je imao opravdanje za kičaste slike koje "imaju ono nešto" u Borisu ali nije imao uvijek dovoljno vremena da uradi veću količinu istih ipak je držao i do rejtinga koji Boriss ima. Naša ekipa je imala vremena i potrebu za jeftinim servisom motora u Rumunjskoj ili Mađarskoj (tada još uvijek željnih traperica, vegete i najlon hulahopki). Tako je nastao dogovor o poslu. Pravac Hamburg Ovaj put smo se odlučili za Rumunjsku većim dijelom zato što nam je prije puta trebao i dobar ali jeftin servis motora sa zamjenom svih ploča i pločica na kočnicama, a iz iz razloga trenutnog među tečajnog odnosa vegeta, traperice, najlonke i na crno kupljena rumunjska valuta prema tome što namjeravamo kupiti i uraditi. Ujedno imali smo i svoja dva čovjeka za sve potrebne transakcije u Rumunjskoj. Nabava materijala za prodaju i kratka priprema motora oduzela je jedan dan. Spremali smo se krenuti oko 4 sata slijedećeg jutra. Pijesak Zajahali smo prije svitanja računajući na čekanje na granici. Pravac kretanja Pančevo, Vršac Timisoara (Temišvar). U malom selu prije granice kod "Ace Ciganina" kupili smo nešto Rumunjskih leia (leu) po direkt tečaju marke – leji, koji je uvijek bio povoljniji. Na graničnom prijelazu je bila gužva i provlačili smo se pomalo između auta praćeni kišom psovki nezadovoljnih vozača. Naši nisu radili puno problema kod ulaska u Rumunjsku. Rumunjski carinik nas je normalno odmah izdvojio na stranu i tražio da otvorimo torbe na prtljažnicima. Prišao je Škotu dok je otvara torbu, ovaj mu je odmah po otvaranju sa vrha "robe za prodaju" pokupio i pružio dvije kutije Marlbora. Cigarete je strpao u džep brzinom svjetlosti, a torbu samo pretražio rukama koliko je dohvatio. Kada je prišao mojoj već otvorenoj torbi na vrhu robe ga je čekao veliki paket žvakaćih i crveni Ronhill isti su nestali jednakom brzinom i u istom pravcu kao Marlboro. Ubacio je obe ruke u torbu i prepipao sadržaj. Kada se uvjerio da je u pitanju samo standardna šverc roba klimnuo je glavom i bez riječi produžio ka Streli koji je opušteno čekao kod motora računajući na to "kako je krenulo dobro ide". Strelu nije pregledao samo je pitao: "Ima nesto?". Strela odmahnu glavom pružajući kutiju Marlbora. Mahnuo nam je da prođemo i desetak kilograma u srcu lakši, za težinu onog kamena koji je pao, produljismo dalje. Sa tadašnjim Rumunjskim carinicima nikada nisi znao. Većina ih je bila razumna i ako nisi pretjerao sa količinom robe za prodaju pokupili bi što im se nudi (po pravilu roba koje u Rumunjskoj nikako nije bilo ili je bila preskupa) i pustili te dalje. Ponekada bi ti oduzeli kilo dvije vegete ili paket najlonki. Normalno ako si pametan nisi pitao potvrdu već uz kiseli smiješak klimnuo glavom. Sa druge dvije kategorije carinika je bilo gore. Prvi su bili oni koji su kako tako provodili Rumunjski carinski zakon, a što je značilo oduzimanje viška robe ili u najboljem slučaju vraćanje natrag preko granice u jugu. Takvi su bili rijetki. Gori su bili ufurani u posao na svoju ruku. Takvi bi redovito oduzimali 10 – 30% robe po vlastitoj procijeni i potrebi. Ovima neku potvrdu o oduzimanju nisi smio niti pomisliti, a ne tražiti, u protivnom bi palo skidanje do gola i svi mogući pregledi. Kamo je oduzeta roba završavala znali smo samo po pričama "pravih švercera". Roba se jednim djelom podijelila kolegama da šute, a ostatak je raznim kanalima završavao u Rumunjskim zabitima gdje je postizao po 4 – 5 puta veću cijenu nego u velikim gradovima, kamo bi u pravilu rijeka jugo sitnih švercera završila. Socijalistički realizam u Rumunjskoj nije nudio veliki izbor robe. Isto je nadoknadila gomila sitnih jugo švercera. Motore smo parkirali pred velikom robnom kućom i torbe uzeli sa sobom. Robna kuća je imala vlastitu galeriju sa slikama Rumunjskih poznatih i onih manje poznatih umjetnika. Strela je bio u odličnim odnosima sa šefom galerije budući da je pomalo govorio francuski, a šef nije baš pucao od znanja nekog od jugo jezika. Livu nas je dočekao sa osmjehom, vjerojatno mu je zaliha robe malo presušila. Bio je niži i debeo ali mu je sako odijela dobro prikrivao poveći trbuh. Strela se rukovao i nakon par riječi na francuskom mahnuo glavom da prijeđemo u zadnju prostoriju. Po tradiciji prvo smo pokazali robu odnosno vegetu, "Filter 160", najlonke i dva para jeftinih "Beko Lee Cuper" traperica. Klimnuo je glavom, a potom poslagao uza zid desetak slika bez okvira. Strela je jedini imao slikarskog talenta, a i mama mu je predavala likovnu umjetnost u srednjoj strojarskoj. Tako smo nas dva samo stajali u mirisu terpentina i razgledali slikarsku opremu i slike, dok Strela nije završio odabir. Odabrao je pet pejzaža i dvije mrtve prirode. Upitno je pogledao prema meni. Zaključio sam da pejzaži uvijek dobro dođu za dnevni boravak, a one vaze sa cvijećem se budu dobro uklopile u neku blagavaonu. Klimnuh glavom. Sada je slijedio uobičajeni cirkus na kraju kupovine zvani "doplati razliku u markama". Livu je nešto brzo šaputao sa Strelom, a ovaj je odmahivao glavom. Na kraju nakon par minuta prepirke na francuskom Strela dođe polako do mene. "Daj mu dvadeset marona i ništa više". U Rumunjskoj je bilo strogo zabranjeno trgovati ili plaćati stranom devizom pogotovu onom kapitalističkom. Dok sam prilazio Livu Strela i Škot su krenuli malo prema vratima. Plan je bio jednostavan ako bi, ne daj bože, Livu ipak namjestio nešto sa policijom njih dvojica bi napravila gužvu na vratima kod upada drotova, a u međurazdoblju bih ja gurnuo sve marke iza neke slike. Poslije neka dokazuju tko ih je tamo stavio. Nije da nismo vjerovali Livu ali je po našim saznanjima previše šverao i ljubio kapitalističku valutu pa je uvijek mogao pasti i biti prisiljen na suradnju. Normalno one prave se ne bi usudio cinkati ali nas sitne bi rado prodao da izvuče kožu, a u tadašnjoj Rumunjskoj bilo je dovoljno da te nađu sa devizama i neki svjedok da potvrdi da je primio tu i tu količinu. Ako bi devize bile iza slike uvijek smo se mogli vaditi da ih je sam izvadio od tamo i ponudio nama za plaćanje. Sve je prošlo u najboljem redu novac nije niti vidio svijetlo dana kojom brzinom je nestao iz moje ruke kada sam ga samo pokušao pružiti. Roba je isto tako brzo nestala sa stola. Na crno tih dvadeset maraka je vrijedilo deset do dvanaest puta više od službenog tečaja. Klimnuo je glavom i brzo izvadio tri tanke kartonske tube. U svakoj je bilo standardno pakiranje po tri komada jeftinog slikarskog platna umotanog u rolu, a koje je trebalo naknadno rasteći po okviru. Pažljivo je skinuo odabrana platna sa slikama sa ramova. Slijedeća faza je bila da je razdvojio svaku kartonsku tubu, bez otvaranja, na način da je odvojio vanjski sloj izvukao rebrasti izolacijski karton i umjesto njega namotao platna sa slikama. Potom je pažljivo vratio i zaljepio po rubovima vanjski tamnozeleni karton. Pred nama su bile tri tube jeftinog slikarskog platna u original pakiranju. Takvo se često znalo donositi iz Rumunjske. Uvijek sam se divio vještini i brzini kojom je to obavljao, očigledno je isto često radio. Devize i roba na crno budu mu donijele zaradu u višestrukoj vrijednosti slika. Pola sata kasnije smo sjedeli u jedinom kafiću u blizini koji je imao neku glazbu. Rumunjska zabavna glazba sa klasičnog magnetofona, "cassette tape deck" im je bio nedostupan. Pili smo Bacardi i gusti sok, torbe nismo ispuštali ispod sigurnog pritiska potkoljenicama. Ovdje su krađe jugo švercera od strane domaćih spretnih prstiju bile česte. Daljnji plan je bio jasan trebalo nam je malo servisa ali i još po nešto da nas carina pri povratku ne pita za slikarska platna. Doru Bugarin je šefovao u nekoj auto mehaničarskoj radionici u predgrađu. Ovo je već bila pomalo neugodna zona kretanja, što zbog lopova koji su se muvali tražeći jugo švercere da ih preveslaju pri kupovini robe na crno ili organizirano pokradu, što po policiji koja je ganjala prethodne pa je bila prisutna u većem broju. Uobičajeni trik je bio da bi netko od starijih prišao i pitao za vegetu ili cigarete "Ibar". Ako bi žrtva otvorila torbu sa više robe ponudio bi se da otkupi svu robu ali malo manje od uobičajene cijene. Ako bi naivac nasjeo da brzo završi prvi dio posla pa više vremena ima za kupovinu rumunjske robe scenario bi bio jednostavan. Roba bi se pregledala i prebacila u jeftinu torbu koju bi žrtva držala u svojoj ruci. Uslijedilo bi brojanje novca u ruci kupca do dogovorenog iznosa. Isti je prvo slagao u drugu ruku krupne novčanice do blizu iznosa potom bi bio malo suh pa počeo dodavati više sitnih na vrh novca. Sve je izgledalo OK. U trenutku dodavanja sitnih novčanica obično bi prišlo nekoliko klinaca dosadno tražeći da kupi žvakaće. Nastala bi mala gužva. Žrtva bi pažljivo pratila novac i kada bi iznos bio točno nabrojan netko bi iznenada viknu "Policija policija". Klinci bi se razbježali, a kupac drugom rukom dohvatio mac novca i gurnuo ga žrtvi u ruke potom brzo preuzeo torbu i otrčao. Sretni prodavac bi gurnuo novac u džep i brzo se udaljio. Nakon par stotina metara kada se osjećao sigurno izvukao bi novac iz džepa. Umjesto dogovorenog iznosa našao bi samo one sitne novčanice sa vrha kupa novca, spretni kupac je kod guranja novca ka žrtvi u ruci u kojoj je počivao kup zadržao sve krupne novčanice i došao do robe za 5 -10% od ugovorene cijene. Bilo je još trikova ali je ovaj bio najčešći za naivce koje su nepogrešivo znali nanjušiti. Pričalo se i da policajci ponekada znaju biti u dogovoru ali nikada nisam čuo potvrdu tih priči. Doru je bio Rumunjskog porijekla sto posto ali kada nas je prvi put vidio u svojoj auto mehaničarskoj radionici pitao nas je da li smo bugari, tako je ostao Doru Bugarin. Bio je oko pedeset godina srednje visine i žilav. Bratić mu je radio kao šef u obližnjoj trgovini prehrambenim proizvodima pa je za cijeli posao bio premija na lotu. Doru je želio sina ali je samo dogurao do četvrte kćeri kada je žena rekla dosta. Tako je živio u zajednici pet žena i veselio se svakom mlađem muškom društvu vjerojatno sanjajući da bi neostvareni sin dobro izgledao na motoru, a doma bio odlično društvo za muške razgovore. Srdačno se rukovao sa nama i svakog potapšao po ramenu. Sjeli smo u njegov mali ured i stavio je neku mađarsku rakiju od marelice i četiri čaše na stol. Kada smo ispili i zapalili Škot je izvadio iz torbe paket od deset pari najlonki "Pegi", tri jeftina ženska seta make up-a i kilo vegete kao poklon. Doru se široko nasmješio i brzo prebacio robu u ladice stola. Potom smo ponudili ostatak robe na prodaju. Sve je išlo brzo cijena je bila unaprijed poznata. Razgovor je bio specifičan budući da je Doru znao oko stotinjak riječi svih naroda i narodnosti ondašnje Jugoslavije, a uz to i oko stotinjak riječi njemačkog, što je u Rumunjskoj bila rijetkost. Tako sam ja igrao ulogu glavnog prevodioca. Objasnio nam je da bratić ima u trgovini dovoljno salama i sira ali da je malo tanak sa orasima. Tko pita bitno je da ima neke robe za trošak puta. Pitao je za motore. "Standardno odgovorih ali i šminkanje guma". OK možemo na ručak za dva sata sve je spremno. Pustili smo torbe u radionici sa sobom smo ponijeli samo tube sa slikama u malom ruksaku. Dva kilometra dalje bila nam je već poznata gostiona "Cismigui". Šetnja je pojačala glad pa su miješano meso i salata dobili sjajan ukus koji nije kvarilo čak ni loše rumunjsko pivo. Dva sata kasnije sve je bilo spremno. Doru nam je objasnio što je urađeno na servisu sva tri motora dok se pet šest mladih učenika još motalo oko njega. Pustih dvije kutije Ronhilla na stol za dečke. Samo su to čekali. Korektno nam je naplatio servis a potom pokazao na gume. Izgledale su ko nove na sjajnim felgama. "Može prljanje" upitah. Klimnuo je glavom i nešto povikao na rumunjskom. Dva mulca su brzo donijela sandučić sa pijeskom i malo blata. Na gume koje su izgledale kao nove nabacali su malo blata pomješanog sa pijeskom. Sada su gume izgledale kao nove ali malo namjerno uprljane. Ušli smo u ured i ponovno natočili onu rakiju. Doru iz ormara izvadi naše tri torbe i svaku posebno otvori i pokaza sadržaj. OK salama sir i nešto oraha sve ravnomjerno raspoređeno. Razgovor je tekao do kraja druge cigarete. Dovoljno da se ono blato i pijesak dobro osuše. Krenuli smo, svatko je dodao po jednu tubu sa slikama u svoju torbu, čekao nas je prelazak granice i naša carina. Sa slikama podijeljenim u tri paketa mogli smo dobiti dobru novčanu kaznu uz oduzimanje robe ali je pojedinačno bila premala vrijednost za bilo kakvu "krivičnu" to smo znali. Carinik nas je izdvojio kako smo i očekivali. "Pasoš i prometnu molim." Pružih mu zatraženo. Bio je visok suh sa nezainteresiranim izrazom lica, a to nije mirisalo na dobro. Pažljivo je pregledao mašinu motora koja se nakon glancanja sjajila. Obišao je oko motora i zagledao gume. Dok je obilazio skinuh gumene natezače sa prtljažnika i otvorih torbu. Ovlaš je pogledao unutra. Dohvatio je tubu sa platnom i slikama i izvadio je vani. Srce mi poče davati jazz bubnjarski finiš. "Izvadite te gornje salame." Polako izvadih dvije velike salame ispod se ukaza nekoliko manjih i gomila sireva. Ubacio je tubu natrag u torbu i klimnu glavom. "Čekajte". Slična stvar se ponovila i kod Škota. "Kome trebaju ova platna?" Upita. "Cura mi je na akademiji, a kod nas su skupa." Škot je odgovorio nemarno i uvjerljivo. Potrgao je original omot sa kartonskog poklopca i pažljivo malo izvukao prazna platna. Slegao je ramenima i vratio Škotu tubu. Kod Strele je samo pažljivo pregledao motor. "Nove gume i servis motora". Nasmiješio se. "Ne samo servis ali su prali motore pa djeluje kao da..." započeo je Strela. Zaustavio ga je pokretom ruke i uručio mu sva tri pasoša i prometne potom je polako krenuo ka koloni vozila koja je čekala. Dok je odlazio dobacio je. "Slijedeći put neka vam malo bolje zaprljaju gume, a ne ovako pacerski". Mahnuo je rukom ne okrećući se. Prišli smo Streli i uzeli svoju dokumentaciju. Polako smo krenuli. Par kilometara od granice smo se počeli utrkivati. Raspoloženje je bilo očito. Život je bio lijep. Usporili smo nakon desetak minuta i produljili normalnim ritmom vožnje. Pala mi je na pamet priča o pijesku koju sam pročitao u nekom "Start-u". Negdje sredinom pedesetih godina jedan pogranični stanovnik je prelazio iz Italije u Švicarsku na rad svaki dan tamo i nazad. Prelazio je vlakom ali često je išao i prljavim biciklom. Običan tvornički radnik uljudan i fin na granici. Problem za carinike je nastao kada se prvi put pojavio iz Švicarske sa torbom pijeska na prtljažniku bicikla. Pregledali su dobro pijesak ali nisu ništa našli. Priča se produljila kada bi lik na svom prljavom biciklu išao u Švicarsku nije nosio ništa ali kada bi se vraćao nosio je torbu pijeska. Pijesak su pregledali, slali na analizu i na kraju popizdili pregledali su detaljno radnika rastavili bicikl i nisu našli ništa. Isti je dao objašnjenje da nešto zida doma i da uz put nabavi malo pijeska. Nisu ništa pitali dalje, a priča sa pijeskom je išla još neko vrijeme. Svaki treći ili četvrti povratak je bila torba pijeska na biciklu. Ponekada je i u vlaku imao torbu pijeska na povratku. Digli su ruke nakon još par pokušaja da ga uhvate. Prošlo je par godina, a radnik je sada već prelazio granicu u malenom Fiatu ali bez pijeska. Standard je u poslijeratnoj Evropi porastao. Jedan stari carinik ga je dobro pamtio. Jednog dana je ovlaš pregledao njegov Fiat 500 vratio mu pasoš i upitao ga: "Daj mi molim te, sada reci što ti je značio onaj pijesak prije par godina, samo mi reci što si švercao i nikada te više neću gnjaviti?" Radnik ga je pogledao i odgovorio: "Pa bicikl." Dodao sam gas i zaobišao Škota čekao sam da Strela obiđe obojicu. Idemo li na slijedeći nastavak? Kaj se čeka ????? Da al bar za 1/4 kraci jer kad vidim ovako dugo neda mi se citati ,bolje vise nastavak a krace :bang: da da da :D :D :D ne triba krače, čak i ovo malo bude kad se uživiš :aplauz: :aplauz: :aplauz: :aplauz: Dodao sam gas i zaobišao Škota čekao sam da Strela obiđe obojicu. Pravac Hamburg Dodao sam gas i zaobišao Škota čekao sam da Strela obiđe obojicu. Pravac Hamburg Prelazili smo most i prilazili Zemunu. Od "Brankovog mosta" do zemuna je vodila široka brza cesta sa dvije trake u svakom smjeru. Sa strane je bio drvored i pločnik. Uvijek sam se osjećao posebno kada sam se vraćao u Zemun. Nije to bila stara priča o sukobu "Zemunaca" i "Beograđana" ili još češće onih sa "Novog beograda" kao produljenja Beograda, a koji je nakon drugog rata prešao Savu te primio u svoje okrilje masu novokomponiranih radnika iz raznih krajeva. Jednostavno bio je to povratak doma. Povratak u široke ravno ustrojene ulice i drvorede još od doba Austrije, u starom dijelu grada i uredno posložene kuće i zgrade u novom. Povratak u svoje okruženje. Povratak u pravila igre koja sam poznavao. Trebalo je otići do Tileta i uvaliti slike. Prije toga se trebalo riješiti onih salama i sireva uz solidnu zaradu koja bi pokrila sve troškove puta i dio troška slika. Cilj je bio poznat, još iz dogovora sa zadnje pauze na "Jugo Petrolovoj" benzinskoj. Vozili smo prvo ka Staroj Pazovi. Trebala nam je prodaja robe odmah ako smo mislili krenuti "čim prije". Izbor je pao na pouzdanog kupca vlasnika gostione "Stara Polja". Od zadnje pauze sam vodio grupu. Prošli smo kroz centar Zemuna pa pravac starom cestom prema staroj Pazovi. Pazova je također nakon rata doživjela podjelu na staru i novu, hebiga. Trebalo je još trideset kilometara noćne vožnje ali vrijeme je bilo pogodno za posao, vlasnik je bio uvijek nazočan nakon deset navečer. Sudionik iz 71 Gostiona "Stara Polja" se nalazila između stare i nove Pazove uz cestu prema Novom Sadu i drugim krajem ceste povezana sa auto cestom Beograd - Zagreb. Raj za kamiondžije. Svake večeri se služio roštilj i obavezni grah uz zvuke novokomponirane narodne glazbe i tuljenje pjevaljki sa "velikim balkonima" u izazovnim minicama. Vlasnik gostione Domagoj je imao neku frku tijekom "Hrvatskog proljeća" 1971 godine. Ja sam bio još "klinac" pa nisam znao koliko i kako je to išlo. Kasnije sam doznao iz priča da je "puno pričao što ne treba" pa je završio par godina "na hlađenju". Normalno izgubio je posao u "Insa proizvodnja satova i precizne mehanike", gdje je radio kao pogonski inžinjer. Kasnije nije mogao naći posao u "društvenom sektoru" pa se prebacio u privatne poduzetnike. Otvorio je gostionu i prilagodio je kamiondžijama i sitnim kriminalcima iz okolice Pazove i Zemuna. Poznavao je klijentelu "u dušu" pa je uvijek nastojao imati "zgodnu pjevaljku narodnjaka" i dobar orkestar. Posao je išao, pa je unatoč "presiji komunjara" imao dobru kuću i dobar auto. Pravi dokaz uspjeha jakog duha. Jedan dio zarade je potjecao od robe "na crno". Kamiondžije su često iz inozemstva donosile tada dosta skupe HiFi uređaje renomiranih marki i raznu drugu robu. Kada bi popili koju više, a sisata pjevaljka počela plesati na stolu nije se puno gledalo na trošak. Obično nakon koje pive više, bili su raspoloženi i za "skratiti posao sa robom na crno". Domagoj je sve kupovao po najpovoljnijoj cijeni. Pjevaljka bi u pauzi sjela za stol kamiondžije ili švercera koji bi napomenuo da ima nešto prodati i povela neobvezan razgovor. Domagoj bi prišao nakon desetak minuta i naručio piće "na račun kuće" za prodavača i pjevaljku. Potom bi krenuli neki razgovori oko toga što se nudi i koja je cijena. Naravno u nazočnosti velikih sisa i očaravajućeg osmjeha prodavatelj je bio daleko mekši. U kritičnom trenutku pjevaljka bi rekla da je pauza gotova i vratila se na binu. Prvu pjesmu bi posvetila svom novom poznaniku. Lik je bio već mekan i na već spuštenu cijenu "kako se ne bi sramotio pred damom" bi dopustio novo sniženje. Domagoj je tako dolazio do robe povoljno. Ista bi kasnije drugim kanalima kamiondžija i sumnjivih likova završila u unutrašnjosti Vojvodine i Srbije gdje je imala veću cijenu. Ubacili smo motore na veliki parking blizu ulaza, uz glazbu poznatih novokomponiranih hitova poput "Otišo si sarmu probo nisi". Škot i Strela su ostali sa motorima dok sam se ja zaputio u "Stara Polja". Odmah po ulasku mi je bilo jasno da se "polako podiže tenzija". Pjevačica je pomalo plesala i pjevala neko zapomaganje o ljubavi dok je harmonikaš klečao ispred njenih zanosnih oblina i rastezao kao lud. U zadimljenoj unutrašnjosti nije bilo jasno da li pjevaljka orkestar i razglas rade veću buku ili likovi koji udaraju bocama o stol, vrište "Too cuuuro!" i psihološki "režu žile". Prišao sam ravno šanku naslonio se i počekao da me Rade, šef sale, snimi. Prišao je nakon par pogleda. "Večer Djoni što piješ?" Odmahnuh glavom. "Ništa sorry, reci je Doms tu? Trebam ga." Okrenuo se ka konobarici koja je upravo istovarila brdo praznih boca pive na šank. "Mileva odi do gazde i reci da ga Djoni Zemunac treba." Ista je umorno slegla ramenima i uputila se uz stube iza šanka. Rade je uzeo čašu i ubacio jedan hit točene pive. Popunilo je oko četvrtinu ostalo do vrha je bila pjena. Stavio je na šank ispred mene i uz istu dodao pepeljaru. "Dok čekaš." Osmijehnuo se, a potom ponovno počeo nadgledati situaciju u cijeloj gostioni. Gazdino "oko sokolovo" u svom gnjezdu iza šanka. Organizator večernje ludnice i sudac za sva radna mjesta u gostionici, izuzev normalno onih na kojima su gazdine ljubavnice. Uvijek je bio ljubazan prema meni više nego prema drugima ali nikada mi nije "ležao". Stigao sam do pola cigarete kada je došao Domagoj. Udario me po ramenu i nasmješio se. "Večer Djoni kojim dobrom?" Pokušao je nadglasati buku. Bio je za glavu niži od mojih 195 ali skladno građen i "panterskih pokreta". Crna kosa mu je bila kratko podšišana i uredno začešljana unazad. Nikada nije odavao dojam lika koji je ljigav, a još manje onoga sa kojim bi se zajebavao a i ta cigareta u kutu usana mu je dobro stajala. Mahnuo je "oku sokolovom" ali sam ga prekinuo rukom. Nije mi se pilo "na račun kuće", žurilo mi se. "Vidi salame i sir iz Rumunjske, trebaš?" Otpuhnuo je dim. "Koliko?" Slegoh ramenima. "Što ja znam 25-30 kg ne manje kada izdvojimo malo za doma." Klimnuo je glavom. "Donesite na zadnji ulaz". Pet minuta kasnije smo stajali ispred stola u zadnjoj prostoriji. Na stolu je ležao sadržaj tri torbe. Izdvojili smo po salamu i sir "za mamu" te nešto za "kod Tileta" i pustili u torbama. Domagoj je odmjerio stol. Njemu nije trebala vaga. Znali smo da u glavi skoro u gram zna koja je količina u pitanju. "OK 250 maraka zadnja." Odmahnuh glavom. "U redu ali bez oraha." Pogledao me upitno. Znao je da sam ja u ekipi "poslovni pregovarač". "Reci." Počekao sam malo i izbacio. "Tristo i dvadeset sve skupa". Odmjerio je orahe. "Tristo." Klimnuh glavom. Izvadio je novčanik i pružio prema meni dvije novčanice po sto i dvije po pedeset malo raširene da se vidi boja i iznos. Pokupih lovu i spremih je u gornji džep jakne. Domagoj me udari po ramenu. "Dečki može piće i koji ćevap na račun kuće." Odmahnuh glavom. "Hvalka Doms žurimo." Prislonio mi je ruku na rame i povukao me malo na stranu. "Daj Djoni nikada ne ostaneš na cugi." Škot je po ocu bio Mađar sa primjesama njemačke krvi, a po majci Hrvat. Nije mnogo držao do neke nacionalnosti izuzev što je bio katolik. Strela je bio još veći miks budući da je uz sve krvne primjese Škota posjedovao i Češke krvi po jednoj baki. Ja sam bio skoro pa čisti Hrvat, ako se izuzme četvrtina Mađarske krvi po baki sa očeve strane. Nije mi bilo čudno što sam ga interesirao više od Strele i Škota. Pljesnuo me je po ramenu i produljio tiho "Vidiš koje je sranje u politici i ekonomiji, opusti se malo, uživaj, tko zna što će biti." Namignuo je. Nasmiješih se. "Ne znam Doms mene izuzev ..." Prekinuo me je klimanjem glave i podrugljivim tonom. "Gitare i motora ništa drugo ne zanima. To ponavljaš od kada te znam. Vjerojatno i tebi smeta moja prošlost." Zavrtio je glavom i odmahnuo rukom. "Sretno dečki." To je bio znak da je svaki daljnji razgovor završen. Krenuli smo polako vani. Dok smo hodali prema motorima Strela nije izdržao. "Daj Djoni uvijek si tvrd prema njemu, a nije neki loš lik." Strela nije dobro podnosio glad, a ono miješano meso u Rumunjskoj je bilo prije dosta vremena. Vjerojatno su mu ćevapi i pivo dobro zvučali. "Ne znam Strela samo mi je čudno da on i dalje sere protiv sustava i vani je, dok poneki koji počnu pomalo srati sa njim znaju završiti pokoji mjesec "na hlađenju"." Vjerojatno sam zvučao pomalo grubo. "Poneki kažeš, ti poneki seru i na drugim mjestima gdje stignu pa nije ni čudo što ih pokupe." Strelin glas je zvučao pomalo uvređeno. Zatezao sam skoro praznu torbu na prtljažnik. Nisam želio biti grub. Škot je mudro ostao tih. Skoro nikada se nije miješao u rasprave ovog tipa između mene i Strele. Pokupio sam kacigu sa upravljača i zajahao motor. Bilo mi je krivo. Nisam želio nikoga uvrijediti. Okrenuh se prema Streli koji je još petljao oko kacige. "Slušaj, bratić tvoga starog je želio otvoriti kafić prije četiri godine i još nije dobio dozvolu, nije ti čudno?" Nastojao sam to reći pomirljivim tonom. Upalilo je. Strela je konačno raspetljao kacigu od upravljača i pogledao me. "Nije vjerojatno podamazao vijak koji je trebao." Odmahnuh glavom. "Podmazao je i to više i sam znaš. Samo je ne baš podoban jer kada se napije ponekad viče "Živio Maček", pa je popušio i koji dan pržuna." Strela je zajahao. "Ok imaš pravo može i to biti." Klimnuh glavom i pogledah ga. "Domagoj je imao još goru situaciju i godinu nakon povratka iz zatvora dobio dozvolu da otvori gostionu. Razmisli." Navukao sam kacigu i startao. Polako smo krenuli sa parkinga. Tileta sam nazvao iz prve javne govornice. Javio se raspoložen. Ma može samo je Ervin kod njega i upravo gledaju Monty Python-ov "Život Brajanov". Ervin ili Ekica je bio Tiletov najbolji frend i lumen iz matematike. Parkirali smo ispod stare zgrade i zaputili se stubama ka potkrovlju. Škot je pokucao na vrata. Otključao je Ervin. Ravni prozor prema krovu je bio otvoren. "Upadajte." Tileta nije bilo. Atelje je bio u pravom stilu. Pod je bio prekriven toplim podom od zida do zida. Jastučići su bili razbacani na sve strane. Više od pola prostorije su pokrivale dovršene i nedovršene slike i slikarska oprema. U jednom kutu je bio prastari električni štednjak, hladnjak i sudoper. Dva ormara su vjerojatno pripadala nekoj društvenoj firmi u bolje dane. Ipak zidovi su bili dobro oličeni u bijelo i uvijek je izgledalo čisto na prvi pogled. Na improviziranoj polici u drugom kutu je ležalo staro Toshiba pojačalo i gramofon. Na podu je počivao stari crno bijeli TV, a sada je pored njega počivao i video rekorder "Orion". Scene na TV-u su bile iz nekog serijala "Leteći cirkus Monty Pythona". Samo crno bijele. Na dva metra od TV-a su bili postavljeni improvizirani ležajevi od spužvi presvučenih nekim materijalom. Prostor okolo ispunjen sa par jastučića. Ervin je pokazao na jstučiće i dodao još tri čaše uz postojeće dvije, prepunu pepeljaru i polupraznu bocu vinjaka. Spustismo se na pod, boca krenu od ruke do ruke. Nakon 400 km na motorima bilo je udobno napola ležati na podu i oslanjati se na jastučiće sa čašom u ruci. Otpih gutljaj Rubinovog vinjaka i zapalih cigaretu. Tiletova glava se iznenada pojavi u okviru onog prozora. Ubacio se u sobu jednim spretnim zahvatom za rubove prozora i protresao glavom. "Luđaci u ovoj sobi se razmnožavaju. Pustio sam jednog, a zatekao četvoricu. Vjerojatno jednostanična razdioba." Škot mu nazdravi čašom. Ja sam se pravio kao da me uznemirava komarac pa sam mahnuo rukom oko glave. Tile se spusti na drugi ležaj u neki sjedeći Joga položaj. Iz gornjeg džepa košulje je izvadio najlonsku vrećicu i počeo motati joint. Skužih da zlihu trave krije negdje na krovu, a u ateljeu drži samo količinu za "tekuću uporabu". Tko je bio siguran od bilo kakvog pretresa prostorija. Mala količina korisnik, a ne diler. Spavalo mi se ali sam čekao da prvi počne. Nakon što je duboko uvukao dva dima dodao je joint Škotu koji mu je bio najbliži. "Imate nešto ili ste samo navratili?" Počekao sam da joint napravi krug i dođe do mene povukao dubok udah i ispuštajući dim digao se na lakat i dodao joint Tiletu. "Sedam komada, dva puta mrtva priroda i pet pejzaža." Povukao je ponovno dva dima i ugasio ostatak u pepeljari. "Idemo vidjeti što to vrijedi." Strela pruži ruku i dohvati torbu. Polako je otvorio i izvukao tri kartonske tube. Svaku je položio na pod iza svoje glave udobno smještene na dva jastučića i produljio gledati Monty Pythone. Sekundu kasnije Tile je stručno otvorio omote tuba i izvukao slike. Pažljivo ih je položio u drugi dio prostorije na pod i polako razgledao jednu po jednu. Znao sam da ocjenjuje koliko stil odgovara potpisu Boriss, izmišljenjom liku za njegovu laku lovu. Vratio se i sjeo na ležaj ponovno motajući joint. "Uzimam sve izuzev one koju sam pustio po strani. Pejzaž je usrano kičast. Koliko?" Otpih gutljaj vinjaka više da se pripremim nego radi efekta. "Devetsto pedeset sve skupa." Odmahnuo je glavom. "Osamsto bez onog pejzaža nije loš za tvoju mamu kao poklon ali meni ne sliči na Borisa." Dodao mi je joint. Poako povukoh dim i proslijedih isti Škotu. "Osamsto i sedamdeset svih sedam zadnja cijena." Znao je iz iskustva da se ne zajebavam. Davno na početku je "išao do kraja", pa smo lošije slike prodali na buvljaku, kako smo zvali tržnicu rabljene robe, a bolje kod Jove pjesnika i Đoke biznismena. Malo smo zaradili ali nismo bili u gubitku, gubitnik je bio on. Klimnuo je glavom. "OK Djoni, samo pazi, kada se vaše društvo rasturi nećeš imati puno prijatelja, previše voliš lovu." Pogledah ga. "Mislio sam da si mi i ti prijatelj." Gledao me malo dulje. "Jesam ali u pravu si prijateljstvo za prijateljstvo, a sir prodajem za lovu." Ustao je bez riječi i smotao platna, potom je ponovno nesato na krovu. Kada se vratio pružio mi je smotuljak sa osamsto sedamdeset maraka i zamotao novi joint. Pitao sam se da li i lovu krije na krovu ili je samo trebao dodatnog opuštanja nakon pregovora. Upitno me pogledao. "Ostajete noćas? Imamo pet kazeta Monty Python-a i Benny Hill-a te još dvije boce vina?" Klimnuh glavom i mahnuh Streli. Jedva je dočekao, digao se sa poda izvukao jedan sir i salamu iz torbe i zaputio ka improviziranoj kuhinji. "Imaš kruha i čiste tanjure?" Tile je podigao palac prema meni, a potom dobacio. "Strela tanjuri i kruh su ispod sudopera, a u hladnjaku ima paradajza." Strela klimnu glavom otvori svoj preklopni nož i baci se na posao. Pet minuta kasnije uz onu bocu vinjaka su ležala dva tanjura rezane slame i sira tanjur rezanog kruha i tanjur rezane rajčice. Strela je već žvakao pozamašan sendvič koji si je napravio dok je rezao hranu. Ervin je otišao do ormara te donio bocu vina "Navipovo crno" i tri deke sivo maslinaste boje. Svakome od nas je dobacio po jednu deku, a potom otvorio vino. Nakon par minuta žvakanja Tile upita. "Kome ste uvalili ostatak robe?" Volio je Rumunjske salame i sir, a zamjetio je da je Strela više od polovice sira i salame spremio u njegov hladnjak, "da mu se nađe". Škot dobaci preko zalogaja. "Stara Polja, Domagoj. Sada vjerojatno kamiondžije za "hladni narezak" plaćaju deset puta više od nabavne cijene." Tile klimnu glavom proguta zalogaj i odgovori. "Oduvijek je mirisao na udbaša ali je zato siguran za posao njega milkani neće ganjati." Ovo je bilo čudno. Tile je bio porijeklom Srpsko Hrvatsko Slovačka mješavina i tako se i držao. Nikada nije pilio ništa o politici i izbjegavao je svaku nacionalnu temu. "Kako to misliš?" Upitah prekidajući žvakanje. Umjesto Tileta odgovori Ervin. "Tata moje bivše cure je jedno vrijeme bio upravnik jednog odjela u jednom od onih zatvora." Zastao je da proguta zalogaj. Naše tri glave se okrenuše prema njemu. Otpio je gutljaj crnog iz čaše i produljio. "E pa Domagoj je već nakon godinu i pol dana u zatvoru, postao šef u zatvorskom pogonu za proizvodnju keramičkih pločica i imao posebnu ćeliju za sebe. To su mogli samo pokajnici koji su pristali na suradnju, kaže. Zato ga vjerojatno danas milkani ne stišću mnogo oko šverc robe, ima leđa u onima iz sigurnosti." Pogledao sam Strelu. Slegao mi je ramenima u stilu "što sam ja znao". To je ujedno bio i kraj razgovora o politici kod ove dvojice. Uvijek su se držali dalje od tih tema i igrali po pravilima predgrađa naročito poštivajući ono osnovno "gledaj samo svoja posla". Obavijest su nam dostavili po prijateljskoj osnovi, a i zato što su znali da smo uvijek gledali svoja posla. Domagoj je tuđi problem. Umotao sam se u deku i dodao još jedan jastučić ispod glave, nije mi se ustajalo i vozilo doma, pomalo sam drijemao. Tile započe priču o svom zadnjem posjetu izložbi slika u Osijeku, znali smo da je u pitanju neki smiješan događaj. Netko je donio bocu vode iz hladnjaka i stavio je nadohvat svima. Na ekranu, Beny Hill je upravo tapšao svog malog kompanjona po glavi i gledao za jednom sisatom plavušom u halterima. Počinjala je ugodna noć. Dvadeset godina kasnije sam sjedio sa jednim poznanikom u Gradskoj Kavani u Zagrebu. Ovaj je radio u Hrvatskim sigurnosnim službama na početku rata i kasnije. Tada je već bio u mirovini ali je vodio neki sitan privatni biznis, tako smo se i upoznali. Dobro smo se uklopili na prvi pogled. Bio je također "dečko iz kvarta", a moja žena je uvijek govorila da se sa takvima dobro skužim. Ne znam kako smo došli na temu "onih koji su radili za udbaše" ali nabacih mu bez spominjanja imena i puno detalja situaciju sa Domagojem, samo kao primjer "da smo i mi imali slične provokatore". Dugo me promatrao i upitao. "Slušaj je možda taj vaš bio iz Stare Pazove?" Kimnuh glavom zbunjen, premalo sam rekao za to da donese takav zaključak. "Zvao se Domagoj?". Oklijevao sam malo, ostalo je još u meni onoga "gledaj svoja posla". Nasmiješio se. Pročitao me što obzirom na posao koji je radio i nije bilo čudno. "Budi bez brige sada ima drugi identitet i vani je među našima iz dijaspore, mi smo mu pomogli." Šutio sam, pitati za detalje takvih stvari uopće nije bilo pametno. Ostalo je u meni ono "što se manje petljaš gdje ti nije mjesto time imaš manje glavobolje." Otpio je gutljaj kave uz smješak i produljio. "Ne bih ti rekao niti riječi ali ona druga strana sve zna o njemu, a on je siguran, pa ne bih volio da živiš u zabludi." Zapalio je cigaretu i puhnuo dim. "Pred početak rata već je radio za nas, jednostavno nije mogao protiv sebe. Oni drugi su mu samo djelomično vjerovali pa je ubrzo pokupio ženu i djecu i prešao u Hrvatsku. Radi sigurnosti smo ga poslije prebacili vani. Čovijek je u jednom razdoblju jednostavno prihvatio igru onih iz udbe. Dao bi im povremeno ponekoga koji je nešto sitno lajao ali koliko mi znamo taj bi dobio do tri četiri mjeseca zatvora, ne više, znaš onaj sustav, tek da ga zastraše da šuti. Sa druge strane uvijek bi im javio za krupnije kriminalce koji su do jučer bili bez love, a danas kod njega u gostioni častili ekipu pićem. Taj miks ga je držao da bude koristan i djelomično su mu vjerovali. Za nas je ipak odigrao par dobrih rola na početku. Povezao se sa našima u DB-u još krajem osamdesetih. Kada je postalo opasno organizirali smo mu da se prebaci kod nas potom negdje u inozemstvo pod novim identitetom. Nikoga nije uništio koliko znamo, samo je tu i tamo netko od onih koji ionako nisu pazili gdje što pričaju dobio malo po prstima. Prijavio bi ih za priču uz mišljenje da ne organiziraju ništa. Kada zbrojiš puno više nam je koristio na kraju, izlažući riziku sebe i obitelj, nego što je štete napravio." Ostao sam zbunjen. Ne zbog onoga što sam čuo već iz saznanja da je i Domagoj u većem dijelu "gledao svoja posla" koliko je mogao, odnosno biznis u gostioni i laku lovu. Da li je prekoračio granicu "cinkajući" obične ljude koji bi popili koju više nisam znao. Na kraju je riskirao sve što je imao za nešto u što je na početku života vjerovao. Nisam mu želio suditi u sebi, isto tako nisam ga ni opravdavao. Zaključio sam da ipak nije do kraja igrao po pravilima. Pitanje morala oko svega prepustio sam drugima. Pravac Hamburg Ušao sam kod Benny-ja i odmjerio klijentelu. Samo trojica, nije ni čudo u 11 sati ujutro. Za šankom su bila dva lika iz Novog Beograda i gnjavili Marka. Jova pjesnik je sjedio sam za stolom i pisao nešto na žutom papiru iz mesnice. Polako sam prilazio šanku. Jova me snimio. "Ej Djoni!" Mahnuh mu rukom dok sam odmjeravao one likove za šankom. Jedan mi je bio poznat "Aca psina", strojni tokar i službeno ne baš uspješan bokser, a neslužbeno "šampion". Normalno šampion je bio samo za svoje članove iz ekipe, gdje je i bio "zamjenik" glavnog. Sitna banda sa Novog Beograda narajcana da su "pravi dečki". Sa njima nikada nismo bili u sukobu ali djelovali su kao da su popili malo više. Aca je upravo pričao Marku. "Znaš onaj. Žali se Zemunac: Kad god jebem peku me oči. Prokleti suzavac za samoobranu." Lik do njega je uvlakački prasnuo u smijeh. Nije mi bio poznat ali po uvlakačkom stilu je očigledno bio tek pripravnik u bandi. Naslonio sam se na drugi kraj šanka i pogledao Marka. Dok je brzo prilazio davao mi je znak rukom koja onim kretenima nije bila vidljiva. Nedvojbeno je pokret na dolje značio "budi miran nije bitno". Osmijehnuo sam se, trenutno i nije bilo bitno, došao sam drugim poslom. Ee al zbilja vrh pises... To ti imas cili roman?? :aplauz: :aplauz: :occasion: :aplauz: :occasion: Slažem se vrh pisanje, samo sporo hehe Salu na stranu, odlično procitao sam u jednom dahu i cekam, cekam, cekam.... :-) Hvala Trisha i Gastro, prvi dio je napisan i ima oko 110 stranica, drugi dio se piše. Bilo bi mi drago da se javi još poneko sa kojom kritikom, izuzev one o proredu. ovdje na forumu mi malo posloži tekst "po svome" ali mislim da sam skužio kako kopirati na pravi način. Ako se nekome sviđa pisanje to doživljavam da mislimo na sličan način :D uglavnom svaki komentar dobro došao (kritike isto tako) :smoke: Ja se ozbiljno preplacujem za cili roman :) masu gluposti procitam pa bi bilo super za promjenu novo kvalitetno proitat :) Djoni, odusevljen sam pricom jer je prica iz tvog, kao i mog vremena i prepoznajem sebe u mnogo čemu. Nijesam mlad i lijep kao Trisha ali očigledno da je stivo za sve generacije :uupss: :occasion: :occasion: :occasion: :occasion: :occasion: Jel potrebno uopće što reči? Najbolje da bubneš odmah u neki od ebook formata kako bi imali što raditi na godišnjem odmoru. Dobar si.. tematika odlična.. samo rokaj... Sent from my Mobikita! :natak2: me (http://www.cosgan.de/images/midi/tiere/g060.gif) (http://www.cosgan.de/smilie.php) ak ste vi svi skupa normalni :smoke: Pravac Hamburg Osmijehnuo sam se, trenutno i nije bilo bitno, došao sam drugim poslom. Naslonio se na šank. "Djoni ti si uvijek bio hladne glave, ostani miran, molim te. Pusti ona dva kretena, imao sam tuču u objektu prošlog mjeseca, zatvoriće me ako ponovno bude frke." Klimnuh glavom uz kiseli osmjeh. "Nemaš frku Mark, samo sam te došao pitati da li bi nam posudio neku od tvojih auto karti, znaš da putujemo do Hmburga?" Klimnuo je glavom. "Nema problema, samo moram naći, dođi večeras." "Poslaću Škota ja imam još posla. Oko sedmice, može?" Nasmiješio se u olakšanju, izgleda da je i on znao za onu tuču od prije pet godina između Ace psine i mene. "Ma čim odu idem potražiti. Onaj kreten Psina je ponovo kupio rabljenog fiću pa sad kao slavi." Šaputao je brzo. Klimnuh glavom. "Trebaš pomoć sa njima?" "Ne, dolaze mi Čerkez i Pacov za desetak minuta najkasnije." Čerkez je bio Markov najbolji prijatelj samo za razliku od Psine on doista i je osvojio tri puta za redom prvo mjestu u natjecanju u amaterskom boksu u Novom Sadu. Uz sve to je znao i nekoliko džudo zahvata pa je bio jebeno neugodan ako bi ga netko nagazio. U ostalom je bio "pravi dečko i ljudina". Pacov je vodio amatersku ekipu u hrvanju slobodnim stilom i često sparingovao sa Čerkezom. Klimnuh glavom. "Je Psina i ovog fikusa ofarbao u crno?" "Naravno." Namignuo mi i pljesnuo me po ramenu. Pišalo mi se ali nisam htio odlaskom do wc-a izazivati vraga. Frka mi nije trebala, sutra smo mislili krenuti. Kraj je proljeća i dovoljno toplo. Krenuo sam prema izlazu, za sada je sve izgledalo u redu, Psina me bacio na Ignore. Sve mi je i bilo logično. Ovaj dio Zemuna je bio teritorij Doka i Smrde. Međutim Dok je završio "na godišnjem" dobro pažen, a još bolje čuvan u nekom od zatvora. Smrda je prije tjedan dana doživio prometnu i ležao u bolnici na Bežanijskoj Kosi. Po pričama ostat će još dosta u bolnici. "Kajmani" kako je sebe nazivao Acin čopor su nanjušili situaciju da se malo "kurče" dok velike morske psine nisu u igri. Ostatak Dokove grupe su činila tri lika sa gomilom mišića "koje je lakše bilo preskočiti nego zaobići". Ovi se nisu usudili ništa poduzimati dok šef ili zamjenik nisu u igri. Prošao sam pored Jove i namignuo mu. Nasmješio se. Naša ekipa je bila jedna od rijetkih koja nije tjerala sprdnju sa njim, a on je to cijenio. Po definiciji je bio teška kukavica, a po lječničkim nalazima lud. Sve je djelovalo ok kada sam začuo Psinu iza sebe. "Djoni nećeš popiti u čast mog novog auta?" Počelo je, ipak nije moglo proći "tek tako". Polako se okrenuh. Aca je bio za glavu niži od mene ali "nabijen" mišićima. Imao je pomalo krive noge i lice koje je podsjećalo na buldoga, zato su ga i zvali Aca Buldog ili još češće Aca Psina. Okrenuo se i leđima naslonio na šank, podupirući se laktovima o rubove. Gledao je u mene. Slegnuh ramenima. "Čestitam ali danas dosta vozim pa ne pijem ništa." Sada se i onaj mali debeli pobočnik oslonio leđima uz šank promatrajući me sa zajedljivim osmjehom. Njemu je izledalo kao da počinje psihopatska zabava. Aca se uputio iza šanka i dohvatio bocu šljivovice i čašu. Promatrao sam ga kako se vraća i stavlja čašu od dva deci na šank potom je do pola puni rakijom. Naklonio se i ponovno leđima oslonio na šank. "Popij jednu u čast moga novog auta toliko mi duguješ kao prijatelju." Pomislih da bi rađe bio prijatelj nekoj morskoj psini nego njemu, od ovog prvog sam znao što mogu očekivati ali ovaj drugi je imao problem nedostatka osobnosti. Iza njihovih leđa Marko me molećivo gledao no stajao je odmah do kase. Iz prethodnih sličnih situacija sam znao da iza kase ima olovni bokser i da je "zajeban igrač" ako dođe do frke. Polako sam prišao šanku pazeći da između mene i Psine ostane veći razmak kako me ne bi mogao iznenada udariti. Još je stajao naslonjen na šanka uživajući u trenutku slave pred onim malim debilom. Popio sam gutljaj i vratio čašu na šank. "Sretno sa autom." Nastojao sam ovo reći normalnim tonom. Polako sam se okrenuo i pošao prema vratima. hebiga valjda će ga to zadovoljiti. Nisam želio Marku raditi frku, a i meni samom nije trebala. Bio sam na pola puta do vrata kada se proderao. "Vraćaj se i poloči to do kraja jebem te šuntava." Ovaj put sam se brzo okrenuo. Još kod okreta sam se prebacio u manji raskorak kako bih brzo mogao povuči jednu nogu i prijeći u gard. "Natjeraj me!" Psina nije stigao reagirati Jova je iznenada skočio. "Deečki da čujete moju novu pjesmu." Podigao je onaj komad papira iz mesnice i započeo uz smješnu gestikulaciju. "Dunave Dunave ja tebe molim Dunave Dunave ti mene ne moliš Dunave Dunave JA TEBE MOLIM opadni ..." "Umukni luđače ludi pi..%..a ti materina." Proderao se Psina. Dograbio je čašu ispred sebe i bacio je u Jovinom pravcu. Razbila se do njegovih nogu. Uplašeno je poskočio. Pišalo mi se. Jova je stajao zbunjen. Želio je malo izigravati budalu i na taj način smiriti situaciju i pomoći mi. Nisam od njega očekivao toliku privrženost. Jova nije loše postupio. Psihopati su voljeli ponižavati ga raznim komentarima pogotovu kada malo više popiju. Samo Psina nije dovoljno popio. "Jovo gubi se odavde. A ti Djoni dođi i poliži ovo sa šanka, poslije ću ti dosuti još." Psina je bio u navali bijesa. Jova je pogledao u mene pa u pivsku bocu na stolu za kojim je sjedio. Nije me želio napustiti i vjerojatno mu se muvalo po zbunjenom mozgu da bi možda mogao uporabiti bocu kada je već tako mršav i sitan. Kratko sam skrenuo pogled i namignuo Jovi. Nastojao sam da mi glas bude mekan i ugodan kako bih ga smirio. "Idi Jovo molim te ovo nije tvoj problem." Jova me pogledao i polako se uputio ka izlazu. Kada je zatvorio vrata za sobom čuli smo ga kako trči. Sada nas je bilo dva na dva. Nije bilo sumnje da su znali da je Marko "moj igrač" budući da se onaj mali debeli okrenuo prema Marku. Ovaj je stajao prekriženih ruku desna šaka mu je bila prekrivena nadlakticom lijeve. Znao sam da već ima bokser u šaci. Psina je polako posegao rukom iza leđa i ispod jakne izvukao olovnu cijev. Onaj mali debeli je ispod jakne izvukao komad lanca i zavrtio ga. Bili su u prednosti, ja nisam imao ništa, Marko nije mogao do svoje cijevi, bila je na drugom kraju šanka. Psina se zločesto cerio. "Sada se vraćaj nazad i poliži ovo, kasnije ti dospem još." Pogledao je malog debelog. "Ti drži Marksa na oku i ako pokuša izvući nešto od onih svojih stvarčica daj mu malo Engelsa po glavi." Grohotom se nasmijao svome vicu. Polako sam se povukao u gard. Čak i da popijem sve što natoči ovaj luđak će me iscipelariti. Bilo je jasno. Željeli su malo proširiti nadzor nad teritorijem i lupiti reket Marku, a na žalost ja sam mu dobro došao za to i još bolje da poravna staru sramotu. Pišalo mi se. Brzo sam pogledao u pravcu Jovine boce od pive i odustao. Nisam znao sa tim. Godinama sam bio u "Wing Tchun-u" i bio sam dobar sa šakama. Računao sam i na par zahvata iz Aikido-a koje me Škot naučio. Bilo mi je pomalo hladno i pišalo mi se. Pogledah Marka. On je gledao između mene i onog malog sa lancem. Čekali smo odmjeravajući se tko će prvi započeti. Vrata su se iznenada otvorila. Psina je otvorio usta. Bacio sam brzi pogled na vrata i opustio se. Na vratima su stajali Čerkez i Pacov. Čerkez je polako krenuo prema šanku. Psina je je sklonio onu cijev i mahnuo malom debelom, ovaj je zbunjeno počeo motati lanac. Čerkez je zastao na metar i pol od Psine. Marko je mahnuo prema meni. "Djoni ti žuriš, vidimo se na cugi kasnije." Polako sam se okrenuo i pošao ka vratima. Polako sam zatvorio vrata za sobom, pazeći da budem što tiši, nisam im želio smetati. Pišalo mi se. Okrenuo sam se i pogledao po parkingu. Lako sam locirao crnog fiću sa sportskim crno bijelim trakama na donjem rubu i podignutim poklopcem motora "radi boljeg hlađenja". Na prednjem staklu u kutu je bila naljepnica sa natpisom "Kaimans". Polako sam mu prišao i pogledao gore i dolje niz ulicu. Bila je pusta. Otkopčao sam hlače i krenuo od motora. Kada sam zapišavao vozačka vrata i kvaku začuo sam zvuk motorcikla na visokim okretajima i škripanje guma u zavoju. Pogledao sam u pravcu zvuka i prepoznao Škotovu žutu javu. Parkirao je uz škripu kočnica i izvukao čeličnu tanku šipku iz ruksaka na leđima. Krenuo je prema vratima kafića ne osvrćući se. Okrenuh se zakopčavajući hlače i viknuh. "Škot, Škoot!" Prepoznao je glas i okrenuo se. Brzo me locirao i prišao. "Stari je sve ok?" "Sve ok samo nemam dovoljno da zapišam druga vrata. Otkud ti ovdje?" Pogledao me uz osmijeh. "Nazvao me Jova pjesnik sav zadihan, prašio je ko lud do prve govornice." Klimnuh glavom prema vratima kafića. "Čerkez i Pacov su stigli na vrijeme, pa ih ne bi trebali smetati. Hvala ti što si došao." Pogledao me zbunjeno. "Djoni mi smo ekipa i uvijek ćemo to i biti. Zahvali Jovi što je javio." Pogledao je prema fići. "Čiji auto zapišavaš?" "Od Ace Psine normalno, samo nemam dovoljno za druga vrata." Nsmijao se. "Imam ja. Ionako nas čeka kasniji obračun sa njima, neće ovo zaboraviti." Polako je prišao drugoj strani auta i otkopčao hlače. Fino građenje likova, čvrsta fabula,životni dijalozi... Svakako zanimljivo štivo i nestrpljivo čekam nastavak ili izdavanje knjige. Nisam ekspert, niti mi je to struka, ali, pročitao sam podosta toga. Čak se malo okušao i u pisanju. Proza na tragu Šalkovića, Ferića... Bravo!!! Polako je prišao drugoj strani auta i otkopčao hlače. Pravac Hamburg Polako je prišao drugoj strani auta i otkopčao hlače. Škot je obavio posao temeljito i pedantno posebnu pažnju posvećujući kvaki na vratima i staklu. Bit će zanimljivo kada Čerkez, Pacov i Marko završe "razgovor" sa njima, a oni jedva dočekaju ući u auto. Proći će još dosta vremena dok miris iz auta nestane. Uvijek malo klizne pored stakla u vrata. Znao sam da je Marku vrlo bitno da se Psina "ohladi do daske" od ideje ponovnog dolaska u ovaj kraj. Jednostavno bio je alergičan na siledžije koje mu pokušavaju "lupiti" bilo koji reket. A i mogao si je to priuštiti. Čerkez je bio predsjednik "Zadruge Redara", dečki su pružali uslugu održavanja reda u diskotekama, kavanama, na Rock koncertima i slično. Bili su malo skuplji od ostalih, neki su radili samo vikendom ali su ih svi tražili. Bili su pouzdani i korektni, a uz to držali su se skupa i imali "dežurnu ekipu za ispomoć". Bilo je više od trideset članova zadruge i nisi lako mogao dobiti status člana. Milkani su ih poštivali do one granice koju im je ponos odredio. Jednostavno Čerkez je bio osinjak. Psina je napravio samo jednu pogrešku, nije se detaljno raspitao o Marku, da je netko bi mu već rekao za Čerkeza. Polako smo zajahali motore. Pogledao sam Škota. Onako sa onim malim ruksakom iz kojeg je virio vrh čelične šipke sličio mi je pomalo na samuraja sa katanom na leđima. Jednog od onih "specifikusa" iz Kobajašijevih filmova. Oni od Kurosave bili su mi previše klasični. Iz kafića se nije čulo ništa. Osjetio sam zadovoljstvo što je Škot došao. Ipak smo prava ekipa još od moje osme godine. Nije oklijevao niti sekunde, to je bilo jasno. Startali smo motore i zaputili se u "naš privatni prostor" kod Škota u podrumu. Petnaest minuta kasnije pili smo "Gromovaču" uz zvuke "Dire Straits-a" album "Brothers in Arms". Čekali smo Strelu i opuštali se. Strela je došao "nabrijan". Škot mu je preko telefona u par riječi objasnio situaciju, a objasnio mu je i da je pokušao javiti ali da nije imao vremena čekati dok Strelini roditelji otkriju u kom dijelu kuće ili dvorišta im je sin. Zajebano je bilo što je Strela iskoristio malo trave koju je to jutro na rastanku dobio od Tileta pa je bio na krovu sjedeći na rubu tavanskog prozora i promatrajući zbunjene roditelje kako nešto traže po garaži i podrumu. Sada je bio živčan i što se tako ponio, pa je prebacivao Škotu što nije "sačekao još par minuta" obrazlažući da bi "nas trojica lijepo rasturili ta dva govanca i bez Čerkeza". Grickala ga je savjest. Škot je pokušao biti razložan uz put mu gurajući čašu u ruku. Nije baš pomoglo. Ustao sam polako sa starog kauča i prišao Streli. Prebacio sam mu ruku preko ramena. "Strela cijenim jako da si htio pomoći ali prihvati da je Škot postupio ispravno. Pokušao te je dobiti nije išlo, a znao je da je svaka minuta bitna pa je reagirao brzo." Strela je konačno uzeo onu čašu od Škota sjeo na kauč i istrusio je "na eks". Zapalio je cigaretu i odmahnuo je glavom. "U pravu ste obojica i žao mi je što sam pizdio. Jednostavno mi je žao što sam iznevjerio." Škot ga lagano šutnu nogom u potkoljenicu. "Strela ti nikada nisi iznevjerio. Nikada. Kada smo već na tome i na ovom planu za Hamburg sjeti se onoga jutra kada smo otpratili Gogu. Ti si ostao na ulazu sam. Čuvao si odtstupnicu za nas." Škot je klimnuo glavom i podigao čašu. Strela je isto iz sijedećeg položaja podigao čašu. Sve tri čaše su se spojile, potom smo ispili. Nitko nije rekao ništa, nije niti trebalo. Ja sam se osjećao mali dijelić usrano budući da im nikada do kraja nisam objasnio to jutro sa Gogom. Jednostavno to je bila stvar koju im nisam mogao reći, a oni nikada nisu niti inzistirali na nekom detaljnom obrazloženju. Jednostavno sam ih pozvao te noći prije osam godina i oni su bili tu. Puno puta prije i nakon toga su bili sa mnom kada je trebalo. Danas su ponovno bili sa mnom, do kraja. Škot je spustio čašu na policu pored gramofona i dohvatio cigarete. Kada je ugasio šibicu pogledao je Strelu. "Dogovor je sutra ujutro, pet sati. Marko nam bude dao večeras kartu Austrije i Njemačke, ostalo već znaš dogovorili smo jutros. Jedno spavanje kod tvoje prijateljice u studentskom domu u Zagrebu, a slijedeća gdje stignemo. Krenemo iz Zagreba oko pet ujutro i kamo stignemo, nadam se negdje iza Minhena." Strela je klimnu glavom. "Pustio sam Olgi poruku jutros. Zvala me nakon toga. Nema frke mjesta za spavanje u domu ima. Kraj je ispitnog roka i svi bježe doma, a na ulazu ništa posebno ne kontroliraju dok je mir." Nasuo sam si još jednu i sjeo na kauč. Zapalio sam cigaretu držeći čašu među koljenima i povukao dubok dim. Potom sam uzeo čašu u ruku i otpio. "Dečki ja idem po špiritno kuhalo, a i sada mi palo na pamet da bih trebao obići i Jovu pjesnika, ako ga nađem. Ipak je imao muda i postupio na kraju pametno." Škot odmahnu rukom. "Lud ne znači i glup, neki nazovi normalni su gori od njega." Klimnuh glavom. Sat kasnije sam bio u dvorištu stare ruševne kuće. Iza kuće su bila dva poljska wc-a, a u samoj kući nekoliko vlažnih soba je bilo preuređeno u nužni terenski smještaj za radnike "Građevine Zemun". Jova je od socijalnog i lokalne mjesne zajednice dobio stambeni prostor u vidu "posebnog zidanog objekta " u dvorištu. U biti to je bio niski zidani drvarnik sa zemljanim podom. Kada je po nalazima liječnika bilo jasno da Jova "nije čist" društvena zajednica ga nije mogla pustiti tek tako. Kako je bio neuračunljiv samo po pitanju "odgovornog obavljanja radnih dužnosti", a jedini napadi koje je imao su bili oni da glasno recitira svoje pjesme nije trebao ići u "ludaru". Dodijelili su mu minimalnu invalidsku mirovinu kao sredstva za život i drvarnik u dvorištu kao smještaj. Kasnije je ekipa privremenih stanara kuće iz "Građevine Zemun" malo uredila taj drvarnik. Postavili su pod od slomljenih kamenih ploča za pločnike i uredili zidove materijalom ukradenim iz firme. Prije žbukanja Mile Zubar mu je besplatno uveo struju spajajući se preko one kuće, a uz blagoslov mjesne zajednice koja je i odredila neki minimum potrošnje koji mu plaća. Mile Zubar je bio električar ali je u mladim danima u obračunu klanova u predgrađu "jednim udarcem izbijao par zuba iz vilice". Tako je ostao "Mile Zubar". Polako sam krenuo iza kuće gdje je bio Jovin preuređeni drvarnik. Sunce je više nego ugodno grijalo. Jaknu sam prebacio preko ramena držeći je jednom rukom, u drugoj sam nosio plastičnu vrećicu. Zaobišao sam slavinu u dvorištu, a koja je bila jedina tekuća voda za kuću i drvarnik. Ignorirao sam blagi miris vanjskih wc-a i prišao iza kuće. Drvarnik je bio niska građevina ali Jovi to nije smetalo budući da je i sam bio nizak. Ispred drvarnika je stara murva pružala svoje grane. Ispod murve na stolici u hladu Jova je sjedio i nešto pisao na onom papiru iz mesnice naslonjenom na komad daske. Stolica je svojim izgledom jasno davala do znanja da je najbolje dane provela u nekoj firmi, a završila u smeću, odakle je Jova sigurno i pokupio i popravio. Ispred Jove na suncu je počivalo korito puno vode. Imao je stari električni štednjak na kome su samo dvije ploče radile to mu je sredio Zubar. Nije ga koristio za grijanje vode za kupanje. Sjetih se da mu mjesna zajednica plaća samo minimalnu potrošnju struje, a ona mirovina je bila jedva dostatna za kruh i nešto povrća. Jova je pazio na potrošnju struje i koristio "solarnu energiju" za vodu za kupanje. Zamjetih na kamenu uz korito sapun i ručnik. Dok sam prilazio viknuh. "Hei Jovo." Trgnuo se i poskočio sa stolice. Kada me prepoznao široko se nasmješio. "Heeeij Djoni. Bio sam kod Marka kasnije. Častio me pivom i rekao da si u redu, a Čerkez je rekao da se više ne plašim da one budale više nikada neće doći." Popravio je socijalne naočale na nosu. "Dao mi je i pivo za kasnije." Prišao mi je radosnog pogleda. "Drago mi da si tu i da te one budale nisu razbile." Potapšah ga po ramenu. "Hvala ti što si javio Škotu." Slegao je ramenima. "Pa Đoni ti i tvoja ekipa ste mi prijatelji, rekao si da idem ali sam skužio što si mislio trebala ti je ekipa čim prije da riješiš one pedere." Klimnuo je glavom. "Ma ja mislim da bi ih ti i sam razbio, gledao sam ja tebe već ranije u slično. Ali imao broj samo Škota" Jova je ponekad imao problema sa izražavanjem pogotovu kada se uzbudi. Bilo mi je drago što je javio Škotu ali mi je isto bilo drago i što je imao samo njegov broj u protivnom bi vjerojatno svi moji poznanici bili "pod alarmom". Pružih mu onu vrećicu. "Jovo sutra vozimo za Hamburg, a ovo mi je ostalo u hladnjaku pa da ne propadne dok se vratim." Zbunjeno je uzeo vrećicu i pogledao unutrašnjost. Osmijehnuo se široko. "I ti voliš Tirolsku i Zdenka sir kao i ja." Potom je malo odmahnuo glavom. "Ali zašto ne uzmeš ove mesne nareske trebat će ti uz put, a i "Navipovo crno" možeš popiti." Znao sam da Jova voli vino ali svi bi ga obično častili pivom niti ne pitajući ga što pije. Odmahnuh glavom. "Nosimo samo nekoliko limenki gotovih jela da imamo "nešto toplo" na cesti. Salamu i razne mesne nareske želimo probati uz put tamo gdje se nađemo. A od jutros ne pijem, narednih dana puno vozimo" Nasmijao se. "Joj Đoni to je super, putovati i kušati iz svakog dijela svijeta ponešto." Nadao sam se da neće dobiti pjesnički napadaj i krenuti sa svojom pjesmom u čast toga. Pljesnuh ga po ramenu i nasmješih se. "Jovo žurim samo sam ti želio zahvaliti. Ostaj mi sretno." Uhvatio me za rukav. Imao je nešto pseće u pogledu. Onaj pogled psa lutalice kojega svi šutaju, a onda naleti na nekoga tko ga samo malo pomazi i potapše po glavi. "Stani Đoni, moramo popiti malo pive za tvoj sretan put. Imam onu od Marka u hladnjaku. Sjećaš se da mi je Škot poklonio hladnjak. Hvala mu." Sjetih se da smo prastari hladnjak, veličine pola današnjeg, pokupili sa Škotovog tavana i po nalogu njegovog starog utovarili u Ladu Karavan. Dobili smo dvijesto dinara da platimo trošak odlagališta i popijemo po sok uz put. Dok je vozio Škot je snimio Jovu kako sjedi na rubu pločnika. Zaustavio je auto i kroz spušteni prozor viknuo. "Jovo tebe tražimo, da li ti treba hladnjak?" Jovo je poskočio iz svog sanjarenja i prišao autu. "Joj Škot to bi bilo super, imao bih gdje spremiti ribu sa Dunava." Jovo je nedostatak mesa u prehrani nadoknađivao loveći sitne ribice na Dunavu. Zvali smo ih "Bjelice" i "Kederi". Bilo ih je jednostavno loviti trebalo je samo umijesiti vrlo malo kruha u čvrstu kuglu istu nataći na vrh štapa, a ovaj zabosti u vodu tako da kugla od kruha bude oko 20 cm ispod površine. Kederi bi se brzo okupili oko kruha privučeni mirisom ali bi im kugla bila pretvrda da je jedu. Zato su svaku udicu sa ješkom koju bi bacio pored kugle kruha napadali u jatima. Jovo bi ih znao naloviti po kilo dvije. Reš pečene su bile ukusne i jele se sa kostima. Jovo je pogledao hladnjak u prtljažniku i upitao." "Radi li?" Škot je klimnuo glavom. "Radi ali prije uporabe pozovi Zubara da ti ga pregleda, dugo je ležao ma tavanu." Potom je otvorio zadnja vrata i mahnuo mu. "Upadaj." Jovo je kasnije oduševljeno pričao kako mu je Mile Zubar rekao da je hladnjak u odličnom stanju i da se takve stvari više ne rade. Mi smo onih dvjesto dinara popili kod Benny-ja i nismo više mislili na to. Nisam želio oduzeti Jovi nešto od jedinog piva koje je imao ali nešto u njegovom pogledu mi je govorilo da bih ga jako povrijedio ako bih odbio. Klimnuh glavom i sjedoh na onaj kamen pored ručnika i sapuna. Jova je nestao u drvarniku sa dva vrlo mala prozora i zidovima obraslim mahovinom. Minutu kasnije se vratio sa hladnom "Nikšićkom" jednom normalnom čašom i staklenkom od senfa. Meni je natočio u čašu sebi u onu staklenku od senfa. "Znaš Đoni, to sam ti mislio uvijek reći. Vi ste super dečki. Uvijek me saslušate i ne dopuštate da se drugi iživljavaju na meni tako se malo tko ponaša. Samo je Zubar isti, sjećaš se kako je nalupao one što su mi skinuli gaće?" Nasmijao se iskreno. Sjetih se neka dva kretena koje smo zvali "Dupe i Šupak". Fora im je bila da uhvate sitnog Jovu i skinu mu hlače i gaće te ih umotaju u kuglu. Potom bi se dobacivali sa istim dok je jadni Jovo samo u košulji trčao od jednog do drugog i vrištao "Vrati mi, vrati mi". Jednom je naišao Zubar sa posla kad su izvodili isti šou. Zastao je i pogledao predstavu potom im vrlo ozbiljnim glasom rekao. "Žurim doma na ručak ali imam vremena za par zahvata." Nazočni pričaju da je trajalo tridesetak sekundi i tri zuba. Stari Zubar je još uvijek bio u dobroj formi. Potom je pomogao Jovi da se obuče uzeo svoju električarsku torbu i otišao doma kao da se ništa nije dogodilo. Jova ustade sa stolice i držeći onu staklenku u ruci blago me udari po ramenu. "Djoni, a ti i Strela ste razbili Kuglu kada mi je oteo novac." To sam već zaboravio. Kugla je bio sitni džepar ali je trenirao boks u "pero lakoj". Povremeno bi sjedio na gajbi od pive ispred trgovine i pio "bombice", odnosno male boce od jedan deci konjaka. Snimio je Jovu da izlazi iz trgovine i uz ono malo stvari u vrećici ima i bocu crnog vina. Svi su znali da se Jova časti crnim vinom samo kada podigne onu crkavicu od mirovine na socijalnom. Kugli je to bio znak. Pogledao je uz i niz ulicu, bila je pusta, ustao je prišao Jovi i zavukao mu udarac šakom u trbuh. Dok je Jova još ležao na zemlji izvukao mu je ofucani novčanik iz hlača i bocu vina iz vrećice, okrenuo se i lagano potrčao. Znao je da Jovi nitko neće lako vjerovati. Jova je tvrdio da su mu slamnati šešir dok je pecao na Dunavu oteli vanzemaljci, a da je ispod Savskog mosta vidio morskog psa. Bez svjedoka nema šanse da ga optuži. Dok je vadio Jovi novčanik iza ugla ulice smo naišli Strela i ja. Nije nas vidio. Stali smo iza velike murve, a on je trčao u našem pravcu sa bocom Jovinog vina u ruci. Trebalo nam je par udaraca. Potom mu je Strela "uručio" još dva udarca nogom i poruku da ne dolazi više u naš kraj. Polako smo prišli Jovi, koji se jedva digao na noge. Strela mu je dobacio novčanik, a ja sam mu pružio bocu sa vinom. Zamjetio sam da su mu ionako stare hlače bile poderane na koljenu od pada nakon udarca. Samo je rekao "Hvala" još nije imao daha. Mi smo produljili kao da se ništa nije dogodilo. Djelovali smo sebi jako veliki kao iz filmova. Jova me gledao otvorenih očiju i vesela pogleda. "Znaš Đoni i vi uvijek popijete piće sa mnom. Kada me neki zajebavaju ja kažem da pijem sa vama, a poznato je da "Piksiji" ne piju sa svakim. I skoro uvijek mi donesete neki poklon kada idete po robu u Mađarsku ili Rumunjsku." Strela se prezivao Pijuk. Prije nego je dobio nadimak Strela svi su ga zvali Piksi. Mi smo bili "Piksijeva ekipa". Kasnije je netko to skratio na Piksiji. Istina je da nismo pili sa svakim. Što se tiče poklona za Jovu malo sam se osjećao jadno. Uvijek bi kupili nekoliko najjeftinijih salama u Mađarskoj ili Rumunjskoj, "da pokrijemo robu" kako bi djelovalo da "nosimo iz nužde". Carinici bi obično pogledali samo ono na vrhu, a ostalo "prepipali" rukama, da se uvjere da je samo hrana. Ispod su bile kvalitetne salame i sirevi za prodaju. Jednu od tih salama koja se nije mogla prodati bi obično dali Jovi. Preostalih par komada su nam bile "za Škotovog psa i naše mačke". Bile su jeftinije od hrane za pse u našim trgovinama. Grickala me savjest. Nama je to bila fora. Imamo salamu i za Jovu. Jebi ga, zabilježih si da slijedeći put rezerviram kvalitetnu salamu za Jovu. Razmišljao sam kako je oklijevao da ode dok mu se nisam obratio i kako je gledao onu bocu od pive sa namjerom da je upotrebi u tuči na mojoj strani. Čaša mi je bila prazna. Mahnuh Jovi da mi ne dosipa ostatak pive. Polako sam ustao i pružio mu ruku. "Sretno Đoni, gdje spavate u Hamburgu, imate nekoga?" "Bez brige idemo kod Goge iz ulice znaš je." Zadržao je moju ruku u svojoj potom je poklopio drugom. "Znaš Đoni ja ne mislim da je ona kurva kako svi pričaju. Meni je uvijek djelovala pristojno iako ne baš sretna." Pustio je moju ruku. "Čuvaj se Jovo i ne plivaj daleko na Dunavu." Nasmiješih mu se. Polako sam došao do motora. Jovin komentar je bio točan i iskren ali je bio i okidač. Zajahao sam i zbunjeno navukao kacigu. Petljao sam po prekidaču. U glavi mi je polako raslo sjećanje na tu noć i to jutro. Goga Nakon dva tjedna ili nešto više, kada više nije imala niti jednu plavicu Goga je ponovno krenula u školu. Ovaj put nije nosila traperice i majice ili minicu i najlonke, nosila je dulju tamno plavu haljinu i pamučne duge čarape. Umjesto tenisica nosila je cipele sa skoro ravnom petom one koje bi prije pristajale nekoj babi iz "Mjesne zajednice" tijekom obavljanja "društveno korisnog posla". Putovala je autobusom. Onaj T-12 "Kolibri" obojen u crno je nestao iz njenog života. Meni su godine prolazile brzo. To su bile te godine oko petnaest. Gogu sam samo zamjećivao povremeno. Ponekad bih razmijenio pokoju riječ sa njom dok je stajala na prozoru i promatrala ulicu ali pazili smo i ona i ja da nas slučajno ne vidi netko tko bi to mogao prenijeti njenom starom. Gogin tata je bio "ugledan u svakom pogledu" i "čovjek sa reputacijom u samoupravnom socijalizmu". Sve u svemu ona je djelovala uplašeno što kontaktira i sa "mulcem" od 15 godina, a ja nisam želio probleme sa svojima ako se Gogin Stanko slučajno "požali" na mene "da mu "uznemiravam kćerku". Uvijek je bila onako "pristojno" odjevena u dugu ravnu haljinu, pamučne duge čarape i bapske cipele sa skoro ravnim petama. Imala je dva takva seta, crni i plavi. Znam da sam se gledajući je samo pitao da li nosi pamučne hulahopke ili ima mamin steznik sa žabicama i obične duge pamučne čarape. Djelovala je skroz skromno i bapski. Završila je srednju kemijsku na relaciji kuća – škola – kuća. Bez izlazaka, a čak i bez prijateljica. Malograđanska sredina je brzo osudila. "To je ona kurva koja je još maloljetna pobjegla sa onom barabom." Gogin tata "uzorni građanin" je samo pogoršavao sve komentarima tipa "Kćerka mi skoro pa kurva kao što joj i mater naginjala prije. Dovest ću ja nju u red kao i staru što sam doveo." Gogina majka mi je prije sličila na sve samo ne na kurvu. Uvijek je bila tiha i kada bi otišla kod neke od svoje tri prijateljice na kavu više je slušala nego što je pričala. Dalje se o njoj nije znalo ništa. Skoro ni sa kim nije imala kontakte. U crkvi sam je vidio samo par puta. Išla je krišom od muža. Gogu je čim je maturirala tata zaposlio u Galenici. Život joj se nije puno promijenio. Razlika je bilo što je sada relacija bila kuća – posao – kuća. Galenika nije bila daleko. Pola sata hoda. Išla je pješice. I dalje je pratila reputacija kurve. Šef na poslu joj je bio dugogodišnji prijatelj njenog oca. Idemo dalje? Đoni , samo daj ! Ima na ovom forumu i ljudi koji vole čitat.....nemoj slušat one koji nisu nikad pročitali ništa dulje od telegrama.... :prsti: Đoni , samo daj ! Ima na ovom forumu i ljudi koji vole čitat.....nemoj slušat one koji nisu nikad pročitali ništa dulje od telegrama.... :prsti: Hvala Boris. samo me zanima ima li 5 zainteresiranih za nastavak za 2-3 mogu postati i na pvt :D :angel: Ma sigurno ima više od petice.....je da nismo večina (na žalost) ali i to nije ništa čudno ..... piši piši... vikend je bia :D pa smo malo zaružili al tu smo :occasion: Goga Šef na poslu joj je bio dugogodišnji prijatelj njenog oca. Dobio sam svoj "Pony Expres". Škot je kupio neki rabljeni tomos T-12 "Kolibri" i skinuo mu štitnike protiv kiše te zavario nožice. Volan je je preuredio Željko Fleka. Sličio je na karikaturu od čopera. Nama je izgledao super. Strela je imao problema. Njegova mama se užasavala da joj sin vozi motor. Bilo je to preopasno za njenog jedinca. Nije dopuštala kupovinu. Strela je radio cijelo ljeto u skladištu na slaganju sanduka i pakiranju robe preko omladinske zadruge. Pred kraj ljeta dovezao je stari tomos automatic sa velikim rezervoarom i ponosno ga parkirao ispred omladinskog doma. Motor je bio u lošem stanju. Tako smo imali praktičnu zabavu narednih par mjeseci pod nazivom "srediti Strelin krš". Savjetima, a ponekad i praktično pomagao nam je Željko Fleka, tada već stručni automehaničar. Omladinski dom je već tada u dijelu zabave vodio Marko Dileja. Odnosno još je bio Dileja, kasnije kada je otvorio kafić polako se taj nastavak izgubio, ostao je samo Marko. Marko je već tada pored stolova za stolni tenis zaljepio par postera Benny Hilla. Tako smo omladinski počeli zvati "Kod Benija". Kasna jesen je bila topla, a mi smo to koristili za điranje skuterima. Tada sam prvi put zamjetio da još netko priča sa Gogom. Prolazili smo ulicom i Goga je bila na prozoru, to su joj izgleda bili jedini izlasci. Ispod prozora je stajala Bosa i nešto pričala uz osmjeh. Kratko sam joj svirnuo. Na zvuk sirene sa skutera je podigla glavu i mahnula mi. Bosa je pogledala za nama. Kada smo se smjestili za stol u omladinskom Beniju i dohvatili ona tri "Jupi" gazirana soka Strela nije izdržao. "Koji ku..$..c sada onaj lezbos priča sa Gogom? Ako joj stari čuje da priča sa tom lezbačom tek onda će nahebati." Škot ga je prijekorno pogledao. On je jednostavno po prirodi bio džentlmen i nije mu ležao Strelin komentar. "Jebi ga Strela Bosa nije loša osoba samo nije imala sreće, a nema neke potvrde da je lezba." Strela je otpio malo Jupija i pogledao pažljivije cijeli prostor. Kada se uvjerio da Insekt i Vojislav nisu tu izvukao je cigaretu i zapalio je. Insekt je bio "mamin sin" miran i poslušan i sa sedamnaest godina. Da je vidio Strelu da puši odmah bi to prijavio mami, a ova Strelinim roditeljima. Od Strele je već jedan put dobio batine radi cinkanja ali je to samo napravilo veću frku. Problem smo riješili tako da smo ga stavili "na led" za druženje. Strela nije dalje komentirao, uživao je u cigareti. Nisam se slagao sa njegovim mišljenjem ali nije mi se niti raspravljalo sa njim. Slijedeća tema su bile cure iz kvarta, sve drugo je palo u zaborav. Slijedećeg dana sam vozio polako prema kući. Put me je vodio kroz Goginu ulicu. Bilo je kasno poslije podne i očekivao sam je možda na prozoru. Kada sam skrenuo u ulicu zamjetio sam da je prozor prazan. Bio sam u sporoj vožnji budući da sam želio živcirati svoju bivšu curu koja je stanovala ulicu prije. Dok sam prolazio pored nje mahnuo sam joj. Kao odgovor pokazala mi je srednji prst i nasmiješena se naslonila na ulazna vrata. Znao sam da će slušati zvuk motora nadajući se da ću popizditi i dodati gas. Iznenada se pojavila Goga na prozoru. Kada se uvjerila da je ulica pusta mahnula mi je više puta. Spustio sam gas na minimum i kada sam prišao kući isključio motor. Parkirao sam skuter i prišao prozoru. "Bambi molim te odnesi danas ovu poruku Bosi." Gurala je presavijeni komad papira prema meni. Primih ga u ruku. "Izvini ne smijem više tata je doma." Nestala je sa prozora. Ostao sam zbunjen ali sam se brzo pokupio. Nisam joj želio raditi probleme. Dok sam vozio prema Bosi mozgao sam o ovome. Bosa je boravila par ulica dalje kod bake kao i uvijek kada na kratko dođe iz Njemačke u Jugu. Poruka je bila samo dvostruko presavijeni komadić papira zaljepljen sa malo selotejpa. Mogao sam lako pažljivo ukloniti selotejp pročitati je pa vratiti selotejp na mjesto. Nije mi se dalo raditi tako nešto. Pozvonio sam na ulaznim vratima. Otvorila mi je Bosa. Bila je iznenađena. Pružih papir prema njoj. "Ovo ti šalje Goga. Zamolila me da ti dostavim." Bosa uhvati papir sa dva prsta i gurnu ga u džep kućne haljine. Nasmiješila mi se. "Bambi ti si izrastao u pravog dečka. Ajde uđi molim te samo kratko na piće." Malo sam dvojio ali mi nije dala izbor. Odmakla se od vrata i zapovjedno pokazala palcem ka unutrašnjosti. Ušao sam i sačekao da zatvori vrata. Polako je krenula ispred mene niz dugi hodnik. I kuća njene bake je bila u starinskom stilu. Dugi hodnik sa prozorima prema dvorištu na jednoj strani i ulaznim vratima u sobe na drugoj. Polako sam išao iza nje slušao zvuk drvenih potpetica i promatrao tu zamamnu zadnjicu kako se njiše u ritmu koraka ispred mene. Pomislih da stvarno ima dobro dupe, šteta što je hroma. Ušli smo u sobu na kraju hodnika. Po relativnom neredu i gomili razbacanih ženskih sitnica bilo je jasno da je to njena soba. Pokazala mi je na jednu od starinskih fotelja i počekala da sjednem. "Bambi što piješ? Hoćeš kolu ili hladno pivo? Ako već voliš nešto žešće imam odličan Čivas iz Njemačke?" Dvojio sam, želio sam popiti kolu ali nisam želio ispasti pičkica pred njom. "Može malo Čivasa." Izašla je kroz vrata i odkloparala prema kuhinji. Dok je izlazila primjetio sam da su drvena platforma i potpetica na njenoj lijevoj papuči više od onih na desnoj. Tako je pokušavala kompezirati kraću nogu. Vratila se i položila poslužavnik sa dvije čaše viskija i jednom čašom kole na stol ispred mene. Uzela je čašu viskija i sjela na krevet preko puta mene. Skužila je moju neodlučnost. Prekrižila je noge, kućna haljina se rastvorila malo više. Zamjetih da nosi najlonke, neke sa točkicama i romboidima. Imala je i dobre noge. Zazveckala je ledom u čaši. "Živjeli Bambi." "Živjeli." Otpio sam kratak gutljaj. Nije mi pasao okus viskija. Polako spustih čašu na stol. Nisam želio odmah posegnuti za kolom. Bosa je izvadila iz džepa cigarete i zapalila. Potom me pogledala i ponudila mi kutiju. Znao sam zapaliti tu i tamo poneku cigaretu. Ove su bile neke mentol, skužio sam po kutiji. Polako uzeh cigaretu i počekah da mi zapali elektroničkim upaljačem. "Bambi hvala ti što si mi donio poruku. Još više što je nisi čitao. Pravi si dečko." Otpila je gutljaj. "Goga je u zajebanoj situaciji i ja ću joj malo pomoći možda. Ali neka sve to ostane između nas." Pričali smo još oko pola sata. Uglavnom me ispitivala o događajima u kraju i o mom životu. Potom sam se pokupio. Ispratila me do vrata. Na rastanku me brzo poljubila u obraz. To joj je bilo teže izvesti, već sam bio dosta viši od nje. Nasmijala se i zatvorila vrata. Te sam večeri drkao na Bosu, samo u mojoj mašti je imala jednake noge, lijepi ten i agresivniji seksualni nastup prema meni. Bosa je skoro desetak godina starija od mene. Jedno vrijeme je radila kao tekstilni tehničar u tvornici ženskog rublja. Imala je veće grudi "oblik kruške" uzani struk i dobru zadnjicu. Imala je lijepo lice i punije usne ali su isto kvarili ožiljci od prištića. Ožiljke je pokušavala pokriti puderom i šminkom. Jedna noga joj je bila kraća i to je bio definitivni minus. Nakon više neuspješnih veza prije sedam godina se pokupila i otišla za Njemačku. Tada se to još moglo bez posebnih jamstava. Našla je posao u nekoj tvornici rublja i dolazila jedanput godišnje u "stari kraj". Ostajala je samo par dana. Jedino što je od odlaska u Njemačku više nitko nije vidio sa nekim dečkom. Često je dolazila sa nekim njemicama, navodno prijateljicama. Znale su se šetati "pod ruku" ali ništa više. Krenula je priča da je Bosa "promijenila obalu" odnosno sa dečki se prebacila na cure. Takve priče kada jednom krenu uvijek ostanu u igri. Narednih dva tjedna sam prenio još par poruka i vidio više razgovora na prozoru. Meni se činilo da povezujem stvari. Gogin bivši dečko Dejan je prije više od godinu dana otišao za Njemačku. Sigurno joj se nije mogao javljati telefonom sa njenom situacijom u kući. Znao sam da joj nije mogao ni pisati. Bosa je vjerojatno kurir. Nije mi bilo bitno, pomalo mi je bilo zanimljivo ono piće sa Bosom nakon što bih joj uručio poruku. Pričala je o mnogim stvarima u Njemačkoj, a uz to i o prijateljicama. Ja sam pijuckao čivas i kolu pušio njene mentolke i gledao u njene noge, uvijek u nekim seksi najlonkama i grudi u velikom dekolteu. Bilo mi je ugodno. Par puta sam je nazvao telefonom i navratio bez poruke. Bila je jako ljubazna, razgovor je trajao duže uz piće su bile i grickalice. Ja nisam poduzimao ništa. Ona se samo smiješila svjesna da je seksualni objekt za mene. Mislim da joj je to pasalo. Jednom prigodom me je upitala: "Bambi jesi već bio sa ženom? Mislim znam da si imao cure ali jesi ikada išao do kraja?" Imao sam sedamnaest godina. Još prije godinu dana sam "skinu mrak" kako smo to nazivali. I zadnja veza mi je bila više seksualna. Otpio sam gutljaj i klimnuo glavom. Prebacila se na drugu temu. Više to nije pominjala. Nakon dva tjedna zazvonio je telefon u mojoj kući. Mama se javila i pozvala me iz sobe. "Hajde opet neka od onih tvojih." Nisam imao predstavu koja. Bio sam trenutno sam i ništa izgledno nije bilo na vidiku. Preuzeo sam slušalicu. "Halo Bambi ne smetam ti?" Prepoznao sam Bosin glas. "Ne čitam neku knjigu." "Koju knjigu?" "Lovac u žitu od Salingera." "To je dobra knjiga. Slušaj sutra idem za Njemačku ako imaš malo vremena navrati kasnije, molim te." "Doći ću." Spustio sam slušalicu. Oko šest sati navečer bio sam kod Bose. Krenulo je sa uobičajenim pićem i odmah je prešla na stvar. "Bambi ja se ne mogu dopisivati sa Gogom. Ona meni može slati pisma ali njen stari otvara sve što ona dobije, a pogotovu bi ako je iz Njemačke. Mogu li pisma za nju slati na tvoju adresu, a ti joj proslijedi?" Nije mi bila frka dobivao sam pisma tu i tamo. U mojoj kući nitko nije otvarao tuđa pisma. Pogledao sam je upitno. "Može ali mi samo reci jesu to tvoja pisma ili joj Dejan piše?" Djelovala je malo zbunjeno. Potom se nasmiješila. "Da li bi ti smetalo da joj piše Dejan?" "Ne ni najmanje." "Onda čemu pitanje?" Prebacila je nogu preko noge. Nosila je neke crne čipkane čarape. Dobro su joj ocrtavale listove i koljena. "Te čarape su ti jako seksi." Nasmiješila se potom ustala. Otišla je do ormara i donijela dvije kutije. Na slikama na kutijama su bile scene seksa. "Ovo sam donijela za nekog prijatelja. Porno filmovi. Do danas nije došao po to, pa mislim da bi tebi i tvojoj ekipi možda dobro došlo." Zbunjeno sam uzeo kutije sa filmovima. To je to ja sam za nju samo klinac drkadžija. "Slobodno neka ide na moju adresu, dostaviću Gogi svako pismo ne otvoreno." Digao sam se i krenuo prema vratima sobe. "Čekaj." Okrenuo sam se. Prilazila mi je polako. "Za sada samo ovo." Uhvatila me sa obije ruke oko vrata i privukla nadolje. Ljubila me dosta dugo. Više je ona meni gurala jezik u usta nego ja njoj. Potom me polako odgurnula malo od sebe. Bio sam još ošamućen od poljupca. Okrenula se i zbacila one papuče sa nogu. Potom je posegnula ispod kućne haljine i skinula hulahopke. Polako ih je složila u paketić i prišla mi. Pružila je paketić prema meni. "Ako ih iduće godine doneseš kada se vidimo, biće i mnogo više od ovoga. Sutra putujem, sada idi molim te." Klimnuo sam glavom i krenuo prema vratima. Otpratila me je do izlaznih vrata onako bosa i poljubila još jedan put. Ovaj put je bilo kratko. Potom je izvadila maramicu i uz osmjeh obrisala ruž sa moga lica. "Bambi ako je na pismu tvoje ime malo podvučeno tada pišem tebi i to pismo slobodno otvaraj." Vrata su se zatvorila. Zbunjeno sam otišao do skutera sa čarapama u jednoj ruci i filmovima u drugoj. Izvadio sam gumeni natezač iz torbice na skuteru i pažljivo pričvrstio kutije sa filmovima na prtljažnik. Škotov stari ima kino projektor, a onaj prostor u podrumu smo upravo uređivali. Čarape sam stavio u džep od jakne. Zajahao sam skuter počeo sa pedalama i startao ga. Dodao sam gas, slušao je dobro. Te noći nisam spavao. Ujutro sam sjeo na skuter i krenuo u školu. Put me nije vodio tim pravcem ali sam prošao pored kuće Bosine bake. Bosin bijeli VW Buba više nije bio na parkingu. Vjerojatno je krenula sa svitanjem, put do Hamburga je dugačak. Goga Bosin bijeli VW Buba više nije bio na parkingu. Vjerojatno je krenula sa svitanjem, put do Hamburga je dugačak. Pravac Hamburg Navrato sam do Anđela i pokupio špiritno kuhalo. Isto sam mu posudio prije mjesec dana radi nekog kampiranja i ribičije. Vratio mi ga je i dodao plastičnu bocu od pola litra špirita. "Ovo nam je ostalo. Kuhalo je super." Pogledao me. Djelovao sam malo nervozno to je bilo jasno. "Putna groznica a? Hoćeš moje dvije posude od aluminja super lake su?" Okrenuo se i zagnjurio u stari ormar u kojem je držao svoje ribičko blago. Izvukao je jednu posudu sa poklopcem i gumenom trakom preko nje. Skinuo je traku i odigao pklopac. "Poklopac je tava, a montažna ručka za obije posude je unutra. Kuhalo stane u posudu." Odmjerih posude u ruci, stvarno su bile izrazito lake. "Uzimam, vratim ti čim dođemo." Klimnuo je glavom i pružio ruku. "Sretno Đoni." "Hvala." Pola sata kasnije sam ušao u poštu. Čekao me je telefonski poziv koji sam morao obaviti. Zato sam bio nervozan. Prvu pokušaj poziva je bio neuspješan. Poslao sam telegram prije polaska za Rumunjsku. Mama je poslije izvjestila da je bio poziv od neke cure iz Njemačke. Poruka je bila "sve u redu samo se javi prije polaska". Sada sam trebao direktno razgovarati. Želudac mi je radio. Prišao sam kabinama "Međunarodni" i stao u red. U Zemunskoj pošti je bilo samo dvije kabine za međunarodne razgovore. Na jednoj je pisalo "POKVARENO", a u drugoj je bila neka žena od pedeset godina. Čuo sam vani kako vrišti. "Rajko da doneseš djeci traperice "laviske", traže, a znaš koliko to ovdje košta." Uslijedila je pauza u kojoj je vjerojatno slušala drugu stranu. "Ne zanima me kada dolaziš pošalji po prijatelju! Da, smotana budalo, trebao bi imati ponekog prijatelja, a ti samo radiš i slažeš te marke, poslije za nas nemaš ni vremena ni maraka! Šalji sutra kako znaš!" Zalupila je slušalicu i uputila se prema blagajni. Niska i nabijena, gegala je kao patka. Još jedan koji se usrećio pomislih. Blagajnica mi mahnu da je razgovor naplaćen pa mogu unutra. Okrenuo sam broj. Prva tri signala je djelovalo da se nitko neće javiti. Želudac mi se malo stisnuo. Nismo pričali godinama. "Ja bitte." Gogin glas. "Halo goga Đoni je." Trenutak pauze potom oduševljeno. "Bambi to si stvarno ti? Kada dolaziš?" "Krećemo sutra, a dolazimo sva trojica kako sam ti napisao u telegramu. Ujedno sada me zovu samo Đoni pa teško reagiram kada me netko zove Bambi." Smijeh sa druge strane. "Znam Đoni ali Bosa i ja te još uvijek zovemo Bambi. Sorry to je malo jače u nama. Drago mi je da ću ponovno vidjeti moja tri viteza. Kada ste u Hamburgu?" "Za tri do pet dana ovisi koliko budemo lutali okolo." "Samo javi dan prije dolaska, to ti je par maraka u Njemačkoj, čekam vas na nekom od parkinga prije ulaska u Hamburg. Bosi je isto dragao da dolaziš, rekla je da joj obavezno javim kada budeš tu. Hajde sada da ne trošiš, kod vas je ovo skupo." "Ciao Goga." "Ciao Bam.. Đoni." Nasmijala se i pustila slušalicu. Još sam malo stajao sa slušalicom u ruci potom se uputih prema blagajni. Stvari sam spakirao za nešto više od pola sata. Onih par majica i gaća kao i rezervene traperice i tenisice su stale u okruglu putnu torbu. Istu sam imao namjeru staviti na prtljažnik. Vunenu dolčevitu sam položio preko jakne od umjetne kože. Kožne rukavice i duge gaće sam bacio preko dolčevite. Namjeravali smo krenuti sa svitanjem, a znao sam da je jutro dosta hladno na motoru. Tri luft madraca i šatorsko krilo sam stavio u okruglu JNA torbu sivo maslinaste boje. U istu sam ubacio i Streline tenisice. Strela je imao najslabiji motor pa smo ga radi dinamike vožnje nastojali maksimalno rasteretiti. Bacio sam gumene natezače preko torbi. Iz ormara sam izvukao "Serpico" kožne čizme u meksičkom stilu i položio ih pored jakne i gaća. Bio sam gotov, a nije mi se spavalo. Možda je Strela za koju putnu u Benny-ju. Okrenuh telefon. Javila se Strelina mama. Da, bio je doma ali je otišao kod Škota u podrum. Zar ne spavamo svi tamo da bi sutra ujutro krenuli skupa čim prije? Smirih je objašnjenjem da je to točno ali da je dogovor bio da se oko deset nađemo kod Škota. Vjerojatno je Strela otišao ranije pa sada pričaju. "E tko će vas znati djeco? Sretno i pamet u glavu." "Hvala i vama želim dobro zdravlje dok se ne vratimo." "Đoni pazi mi na sina. Doviđenja." Spustila je slušalicu. Njoj je uvijek trebao netko da "pazi na sina". Strela nije bio doma i neće vjerojatno doći noćas. Čudno. Nadao sam se barem razgovoru preko telefona. Škot je provodio zadnju noć sa Ljiljom u motelu "Vojvodina" kod Stare Pazove. Ljilja je vjerojatno rekla svojima da ide na službeni put. Škot je rekao svojima da spava kod mene. Na kraju još samo jedan telefonski bi izazvao težak lom. Sa Strelom sam dogovorio da se nađemo sutra ujutro oko četiri na dežurnoj benzinskoj u Zemunu. Tankamo i idemo do motela po Škota. Odatle ravno na auto cestu Beograd Zagreb. Valjda će doći ujutro na benzinsku. Teško sam zaspao. Jutro je bilo dosta svježe. Strela je došao na vrijeme. Nisam ga ništa pitao, sam će reći kada osjeti za shodno. Kako smo i očekivali na benzinskoj nije bilo mješavine. Nasuli smo regular iz prtljažnika izvadili ulje "Dvotaktol" i dosuli količinu od oka. Prvo smo dohvatili moj motor i dobro ga protresli lijevo desno. Bilo je još mračno. Strela je već platio benzu onom visokom mršavom radniku na benzinskoj. Onaj drugi niži nam je upravo prilazio. "Jutro Đoni, jutro Strela." Prepoznah Makedonca, bio je ok čovjek. "Jutro Maki, kojim dobrom?" Malo je slegao ramenima kao da želi reći "ni sam ne znam". "Jučer navečer je ovdje navratio Aca Psina. Tankao je benzu, kada sam prišao da naplatim rekao je da ti poručim, ako tankaš ovdje, da će poravnati račune sa tobom. Ti si najviše kriv za ono kod Marka. Žao mi Đoni, samo te želim upozoriti da se čuvaš." "Poruči mu, ako nije ljut kada te vidi, da mi može malo više nego popušiti. Ako je ljut šuti, u protivnom će udariti tebe da se isprazni." Strela je istupio malo naprijed. "Poruči mu i to kada se napuši Đonijevog da prelazi na moj, a Škot će ga u među razdoblju guziti da mu ne bude dosadno." Udario je Makedonca po ramenu. Ovaj odmahnu glavom. "Čini mi se da se Psina i ovaj put zajebao, kao i sa Markom i Čerkezom." Mahnuo nam je rukom i polako se udaljio. Stvari se brzo pročuju u predgrađu. Psina je morao naći nekog krivca za svoj debakl. Izgledalo mu je lakše da se javno kurči i obračunava sa mnom. Čerkeza nije smio niti pomisliti, a ne spomenuti. Vjerojatno je i ono zapišavanje imalo ulogu. Mislit ću o tome kada se vratim. Polako smo krenuli sa benzinske. Minutu kasnije smo udarili po plinu. Škot je čekao na parkingu. Već je svanulo. Dok smo ulazili na parking motela "Vojvodina" bacio je cigaretu i ugasio je petom. Nismo skidali kacige. Samo je navukao kacigu i provjerio šator pričvršćen na sjedalo. Krenuli smo odmah nakon toga. Petnaest minuta kasnije smo na auto cesti postigli maksimalnu brzinu grupe. Tempom od 90 – 100 km na sat ne bi nam puno trebalo do Zagreba. Onaj dio ceste u dobrom stanju smo brzo prošli, poslije je došao onaj lošiji. Pazili smo na rupe i aute koji su nas pretjecali. Već je uveliko bio dan i sunce je ugrijalo. Stali smo na benzinskoj da dotankamo i popijemo kavu. Sjeli smo na terasu nekog restorana odmah uz benzinsku. Pred nama su bile tri šalice kave i boca mineralne. Strela je iznenada počeo gledajući Škota. "Škot moram ti nešto reći u svezi Ljilje i ... pa recimo indirektne povezanosti sa mnom." Škot ga je pogledao glumio je zbrinutost. "Što što što? Da je nisi možda noćas nategao pa ti nezgodno kako mi to reći?" Počešao se po glavi. "Nešto se dugo zadržavala u kupaoni, već tada mi je bilo sve sumnjivo." Nasmijasmo se sva trojica. Škot je bio dobre volje. Dan je bio lijep i bili smo na cesti. Škot je uvijek bio dobre volje u tim uvjetima. Strela odmahnu rukom. "Znaš Ljiljinu prijateljicu, onu Miru?" "Onu oko koje se ti motaš već šest mjeseci? Nisam je jebao ako to pitaš, doduše imam to u planu ako ti ne požuriš i ako mi Ljilja dozvoli. Mislim da je zato i pokušala pomoći tebi da je skontaš, plaši se za mene." Škot je bio stvarno u elementu. Strela je bio malo zbunjen. Izbacio je u jednom dahu. "Noćas smo bili zajedno. Zakasnio si ti." Potražio je kutiju sa duhanom i počeo motati cigaretu. Škot je izvadio jednu svoju Drinu bez filtera i zapalio je šibicom. Okrenuo se prema konobarici koja je upravo prolazila. "Gospodična jednu pivu i tri čaše." Debeljuškasta cura u minici je samo klimnula glavom i produžila ka šanku. "Strela ovo moramo zaliti. Ali smo na cesti pa jedna piva na tri dijela. Obično "tko čeka gubi vrijeme" ali kod tebe je bilo "tko čeka dočeka", stvarno si sretni luđak." Tapšao ga je po ramenu. Piva je stigla. Natočili smo i nazdravili. "U Zagrebu slijedi nastavak." Dodao sam. Više se nismo bavili tom temom svima nam je bila poznata Strelina zaljubljenost u Miru. Ljilja je malo posredovala kod prijateljice, pazeći oprezno da ne ispadne da "gura na silu". Čim smo ispraznili mineralnu krenuli smo dalje. Kasno popodne bili smo pred studentskim domom u Zagrebu. Put je prošao bez problema izuzev razmjene psovki sa vozačima i pokojeg pokazivanja srednjeg prsta. Milicija nas je samo jedan put zaustavila čisto provjere radi. Strelina prijateljica Olga nas je čekala na parkingu ispred doma. Pokazala nam je gdje je najsigurnije da pustimo motore. Pokupili smo stvari i motore vezali skupa tankim lancem, što je bila kakva takva zaštita da ne odlutaju malo na svoju ruku. Pet minuta kasnije sjedeli smo u društvenim prostorijama i trusili neku domaću Ličku rakiju koju su držali u nekoj torbi, a samo bocu od kole na stolu. Alkohol je u društvenim prostorijama službeno bio zabranjen. Olga nas je predstavila svojoj ekipi. Malo su zazirali od nas. Čuli su za priče o Ljubi Zemuncu i dečkima iz Zemuna, a mi smo bili u jaknama od umjetne kože i mirisali na benzin i cestu. Sa druge strane i mi smo slušali slične priče o dečkima iz Novog Zagreba i obračunima negdje oko Srednjaka i Knežije. Svaka strana je bila malo oprezna prema drugoj naročito u prvih petnaest minuta. Trebalo je pola sata da se led malo otopi. Poslije je išlo lako. Priča o glazbenim trendovima najnovijim filmovima, mogućnosti za posao nakon faksa. Kada su čuli da idemo za Hamburg krenula je lavina razgovora. Ubrzo smo dobili par ponuda da možemo prespavati kod roditelja koji su u Njemačkoj. Izgleda da je pola ekipe imalo roditelje na radu u Njemačkoj. Stvarno su bili super ekipa. Olga nas je odvela na večeru u domu. Imala je dosta neiskorištenih bonova. Nije bilo ni čudo obzirom da je imala stvarno uzan struk. Bila je uredna i diskretno našminkana. Crna kosa i zelene oči. Vrlo zgodna sa simpatičnim licem u tim uskim trapericama. Više mi nije bilo čudno što je Strela dopustio sebi da glumi instituciju "Paloma Frajera za jednokratnu uporabu". Mala bi bacila svakog tko voli žene na koljena. Strela je imao hladnokrvan pristup s curama. Ako je cura rekla "Znaš bilo je lijepo ovih tjedan dana ali najbolje da ostanemo prijatelji", Strela bi to prihvatio bez sujete. Gledajući Olgu nisam se ni čudio zašto. Stvari smo pustili kod ekipe. Nakon večere Olga se ispričala "da još mora učiti ali da će nam pokazati sobu, pa ako želimo možemo se vratiti do ekipe ionako kartaju do kasno u noć". Strela je bio u nekom svom filmu i nije čuo pola objašnjenja. Škot je kao i uvijek bio hladne glave. "Hvala ali idemo sutra raaano ujutro čim izvučem ova dva međeda iz kreveta." Olga se nasmiješila i povela nas do sobe. U prolazu smo pokupili stvari. Atmosfera je bila dobra. Čulo se puno smijeha. Jedna cura i dva dečka su nam pružili papiriće sa imenima i brojevima telefona u Njemačkoj. Kome da se obratimo za "ne daj bože". Pozdravili smo se na rastanku. Čim smo se smjestili u sobi bacili smo se na umivanje i pranje iznad umivaonika. Nije nam se išlo do zajedničkih tuševa. Soba je bila dvokrevetna. Napuhali smo jedan luft madrac i izvadili vreće za spavanje. Legli smo i pet minuta kasnije ona dvojica su bili u svojim snovima. Ja nisam mogao spavati. Previše toga se vraćalo. Goga Godina je prošla brzo. Pokušali smo sa skijanjem te zime ali nije nam išlo nešto. Ja sam otkrio gitaru i prvi hit Djoni Štulića "Balkan". Polako sam umjesto Bambi dobivao nadimak Đoni. Strela je imao svoje prvo seksualno iskustvo odnosno "skinuo mrak". Škot se uz Aikido počeo baviti i ronjenjem. Skupljali smo lovu za bolje motore, "kada položimo". Ja sam uz to imao i prvu dužu vezu od šest mjeseci. Bosa je poslala sedam pisama. Pet je bilo normalno adresirano na mene. Proslijedio sam ih Gogi bez otvaranja. Dva su imala podvučeno ime. Otvarao sam ih sa radoznalošću. U prvom mi je pisala kako je putovala i da sam stvarno sladak i pravi. Napisala je nešto o tome da ide na neku višu školu i pitala me da li smo "iskoristili filmove" koje mi je poklonila. Ispod pitanja je bio nacrtan širok osmjeh. Filmove smo kod Škota u podrumu apsolvirali. Gledali smo ih više puta. U prvom su tri dečka zadovoljavali jednu curu na sve moguće načine. U drugom su dvije cure zadovoljavale jednog dečka i pomalo se zadovoljavale između sebe. To su bili klasični "super 8" filmovi bez tona. Pustili bi glazbu i gledali ih uz monoton šum kino projektora. Trajali su oko deset minuta svaki. Položili smo za A kategoriju. Još je samo falilo "nešto jače među nogama". U drugom pismu Bosa je opisivala kako je sa cimericom kupila stari stan na kredit te kako ga uređuju. Osjetila se ushićenost uređenjem stana i cimericom "koja je bila izuzetno spretna". Počeo sam pomalo razmišljati o onim pričama da je lezba. To mi trenutno nije bilo bitno u trenutnoj vezi seks je išao odlično. Moja veza se uskoro okončala, a započela je druga sa starim MZ – 150. Došlo je ljeto. Goga je i dalje gurala istu relaciju kuća – posao – kuća i izlasci "na prozor". Razgovarali smo na prozoru. Pitala me je koliko koštaju slike za osobnu i ono pasoš. Rekoh joj iznos. Preturala je po novčaniku i brojala sitno potom odmahnula glavom. "Nama dovoljno." Bilo mi je čudno. "Zar ne primaš plaću u Galenici?" Pogledala me, učinilo mi se da su joj kutevi očiju vlažni. "Đoni tata mi uzima sve, navodno štedi za mene, pušta mi samo minimum koliko mi treba." Ostao sam šokiran. Po meni to je otišlo predaleko, dalje od toga nije moglo. Kasnije sam se uvjerio da može. Posegnuo sam u džep i izvadio dvije novčanice. Pružio sam joj kroz prozor. "Vrati kada budeš mogla u životu." Pokupila je novac i zagrcnula se. Mahnula mi je rukom i nestala sa prozora. Ljeto je bilo toplo škola se završila i svi smo upisali neke faksove u "prvom roku". Škot je otišao na strojarstvo, Strela pod pritiskom roditelja na višu ekonomsku, sa planom da nakon toga završi višu građevinsku i ode u Australiju. Ja sam završio na ekonomskom. Upravo sam radio na motru kada se začuo telefon. Ušao sam u hodnik bez žurbe, veza mi se raspala prije dva tjedna, sa dva prsta sam podigao slušalicu pazeći da je ne zaprljam. Dublji malo promukao Bosin glas. "Halo Bambi." Bio sam iznenađen. "Hei Bosa." "Što radiš?" "Popravljam motor." Kao da prethodno pitanje nije bilo bitno. "Želiš doći do mene večeras?" "Mogu slobodan sam nemam ništa u planu." Nisam to rekao onako hladno kako sam želio. "Imaš još one čarape?" "Ponesi ih." "Možda da ih i obučem?" Nasmijala se. "To bi bilo fora ali pusti to sad na stranu." "Ok, oko sedam sam kod tebe, isključi baku da mi ona ne otvori vrata." Spustila je slušalicu. Vratih se da dotegnem malo vijke na auspuhu, a koje sam upravo otpuštao sa namjerom da ih zamjenim novima. Izdržaće i ovako dan dva. Istuširao sam se i navukao traperice i staru vojničku košulju. Iz ormara sam izvukao jeftinu imitaciju "Serpico" čizama. U džep košulje sam ubacio metalne "pilotske" naočale za sunce. Otvorio sam radni stol i sa dna ladice izvukao pažljivo složene Bosine čarape. Ubacio sam ih u drugi džep na košulji i navukao čizme. Krenuo sam ka motoru. Mama je dobacila vješajući rublje na špagu. "Kada se vraćaš?" Slegao sam ramenima. "Pojma ne znam." Za mnom je doletjela jedna štipaljka za rublje. Zajahao sam i navukao ručno obojenu kacigu bez vizira. Dobro je pokrivala uši ali dalje ne. Stavio sam naočale za sunce i startao motor. Izgledao sam samome sebi cool. Bosina buba je bila parkirana na ulazu u dvorište. Iza nje je bilo dovoljno mjesta da parkiram MZ. Skinuo sam kacigu i polako skidao naočale. Te godine sam gledao film "Easy Rider" koji je neki genijalac preveo kao "Goli u sedlu". Mislio sam da izgledam kao Peter Fonda kada je nonšalantno bacio ručni sat. Nadao sam se da me gleda kroz prozor. Prišao sam vratima i pozvonio. Sve ideje o cool izgledu su se raspale i vratio sam se u stvarnost. Niz hodnik se čulo kloparanje papuča sa drvenim potplatama. Otvorila je vrata. Inače je kosu bojila u plavo i nosila na lokne. Sada je bila više plava, a ispod kose su me promatrala dva plava oka. Nikada prije nisam obratio pažnju na boju njenih očiju. Uvijek sam gledao u njenu zadnjicu, noge ili grudi. Osmjeh je bio iskren i topao. Na sebi je imala istu kućnu haljinu od prošle godine samo malo više izbledjelu. "Upadaj, baka je legla pa smo skoro pa sami." Ušao sam za njom u onu sobu koju sam poznavao još od prošle godine. Nered je bio veći. Nešto rublja je bilo razbacano po ležaju, a torbica sa šminkom nemarno bačena na stol za kojim sam ranije pio. Na istom stolu je bila i otvorena boca čivasa te pepeljara sa upaljenom cigaretom. Na podu su bila dva poluotvorena kufera. Pitao sam se što je sve unutra. Pogledao sam je i čekao da počne. Prišla mi polako i položila dlanove na moje obraze. Polako i bez ikakvog pritiska savijala je moju glavu prema sebi, a potom me nježno poljubila u usta. "Sjedi." Polako sam se okrenuo i sjeo u onu staru fotelju. Odkloparala je niz hodnik i vratila se sa kolom i čašom punom leda. Ubacila je led u čaše i nasula čivas. Gurnula je kutiju sa mentolkama ispred mene. Odmahnuo sam glavom i izvadio kutiju LD-a i stari benzinski austrijski upaljač. Zapalih cigaretu. Nasmješila se. "Brzo dograđuješ osobnost, neki se rode sa tim, a neki je nikada neće imati." Nije mi bilo jasno što želi reći. "Kako misliš?" Pokazala je glavom na upaljač. "Zašto ga koristiš?" "Našao sam ga u djedovim starim stvarima, svidio mi se jako, popravio sam ga i ...." "To je razlika, uzeo si ono što ti se svidjelo, a nisi težio za nečim čime ćeš impresionirati okolicu, recimo ZIPPO ili plinski Ronson. Neki te stvari uzmu jer im se sviđaju, a neki samo zato što su poznate marke." Posramljeno sam razmišljao o onih par minuta kod dolaska, kada sam želio biti Peter Fonda. Sada mi je bilo drago što me nije promatrala, to bi bila parodija. Slegoh ramenima. "Čovjek uvijek treba uzeti ono što mu se sviđa. Ako uzima nešto što drugi smatraju da treba uzeti, a to mu se ne sviđa već isto uzima radi okolice, nije svoj." Smiješila se. "Imaš čarape?" Posegoh rukom u džep košulje i pružih joj smotuljak čipke oblikovan u hulahopke. Uzela ih je i zavukla jednu ruku u nogavicu. Lagano je pomirisala. "Nisi ih prao?" "Ne tako su dulje imale miris pa mi je ..." Ponovno se smiješila. "Tako nekako." Gledala me nježno. "Možeš ostati cijelu noć?" "Mogu nitko me ne kontrolira više, ne radim pizdarije i nemam frke sa milkanima." "Skini čizme, a ja idem po još neke stvari." Ponovno je odkloparala niz hodnik. Polako sam skinuo čizme i položio ih pored fotelje. Dok se vraćala zamjetih da nosi neke crne obične čarape. U ruci je nosila pladanj sa zdjelama. Zatvorila je vrata i počela slagati zdjele na stol. "Račići, okruglice od riže, crni kruh i slane srdele. Vino imam u ormaru." Polako je odložila poslužavnik na stolić pored kreveta i okrenula se. Gledala me. Potom je skinula kućnu haljinu. Ispod je imala samo mini čipkani grudnjak i samostojeće čarape. Nije imala gaćice. Međunožje je bilo izbrijano. Sve moje cure prije toga nisu brijale skoro ništa. Tri od četiri koje sam vidio gole se nisu brijale niti ispod pazuha. Samostojeće čarape su u to doba bile rijetkost. Cure su nosile jeftine najlon hulahopke koje bi se zarolale ispod traperica u gornjem dijelu. Polako je prilazila i ubacila ponovno led u čaše te dosula čivas. "Ne žurimo, počni se skidati kada osjetiš da si opušten." Pružila mi je čašu potom sjedajući na krevet zazvijeckala ledom u svojoj čaši. "Živjeli." "Živjeli." Tek sada sam zamjetio da ima tetovažu na lijevoj dojki onaj dio iznad bradavice koji grudnjak nije pokrivao. Mala slatka mačkica koja sjedi. Oko vrata je imala zlatni lančić sa pentagramom. "Bambi ti si dobar i čvrst." Pogledah je upitno. "Jedino tebi nije bitno što ova okolica priča o Gogi i imaš dovoljno hrabrosti da pričaš sa njom." Nisam želio pričati o Gogi. Ipak upitah. "Kako ide to sa Dejanom?" Malo čudno se nasmiješila. "Valjda dobro." Otpio sam gutljaj, iz nekoga razloga odjedanput se ni meni nije žurilo. Bilo je nečega u ovom trenutku, želio sam ga produljiti. Polako sam otkopčao par dugmadi na košulji. Bosa se smiješila potom prišla i uzela par račića na kruh. "Moramo baciti nešto u kljun inače će nas ovaj čivas brzo nokautirati." Vratila se na ležaj, očigledno je zaboravila na vino. Nasuh si malo kole u čašu. Sjedela je na ležaju i grickala račiće. Kruh je pustila na stoliću pored ležaja. Priđoh joj polako i položih ruke na ramena. Potom sam se spustio na koljena i otkopčao joj grudnjak. Grudi su se spustile prema potkoljenicama. Stvarno su bile velike i imale oblik kruške. Počela mi je dalje otkopčavati košulju. Polako. Probudio me miris kave. Sunce je probijalo kroz zavjese. Bosa je u kućnoj haljini sjedela na rubu kreveta. Nježno me promatrala. Na pladnju pored mene je bila šalica kave pepeljara i čaša soka. Polako sam posegnuo za kavom. Potom sam vratio šalicu na pladanj. Otpio sam malo soka potom se okrenuo i dohvatio cigarete sa stolića pored kreveta. Zapalio sam i ponovno uzeo šalicu sa kavom. Želio sam je izvesti do Benny-ja koji se tek otvorio ili u pizzeriju, potom se prošetati sa njom. "Što radiš poslije podne?" Upitao sam tiho. Dugo me gledala. "Bambi nećemo se vidjeti poslije podne. Nemoj me krivo shvatiti nemam nikoga ovdje ali ja nisam za tebe. Starija sam dosta i već sam u svome filmu. Kakav je takav je. Ti tek otkrivaš svoj film. Ne želim ti smetati. Dobro ti ide i nastoj dalje biti svoj. Mi ćemo se viđati ali ti ja neću biti vodič. Put ćeš pronaći sam." Otpila je gutljaj kave i počekala. Kada nisam ništa rekao nastavila je. "Sutra navečer se vidimo. Prekosutra ujutro idem. Došla sam samo obaviti nešto i idem dalje." Položila mi je ruku na podlakticu. "Stvarno si osoba." Polako sam ispijao kavu. Nisam znao što reći. Polako ugasih cigaretu u pepeljari. Počeo sam se oblačiti. Gledala me kako navlačim čizme i stavljam naočale u džep. "Vidimo se sutra navečer. Poslaću ti prave Serpico čizme i naočale kada ti se toliko sviđaju." Posegnula je rukama iza vrata i otkopčala lančić sa pentagramom. Potom je prišla i zakopčala ga oko mog vrata. Spustih joj ruku na natkoljenicu. Još je nosila one samostojeće čarape. Ljubila me polako i nježno. Nisam vjerovao da je noćas pokazala toliko tehnike i strasti. Polako je skinula jednu samostojeću čarapu i umotala je u kuglicu. Kuglicu je meni utisnula u dlan. "To ćeš mi vratiti kada dođeš u Njemačku, a doći ćeš. Do tada neka te štiti moja amajlija koju sam ti dala." Dodirnula je lančić oko mog vrata. Uzeo sam kacigu sa stola i krenuo prema izlazu. Na izlaznim vratima sam zastao. "Doći ću sutra navečer oko sedam." Klimnula je glavom potom me brzo poljubila. Izašao sam vani i zajahao motor. Trebalo mi je piće i još malo vremena da razmislim. Startao sam i zaputio se prema Škotu. Možda je i Strela tamo. Strela je bio tamo. Imao je i on "prinovu", stari MZ 125. Bilo je korozije na njemu ali motor je dobro radio. Bili smo doista zadovoljni. Škot je čekao svoj novi Tomos – Elektronik 90. Sada su to već bili motori. Popili smo koju rakiju od kruške. Škotov djed je radio te rakije. Jako je pekla. Nazvali smo je "Gromovača" skraćeno od "prži ko grom". Slijedeći dan sam proveo u polu snu. Malo sam i raspravljao sa samim sobom u glavi. Nitko nije obraćao pažnju. Navikli su da imam napade "ćutologije". Navečer sam navratio do Bose. Otključala je vrata i bez riječi smo krenuli ka sobi. Počeo sam je ljubiti i skinuo joj odmah onu kućnu haljinu. Bila je gola. Podigao sam je i odnio do kreveta. Ujutro me probudila oko četiri. Kava je čekala na stolu pored fotelja. Sjeli smo u fotelje i zapalili cigarete. Dok smo pili kavu prelazila je noktom lijeve ruke po mojoj nadlanici. "Moram se spakirati i krenuti, obavila sam jučer sve što je trebalo." Pogledah je. "Vidimo se još?" "Naravno." Položila je ruku na moju. "A ti budi svoj, pisaću ti i ponekada te nazvati." Poljubila me. "Poslaću ti ponekada ponešto po nekome. Ne želim te kupovati, samo ako mislim da bi ti se nešto svidjelo, to ću ti i poslati." Poljubila me i počela ubacivati stvari u kufere. Obukao sam se i zagrlio je. "Puno si mi pružila." Nježno je prešla prstom po mojim usnama. "Idi Bambi. Molim te." Okrenuo sam se i izašao bez riječi. Znao sam da me neće pratiti. Otključao sam vrata i skoro otrčao do motora. Startao sam i navukao kacigu. Počekao sam da se motor razbudi potom dodao gas i krenuo. Trebalo mi je neko opuštanje da razmislim. Dan sam proveo kod Škota. Pili smo pive koje je ukrao u skladištu gdje je radio preko omladinske, slušali ploče i pričali o knjigi "Galeb Jonatan Livingston". Pred kraj dana sam se zapitao koliko je Bosa imala sličnosti sa Jonatanom Livingstonom i ona je nešto nosila u sebi ali nisam znao što. Nazvao sam svoje i javio da spavam kod Škota. Mama je samo prokomentirala "Navrati ponekada doma". Dva dana kasnije smo otišli po Škotov Elektronik 90. Dok smo polako vozili natrag osjećali smo se posebno. Ovo su već bili pravi motori. Naredna dva tjedna su brzo proletjela. Bacali smo đireve znatno dalje. Izlazili na obilaznicu sa više traka i isprobavali pomalo mogućnosti novih motora. Sređivali koroziju na Strelinom motoru i auspuh na mom. Kod Benny-ja smo bili inventar navečer. Povremeno bi bacili vožnju do Slankamena u ribičiju i na malo kupanja. U pjesku na obali smo sparingovali i provjeravali što smo naučili ove godine iz tehnike "borbe prazne šake". Smirio sam se i postigao neku ravnotežu. Onaj princip Jin i Jang mi je nekako postao bliži. Jahači u magli Dugo sam čitao neku knjigu. Već je bila večer ali još za vidjela. Izašao sam da protegnem noge i razbistrim glavu. Noge su me same odnijele do Gogine ulice. Nadao sam se da je na prozoru. Polako sam prilazio Goginoj kući. Goge nije bilo na prozoru. Prozor je bio otvoren ali je u sobi bio mrak. Odlučih se ipak proći pored prozora. Iznenada Goga se pojavila. Pogledala je uz ulicu, a potom niz. Ugledala me je i mahnula. Prišao sam prozoru. "Baambi super, molila sam boga da mi netko pomogne, a sada si ti tu." "Baambi super, molila sam boga da mi netko pomogne, a sada si ti tu." Pogledah je zbunjeno. "Bosa je rekla da si ti jedini čovjek kome mogu vjerovati." Više je šaputala nego što je tiho pričala. Bio sam zbunjen ali me spominjanje Bose vezalo za problem. "Što ti treba?" "Bambi moraš mi pomoći moraš me skloniti samo do jutra i pomoći mi da stignem na željeznički kolodvor." Pogledao sam zbunjeno. "Zašto?" "Bježim od tate u Njemačku." Djelovala je živčano i prestrašeno. Zaključih da je konačni dogovor sa Dejanom pao i da se Goga ponovno seli kod njega. "Gdje je problem? Zašto ne odeš normalno pa punoljetna si?" "Jooj Bambi ne mogu sada ako ćeš mi pomoći kasnije ću ti objasniti većinu stvari. Ovo je jedinstvena prilika. Tata je otišao na neku svadbu i nema ga do jutra, a mama se nakljukala apaurinima i kao gleda "Dinastiju", bolje rečeno na sedmom nebu je. Ovo se skoro neće ponoviti. Samo mi pomozi moolim te." Već je bila na granici suza. "OK smislit ćemo nešto." "Hvataj." Kroz prozor je doljetela manja putna torba i refleksno sam je uhvatio. "Makni se." Odstupio sam par koraka od prozora. Goga se jednim spretnim pokretom prebacila preko prozora i skočila vani. Bila je jako spretna, čak joj se ni ona haljina nije zadigla. Stajala je ispred mene. "Bambi skloni me negdje i sve ću ti objasniti. Skloni me makar i u kanalizaciju." Ovo je već sličilo na histeriju. Samo su me pominjanje Bosinog imena i oči preplašene srne spriječile da pobjegnem. Uzeo sam je za ruku i povukao za sobom. Padalo mi je samo jedno mjesto na pamet. Podrum kod Škota. Zvao sam ga prije pola stata i bio je doma. Gledao je nogomet, još nije bilo kasno i nadao sam se da je ostao uz TV, problem je bio što ga nogomet nije zanimao baš puno. Dok smo stigli do Škotove kuće već je bio mrak smjestih Gogu u sjeni lipe ispred kuće i pozvonih na vrata. Otvorila je Škotova mama i pozvala me da uđem. "Ne hvala samo bih malo popričao sa njim i idem doma pa ga pozovite vani." Žena je klimnula glavom i za jednu minutu Škot je bio vani. Objasnih mu u par riječi situaciju. Kao što sam se i nadao nije puno pitao. Bio je kratak. "Idem otključati podrum, a vi uđite za dvije minute. Držite se zida i nitko vas neće vidjeti." Pet minuta kasnije smo već bili u "našem privatnom prostoru". Škot je izvana zatvorio metalne škure potom se vratio u prostoriju. Upalio je malu lampu kako bi eventualno spriječio da malo svjetla probije ispod škura. Bila je neka slaba svjetlost ili polu tama. Škot nas je pogledao. "Idem gore i za jedan sat ću reći da spavam dolje, da imam nešto raditi. Tada već mama ide u krevet i nema teorije da dođe ovdje da me pita hoću nešto jesti. Nitko drugi me neće ništa gnjaviti pa smo sigurni. Do tada ako idete u wc gore ne potežite vodu to se čuje u kući, kada ja dođem više nije važno." Uhvatih ga za ruku kada je krenuo. "Škot da pozoveš Strelu pa da ko fol on spava kod tebe, tada i neki drugi zvukovi ne bi bili čudni." Klimnuo je glavom. "Ali za sat sat i pol kada mama zagrli krevet inače znaš kako dosadna i radoznala zna biti." Nestao je u vidu lastinog repa, a ja sam ostao sam u polutami sa Gogom. Priču sam započeo skoro šaptom. "Goga daj mi sada objasni sve ovo, sada si sigurna i objasni čemu cijeli cirkus?" Šutala je igrajući se jednim pramenom svoje smeđe srednje duge kose. Sjedela je na onom starom kauču skupljenih nogu savijenih ispod ruba kauča. Djelovala je jadno i uplašeno. Šutala je par sekundi, a potom me pogledala nekim čudnim pogledom. I dalje je djelovala na rubu plača. "Bambi moram se presvući doista moram. Ovo nisam ja. Poslije ti sve objasnim." Ustala je bez riječi otvorila onu putnu torbu i izvadila jeftine traperice sa "buvljaka" i jeftinu majicu. Bez oklijevanja je uhvatila onu haljinu na sebi za donji rub i svukla je preko glave. Ostala je u donjem rublju. Zamjetih da doista nosi neki krem steznik, vjerojatno iz doba mladosti njene mame. Duge pamučne čarape su se držale na žabicama. Grudnjak je isto bio uzor morala pedesetih godina. Jednim potezom je svukla i steznik i čarape. Polako je dohvatila traperice i navukla ih, potom je navukla majicu i cipele. Haljinu i steznik je brzim pokretom ubacila u torbu. Sjela je na kauč. Oči su joj se polako punile suzama. "Sada sam to ja i ako umrem umirem kao ja." Nisam znao što reći. "Goga gdje je problem? Zašto se toliko plašiš? Objasni mi da ti mogu pomoći. Zašto pominješ smrt?" Pogledala me. Sada su joj već suze tekle niz lice. "Zato što moj tata nije normalan i zato što ako nas uhvati sigurno će me ubiti. Išao je na svadbu i ponio pištolj da tamo puca do mile volje." Bio sam ošamućen. Sve mi manje bilo jasno ali Gogin pogled je kroz suze djelovao prisebno znala je što govori. "Zašto bi te ubio. Kao odrasla osoba si pobjegla od kuće. Tko ti to brani. Smiri se." Unatoč tihom glasu djelovao sam oštro. Sada su joj suze već tekle niz lice u potocima. "Bambi zato što je ljubomoran." E već mi bilo pomalo dosta, više od toga što sam se i sam polako gubio. "Ok ideš kod Dejana, a svi očevi su ljubomorni na ćerke, pizdit će i proći će ga. Predpostavljam da ti je Dejan poslao lovu za kartu do Njemačke, što te ima ubijati radi toga?" Lice joj je bilo izobličeno suze su se sljevale u dvije rijeke, mene je hvatala panika. Kada je progovorila uvjerio sam se da ljudi mogu šapatom vrištati. "On nije ljubomoran na mene kao na ćerku. Bambi on me siluje od devete godine i lud je od ljubomore na svakoga u mom životu." Pred kraj je šapat vrisak skoro nestajao, kao zadnji izdah čovjeka na samrti. Sklupčala se i tresla u jecajima na kauču. Ruke su mi se počele tresti, a u nogama sam osjetio slabost. Goga je jecala bezglasno na kauču sklupčana u poziciji fetusa. Otišao sam do boce sa vodom na stolu i popio gutljaj. Malo me vratilo pod kontrolu. Goga je čudno i bezglasno jecala na kauču. Uputih se do ormara i tiho otvorih vrata. Bocu sa rakijom sam našao odmah. Popio sam dobar gutljaj potom još jedan. Potom zapalio cigaretu. Goga je još ležala na kauču i tresla se u bezglasnim jecajima. Uzeo sam pepeljaru i položio je na kauč. Uvukao sam duboko dim iz cigarete i sjeo do Goge. Skoro nesvjesno sam položio slobodnu ruku na njena leđa i počeo je blago trljati. I sam sam se još tresao. Nakon par minuta se počela smirivati. Ja sam zapalio drugu cigaretu i ponovio ritual sa rakijom potom sam sjeo do Goge i položio joj ruku na leđa. Još se pomalo tresla ali u sve manjim grčevima. Prošlo je još par minuta dok grčevi nisu prestali. Potom se disanje smirilo. Ugasio sam cigaretu i blago je podigao i zagrlio. Više nisam bio izgubljen. Srce mi je još radilo ubrzano ali sam postajao hladan, polako, prvi put otkrivajući tu svoju karakteristiku. Kasnije su znali reći "Dobro je dok se Đoni ljuti ali loše je kada se kiselo smiješi". Smirila se. Pustih je. Sjela je normalno na kauč. Prebacih ruku preko njenog ramena. "Možemo sve prijaviti miliciji ako hoćeš ili možemo ostati tihi i samo organizirati da odeš. Kako želiš ali ipak i u ovoj državi postoji zakon koji brani tako nešto." Kada je progovorila glas joj je bio prazan, poput odjeka u potpuno praznoj sali za sastanke. "Bambi ti si uvijek bio idealist. Čvrst si u onome što naumiš. Šutiš i slušaš druge pa im je drago da pričaju sa tobom ali sve idealiziraš." Nakašljala se suho. Ustao sam i otišao do one boce sa vodom. Pored boce je bila prljava čaša. Kome bitno. Napunio sam čašu vodom i stavio je Gogi u ruku. Polako je otpila. Ruke su joj se još po malo tresle. Pogledala me. "Bambi bratić moga tate je jedan od šefova milicijske u Zemunu. Moj tata stalno priča kako sam napola luda i da me treba staviti pod skrbništvo. Bratić mu vjeruje i sažaljeva ga. Ako nešto prijavimo bit će moja riječ protiv njegove, a kraj je jasan ostajem doma pod skrbništvom, znači njegova robinja za cijeli život." Poludio sam. Onaj osjećaj pravde je proradio u meni. "Odluke o skrbništvu donose liječnici, a ne milkani. Na kraju nemoguće da i tvoja mama ništa nije zamjetila? Ako je reći će to!" Ruke su joj se ponovno počele tresti. Nisam to želio. Prišao sam ormaru izvukao jednu malu čašu sa gornje police i dohvati onu rakiju. Natočio sam i potom pružio čašu Gogi. Uzela je sa dvije ruke i prolila pola, ostalo je uspjela popiti. Počekao sam. Gogine ruke su se smirile. Ponudih joj cigaretu. Uzela je. Zapalih joj i zatvorih upaljač. "Pućkala" je ne uvlačeći u pluća. Vjerojatno joj je to bila prva cigareta. Ipak je pomoglo. Imala je nešto među prstima i radila je nešto sa tim. Pomislih da bi i komad špaga dao isti efekt. Polako je podigla pogled prema meni. "Bambi ti si idealist, a tvoja ekipa poštenjačine. Specifični ste samo zato što se držite skupa i imate neki svoj film i svoja pravila." Živčano je ugasila cigaretu u pepeljari. "Kada je moja mama prvi put skužila odnosno kada sam joj se požalila napravila je frku. Htjela je otići sa mnom kod bratića u Šid. Tata je pretukao, potom joj stavio cijev pištolja u usta i prisilio je da gleda dok me siluje. Rekao je da će me ubiti prije nego dopusti da odemo. Moja mama je slab karakter, ne zna naći izlaz iz teških situacija, inače nikada ne bi bila sa takvim luđakom. Nakon toga šuti i kljuka se apaurinima, moli se, valjda se nada da će nam bog pomoći i ja ću ostati živa." Pružila mi je čašicu. Otišao sam do ormara i natočio joj potom sam povukao gutljaj. Polako joj pružih čašicu. Otpila je i ponovno mi zabola pogled u oči. "Cijela sredina nakon godina priče zna da sam ja Ćaknuta Goga, kurva koja je otrčala za prvim kurcem na koji je nalijetela. Tata godinama priča svima da nisam normalna, više ni sama ne znam da li jesam. Jučer me šef na poslu uhvatio za dupe. Kada sam reagirala samo me pitao da li sam ponovno vidjela vukodlake." Ispila je onu čašicu "na eks" potom produljila. "Tatina školska prijateljica je šef bolnice na Bežanijskoj Kosi. Tata već ima potvrdu da sam djelomično neuračunljiva. Vjerojatno je toj debeloj kravi godinama plakao na ramenu "kako nema sreće ali će se do kraja života brinuti za svoju jadnu kćerku koja ne razaznaje stvarnost". Što misliš kako bi sve završilo? Moram preći granicu prije nego njemu uopće bude jasno da sam se zaputila preko granice. Bosa je isto zaključila." Ovaj put je sama posegnula za cigaretama na kauču. Pokušala je uvući dim i nakašljala se. "Otišao je na svadbu i vraća se pijan. Tada je vrijeme za "seansu". Skužiće da me nema. Vjerojatno će misliti da sam zapalila za Šid kod maminih. Dok sazna da nisam, moram prijeći granicu, pasoš imam." Sjetih se onih razgovora o slikama za pasoš. Sve je polako dolazilo na svoje mjesto. Pružila je čašicu prema meni. Pogledah je upitno. Klimnula je glavom. Natočih joj još jednu. Otpila je samo malo. "Ako skuži da idem preko granice zvaće bratića i reći da mu je luda kćerka pobjegla "budući da je ponovno neki kreten samo pogledao i ispričao priču". Priložit će i onu potvrdu. Nadalje zna se. Javiće svim graničnim prijelazima da vrate "neuračunljivu osobu pod skrbništvo", a ja bih se tada ubila. Bambi on je lud. On misli da smo mama i ja njegove robinje. Ako me uhvati ubiće me iz bijesa, a ubiće i tebe i svakoga tko mi pomaže. Zato ako ne želiš reci i ja ću otići." Bio sam već hladan. U meni je bio neki čudni led koji sam prvi put upoznao. Nije mi bilo bitno. Dok je Goga pričala više puta sam se zapitao "da li je to istina". Sada mi nije bilo bitno koliko je istine u tome. Osjećao sam se isto kao kada su Šoba i Guta vezali mačku i htjeli je baciti sa krova višekatnice. Samo da vide "koliko života ima". Mačka nije bila ništa kriva, gledala je svoja mačja posla. Ako je i deset posto od ispričanog bila istina ni Goga nije bila ništa kriva. "Ja ostajem sa tobom. Pozvaćemo taksi ujutro i idem sa tobom do vlaka." Trznula se. "Ne zovi taksi, moj tata zna pola taksista. Izdaje im certifikate za taksimetre. Znaš da ih moraju imati, a Insa to radi. Ako ih počne zvati kada nestanem, a neki od njih kaže da sam na kolodvoru može nešto posumnjati kao da "idem Dejanu" i tražiti da se javi na granice. Treba nešto drugo, da misli da sam još tu negdje u susjedstvu ili da sam uzela autobus za Šid." Nisam razmišljao. Odgovor je bio već jasan. "Nije frka. Odvešću te motorom do glavnog kolodvora. Torba ti stane na prtljažnik, dovoljno je mala." Nešto mi je bilo čudno u onom naglašenom "idem Dejanu". "Goga reci mi nešto iskreno kao sve do sada." Pogledala me. "Što, samo reci." "Da li ideš kod Dejana. Mislim da li ti je on poslao neku lovu za put. Rekla si da ti tata uzima sve od plaće, sada mi je jasno zašto ali nekako si čudno naglasila ono "idem Dejanu". Gledala me u oči, djelovala je jadno ali više začuđeno. "Bambi Bosa mi je dala novac prije dva tjedna. Idem kod Bose. Ona će mi pomoći." Vjerojatno je moj izraz lica bio nešto što bi se nosilo za "Noć vještica" inače ne bi tako brzo reagirala. "Bambi ti i Bosa, bili ste skupa, mislim u krevetu?" Klimnuh glavom. "Nije ti rekla ništa?" Odmahnuh glavom. Šutala je par minuta. Ja sam nasuo još jednu za sebe i jednu za nju. Zapalio sam cigaretu i povukao dubok dim. "Bambi slušaj. Bosa je slučajno pričala sa mnom dva puta. Nekako je brzo raspoznala to o meni, mislim što mi se događa. Poslije smo pričale o tome i o sredini u kojoj živim. Ona sve zna prošla je u ovoj sredini slično na drugi način. Ona je super. Dejan on je govno." Sada je već bilo "malo više od pretjeranog". Glas mi je bio hladan, toliko hladan da sam to i sam osjetio. "Koji ku..$..c si onda pobjegla sa Dejanom kod njega u potkrovlje? Koje protu usluge od tebe Bosa traži, priča se da je lezba. Da li sam ja samo "sredstvo prve pomoći"." Poskočila je. Počela je brzo ovaj put tvrdim šaptom. "Pobjegla sam sa Dejanom da se riješim tate. Pričao mi je bajke, kako je faca i ne plaši se nikoga. Kako budemo zajedno putovali njegovim motorom "odavde do vječnosti". U stvari bilo mu je bitno samo da mu pušim tih petnaest slobodnih minuta, navečer nakon škole, u parku. Kada sam prešla kod njega prvi put me je jebao. Kada je skužio da nisam nevina poludio je od ljubomore. Tukao me i pitao me "tko je bio prvi". Nisam mu mogla reći istinu. Nešto sam izmislila oko ginekoloških problema. Nije pomagalo. Poslije je ispao obična pizda. Kada je tata podivljao nije imao hrabrosti niti da se odupre njegovim napadima bijesa. Kada je milicija došla rekao je "da nije znao da sam maloljetna ali da djelujem luda". Disala je ubrzano. Ponovno je posegnula za cigaretom zapalila je i povukla dubok dim. Kašljala je dvadesetak sekundi. Kada je produljila bilo je to hladnim glasom. "Bosa mi je dala novac za sve što treba oko pasoša "po skraćenom postupku". Dala mi je i više "da se nađe". Rekla je da bude došla po mene kada javim. Međutim postalo je znatno gore u kući. Tata je sve luđi. Sada bi i mene i mamu zajedno. Ne mogu više čekati niti minute. Ostalo mi je dovoljno za kartu do Hamburga. Idem sutra, ne mogu čekati da Bosa dođe. Javit ću joj se kada stignem u Njemačku." Ugasila je cigaretu nekim odsiječnim pokretom. Kada je produljila gledala je u daljinu. "Bambi Bosa nije tražila ništa od mene, samo mi je željela pomoći. Da li je lezbijka ne znam i nije mi bitno. Kako mi je nabacila ti bi to trebao bolje znati." Začuli smo korake niz stube. Goga se trznula. "Bambi molim te reci im što hoćeš samo im nemoj reći što sam ti ispričala. Neka to ostane između nas troje." Znao sam da pod trećom osobom misli na Bosu. Začulo se lagano kucanje, potom su Škot i Strela upali na vrata. Škot je nosio tanjur sa sendvičima u jednoj ruci, a bokal domaćeg soka u drugoj. Strela mu je otvorio vrata. "Hei ekipa." Strela je bio kratak. Škot je pustio tanjur na kauč između nas. "Navali narode, sigurno ste ogladnjeli čekajući me, a mama spremila za mene i Strelu "da ne legnemo gladni". Morao sam im nešto reći i pojasniti sve ali mi je trebalo vremena da smislim dobro obrazloženje, a da ne kažem ništa od onoga što mi Goga rekla. "Škot sada mogu u WC i pustiti vodu?" Gledao me sa osmjehom. "Naravno, možeš i prditi do mile volje, mislit će da smo to nas dvojica. Strela ionako jede što stigne." Nasmijali su se, a ja sam se zaputio uza stube do onog WC- a na ulazu u podrum. Prije izlaska iz sobe sam dobacio. "Čim se vratim sve vam objasnim Goga je iscrpena pa ne pitajte previše." Dobio sam pet minuta da nešto smislim. Vratio sam se sa prihvatljivom pričom. Još dosta rano u životu mi je postalo jasno "ne laži ako nisi prisiljen krajnjom nuždom, ako moraš, reci što više istine a slaži samo onoliko koliko treba". Možda sam samo bio previše "komformist" da bih lagao, nakon laži je trebalo pamtiti što si slagao, ako te netko ponovno pita o toj temi, meni se to nikada nije dalo. Možda je djed koji mi je čitao Bibliju utjerao u mene nešto od božje riječi. Uglavnom važio sam kao netko tko priča uvijek istinu. Ove noći sam to zlorabio pred najboljim prijateljima. Laž je bila polu laž, polu istina ali takve obično prođu. U što kraćem obliku objasnio sam Škotu i Streli da Goga mora za Njemačku budući da je Gogin tata luđak na svoju ruku. Ovo je držalo vodu, svi su znali za Goginu situaciju, kuća – posao – kuća. Dodao sam da smatra da je Goga neuračunljiva i da je želi imati pod skrbništvom odnosno upravljati njenim životom. Nadalje sam im pojasnio da dolazi vjerojatno malo pijan sa neke svadbe i da je vrlo spreman "pucati nekome u glavu ako mu se pokvari plan", a plan je bio neka glupost sa dogovorenim brakom za Gogu ali ne mogu reći sve. Žao mi je ali ih ne želim lagati. Ja moram odraditi posao sa Goginim odlaskom do kraja. Goga je šutala i gledala u svoje cipele dok sam ja tiho pričao, na kraju je samo dodala "da možda i onaj vječno pijani rođak Vasa" bude sa tatom kada je krenu tražiti. Navodno je on "čovjek od povjerenja". Gledali su me malo sumnjičavo. Škot je po običaju hladnokrvno donio odluku. "Đoni ne vjerujem baš puno u ovakvu priču ali ako si ti u njoj ja sam također sa tobom. Nije bitno što je istina, reci što možeš reći. Ti trebaš Gogi, a mi trebamo tebi." Strela je žvakao sendvič i klimnuo glavom polu zatvorenih očiju, uživajući u okusu hrane. Ponovno sam ih pogledao udahnuo i rekao: "Ne želim vas lagati ali situacija je vrlo opasna. Goga mora sutra ujutro biti na vlaku za Njemačku. Gogin tata dolazi sa svadbe pred jutro, što ja znam četiri ili pet sati. Ako skuži da Goga ide "preko grane" blokirat će je preko bratića u miliciji kao neuračunljivu, dok se utvrdi da je normalna može je lako ubiti. Ako, uz sve skuži nekim čudom da idemo na kolodvor i pomažemo joj, toliko je lud da nas onako pijan može pobiti. Vjerojatno i on i onaj rođak imaju pištolje, zna se koji običaji su na nekim svadbama. Drugim riječima tko uđe u ovo reskira dosta." Škot me je pogledao ponovno u oči. "Đoni ja sam u igri radi tebe, jasno mi je da je opasna igra i da pomalo lažeš ali ti si u tome i ja sam u tome." Strela je progutao zalogaj. "Ne seri Đoni. Reci skraćeno "trebam pomoć za nešto zajebano". Mi smo tu." Ponovio sam priču u konstrukciji: Luđak plus pištolj plus svadba plus alkohol plus metak za onoga tko pomogne Gogi. Nisu posebno reagirali. Škot je samo slegao ramenima. "Ako vas dvoje kažete da je lud i da puca, vjerujem ali boli me ku..$..c. Tebi treba pomoć i ja sam tu." Strela je bio kraći. "Oprosti Goga, nikada mi se nije sviđao tvoj stari i ako ga razbijem radi Đonija bude mi gušt." Goga se nasmiješila tužno ali iskreno. To je bilo to. Bili smo u igri. Polako sam ustao i protegao se. "Idem doma po motor i da kažem mojima da sam u diskoteci." Strela je obrisao ruke o traperice. "Idem i ja po svoga bendžolu i da uzmem kokija." Škot je mahnuo. "Samo tiho u povratku, da ne bi izmišljali ponovno laži. Ja ću biti spreman." Okrenuo se prema Gogi. "Kada polazi vlak? Imaš li kartu?" Goga je djelovala zatečeno. "Pet i trideset ujutro. Nisam kupila kartu ali imam lovu. Nisam mogla po kartu." Zvučala je kao da se pravda. Škot je slegao ramenima. "Kartu riješimo prije polaska, zato moramo biti najkasnije u pet na kolodvoru." Klimnuo sam glavom potom mahnuo rukom i zaputio se uz stube. Strela je išao iza mene. Začuo sam Škotov glas iza leđa. "Motore dogurajte da moji nešto ne posumnjaju." Strela je poslao jedno tiho "ok" i bili smo na ulici. Nismo se pozdravljali. Strela me pljesnuo po ramenu i krenuli smo svatko u svom pravcu. Stigao sam doma brzo i pogledao na sat u hodniku. Bilo je oko deset. Sve super još je sve logično. Mojima sam objasnio u dvije riječi da idemo u disko "Kod lude Mađarice" u Inđiji i vraćamo se ujutro. Nisu reagirali. Mama je samo dobacila: "Luđi ste vi što trošite vrijeme kod te kurve umjesto da učite nešto korisno." Marika nije bila kurva, odnosno nije se seksala za novac ali je bila opako zgodna i dobro unovčila svoju bivšu kavanu kada je pretvorila u diskoteku. Meni je ono "kurva" u svezi Marike djelovalo seksi ali mi nije bilo do razmatranja svih aspekata te teme. Imao sam druga posla. Otvorio sam ladicu radnog stola i izvukao kuvertu sa ušteđevinom u markama. U uvjetima inflacije mogao si štedjeti samo na način da dinare čim prije konvertiraš u neku čvrstu devizu. Izvukoh dvije novčanice po 100 DEM i strpah ih u džep. Navukao sam svoju jaknu od trapera i našao jednu staru košulju od trapera te je spremio u ruksak. Otišao sam u garažu i izvukao svoj MZ. Vratio sam se do svoje kutije za alat. Na dnu kutije je ležala olovna cijev koju sam još prošle godine izrezao i prilagodio da "dobro leži u ruci". Od tada je nisam uzimao. Izvukao sam je i polako zatakao na leđa ispod jakne. Može mi jako trebati. Navukao sam kacigu i startao motor. Zadnjih dvijesto metara sam motor gurao. Ušao sam u "naš podrumski privatni prostor". Škot je sjedio na stolici do stola. Receiver je bio uključen i sa neke od radio postaja je dopirao tihi džez. Goga je ležala sklupčana na kauču. Podigla je malo glavu i nasmješila se kada sam ušao. Pored Škota na stolu je bila njegova kaciga, a pored kacige olovna cijev sa improviziranom drškom. I on je došao na istu ideju kao i ja. Čitao je neku knjigu i samo me pogledao i namignuo mi. Otišao sam do ormara i natočio si jednu "Gromovaču". Želio sam razbiti tišinu. "Vani djeluje kao da će kiša." Škot nije skidao pogled sa knjige. "Neće biti prva vožnja po kiši". Goga se pridigla i sjela. "Đoni sjedi do mene molim te." Prišao sam i sjeo na drugi kraj kauča. Malo se približila i stavila mi ruku na rame. Sjedili smo tako bez riječi. Gogi je izgleda samo trebao netko u blizini. Nije ni bilo čudo nakon sve te samoće u kojoj je prolazila pakao. Zapalio sam cigaretu. Pogledao sam na sat bilo je 23 sata. Nismo pričali. Strela je ušao tiho i zatvorio vrata. "Stavio sam motor iza tvog, jaki su oblaci možda malo opiči." Vani se iznenada čula udaljena grmljavina. Strela je nasuo gromovaču u čašu i sjeo na onaj drugi kauč. Nije gledao ni u koga. Kacigu i jaknu od umjetne kože je položio pored sebe. Iznenada je ustao i izvadio metalni bokser iz džepa traperica. Prebacio ga je u džep jakne. Vjerojatno ga je žuljao u hlačama. Uz grmljavinu se čuo samo onaj jazz na radiju. Nakon pola sata je počeo pljusak. Strela se opružio na kauču. Ja sam se naslonio i drijemao, Goga je naslonila glavu na moje rame i drijemala. Škot je polako čitao knjigu. Pogledao sam korice kada je odložio da si naspe piće. Richard Bach "Iluzije". Druga knjiga nakon "Galeb Jonathan Livingston" koju sam otkrio. Pročitao sam je u jednom dahu i prije dva dana proslijedio Škotu. Poželjeh da sam i ja pilot koji starim dvokrilcem luta po američkom srednjem zapadu i "prodaje vožnje od 15 minuta". Ništa nismo pričali. Nakon jazz bloka na radiju su prešli na soul gdje su ubacili i blok Roberte Fleck. Pljusak je prestao i padala je sitna kiša koliko smo čuli kroz prozor. Pred svitanje Strela je ustao i otišao do WC-a. Kada se vratio izvjestio nas je. "Spustila se magla, dosta gusta." Škot se nije dao smesti. Spustio je knjigu i zijevnuo. "Samo moramo krenuti ranije." Pogledao sam na sat bilo je tri ujutro. "Za pola sata." Strela je klimnuo glavom. To je bilo to. Pola sata kasnije kada sam ustao nitko nije pitao ništa. Uzeo sam kacigu i onu olovnu cijev zadjenuo u hlače iza leđa potom sam navukao jaknu. Škot i strijela su slijedili moj primjer. Goga je uzela torbu. Izvadio sam onu staru košulju od trapera iz ruksaka i dobacio je Gogi. "Navuci vani će biti hladno na motoru." Dok je oblačila košulju i savijala rukave zamjetih da joj se ruke tresu. Izašli smo u maglu. Pričvrstili smo Goginu torbu na prtljažnik Strelinog motora. Škot je izgurao svoj elektronik kroz vrata pazeći da bude jako tih. Odgurali smo motore oko dvijesto metara i zajahali. Goga je sijela iza mene i uhvatila me oko struka. Magla je bila gusta. Startali smo i polako krenuli. Dok smo kretali prepoznali smo Fiat 125 Goginog tate kako skreće u ulicu i prolazi pored nas. Goga je zabila glavu u moja leđa. Strela je vodio. Raspalio je po plinu koliko je mogao sa minimalnom vidljivošću. Sa jedne strane mi je bilo jasno da u magli i izmaglici alkohola Gogin tata uopće nije mogao raspoznati Gogu na motoru. Sa druge nikada se ne zna. Taj je zabadao nos gdje god je stigao kada su u pitanju bili mladi. Odahnuo sam kada kroz maglu nisam ugledao svijetla nijednog auta u retrovizoru. Bio sam svjestan da će Gogin nestanak ubrzo biti otkriven. Neka potraga se mogla očekivati, sve ovisi koliko bi mu mogao pasti na pamet Dejan. Napredovali smo sporo kroz maglu. Motore smo parkirali blizu ulaza na kolodvor. Bilo je oko pet sati. Dogovor je bio kratak. Jedan mora ostati na ulazu. Ako bi se kojim slučajem pojavio Gogin tata mora ga zadržati po svaku cijenu. Jedan ide kupiti kartu, a jedan odmah prati Gogu prema vlaku. Na prodaji karata će vidjeti samo dečka koji kupuje kartu, eventualni Gogin opis se ne može povezati sa bilo kojom prodanom kartom do Njemačke. Strela nam je mahnuo rukom. "Ja ostajem na ulazu, ako luđak dođe pravim se pijan i započeću tuču." Mahnuo je glavom prema dvojici milicajaca koji su polako šetali kolodvorom. "Kada ovi dođu i razdvoje nas počeće ono, dajte osobne iskaznice, "tko je drugovi prvi počeo tuču" i tako dalje. To je dosta zadržavanja da vlak krene i sve bude OK." Odmahnuo sam glavom. "Strela to je odličan plan ali i opasan, ako je u "ludom stanju" pucat će čim počneš sa frkom. Idi ja ostajem i napraviću kako si rekao ako kreten dođe." Strela me odgurnuo rukom prema Gogi. "Mislim da je ti trebaš ispratiti. Ne brini se udaram prvi i neću mu dati prigodu da izvlači bilo što." Malo je izvukao bokser iz džepa potom ga vratio. Škot klimnu glavom. Goga je izvadila novac i pružila ga Škotu. Plako smo krenuli, Strela malo bočno od ulaza, Škot prema "Međunarodnom šalteru", Goga i ja prema "redu vožnje" da utvrdimo peron sa kojeg kreće vlak za Minhen tu presijeda dalje za Hamburg. Nosio sam Goginu torbu u ruci. Stajao sam pored vrata vagona "druge klase". Goga je stajala na vratima stiščući kartu u rukama, Škot se džentlmenski malo udaljio i zapalio cigaretu pomno pazeći na okolicu, u stilu "nikada se ne zna od kuda vrag iskoči". Znao sam da ne bi oklijevao da uporabi onu olovnu cijev. Škot je bio dosljedan. Pogledao sam Gogu. "Koliko love ti je ostalo?" "Oko četrdeset maraka, dovoljno." Izvadih one dvije novčanice iz džepa odvojih jednu stoticu maraka i pružih joj. "Uzmi da ti se nađe, može ustrebati." Malo je gledala potom spustila torbu i spustila se na zadnju papučicu vagona. Uzela je novac i zajedno sa kartom ga spremila u džep moje stare traper košulje koju je nosila. Malo se nagnula i zagrlila me. Držala me čvrsto potom mi je dala pusu u usta i vratila se na ulaz vagona. Šutali smo još par minuta i izmicali se putnicima koji su ulazili. Vlak je polako krenuo Goga je mahnula. "Pisat ću ti, javi Bosi ako stigneš da dolazim." Malo sam hodao pored vagona dok je to izgovarala potom sam stao i mahnuo joj. Čekao sam da vlak napusti peron, potom sam mahnuo Škotu i zaputismo se prema izlazu. Tada sam zadnji put vidio Gogu. Vani se magla polako razilazila, zajahali smo motore. Strela je obrisao kacigu od vlage i zaključio. "Razilazi se, mislim da ćemo sada lako naći put doma." Klimnuo sam glavom. "Mislim da smo ga već pronašli." Strela me gledao začuđeno, a Škot sa razumijevanjem. Nismo dalje komentirali startali smo i polako krenuli. Sunce se pomalo probijalo kroz oblake i rijetke slojeve magle. Planirao sam stati negdje na kavu, a potom do pošte i javiti Bosi za Gogu. Pravac Hamburg Planirao sam stati negdje na kavu, a potom do pošte i javiti Bosi za Gogu. Pravac Hamburg Škot nas je probudio oko pet sati. Buđenje mi je bilo stresno. Dugo sam se vraćao u stvarnost. Prošlu noć je puno toga došlo iz prošlosti. Škot je napravio cedevitu u tri čaše i čekao sjedeći na krevetu dok smo mi polako ustajali i umivali se. Bio je već obučen i stvari su mu bile spakirane. Polako smo se spakirali, kavu pijemo na prvoj benzinskoj. Strela je pokucao na vrata susjedne sobe. Otvorila je Olga u pidžami sa oslikanim zečevima. Dobro su joj pristajali zekani, naročito oko grudi. Škot joj je vratio ključ i pozdravio se. Dobacila je samo: "Sretno dečki." Na izlazu smo pozdravili dežurnog na porti. Pogledao nas kako vučemo stvari mahnuo i dobacio: "Sretno do Hamburga." Nema sumnje sinoć su glasine brzo putovale. Pola sata kasnije smo parkirali na benzinskoj na izlazu iz Zagreba. Pored benzinske je bio kafić. Nakon tankanja smo se prebacili u kafić na "prvu kavu". Ušao sam prvi. Za šankom su stajala dva milkana pili kavu i pričali sa sisatom konobaricom. Očigledno se "noćna patrola" odmarala. Škot je uljudno dobacio "tri kave i tri lisnata trokuta". Konobarica nas je pogledala mrzovoljno. Polako je posegnula štipaljkom za za kolače ispod staklenog zvona i na tri tanjurića nabacila tri lisnata tijesta sa sirom. Kave je uradila iz automata. Ipak je bila ok na pladanj je dodala i tri čaše vode bez da smo je pitali za to. Položila je sve na gomilu na stolu ne pazeći da nam podijeli. Oni milkani su nas promatrali. Valjda nismo nešto pokvarili pomislih. Samo nam je potreban šou sa nezadovoljnom milicijom. Nisu reagirali kada se konobarica vratila za šank, tihi razgovor je potekao dalje. Uskoro su se milkani uz smijeh pozdravili od para velikih sisa i krenuli prema izlazu. Onaj jedan je odmjerio naše kacige na stolici potom kroz staklo kafića motore parkirane vani. Vjerojatno ga je malo zbunila naša meka ekavica u šest ujutro. Okrenuo se prema nama. "Dečki, su ono vaši motori?" "Da." Odgovorio sam preko zalogaja. Motori su bili parkirani unazad registracija se lijepo vidjela. Milkan je bio radoznao. "Putujete nekamo?" "Hamburg. " Odgovorio je Škot spuštajuci šalicu od kave. Milkan je djelovao malo čudno. "Sa ovim od Zemuna do Hamburga? Svaka čast. Za to treba imati muda." Nasmiješio nam se odmahnuo glavom i mahnuo pri izlasku. "Sretno, trebat će vam dosta sreće." Pogledali smo se između sebe. Tišina je trajala par sekundi, prekinuo je Škot. "Ništa novo svima je poznato da smo luđaci." Nasmijali smo se od srca. Ona konobarica nas je promatrala radoznalo i rezala kifle i parizer u "radničke jutarnje sendviče", na svaku kiflu bi nabacila sloj margarina. Dok je to radila pazila je da sise "ne umoči" u sendviče. Polako smo ustali. Škot je prišao šanku i pitao za platiti onim svoji uljudnim glasom. Konobarica je izbacila cifru bez razmišljanja. Škot je stavio traženi iznos na šank preturajući po džepovima, da isprazni sitno. Okrenuli smo se ka vratima. "Čekajte malo." Pogledali smo je. Otvorila je tri već gotove kifle- sendviča i pojačala sadržaj sa parizerom. Na gornju stranu peciva je namazala malo senfa. Umotala je to u "masni papir" i pružila preko šanka. "Trebat će vam snage na tako dugom putu." Škot je pogledao onim svojim pogled osmijehom. "Hvala stvarno ste srce." Pocrvenila je malo i zabola glavu u posao sa sendvičima i dalje pazeći na sise. "Sretno dečki." Okrenuli smo se i polako izašli. Dok smo stavljali kacige Strela je zaključio. "Izgleda da se iza tih velikih sisa krije i veliko srce." Klimnuo sam glavom i startao. Bio je ugodan osjećaj da te netko iznenadi sa malo ljudske topline inače nisam podnosio miks margarin parizer. Četrnaest sati kasnije i petsto kilometara dalje smo se posvađali. Hotel Kalifornija Nakon Salzburga smo dobro "prašili" auto cestom. Iznenada nam se učinilo oko pet sati poslije podne da nam "super ide". Odlučili smo malo skrenuti prema Penzberg-u i po Škotovom nagovoru pogledati neki dvorac i mala jezera, a ovo se uklapalo u alternativni pravac. Nije bilo bitno ako malo kasnije dođemo u okolicu Minhena. Plan je ionako bio pred jutro doći na jezero kod Starnberga u okolici Minhena. Do tada biti na cesti i nekoj benzinskoj. Kako je Marko savjetovao mogli smo tada leći na neku od super uređenih plaža u hladu. Umotati se u vreće i odspavati do podne. Policija te nije dirala na plaži negdje od šest ujutro. Sve je ispalo usrano. Sat kasnije smo se izgubili u nekim šumama i na planinskom putu. Vozili smo skoro sat i nije bilo znaka neke civilizacije. Polako se već spuštala noć. Benzin nam je bio skoro na kraju. Škot je gledao kartu i pokušavao se sjetiti zadnjeg putokaza koji smo prošli. Markova karta Njemačke je bila vrlo detaljna. Nije bilo ni čudo, kada je "pukao na poslu" jedno vrijeme je putovao stopom po Evropi. Tu je naučio posao "besplatnog smještaja" i najjeftinije prehrane. Strela je živčano udarao prstima po svojoj kacigi koju je držao u ruci. Par minuta prije je upravo objasnio što misli o ideji "da se skrene u razgledanje", a koju smo Škot i ja inicirali. Mišljene je iskazalo par ozbiljnih seksualnih zahvata nad "kretenima" i uz to primjenu sadističkih seksualnih igrački. Bio je siguran da nas obećani zahvati neće niti malo usrećiti. Meni nije bilo niti malo pravo potenciranje krivice pa sam se istresao na Strelu. Strela mi je vratio istom mjerom i pri tome uključio i Škota u popis osoba koje treba "nabiti na ku..$..c i bičevati dok ne svrše". Škot je smirio situaciju. Meni je objasnio "da sam šizofrenični kreten", a Streli da je "peder kad ima toliku želju da nas nabije" ali je zaključio "da mu je prijatelj pa će mu i popušiti samo da se smiri". Umor je bio jedini razlog zašto svađa nije produljila. Nakon kratke pauze smo pokušavali locirati gdje smo. Navigacija je u to doba bila samo znanstvena fantastika. Škot je na kraju slegao ramenima. "Nemamo što izgubiti idemo ravno ovom cesto pa gdje stignemo." Dnevna svijetlost je skoro nestala. Zajahali smo i krenuli. Prije nego je navukao kacigu Strela mi je uputio jedan smrknuti pogled. Petnaest minuta kasnije je svijetlo Škotovog motora osvijetlilo natpis "Motel Zeppelin 500 m". Ispod natpisa je bila slika čuvenog zračnog broda. Natpis je bio izblijedio i oštećen. Ipak je bio točan. Pet minuta i koji zavoj kasnije smo ugledali mali minimalno osvijetljeni parking i vrlo skromno skoro fluorescentno svijetlo neonske reklame "Motel Zepp" preostala slova nisu davala svijetlost. Na parkingu je bilo samo dva tamnija auta. Jedna VW buba 1200 kojoj po mraku i slabom svijetlu nije bilo moguće točno odrediti boju, nešto između tamno ljubičaste i tamno crvene. Uz bubu je bio parkiran mat crni mercedes. Svijetlost koja je dopirala kroz staklena vrata je bila vrlo slaba. Parkirali smo skoro na samom ulazu. Pogledah na sat. Bilo je već deset sati navečer. Polako se zaputismo u motel. Unutrašnjost je bila minimalno osvijetljena. Iza pulta je sjedio mladi lik plave kose i uskog lica. Plava kosa je bila očigledno namazana nekim uljem, čudno se presijavala u onoj oskudnoj svjetlosti. Ten mu je vapio za nekim suncem, a usne su imale čudnu boju. Nije se uopće uzbuđivao radi našeg ulaska. Promatrao nas je nekim čudnim pogledom dok smo sva trojica prilazili pultu. Budući da sam jedini u grupi govorio Njemački nastup prema noćnom službeniku motela je bio moj. Pročistio sam grlo i upitao za slobodnu sobu i cijenu. Nije ništa pitao, pogledao nas je svu trojicu i rekao mekanim ugodnim glasom. "Apartman za tri osobe ... pedeset maraka." Promatrao nas je i dalje. Nešto mi nije baš pasalo u tom pogledu. Okrenuh se prema dečkima. "Cijena mi se čini više nego ok za Njemačku, toliko dobra da je čudno." "Ne seri Đoni." Strela je bio na rubu sloma. Nije jeo ništa još od nekih kobasica na cesti u Austriji, "negdje oko podne", bio je uz to jako umoran od duge vožnje. Škot je slegao ramenima u stilu "pa što". Zamjetih da je i njemu kazaljka "na minimumu" imao je teških pola sata dok je smirivao mene i Strelu, iz nekog razloga samo ja nisam bio na rubu sloma. Klimnuh glavom recepcionaru ili što već je bio i objasnih da moramo uzeti stvari sa motora. Nasmješio se zainteresirano nas promatrajući. "Nema problema." Dok smo skidali stvari sa motora prenio sam ostalima da mi je čudno kako je odmah ponudio apartman za tri osobe, a da nije niti pitao što želimo kao da mi je čitao misli o trokrevetnoj sobi. Škot je slegao ramenima, a Strela je bio bijesan i konkretan. "Zato što je odmah vidio da smo šupci bez neke love pa nam je ponudio najjeftiniju opciju." Ponovno smo vezali motore onim tankim lancem, počela se spuštati večernja izmaglica i sve je dobilo neki mistični izgled. Zaputili smo se ka recepciji. Recepcionar mi je odmah pružio ključ i nasmiješio mi se. "Kolega će vas odmah odvesti do sobe." Pogledah ga zbunjeno uzimajući ključ. "Trebate naše pasoše možda?" Gledao me onim čudnim pogledom koji nisam mogao definirati. "Planirate otići tijekom noći?" Odmahnuh glavom. "Ne zalutali smo malo, čekamo dan i vašu pomoć da krenemo dalje." On uzvrati osmijehom. "Onda nije potrebno, a prenoćište možete računati kao besplatno, ako nemate za platiti." Lik koji je došao iz hodnika pored pulta recepcije je bio skoro pa kopija prvog samo je imao malo tamniju kosu i veći nos. Kosa mu je isto bila zalizana, a ten čudan kao i boja usana. Hodao je elastičnim laganim koracima i smiješio se zadovoljno dok nas je gledao. Pokazao je rukom uz stube i pošao ispred nas. Popeli smo se na gornji kat. Novi red stuba je vodio u sobe u potkrovlju. Još dok smo uzimali stvari sa motora zamijetio sam da zgrada ima samo jedan kat ali i nekoliko prozora u potkrovlju. Uža i malo dulja gradnja. Bila je to jedna od onih tipičnih njemačkih građevina između dva rata. Lik ispred nas je skrenuo prema kraju hodnika. Na jednoj strani su bila vrata od soba. Onih par prozora na drugom zidu je gledalo na šumu. Svijetlost u hodniku je bila slaba. Lik je otvorio jedna vrata puštajući ključ u bravi, a potom se okrenuo ka vratima na kraju hodnika i mahnuo rukom. "Kupaona i WC su zajednički iza onih vrata." Ljubazno se nasmiješio ali je u pogledu bilo nešto kao da nas odmjerava. "Pitaj ga da li se može dobiti nešto za jelo?" Strela je bio više nego gladan i nije odustajao od namjere da pojede dobru večeru. Preveo sam pitanje. Odmahnuo je glavom. "Žao mi je ne služimo hranu." Zaputio se ka stubama ne okrečući se. Kada smo upalili svjetlo i ušli u sobu dočekalo nas je iznenađenje. Soba je imala starinski bračni ležaj i jedan odvojeni. Ležaji su bili drveni od puunog drveta i očigledno ručno ponovno ofarbani. U kutu je bio umivaonik sa komadom sapuna na rubu. Stolica i stari ormar su također bili ručno obojeni. Jedino je sag na podu bio puniji i djelovao je kvalitetno. Soba je djelovala krajnje čisto. "Tvoj odgovor za čudnu cijenu i na tvoj sumnjičavi pogled kada nam je lik rekao da može i besplatno." Škot je rukom pokazao po sobi. "Zajednička kupaona i WC plus ovo prastaro pokućstvo, to se može iznajmiti samo nekome u nuždi ili teškim romantičarima koji žele osjetiti dah prošlosti." Škot je ubacio torbe u ormar ali je prije zatvaranja vrata iz torbe sa "zalihama za nuždu" izvukao dvije paštete i prepečenac. Jednu paštetu i paketić prepečenca je dobacio Streli, koji je smrknutog pogleda sjedio na onom izdvojenom krevetu promatrajući kut raja u kojem smo se našli. Čim smo ušli odabrao je onaj izdvojeni krevet sa dodatnom željom da naglasi kako je ljut na nas. Drugu paštetu je otvorio i položio pored sebe na rub bračnog ležaja. Otvorio je svoj preklopni nož i polako počeo mazati paštetu na prepečenac. Mahnuo mi je rukom. "Dođi nas dva ćemo podijeliti ovu jednu." Škot je po običaju mislio na sve. Strela je ljut i gladan, dobio je veći dio zalihe, ovo bi mu trbalo popraviti raspoloženje. Ali očigledno nije, ljutito je otvorio paštetu i prstom je namazao na prepečenac, potom ga progutao u dva zalogaja i posegnuo za drugim prepečencem iz paketa. Sjeo sam na rub kreveta i prihvatio prepečenac sa paštetom koji mi je Škot pružao. Nagon dva zalogaja pogledah Škota, on mi je uvijek bio uporište u "razumnom pristupu". "Škot meni je ovdje ipak nešto čudno. Oni likovi ..." Prekinuo me je mahanjem ruke. "Daj Đoni, svima je poznato da pišeš znanstvenu fantastiku, obuzdaj malo tu maštu i pusti me da se odmaram. Ona vaša svađa me u totalu iscrpila uz ono sunce po kojem smo cijeli dan vozili." Strela je već završio sa jelom. Skinuo je čizme i bacio ih ispod kreveta. Potom je skinuo i jaknu i gurnuo je ispod jastuka. Otišao je do lavandina i umio se. Iskoristio je jedini ručnik koji je visio tamo da se obriše. Pogledao je u mene. "Đoni pun mi ku..$..c svega večeras, ne želim čuti više ništa od vas dvojice, a pogotovu ne tvoje fantazije." Otišao je do kreveta legao okrećući se zidu i navukao pokrivač preko sebe. Pogledah Škota. Slegnuo je ramenima u stilu "rekao sam ti da šutiš". Polako i krajnje umorno je žvakao zadnji komadić prepečenca i paštete. Pogledao me upitno. "Hoćeš se ti prvi umiti? Niti meni se ne da ići pod tuš jedva gledam." Odmahnuh glavom. Škot je ljubazno slegao ramenima i otišao do umivaonika skidajući košulju. Nakon brzog pranja je uporabio isti ručnik kao i Strela. Polako je legao i dobacio. "Ne prelazi na moju stranu kreveta, ja jesam peder ali nisi moj tip. Noćka." Uzeo sam svoj ručnik iz torbe i skinuo košulju. Hladna voda me malo smirila. Nije mi se išlo do kupaone. Nije mi se puno niti gasilo svijetlo. Na sreću i Škot je već spavao. Ponovno sam otvorio torbu i uzeo jeftinu plastičnu pljosku. Svatko je spremio po jednu sa "Gromovačom" u prtljagu. Otpio sam gutljaj i zapalio cigaretu. Gledao sam po sobi tražeći pepeljaru. Bila je na stolici. Uzeo sam pepeljaru i sjeo na stolicu. Otpio sam još jedan gutljaj. Nije mi bilo jasno kako su nas oni likovi gledali. Nešto je bilo u tom pogledu što mi je izgledalo poznato ali trenutačno nedokučivo. Ugasio sam cigaretu i otpio još jedan mali gutljaj. Odlučih da pogledam niza stube u pravcu recepcije i još jedan put promotrim onog lika na recepciji, valjda me neće vidjeti. Polako sam otključao vrata gaseći svijetlo. U hodniku je bilo mračno, samo je slaba svijetlost dopirala kroz onih par prozora. Sjetih se da postoji prekidač pored ulaznih vrata u sobu. Odlučih ga ne koristiti. Nisam nikome želio najavljivati da ga idem pogledati. Polako sam krenuo niz hodnik. Parket je vraški cvilio očigledno je bio star. Polako sam prišao stubama i tiho se spustio prvih par. Stube su bile dvodijelne. Prvi red se spuštao do male platforme drugi je od platforme vodio ka recepciji. Cijela konstrukcija je bila u obliku slova L, platforma se nije mogla vidjeti sa recepcije priječio je to zid. Iza ruba zida dopirala je slaba svijetlost. Odlučih se spustiti do ruba zida i proviriti prema recepciji. Išlo je dobro betonske stube je prekrivao topli pod i ništa se nije čulo. Polako malo provirih iza zida. Lik nije bio sam, točnije oba lika su bila na recepciji, a pored njih je stajala žena u crnoj kožnoj minici, sivoj svilenoj košulji dugih rukava i čizmama preko koljena na višu petu. Onaj lik što nas je vodio do sobe je tiho govorio nešto pokazujući rukom krivinu, drugi za recepcijom se smiješio. Žena je bila bezizražajna, samo ih je promatrala, a koliko je slaba svijetlost dopuštala vidio sam da joj je lice prekriveno vrlo jakim slojem šminke. Valjda sam malo više izvirio lik za recepcijom me je i u onoj polutami snimio. "Trebate nešto?" Sada su svo troje gledali u mene. Za trenutak sam želio otrčati u sobu ali mi je mozak proradio da bi tek to bila glupost. Ubacih ruke u džepove traperica da se ne zamijeti da mi pomalo drhte i polako se uputih niz stube. Prsti desne ruke su mi lagano dodirivali nož "skakavac" koji sam kupio na nekoj benzinskoj čim smo prešli granicu Njemačke. Dok sam silazio ona žena me brzo odmjerila potom se okrenula prema ulazu promatrajući nešto nedokučivo vani. Ideja mi legla kada sam sišao sa zadnje stube i zastao. "Oprostite imate li nešto alkoholno za piće, rado bih naručio nešto." Recepcionar slegnu ramenima. "Žao mi je ne služimo niti piće izuzev na zabavama koje organiziramo." Pogledao je upitno onog drugog, koji je klimnuo glavom, i dodao. "Ali možemo vam dati jednu bocu dobrog crvenog vina, besplatno." Lik koji nas je vodio u sobu je nestao niz hodnik, žena je krenula za njim. Dok je prolazila pored mene osjetih jak miris kvalitetnog parfema. Ipak hodala je malo čudno, kao da se trudi djelovati što prirodnije. Lik iza pulta me pogledao onim svojim pogledom. "Kako vam se sviđa soba?" "Ma u redu je za umorne putnike." Trudio sam se da mi glas zvuči mirno. Gledao sam u sliku iznad recepcije. Prikazivala je ulaz u sličnu kuću ali je na drvenoj ploči iznad vrata bilo napisano "Zeppelin". Lik se nasmiješi. "Tako je motel izgledao prije drugog rata, zgrada je srušena kada je jedan američki bombarder, koji je zaostao iza grupe, slučajno istresao tovar bombi ovdje misleći da ih se riješi prije povratka doma. Mislili su vjerojatno da su sve istresli u šumu ali uništili su motel. Ovo sada nije baš originalan izgled bez obzira koliko se mi trudili vratiti mu stari sjaj. Drugi lik se vratio sa manjom bocom nekog crvenog vina u ruci. Pružio mi uz osmjeh. Onaj prvi je dodao uz osmjeh. "Možda se odlučite ostati ovdje, priroda je lijepa." Zahvalih se i polako krenuh uza stube. Gledali su za mnom. "Imate prekidač na vrhu stuba." Dobacio je recepcionar. Popeo sam se uza stube i uključio svijetlo. Dok sam išao prema sobi i meni se upalila žaruljica. Gledali su me kao što Strela gleda toplu pizzu nakon cijelog dana vožnje. Zaključao sam vrata i pustio ključ u bravi. Upalio sam svijetlo ali ona dvojica su spavala snom pravednika. Polako priđoh krevetu i prodrmah Škota. Bunovno je otvorio oči. "Škot moramo pričati ovdje je užas." Brzo se podigao na lakat. "Što je bilo, ukrali nam motore?" Odmahnuh glavom. "Ne Škot ali sišao sam malo dolje i skužio sam za one tipove dolje i cijelu konstrukciju možda. Znaš li gdje smo?" Govorio sam tiho pazeći da ne probudim Strelu koji bi počeo sa svađom i tako uzbunio pola hotela i ona čudna stvorenja. "Nalazimo se u motelu koji je uništen tijekom drugog svijetskog rata, a dolje je još i jedna jako čudna žena, zamjetili su me i zvukao sam se pitajući za piće. Dali su mi bocu vina besplatno, zamisli ne služe niti hranu niti piće i daju ti bocu vina besplatnog. Nadalje imam dojam da me ona dvojica gledaju kao da bi me rado konzumirali." Sve sam izbacio u jednom dahu. Pogledao me sanjivo ali žalosno i cinično. "Ja sam u krevetu, sa luđakom u sobi koji zabada nos gdje mu nije mjesto. Ok, likovi možda i budu malo čudni, možda ovdje dilaju prah ili rade slično. Dok ne misle da smo opasnost neće nam nitko ništa, a ti ćeš svojim zabadanjem nosa prouzročiti opasnost." Više skoro nije niti šaputao, ustao je otišao do prozora i pogledao vani. Zjevnuo je i vratio se u krevet. Pogledao me je. "Molim te ne lutaj po hotelu da ne vidiš nešto što ne bi trebao, iako je to tri postotka šanse. Idi do wc-a i vraćaj se u sobu to je jedina relacija koja ti je dopuštena. Ako ne možeš spavati drkaj ali ne tresi krevet. Sada ugasi svijetlo." Okrenuo se i pokrio po glavi. Ostao sam ljut i našpanan. Ugasio sam svijetlo i legao na krevet. Prije toga sam uzeo pepeljaru i pljosku sa Gromovačom, bocu vina sam pustio na stolici. Legao sam i zapalio. Otpio sam gutljaj potom izvadio onaj skakavac i stavio ga nadohvat ruke. Očigledno me je čekala duga noć kada sam imao dva razmažena luđaka kao društvo. Učinilo mi se da na hodniku čujem neke tihe šumove i uzdah ili jecaj, možda je to dopiralo i iz neke od soba prigušeno zidovima. Trudio sam se da ne mislim na sve što sam pročitao o sličnim situacijama. Ipak izvadih onaj lančić što mi je Bosa davno poklonila kao amajliju. Protrljao sam prstima malo pentagram. Iz hotela se nije čulo ništa. Izvana sam začuo zvuk sove. Popio sam još jedan gutljaj. U misli su mi dolazile riječi pjesme Eaglesa "Hotel Kalifornija". Umor na cesti, hotel u sumraku, čudni likovi u hotelu........ "Diži se fantazijo osam sati je ujutro." Škot me je protresao bez milosti. Zaspao sam tek sa prvim svitanjem i djelovalo mi je da nisam odspavao niti minute. Po dnevnom svijetlu soba je djelovala još jadnije. Umio sam se. Polako smo silazili stubama. Dnevna svijetlost je djelovala lijepo. Recepcija je još bila u polutami. Za pultom je bila ona čudna žena od sinoć. Djelovalo mi je da je onaj sloj šminke još jači, sada je bila u uzanoj majici dugih rukava koja je isticala njene grudi i dugoj suknji. Dalje nisam vidio. Gledala nas je pomalo sanjivo nekim praznim pogledom. Spustio sam stvari i izvadio novčanik. Mahnula je rukom spuštajući pogled na neku knjigu. "Ne treba, sretan put." Glas joj je bio malo čudan kao da se trudi da govori normalno. Pokupili smo stvari i izašli u svijetlo dana. Stavljali smo stvari na motore. Motel je izvana izgledao dosta zapušteno, ona unutrašnjost je bila premija prema vanjštini. Dok sam zatezao torbu zastao sam i pogledao Škota. "Nije ti ništa čudno, ne naplate nam prenoćište, a ona cura je skroz u kurcu." Škot je slegnuo ramenima. "Možda si je pukla jednu dozu praha previše ili se jebavala cijelu noć pa sada jedva sjedi na pički, što ja znam, ima migrenu od dnevnog svijetla." Zajahao sam motor i pogledao Strelu. Strela nije izdržao. "Sada će doći ona dva lika sa strojnicama i pobiti nas poslije će prodati naše organe da dobro zarade od našeg prenoćišta. Samo nisu željeli prljati motel iznutra zato su čekali jutro. Na žalost za tvoj ku..$..c neće dobiti niti pare, tako mali se ne prodaju nego dijele kao privjesak za uspomenu. Ipak ta cura ima dobre sise i malo bih je prasnuo da se probudi." Nabio je kacigu na glavu i startao motor. Iz nekog razloga čekali su da ja krenem prvi. Izašli smo na uzanu planinsku cestu, petnaest minuta kasnije ušli smo u malo uredno Njemačko selo. Na izlazu iz sela je bila benzinska dotankali smo do vrha . Nije postojao kafić pored benzinske ali su prodavali sendviče i kavu iz automata. Strela je uzeo sendviče za sve nas, a škot je pažljivo iznosio tri plastične čaše pojačane kave. Platio sam račun. Cura za blagajnom je bila tipična Njemica za Berlin Oktoberfest. Krupna sa velikim grudima i dugom plavom kosom. Dok sam uzimao sitniš komentirala je "da ne valja tako jake kave piti u tako velikim količinama ujutro, ono pojačana je za nakon ručka da se može dalje normalno raditi". Već nas je bila odmjeravala kada smo ušli pa iskoristih priliku. "U motelu gore ne služe ništa, pa su nam ovo prve jutarnje kave, za mene je to ljepota, kao i vaša kosa." Istina više sam gledao u njene grudi dok sam govorio o kosi. Možda mi da malo svoga mlijeka za kavu, a sudeći po obujmu bilo ga je dosta. Trgla se malo. "Kojem motelu?" "Zeppelin par kilometara prije sela." Samo me je pogledala i pognula glavu prema blagajni koju je zatvarala. Bilo kakve zainteresiranosti je nestalo. "Doviđenja." Zbunjen izašao sam na mali parking pored benziske i sjeo na zidić pored motora. Sendvič i kava su me čekali na zidiću. Otpih prvo gutljaj kave, a potom sam otvorio sendvič i zagrizao. Nisam želio davati povoda Streli da počne ponovno pa sam šutao i žvakao. Iznenada se na parkingu zaustavio stari mercedes. Iz zvučnika mečke su treštali jugo narodnjaci. Mali debeli lik je otvorio vrata i zaputio se prema benzinskoj, a potom zastao. Nosio je traperice i traper košulju zavrnutih rukava. Crna kosa je bila počešljana "na sve strane", ocjenih da ima oko četrdeset godina. Pogledao je ponovno naše registracije i nasmiješio se dok nam je prilazio. "Hej zemljaci otkud vi u ovim planinčinama. Ja ti bolan od jutros mislim kako bi bilo lijepo da popijem kafu sa nekim svojim." Prišao je široko se smiješeći. "Ja sam Ibrahim iz Doboja, ovdje vodim neku građevinsku grupu sve neki grci, turci i pokoji talijan niđe nikoga našeg da se ljudski ispričamo. Jeste za jednu kafu tu dolje niz ulicu ima jedan kafić ja častim. Sjetih se kafića – pizzerije pored koje smo prošli. Možda lik naruči i pizze, neki naši ovdje vani su se trudili da se "pokažu" kako im dobro ide. Pozdravili smo ga i predstavili se. Gledao nas je sa osmjehom i svakome srdačno stisnuo ruku. "Ja krenuo samo kupiti neki strip na benzinskoj, danas imam slobodan dan. Otkud vi tako rano u ovoj vukojebini sigurno ste na tim motorićima krenuli još u pet jutros?" Bio je radoznao i želio je biti ljubazan. Pogledah ga uz smiješak. Škot i Strela su još žvakali. "Krenuli smo prije pola sata, spavali smo gore u motelu." Namrštio se. "Kojem motelu Zeppelin?" Klimnuh glavom. "Ljubazni dečki tamo, nisu nam niti naplatili." Namrštio se zbunjeno pogledao nas brzo i počeo se okrertati od nas. "Žao mi raja žurim, sada sam se sjetio da nisam odnio šefu neki račun, aj pa zdravo." Krenuo je prema benzinskoj. Meni su živci pukli. Spustio sam sendvič na zid i pošao za njim. "Stani Ibrahime." Polako se okrenuo gledajući me zbunjeno. Prišao sam mu. "Meni su motel i likovi u motelu djelovali čudno ali su bili neprirodno ljubazni. Ti znaš nešto o tom motelu, sada mi reci što je sa tim motelom." Škot i Strela su prišli radoznalo gledajući u Ibrahima. Ibrahim je vrtio privjesak sa ključem mercedesa oko prsta. "Šta vi kao ne znate što je čudno, ovo je Njemačka ništa nije čudno." Bio sam na rubu živaca. "Ne znamo i sada nam reci zašto odjednom bježiš od nas kao da smo šugavi, a samo smo putnici u prolazu." Pogledao me sumnjičavo. "Dobro, kad već hoćeš da ti kažem, to ti je pederaških motel samo ti pederi koji se kriju i oni trnasvestiti sa svojim plaćenim ženskim kurvama idu tamo. Niste obučeni u žene pa niste transvestiti e pa možete biti samo ... nemam ja ništa protiv ali ...." Pogledali smo se između sebe. Škot se počešao po glavi. Strela je imao totalno zbunjen izraz lica, pogledao je u mene pa u Ibrahima. "Đoni je rekao da nas ona dva čudno gledaju, ali nisu nam htjeli niti naplatiti iako nismo pederi." Djelovao je krajnje zbunjeno i iskreno. Ibrahim se počeo opuštati i malo se nasmiješio. "Nisam vas želio vrijeđati ali to bolan svi u krugu od tristo kilometara znaju. Oni pederi što se prave da to nisu pobjegnu sa ljubavnikom od žena na dan dva ovdije i malo se provedu. Oni transvestiti što se vole oblačiti ko pičoke, a vole i žene isto kriju to pred ženama uzmu neku kurvu i plate joj na dan dva da iđe sa njima pa dođu u Zeppelin. Motel ti vode dva pedera i jedan transvestit. Ništa ne ulažu posebno u uređenje samo jamče diskreciju i kod doručka ručka večere je svatko kako hoće obučen. Iđe im dobro. Čudo da niste vidjeli da ona dvojica nose onu diskretnu "mušku" pedersku šminku." Pogledah u Strelu ogorčeno. "Ti bi prasnuo "onu" na recepciji ha.." Strela je pokunjeno slegao ramenima u stilu "što ja znam". Škot je mudro šutio. Ibrahim se očigledno zabavljao uz smiješak. Pogledao je Strelu. "Ne bi ti ništa sa "njoom" taj ti voli samo žene i to po dvije ali što ja znam, tako, voli se oblačiti ko žena. Jedan put smo im uređivali vodu pa mi kuharica sve ispričala. Ona dvojica bi vas rado "potrošila" čim su vam dali besplatno prenoćište. Nadaju se ako ste i ovo i ono možda navratite ponovno pa vam onda "naplate". Pljesnuo me po ramenu. "Oprosti ako sam lajao bez mozga, ajde idemo svi na kavu, počekajte da uzmem stripove pa idemo." Zaputio se ka benzinskoj. Petnaest minuta kasnije smo sjedili u kafiću sa Ibrahimom. Položio je dva stripa "Zagor" na stol, objasnio je da ih naruče sa centralnog kolodvora u Minhenu za njega. Kao što sam i očekivao naručio je i dvije velike pizze narezane u trokute iz "prostora do". Ispričao je kako je po pričama doznao da je motel Zeppelin bio čuveni "pedrski motel" nakon prvog svijetskog rata pa sve do uspona Hitlera. Bio je na osami i idealan za diskreciju. Hitler je u svom progonu homoseksualaca i motel zatvorio. Kasnije se tu smjestila neka sirotinja. Tijekom rata ga je pogodila jedna bomba i malo oštetila. Kasnije tijekom "Njemačkog gospodarskog čuda" neki su se dosijetili da je standard toliko porastao da će se naći dosta željnih "diskrecije". Tu ti dolaze pederi, transvestiti sa plaćenim ljubavnicama uglavnom svi oni koji to kriju od žena i na poslu. Tako neki uspješni menadžeri imaju ženu i dijete, a po Zeppelinu slave sa pravim ljubavnikom. Sat i pol kasnije Ibrahim nas je otpratio do prečaca za Minhen. Vozio je svojim Mercedesom ispred nas do male ceste potom parkirao sa strane, stisnuo je ruku svakome i klimnuo glavom pružajući mi komadić papira i nasmješio se. "Ako se vraćate ovuda ovo je broj kod gazdarice samo recite Ibro. Daj bolan javite se slobodno možete i kod mene u garsonjeri odspavati ne morate sa onim pederašima." Chopper za četiri osobe Dok smo kretali niz uzanu ali dobro uređenu cestu mahao nam je rukom. Cesta je bila tipični primjer njemačke pedanterije, dobro održavana i sa blagim dugim zavojima, pravi užitak za vožnju. Dan je bio lijep, a stara borova i hrastova stabla su se izmjenjivala uz cestu. Počelo mi je sve sličiti na legendu o Nibelunzima, pogotovu nakon prolaska kroz dva besprijekorno uređena sela. Ubrzo smo prošli Bad Tolz potom Penzberg i izbili na cestu za Minhen. Grad smo obišli nastojeći naknaditi vrijeme i preći čim više. Hvatali smo pravac Stuttgart – Karslsruhe -Frankfurt. Hvatali smo pravac Stuttgart – Karslsruhe -Frankfurt. Škot je hladnokrvno pio svoju pivu slušajući bubnjanje kiše po nadstrešnici na parkingu benzinske. Strela je motao cigaretu bez suvišnih poteza. Meni nije bilo do priče. Čekali smo već pola sata na prestanak ove dosadne kiše ali "onaj gore" je imao drugi plan. Paleći cigaretu sjetih se što mi je djed znao reći "Ako želiš nasmijati boga reci svoj plan za danas". Bilo je nečega u tome, prvo nas je zadržala prometna nesreća na cesti, a potom mini oluja. Na sreću već smo tankali benzu na ovoj super uređenoj i čistoj benzinskoj. Motore smo pustili na parkingu, a mi otrčali tih par koraka do kamenih stolova i klupa ispod nadstrešnice. Izgledalo je kao jedan od onih lakih brzih pljuskova tipičnih za ljeto ali ovdje na sjeveru to je izgleda funkcioniralo malo drugačije. Nakon mini oluje sa vjetrom i pljuskom uslijedila je dosadna jaka kiša jednoličnog zvuka. Strela je skoknuo do benzinske i vratio se sa vrećicom. Izvadio je i polako posložio na stol tri velike limenke piva, kruh u najlon pakiranju, neki sir u foliji i jedan od onih njemačkih wurst – eva, a koji bi mi okarakterizirali kao "parizer". Škot je samo konstatirao: "Ovdje i kruh nosi najlonke". Potom se bacio na rezanje hrane nožem koji je upravo kupio na benzinskoj. Bio je to tip noža koji smo zvali "žabica". Oštrica bi na pritisak tipke iskočila iz drške, a na drugi pritisak se uredno vratila na mjesto. Škot je par puta isprobao mehanizam prije nego se bacio na rezanje. Minutu kasnije svi smo žvakali bez namjere da puno pričamo, od one pizze sa Ibrahimom nismo ništa jeli. Sada kada su od hrane samo ostale mrvice od "kruha u najlonkama" na stolu, utonuli smo u svoje misli. Strela je zapalio cigaretu imitacijom Zippa koju je kupio na prethodnoj benzinskoj. Polako je ispustio dim. "Nalazimo se negdje oko Heidelberg-a ako se ne varam?" Klimnuh glavom bez puno volje za raspravu. Moja loša volja nije zbunila Strelu. "Već ide noćka, možda potražimo negdje mjesto za šator, neki kamp mislim. Postavimo šator i odmorimo do jutra ionako nije važno kada idemo dalje." Škot je klimnuo glavom, ja sam slegao ramenima uzimajući onu limenku sa ostatkom pive. Bilo kakvu diskusiju prekinuo je specifični zvuk motora. Kawasaki "Vulcan 400" se zaustavio na najbližoj mogućoj točki parkinga od našeg stola. Vozač je polako izbacio nožicu i parkirao, kao da ne pada kiša, potom je polako krenuo do zaklona i stola za kojim smo sjedeli. Skinuo je kacigu i ignorirajući vodu koja se cijedila sa kože u koju je bio obučen uz smiješak sjeo na kraj duge klupe. Mahnuli smo mu uz osmijeh. Klimnuo je glavom, odložio kacigu i počeo čistiti vodu sa kožne jakne. Bio je gremanski plavokos sa onom tipičnom Njemačkom uređenom bradom. Kada je završio sa uklanjanjem viška vode polako je izvadio paketić papirnih maramica i obrisao ruke, potom posegnuo u džep jakne i izvukao paketić nekih njemačkih cigareta. Zapalio je sa Zippom i ispustio dugi dim. Par minuta smo proveli u tišini čekajući tko će prvi početi. Polako je postajalo tamnije, a kiša ipak popuštala. Njemac je prvi popustio. Obratio se na engleskom pokazujući glavom ka našim motorima. "Vaši motori?" Klimnuh glavom. "Naši i dobro pokisli." Nasmijao se. "Ovdje se često spusti kiša, a nas na dva kotača to uvijek dobro opere. Kamo putujete?" "Hamburg ali večeras nema dalje, kasno je." Klimnuo je glavom i polako povukao dim iz cigarete potom pokazao rukom prema našim motorima. "Koliko kubika i koliko konja?" "Sto i sedamdeset pet, dvjesto i pedeset i tristo pedeset kubika." Izbacio sam brzo i u jednom dahu čekajući komentar. Nasmiješio se. "Svaka čast iz Jugslavia na tome do Hamburga. To treba odvoziti. Ove godine sam bio na Jadran kod Split, prekrasno." Razgovor je nakon toga potekao prirodno i opušteno. Njemac se zvao Jirgen i bio je "bajker po uvjerenju". Proputovao je dosta Evrope na dva kotača, a i jedan dio "Juge". Kiša je stala. Jirgen je otišao do motora i vratio se sa pljoskom koju je izvukao iz bisaga. Potegao je gutljaj potom pružio pljosku Streli. Strela se nije dvojio potegao je dobar "gut" pa dodao Škotu. Kada je pljoska stigla do mene već je bila pri kraju. Ispraznih ostatak i vratih je njemcu. Jirgen se nasmiješio i spremio je u džep jakne, potom nam pažljivo objasnio da na umjetnom jezeru, par kilometara dalje postoji kavana "Chopper". Vlasnica ima oko pedeset godina ali bajkeri su dobrodošli. Iza kavane je privatni vrt i mala kućica. Pripadaju vlasnici i često dopušta bajkerima da postave šator na noć dvije u vrtu. Treba samo popiti pivu i malo popričati sa istom potom je zamoliti za pomoć oko prenoćišta. U vrtu postoji tekuća voda i vanjski WC tako da je isto kao i kamp, a sve besplatno. Uz sve navedeno i ekipa koja se okuplja u kavani je OK, a kobasice dobro pečene. Mahnuo je rukom i uzeo kacigu. Gledali smo ga dok je startao motor i polako krenuo sa parkinga obilazeći poveliku baru masne vode. Pogledali smo se i Škot mahnu glavom u pravcu nestajućeg Jirgena. "Idemo na to jezero, kaže da je maksimalno pet do šest kilometara odavde?" Klimnuh glavom. "Vodi ti imaš najbolju orijentaciju i najbolje si vjerojatno zapamtio što je rekao." Strela ga pljesnu rukom po ramenu. Polako smo navukli kacige i nevoljko prišli vlažnim sjedalima motora. Noć se već polako spuštala. Nastojao sam ne zaboraviti "da je najvažnije prvi odvojak od ceste lijevo". Motori su startali bez problema. Kavana "Chopper" je izvana sličila na neki Saloon iz western filmova. Čak je imala i prečku za vezivanje konja cijelom duljinom ispred ulaza. Uz prečku nisu bili vezani konji nego parkirano par dobrih motora. Iznad staklenog ulaza je bio svijetleći natpis "Chopper". Pažljivo smo parkirali, već je bilo pomalo hladno nakon kiše. Polako smo ušao u polutamu. Sve je bilo jednostavno uređeno i bez ukrasa. Drveni stolovi i klupe, diskretna polutama i neka poluglasna rok glazba sa dobro raspoređenih zvučnika. Na drugom kraju je bio dugi šank sa barskim stolicama. Jedino su zidovi bili ukrašeni posterima iz filmova i posterima raznih tipova motora. Ugodna rupa sve u svemu. Dva stola su bila zauzeta. Za jednim su sjedila dva lika sa duljim bradama u kožnim jaknama i prslucima od trapera. Prsluke su krasile razne oznake, a lica likova brade. Noge u kaubojskim čizmama su nemarno opružili pored stola. Kratko su nas pogledali potom se vratili svome pivu u kriglama. Za drugim stolom je sjedio par. Cura je očigledno imala problema sa težinom i povelikom zadnjicom utegnutom u kožne hlače. Lik je bio mršav i oštrog pogleda sa štakorskim izrazom lica. Bio je najmanje za glavu viši od cure. Dok smo prilazili šanku rekao je nešto curi. Ova se okrenula i dobro nas odmjerila. Pripisah to radoznalosti. Iza šanka su pričali jedan debeli nijemac i zgodna žena. Sudeći po opisu bila je to vlasnica. Samo je djelovala najmanje desetak godina mlađa od pedeset. Plava kosa joj je bila vezana u konjski rep. Grudi su bile stvarno veće od normalno velikih, a struk uzan. Okrenula se i nasmiješila kada smo sjeli za šank. Zamjetih da je solidnu zadnjicu ubacila u uzane traperice koje su uz to isticale i par duljih nogu. Sve u svemu bila je seksipil. Lice je bilo pravilnih crta i okruglo, ten više nordijski crvenkast, oči plave i pogled oštriji. Progovorila je nekim dubokim ženskim glasom. "Izvolite mladići." Odmjerila nas je polako. Naručih tri piva od 0,3 na svome lošem njemačkom. Nasmješila se i klimnula glavom onom debelom plavokosom debilu koji nas je odmjeravao sa neskrivenim prezirom. Preko volje je otišao do pipe i počeo točiti pivo. "Dolazite iz daleka?" Bila je radoznala. "Iz Jugoslavije." "Daleeko, bila sam tamo na moru lijepo je." One oči su stvarno imale nešto u plavetnilu dubine. Debeli je donio tri pive i stavio ih pred nas. Ona ga pogleda prijekorno i rasporedi ih svakome po jednu, potom je izvadila cigaretu i zapalila je. Debeli se odmakao kao da ga smeta dim cigarete. Nasmiješila se i mahnula prema debelom. "Njemu smetaju cigarete misli da ima astmu. Stalno kuka o tome da radi posao bez veze i sve mu smeta. Pitam se zašto ga držim još uvijek. Ovdje ste u okolici ili u prolazu?" Trudio sam se biti odmjeren i šarmantan. "U prolazu i tražimo neko mjesto ili kamp za prenoćiti." Nije ništa rekla odmjerila me je ispod oka i udaljila se prema polici sa pićima. Promatrao sam je dok je polako ubacivala led u čašu, a potom isti obilato zalila iz neke boce. Polako se vratila, a ja sam razmišljao kako se kreće lako i elegantno sa tim prevelikim grudima. Polako je položila čašu na šank ispred sebe i otresla pepeo cigarete. Povukla je dobar gutljaj. "Vjerojatno očekujete prenoćište u mom vrtu. Imate šator?" Brzo klimnuh glavom. "Imamo sve što nam treba, a vas su preporučili kao osobu koja ima razumijevanje za moto putnike." Pokušao sam biti ljubazno šarmirajući uvlakač. Odmjerila je Škota sa zanimanjem potom se ponovno obratila meni. "OK možete postaviti šator u vrtu na noć dvije. Carsten će vam pokazati gdje." Pokazala je glavom na debelog na drugom kraju šanka. "Budite pristojni ili zovem prijatelje da vas umire. Motore možete pustiti ispred ulaza, tu su sigurni." Polako je prelazila prstom po rubu čaše, potom povukla još jedan dim iz cigarete. "Ova pića su vam na račun kuće ostalo plaćate, od hrane služimo samo ono na jelovniku iznad šanka." Uzela je čašu u ruku i namignula mi. "Idem reći debelom da vas odvede do mjesta za šatore, kada postavite šator navratite malo ovdje." Dvadesetak minuta kasnije smo završili sa postavljanjem šatora. Vrt je bio ograđen željeznom ogradom i živicom. Kućica je bila na drugom kraju i doslovce izgledala kao "kućica u cvijeću". Šator smo postavili na malom travnjaku na kome se nalazio i zidani prostor za alat sa WC-om u produžetku. Na vanjskoj strani zida bila je pipa sa vodom i umivaonik. Sve u svemu koliko smo vidjeli kroz svijetlo koje je dopiralo sa parkinga vrlo ugodno okruženje. Ubacili smo ono vojno šatorsko krilo na pod šatora kao dodatnu izolaciju i bacili vreće za spavanje preko toga. Mahnuo sam rukom i zaputio se prema ulazu u "Chopper", Škot i Strela su me pratili bez riječi. Na parkingu je bilo par motora više. Uglavnom za nas nedostižni "Suzuki" i "Kawasaki". Istina bio je i jedan Harley, nedefiniran ali sa jasnim oznakama proizvođača. Malo smo guštali "svo to kapitalističko blago" i pogledali se. Škot je slegao ramenima u stilu "što možeš njima je to lako dostupno". Dva mjesta na parkingu su zauzeli prerađeni "Ford Capri" sa širokim gumama i "VW Buba" ručno obojena u crno sa kromiranim branicima. Sve u svemu sudeći po ergeli prijevoznih sredstava vani u "Chopper-u" je bila zanimljiva ekipa. Unutrašnjost bara je bila malo više zadimljena nego prije. Očigledno se nije štedjelo na cigaretama. Glazba je bila u stilu "između rock i country", a više stolova zauzeto uglavnom parovima dečko cura. Prije nego smo sjeli za stol Strela je otišao do šanka i pogledao "Taglich Menu". Vratio se zadovoljan. "Znači "Suzuki za dvije osobe" je dva hamburgera, dupli pomfri i dvije pive, cijena četrnaest maraka. To je za tri osobe OK, samo naručimo još jednu pivu i sve štima?" Škot ga pogledao malo začuđeno. "Suzuki za dvije osobe?" Strela je klimnuo glavom. "Tako sam skužio ima tri menija "Suzuki za dvije osobe", "Wurst parti Kawasaki" i "Chopper menu". Slegoh ramenima. "A što ti je "Chopper menu"?" "Meni ništa ni rod ni prijatelj ali tamo piše koliko se kužim da su to dvije kobasice, dva jaja, dupli pomfri dvije pive i salata valjda od luka nisam siguran sa tim Zwiebel. Ali to ti je 20 marona." Škot i ja smo se pogledali, jeli smo nešto prije par sati još nije bilo problema sa hranom izuzev normal Streline "vječne gladi". Škot mi namignu. "Jebi ga dečko je u razvoju i treba jesti što češće ali da za početak uzmemo samo tri male pive?" Pogledao sam Strelu i klimnuo glavom. "Možemo taj suzuki ili chopper naručiti kasnije kada malo probavimo ono sa benzinske, OK?" Strela nije skrivao razočaranje ali je klimnuo glavom. Pitao sam se kako je ostao vitak. Čekali smo i promatrali okolne stolove. Onaj debeli konobar nas je ignorirao, a gazdarica je imala posla na šanku, intezivno je razgovarala sa dva visoka bradata lika u koži i točila čaše pive. Zamjetih da je ekipa ojačana za još jednu konobaricu tipično germanskog izgleda, plava kosa, bijela put, bujno poprsje utegnuto u košulju od trapera i uz to u minici i kaubojskim čizmama. Mahnuh konobarici ali je samo klimnula glavom i produljila ka slijedećem stolu. Par minuta kasnije gazdarica se odvojila od šanka i prišla našem stolu. Ljubazno mi se nasmješila. "Što pijemo ili jedemo?" "Može tri piva 0,3? Kasnije možda uzmemo jedan suzuki ili slično ojačan za jedno pivo." Klimnula je glavom i pogledala me ispod oka, prije nego je otišla namignula mi. Škot je malo podigao obrve. "Đoni matorki se digao klića na tebe izgleda? Ili mi se samo tako čini?" Strela je samo blago klimnuo glavom. Slegoh ramenima. "Ništa se još ne zna. Možda je samo ljubazna sa nama budući da joj djelujemo kao jadnici iz socijalističkog realizma." Škot odmahnu glavom. "Takve nemaju baš mnogo emocija niti osjećaja za politiku. Meni sliči na onu - uzmi sve što ti život pruža", klimnuo je i nasmješio se. Pivo je donio debeli Carsten, bez riječi ga je posložio ispred nas i okrenuo se na peti. Očigledno nije baš pucao od želje niti za najmanjim kontaktom sa nama. Valjda nas je svrstao u "nižu životnu klasu". Škot ga je ispratio pogledom i podigao čašu. "Živjeli luzeri i debeli nas ignorira kao i dobar komad konobarice i sve cure u lokalu." Podigli smo čaše i otpili pivo. Strela je pokazao glavom u pravcu udaljenog stola za kojim su sjedile dvije cure. Pogledah pažljivije naznačeni pravac i sadržaj stola. Nisu bile loše, dapače bile su zgodne sa tipičnim germanskim facama i plavom kosom. Bolje je bilo što su bile u nekim majicama bez rukava, kratkim vrućim hlačicama i kaubojskim čizmama, uz to noge su im bile utegnute u neke crne najlonke. Sve u svemu bile su seksi obučene za ovo mjesto. Pitao sam se da li su došle nekim od ona dva auta ili motorom. Pričale su nešto između sebe i nisu mnogo obraćale pažnju na okolicu. Pogledah Strelu upitno. Klimnuo je glavom. "Par puta su nas odmjerile. To nikada nije bez razloga." Škot je podigao obrve. "Njih dvije za nas, a Đoniju gazdarica pa nam bude sve besplatno." Obojica su se nasmijala. Ponovno bacih pogled ka šanku. Gazdarica je ispirala čaše i slagala ih u perilicu iza sebe. Radila je to vješto i profesionalno. Bio sam umoran ali pomisao na velike grudi gazdarice u mojim rukama i vjerojatno njeno veliko iskustvo u službi mog seksualnog zadovoljstva me je uzbudila. Pitao sam se što bi sve bila voljna učiniti u seksu. Zaključio sam dosta toga. Iz kuhinje je počeo dopirati miris hrane. Prevagnuo je miris roštilja i pomfrija. Pitao sam se tko radi u kuhinji. Možda neka zgodna cura ili još jedan debeli Carsten? Ma nije važno dobro je bilo i ovo izvan kuhinje, a gazdarica je još jedan put pogledala u pravcu našeg stola. Za sada ide dobro. Škot je namignuo pokazujući ka šanku i polako se digao od stola. "Dečki idem do one dvije sa mojim "tarzan english" pa što bude bude." Pogledao je Strelu mene potpuno ignorirajući. "Ako sjednem za stol uskači na zadnje sjedalo." Strela je klimnuo glavom i nasmiješio se. Počeh razmišljati zašto sam ja isključen iz igre. Po pravilu igra je uvijek bila za trojicu ovaj put Škot, vječni pokretač "idemo startati komade", me je isključio iz plana. Ipak prije polaska mi je namignuo i pokazao glavom ka šanku gdje je gazdarica lokala njihala svoje bujno poprsje pred onim likovima u koži. Polako je krenuo prema stolu one dvije predstavnice germanske rase, uz put je iznenada zastao za stolom neka dva lika sa oznakama na leđima i počeo neku priču. Ovaj trik mi je bio poznat uvijek blizu stola potencijalnih predmeta želja je bio stol koji je možda pogodan za kontakt. Kasnije se lako prebacivao na stol "predmeta želja" i sve je djelovalo izrazito prirodno i opušteno. Sjetih se ona tri mjeseca provedenih uz vožnju i opuštanje po Jadranskoj obali i Bosni, Škot je tamo bio "zakon" za cure. Pomislih da nema razloga da i ovdje ne bude isto. Strela je promatrao napredovanje Škota i namignuo mi. "Koristi stari trik, brinem se za njega, uvijek izmisli nešto novo a sada je na starom. Možda je umoran." Slegoh ramenima i posvetih se svojoj pivi. Par minuta kasnije Škot je zvršio razgovor sa ona dva lika i elegantno se prebacio za stol one dvije njemice. Pomislih da je stvarno majstor i zakon. Pogledao sam za šank. Ovaj put gazdarica je bila sama. Polako je glancala čaše iz sušilice i povremeno ispaljivala seriju prema debelom Carstenu i onoj konobarici. Namignuh Streli. "Možda odem naručim jedan menu ako si za?" Pažljivo je pratio situaciju sa Škotom i one dvije njemice čekajući znak da uskače ali je klimnuo glavom prema meni. "Može želudac mi pomalo radi." Uzeo sam čašu i polako se digao i krenuo prema šanku. Kada sam prilazio gazdarica me samo kratko pogledala. Ugodno se smjestih na visoku stolicu sa uzanim sjedalom. Sjedajući pomislih da onaj vic "Kada je prostitutka zrela za mirovinu?" - Odgovor: "Kada sjedne na barsku stolicu i propadne.", nije bio bez vraga. Samo je prostitutka bila iz neke znanstvene fantastike. Gazdarica me ponovno pogledala sa osmjehom. "Mladiću što bih mogla učiniti za vas?" Ton je bio između ciničnog i šaljivog ali to da me je zamijetila "na prvo sjedanje za šank" je bilo znakovito. Igra mi je dalje bila jasna ili je zainteresirana ili se igra mačke i miša i pali me kako bi kasnije imala temu za svoje seksualne maštarije. Već sam imao dovoljno iskustva da skužim sve spomenuto. Jedini pravac koji mi je iskustvo nalagalo bio je "direktan udarac u glavu" odnosno ili budi direktna u najkraćem roku ili odstupi odmah. Sve druge kombinacije davale su rezultat da ispadneš samo budala u "ženskim rukama", a dosta žena je rado igralo tu igru "napravi budalu od lika koji je zapaljen". Psihološki mi bilo lakše, i ovdje su važila ista muško ženska pravila, samo su možda žene bile direktne u iskazivanju svojih želja. Polako sam otpio pivu i pogledao je. Već je bila blizu mene gledajući me sa nedefiniranim osmjehom, odnosno dijelio nas je samo uski šank. Jebi ga ništa bolje mi nije padalo na pamet ali odvalih odgovor bez razmišljanja. "Lijepe stvari ako bi isto vama bilo u glavi ali za sada ako možemo naručiti dva "suzuki menu" i jedan pomfrit više." Računao sam na Strelinu vječnu glad i moj potencijalni promašaj kod gazdarice, tako da imam sa čime zaposliti zube i smiriti živce. Na moje čuđenje samo je sa osmjehom klimnula glavom i pogledala me ispod oka. Ovo je bilo više nego dovoljno za zaključak "o situaciji". Polako sam otpio pivo razmišljajući da li je bolji efekt da se vratim za stol ili da ostanem za šankom. Gazdarica se izgubila na minutu ali je ponovno bila nazad razmjenujući "uz put" par riječi sa likom na drugom kraju šanka. Kada je prišla položila je dvije uske visoke čašice ispred nas, potom je polako dodala po krišku limuna na svaku čašu i stavila slanik između. Nasmiješila se. "Tekila, nazdravimo na eks." Uzela je slanik lznula svoju nadlanicu i istresla malo soli na istu. Pogledala me prodorno pa sam ponovio njen postupak. Potom je podigla čašicu gledajući me u oči. "Skol kako bi rekli vikinzi." "Skol." Odgovorih ne baš svjestan što to znači. Liznula je svu sol sa nadlanice i ispila tekilu "na eks". Učinih isto. Dok je sisala onu krišku limuna činila mi se izrazito seksi. Imala je neke pune usne. Ubacih svoj limun među zube i povukoh par "usisavanja". Legao mi je limun nakon tekile "na eks". Gazdarica je pokazala glavom iza mene. "Ostao si sam za stolom ali mislim da ti se prijatelji brzo vrate. Sjedi nazad za stol donesem ti hranu i popričamo." Ton i način kako je sve bilo izgovoreno nisu dopuštali bilo kakvu raspravu. Sve je bilo "uzmi ili ostavi". Polako sam se digao i krenuo ka "našem stolu". Uz put bacih pogled prema stolu onih njemica, Škot i Strela su nešto raspravljali sa istima. Sudeći po pokretima bilo je dosta "tarzana english – a" dopunjenog pantomimom. Polako se spustih na svoju stolicu stavljajući onaj ostatak pive u čaši ispred sebe. Bacio sam pogled na "onaj stol" ali moji prijatelji nisu obraćali pažnju na mene. Bili su zauzeti sa nekim intezivnim objašnjenjem sa puno pokreta. Ako ne dođe gazdarica bit ću "na suhom" i sa svojim mislima. To nisam volio. Atmosfera u lokalu je postajala "žešća" u zadnjih deset minuta. Prvo je puštena glazba "Born to be wild" pa "Road to heal", a sada je išlo "Yo, Ho, Ho, and a Bottle of Rum!" (fifteen man on the deadmans chest). https://www.youtube.com/watch?v=89BlFxuyqYQ (https://www.youtube.com/watch?v=89BlFxuyqYQ) Za susjednim stolovima su počeli udarati kriglama pive o stol u skladu sa ritmom glazbe. Dim cigareta i ponekog "jointa" je unatoč ventilaciji zamaglio pogled na okolicu. Sve je sličilo da ide ka nekoj kulminaciji samo sam se pitao čega. Kroz dimnu zavjesu zamjetih gazdaricu kako se sa poslužavnikom u ruci približava stolu. Njihala je kukovima vrlo prirodno. One grudi su sada bile u traper košulji sa raskopčanih par prvih gumbića odnosno vidio se manji dio majice ispod kušulje i veći dio grudi. Polako je spustila poslužavnik na stol i sjela. Zamjetih da su na poslužavniku kobasice luk i pomfrit u većoj količini. Uz sve su bile i dvije visoke čaše do dvije trećine ispunjene nekom bijelom tekućinom te dvije čaše pive. To nikako nije sličilo na "Suzuki menu" ali je obećavalo potencijalni dobar provod ove noći. Zaboravih na stol gdje su Škot i Strela dokazivali sposobnost komuniciranja na "tarzan english" i znanje pantomime. Ovo za mojim stolom je bilo realno i dobro oblikovano. Gazdarica se smjestila na stolicu preko puta mene i podigla jednu od onih čaša sa bijelom tekućinom. "Rum Havana Club hladan najbolje ide. Skol." Pogledah dekolte košulje majicu vidljivi dio grudi i osmjeh punih usana i više nesvjesno nego svjesno podigoh čašu. "Skal madam." Nasmijala se i ispila "na eks". Ponovih isto. Pjesma "Yo, Ho, Ho, and a Bottle of Rum!" se zvaršila, a sada je iz strateški raspoređenih zvučnika treštala "Drunken Sailer". https://www.youtube.com/watch?v=qGyPuey-1Jw (https://www.youtube.com/watch?v=qGyPuey-1Jw) Dim u zraku, atmosfera u lokalu, popijeni alkohol i cigareta u ruci su mi dodali hrabrost. Uhvatio sam je za ruku u kojoj je držala cigaretu i polako se naginjao prema njoj. Nije se odmakla ili izvukla ruku iz moje. Samo se blago nagnula naprijed i primila moj poljubac i jezik u usta. Lagano se odmaknula nasmiješila i povukla dim iz cigarete. Sjedila je naslonjena na stolicu promatrajući lokal. Polako je ugasila cigaretu i izvukla nešto što je sličilo na smotani Joint iz džepa košulje. Zapalila je sa Zippo upaljačem koji je odložila na sredinu stola polako povukla dim i duboko ga udahnula. Iz zvučnika je treštao Nazareth "This flight tonight". https://www.youtube.com/watch?v=ylW6sC6NNhY (https://www.youtube.com/watch?v=ylW6sC6NNhY) Polako se nagnula naprijed udišući dim iz jointa i pokazala prstom da se približim. Izdahnula je dim u moja usta dok su nam usne bile čvrsto spojene. Ovo je doista bila dobra trava sudeći po okusu ili je to bila opijenost "uspjeha u lovu". Odmaknula se i povukla dim uz osmijeh. Potom mi dodala joint. Povukao sam dim i vratio ga preko stola. Polako sam otpio ostatak iz čaše. Pogledah prema onom stolu gdje su mi prijatelji izvodili pantomimu ali puno likova je ustalo od stola plešući uz glazbu i ispijajući pivu. Ništa se nije vidjelo izuzev izmaglice duhanskog i dima indijske konoplje. Pogledah prema gazdarici. Smiješila se potom nagnula prema meni pružajući mi joint. "Ja sam Hilda, a ti?" Trudila se nadglasati glazbu. Uzeo sam joint i povukao dim. Stvarno je ovo bila dobra trava. "Zoran ali zovu me Djoni." Vratih ostatak joint-a preko stola. Povukla je dim duboko udahnula i mahnula konobarici koja je upravo prolazila. Nešto je odbrusila na njemačkom moja opijenost cijelom situacijom nije dopustila da skužim što. Minutu kasnije ispred nas su bile dvije nove čaše hladnog "Havana Club". Ispili smo na eks. Razmišljao sam da li će izvaditi još jedan joint ali na svu sreću nije, samo je otkopčala košulju do kraja sada su navalu grudi priječili samo tanka majica i činilo mi se još tanji grudnjak. Poljubili smo se preko stola. Uzeh njenu ruku u moju i pomiješamo prste u klupko. Na zvučnicima je počela glazba iz filma "The good the bad and the ugly". https://www.youtube.com/watch?v=AFa1-kciCb4 (https://www.youtube.com/watch?v=AFa1-kciCb4) Ljubili smo se dugo. Odvojila se od mene i duboko udahnula. "Sladak si Džoni." Ponovno je mahnula konobarici. Minutu kasnije ispred nas su bile dvije nove čaše. Klimnula je glavom i nasmiješila se. "Skal Džoni!" (ponovno u stilu skool). Podigoh čašu. "Skal." Više me nije bilo briga za Škota i Strelu, put ili bilo što drugo jedino sam želio uvaliti se u tu mekoću i iskustvo zrele žene. Polako me privukla i poljubila. Poljubac je bio jedan od onih koji "obaraju sa nogu". Druge dvije čaše su bile na našem stolu. Glazba je prešla u mirniji ritam ali dim je bio gušći. Iz zvučnika se čulo "ONCE UPON A TIME IN THE WEST" https://www.youtube.com/watch?v=6vn23e9GnhI (https://www.youtube.com/watch?v=6vn23e9GnhI) Prebacio sam se na drugu stranu stola i poljupci su bili dugi. Osjetih nokte na svojim leđima. Zavukla je ruke ispod jakne i noktići mačke su derali kroz majicu. Polako odvojih usne od njenih. Odmaknula se od mene. Pogledah prema onom stolu gdje se ubacili Škot i Strela. Škot je kroz pukotinu dima i ljudskih tijela gledao prema našem stolu. Pogledi su nam se susreli nasmiješio se u stilu "uživaj". Osjećao sam se moćno. Zagrlio sam Hildu i privukao je na rame. Nije se protivila, a nove dvije čaše su se našle ispred nas. Konobarica mi se nasmiješila. Sve je djelovalo dobro i previše dobro. Pogladih je drugom rukom blago po kosi. "Do kada moraš raditi ovdje?" Malo se odmakla od mene i pogledala me u oči, bio je to duboki čudni pogled. "Do kada želim, debeli je tu on je ako ništa drugo pošten do kraja i sve će obaviti kako treba, ali ..." Grlo mi se malo stisnulo ono "ali" nije obećavalo dobro. Pogledah je u oči prodornim pogledom. "Ali što?" Malo samo malo je iskrivila glavu. Potom je polako ali dovoljno glasno počela." "Džoni ok si zgodan visok i to ali ja bih vas svu trojicu." Malo se odmakoh od Hilde. Nisam bio siguran da sam dobro skužio što je rekla na kraju moj njemački je bio loš. "Što misliš sa tim." Pažljivo se okrenula i uhvatila me za obije ruke. Gledala me u oči. "Ti tvoja dva prijatelja i ja to je kombinacija." Osjećao sam se izgubljeno ili nisam dobro skužio ili je moj uspjeh sa Hildom "drek na žbici". "Časno odstupanje" nije bilo moguće jedino "agresivan pristup" je preostao. "Kako misliš nas tri i ti. Što bi radili?" Pogledala me sa osmijehom. "Imam par video kazeta ako ti nije jasno što bi radili. Ali nije bitno ugodna noć. Ako se dogovorite dođi do šanka, poslije idemo kod mene." Izvukla je ruke iz mojih i polako se počela provlačiti pored mene. Uhvatih je za ruku. U meni je ključalo želja, bijes, iznenađenje tuga. "Možda bih ja volio dvije žene u krevetu, a moji prijatelji su se kako mi se čini udomili za noćas?" Pogledala me nekim čudnim pogledom, potom je pogledala prema stolu sa Škotom i Strelom i one dvije njemice. "Nisu one dvije su lezbijke ali vole očijukati sa dečkima tek toliko da si dokažu nešto, ne znam što. Što se tiče dvije cure u tvom krevetu i to je moguće ali sada sam u drugoj fazi." Pogladila me rukom po obrazu i polako je spustila na moje grudi. U tom polu ustajućem položaju sa grudima ispod moga nosa i rukom na mojim grudima bila je taaako seksi. "Džoni sladak si mladi komad, javi se kada se budeš vraćao doma možda budem u fazi koju ti voliš." Polako se izvukla između stola i mene i otišla do šanka. Nastavila je točiti piće i glancati čaše. Djelovala je hladno i pričala sa svakim tko bi prišao šanku. Bacih pogled na gomilu hrane na pladnju, nije mi se jelo. Konobarica se stvorila pored mene i pustila mi na stol čašu sa hladnim "Havana Club". Iz zvučnika je deralo "Live is Life". https://www.youtube.com/watch?v=EGikhmjTSZI (https://www.youtube.com/watch?v=EGikhmjTSZI) Pogledah za drugi stol. Škot se polako dizao uz osmjeh Strela je ustajao sa one stolice na koju se uvalio zbunjena izraza lica. Kroz izmaglicu dima nisam bio siguran da li su djelovali razočarano. Polako su prišli i sjeli za stol. Strela je zamijetio hranu i bacio se na kobasice i pomfrit. Škot me polako pogledao. "One dvije su ...." "Lezbijke." Dopunih ga. Pogledao me umorno i klimnuo glavom. Polako je uzeo jedan pomfrit sa tanjura i ubacio ga u usta. Žvakao je temeljito da smiri hormone. "Koliko dođe ovo zadovoljstvo hrane?" Djelovalo je da pita više reda radi, Strela je žvakao drugu kobasicu ne uzbuđujući se. Slegoh ramenima. "Ništa Hilda časti odnosno gazdarica časti." Pogledao me i ubacio drugi pomfrit u usta. "Barem se tebi posrećilo. Spavaš kod nje noćas?" Odmahnuh glavom. "Prima ili svu trojicu ili ni jednog." Strela je prestao žvakati kobasu i gledao u mene u stilu "sunčanica je kriva". Škot se nasmijao. "Zna žena što hoće, život je jedan i što si joj rekao?" Ponovno slegoh ramenima imitirajući Dudeka iz popularne serije "Gruntovčani". "Kaj ti ja znam ne pačam se u politiku." Škot se nasmijao, a Strela nastavio žvakati. Iz zvučnika je treštalo "Comandante Che Guevara ". https://www.youtube.com/watch?v=SSRVtlTwFs8 (https://www.youtube.com/watch?v=SSRVtlTwFs8) Polako smo napuštali stol, Hilda je još bila u svom filmu na šanku, glancanje čaša i povremeni razgovori sa likovima za šankom. Škot i Strela su krenuli prema vratima, ja nisam mogao to učiniti, još mi je u glavi sviralo "Comandante Che Guevara ". Tada je to značilo puno toga. Da nisi "peder nego lik" da si pomalo anarhist (za razliku od "tvrdog socijalizima") da si "faca". Polako sam prišao šanku i čekao da mi se obrati. Nakon par minuta se isplatilo nije izdržala. "Džoni što mogu učiniti za tebe?" Pogledah je jednim od svojih "sada i nikada više" pogleda razvijenih u par godina komuniciranja sa ženama. "Ako ne puštaš glazbu po planu daj mi još jedan put "Live is Life"." Dugo me gledala potom klimnula glavom bez daljnjih komentara. "OK Džoni za tebe." Okrenuo sam se i polako krenuo prema izlazu. Par koraka kasnije pratila me glazba "Live is Life". Nije to bilo što sam želio ali je ipak bilo nešto. Polako zatvorih vrata za sobom. Vani je bilo svježe i hladno. Polako sam krenuo prema šatoru koji smo postavili. U glavi mi još bila slika iz jednog pra starog filma "Sa Zapada", a remake istog je bio urađen par godina prije pod nazivom "Vatrene ulice". Ono "Live is Life" je bila scena kada lika koji je propalitet pitaju za pomoć da se riješe drugih siledžija. Isti im kaže "Želite bitangu koja će riješiti vaš problem? E pa nema kvalitetne bitange za malu lovu." Tada počinje glazba "Live is Life". Ubacih se u šator i umotah u vreću za spavanje. U mislima sam bio sa Hildom. Ona dvojica su već spavali "snom pravednika". Očigledno nisu ni poljubili niti jednu od one dvije "lezbe" pa ih nije imalo što mučiti. Mene je. Sat vremena kasnije sam bio budan. Spavao sam možda petnaest minuta. Polako da ne probudim dva "pravednika" se izvukoh iz šatora. To je bio jedini šator koji smo posjedovali, ništa posebno makedonski "Lisca" za tri osobe. Polako sam navukao čizme i jaknu. Izvukao sam cigaretu iz džepa traper košulje i zapalio. Duhan me malo smirio sjetih se reklame za "Marlboro" - "Sa cigaretom nisi sam" i uz to slika kauboja na konju koji kuri upravo marlboro. Suzdržah smijeh. Polako sam krenuo svijesno ili ne svijesno prema "Chopper-u". Vani u kutu mi se činilo da vidim žar cigarete. Polako sam prišao. Carsten je sjedio na gajbi od pive i pušio. Čudna situacija za nekoga tko" ima astmu i ne podnosi dim cigarete". Pogledao me ne baš iznenađen. Bilo je to tipično suho njemački "Čus" bez osjećaja. Stao sam pored njegove "fotelje" i povukao dim iz cigarete. "Hilda zna da pušiš?" Pogledao me mrzovoljno. "Ne baš, misli da mi smeta dim duhana." Klimnuh mu glavom. "I voli tri dečka u krevetu pa smo ti i ja jednaki." Nije reagirao na izjavu. Povukli smo još par puta svatko iz svoje cigarete. Slegoh ramenima i izbacih svoj loši njemački. "OK ne želim te gnjaviti idem natrag u vrt." Bacio sam cigaretu i ugasio je petom čizme. Krenuo sam polako ka šatoru, iza sebe sam čuo tipično "Hei". Okrenuh se na peti, Carsten mi je mahao slobodnom rukom. Polako sam mu prišao. Ustao je i bacio čik na beton potom ga pažljivo ugasio petom cipele. Stao je pred mene kao da me izaziva. Bio je skoro za glavu niži ali me gledao direktno u oči. Nisam se osjećao ugodno, bilo je nešto u tom debelom liku što je govorilo "ne zajebavaj ga bez razloga". Polako me odmjerio. "Ja je volim i znam jedno, nikada nikome ne nudi ništa ako nije zainteresirana za njega. Zato vrati se nazad i zagrli je, ako ti je nešto ponudila znači da si ti prvi u igri, a ostalo pusti na stranu. Možeš ući na zadnji ulaz slijedećih petnaest minuta ti pustim otvoreno." Polako se okrenuo i ušao na zadnji ulaz. Ostao sam sam sa sobom. Polako sam sjeo na gajbu na kojoj je minutu prije sjedio debeli Carsten. Lik mi je djelovao OK, sada nakon par razmijenjenih riječi. Zapalih novu cigaretu. Imao sam "cajta" popušiti cigaretu i ući na zadnji ulaz ako to odlučim. Na kraju krajeva mogao sam i na glavni ulaz bez frke. Bitno je ostati hladan. Nebo je bilo prekriveno zvijezdama. Par minuta kasnije ugasih pola cigarete petom i krenuh prema zadnjem ulazu. Bio je otključan. Polako otvorih vrata i provukoh se u svijetlo kuhinje. Carsten je upravo pričao sa debelom plavokosom njemicom, crvenom u licu od toplote električnog roštilja na kojem je okretala kobasice i hamburgere. Pogledali su me i produljili svoj razgovor kao da se ništa nije dogodilo. Polako prođoh prema slijedećim vratim i provukoh se kroz njih. Hilda je upravo izvlačila i slagala novu pivu u bocama u hladnjak. Zadnjica je bila znatno iznad hladnjaka i bila je jedna od rijetkih ženskih zadnjica na koju mi se dizao. Polako sam zatvorio vrata i čekao. Kada je završila slaganje okrenula se i iznenađeno ustuknula korak. Pogledala me i polako se nasmiješila. "Ne spavaš Džoni?" Već točno spominjanje mog nadimka je govorilo dosta. Odmahnuh glavom. "Ne mogu, mislim na tebe i onih par poljubaca koji su bili tek tako." Nadao sam se da je moj njemački dosta precizan nisam želio da sve dobije drugi tonalitet. Mahnula mi je rukom da priđem. Dok sam prilazio izvadila je bocu "Havana Club" iz hladnjaka i dvije čaše. Polako je nasula piće i pružila mi čašu. Nadao sam se da to nije ono "popij i nestani". Podigla je čašu. "Skal." Ponovno je to zvučalo kao skool. "Živjeli ." Odgovorih. Pogledala me iznenađeno i nasmiješila se. Ispili smo na eks. Gledao sam je, bila je za glavu niža od mene. Gledala me bez izraza lica potom me polako uhvatila za rub jakne i povukla ka sebi. Poljubac je bio dug. "Noćas uzimam samo tebe ali sutra nestani." Sve je bilo izgovoreno uz smiješak i nije zvučalo grubo. Uhvatih je za ruku i ponovno poljubih. Poljubac je bio jedan od onih "praskavaca" – ravno u glavu. Stisnula mi je jače prste i pustila ruku potom otišla do konobarice nešto joj objašnjavajući tihim glasom. Pogledah po lokalu. Bilo je skoro pusto. Za stolovima je ostalo još par ljudi. Dva para koji su se nemilice ljubili i nekoliko polupijanih samaca. Prišla mi je i uhvatila me za ruku, potom nježno poljubila. Polako smo krenuli ka kuhinjskom izlazu. Dok smo prolazili kroz kuhinju pogledah Carsten-a, samo mi mahnuo rukom i produljio pričati sa onom debelom kuharicom. Kuharica je gledala za nama dok sam pažljivo puštao ulazna vrata, nadao sam se da će provesti noć sa Crastenom mislim da si pašu. Polako smo prešli kamenu stazu od restorana do kuće. "Kućica u cvijeću" je i iznutra izgledala isto. Prizemlje sa velikim dnevnim boravkom prepunim cvijeća u posudama i kat sa spavaćim sobama. Nismo stigli do kata. Pravac Hamburg Pravac Hamburg "Popušio bih ti da dođeš sebi ali nemam povećalo da ti ga nađem!" Strela je bio u svom elementu, gurajući vrhom kaubojske čizme komadić sendviča prema košari za smeće. Ja svoj sendvič nisam pojeo. Ležao je na klupi pored mene na komadu najlona. Ponovno je na meniju bilo sendviči od "kruha sa najlonkama" i neke suhe salame, uz to po limenka kole svakome. Ovo je bila neka jeftina kola u bijelim limenkama. Nije bilo bitno imala je skoro isti okus kao originalna Coca Cola. Otpio sam gutljaj iz limenke i zapalio novu cigaretu. Škot me upitno pogledao. "Koji ti ku..$..c Djoni, nisi progovorio niti riječ zadnjih par sati? Nije ni čudo da se Strela brine za tebe." Odmahnuh glavom izbjegavajući pogledati ih u oči. "Dečki "no sikiriki", samo sam umoran." Strela je laganim udarcem noge smjestio ostatak sendviča pored košarice za smeće i okrenuo se. "Pa daa ti si "radiijo" cijelu noć i sada bi te trebali žaliti. Mada moram priznati ona kava i kajgana ujutro su bili prava stvar. Jedina korist od tvog seksanja sa ekstremnim parom sisa." Ipak je pokupio rukom komadić kruha i salame od sendviča i ubacio ih u košaru. Pripisah njegov ispad tome što mu je zadnji komadić sendviča ispao iz ruke dok je posezao za limenkom cole. Kada je hrana bila u pitanju lako je pucao po živcima. Škot ga je pogledao sa zanimanjem. Odmahnuo je rukom i slegao ramenima. "Pusti Djonija na miru, ako je ok i možemo dalje, svaki dalji razgovor i podjebavanje bi bili bespredmetni." Strela je morao "imati zadnju". "Pustio bih ga ali mu se očigledno nije digao noćas pa je sve morao odraditi jezikom. E sad vidiš razhebo je istegao ili potrošio jezik pa od jutros šuti." Hilda je to jutro napravila jaja na kajganu u četiri tanjura i punu posudu filter kave. Dodala je i bokal svježeg soka od naranče. Sve je smjestila na malu terasu prema vrtu. Nakon toga me probudila i obavijestila da pozovem prijatelje. Doručkovali smo uz malo razgovora. Meni se spavalo i nisam želio otići od te žene ali dogovor od sinoć i jutarnji doručak sa kavom jasno su govorili da "nema daljnje rasprave". Uz sve navedeno bila je ljubazna ali distancirana, kao da se ništa nije dogodilo već samo služi goste u svom lokalu. Škot je ubacio par ljubaznih riječi na engleskom, a Strela je samo par puta rekao "Thank you madam". Šator smo spakirali za petnaest minuta. Bilo je oko 9 sati kada smo prišli motorima. Hilda me ipratila do motora. Pogledao sam je, a ona se nasmiješila i dala mi pusu u usta. To je bilo sve. Pogladio sam je po obrazu vrhovima prstiju potom se okrenuo prema motoru. Škot i Strela su već sjedili na svojima gledajući u drugom pravcu. Dok sam se okretao osjetih da me uhvatila za lakat sa leđa. Zastao sam i kada me povukla okrenuo sam se ka njoj. Gledala me u oči uz osmijeh. Potom me polako privukla i poljubila nježno. Bio sam zbunjen. Ona je samo posegnula rukom u džep jakne od trapera koju je nosila u tom hladnom jutru i izvukla metalnu tabakeru i zippo koji je palcem držala priljubljenog za tabakeru. Polako mi je pružila tabakeru sa zipp-om. "Uzmi da me se sjetiš ponekad. Imaš tri travke unutra pa pazi. Ako prolaziš ovuda u povratku javi se ali ne očekuj puno. Moglo bi postati ozbiljno, a ja bih ti bila majka .." Uzeo sam poklon gledajući zbunjeno. Okrenula se i otišla bez riječi. Gurnuo sam tabakeru i Zippo u unutarnji džep jakne i zajahao motor. Nije mi se išlo ali bio sam svjestan da nema razloga ni logike ostati. Jednostavno to je bilo to. Petljao sam sa tri drukera na mojoj istočno njemačkoj kacigi pokušavajući pričvrstiti plastični vizir za cijelo lice. Kada mi je to pošlo za rukom navukao sam kacigu i startao MZ-a te bez puno "zagrijavanja" krenuo. Škot i Strela su me pratili. Petnaest minuta kasnije izbili smo na auto cestu za Frankfurt. Dodao sam gas pazeći pri tome da ne prelazim 90 km/s što je bila Strelina maksimalna putna brzina. Nisam želio razmišljati niti analizirati, a najmanje pričati sa bilo kim. Zato sam držao tempo i usredotočio se na cestu. Farnkfurt smo obišli auto cestom i produljili prema Dortmundu. Nakon toga je plan bio auto cestom preko Munstera i Bremena prema Hamburgu. Uglavnom pravac bez puno "oštrih" uspona koji su za naše konjske snage bili poražavajući. Vozili smo skoro dva sata kada je potreba za benzinom naložila skretanje na prvu crpku. Natankali smo benzu i prebacili se na parking. Strela je bez riječi otišao da automata za kavu na benzinskoj i donio tri papirne šalice sa tipičnom njemačkom filter kavom. Cigaretu sam zapalio Hildinim Zippo-om. Nastojao sam ne misliti puno, još mi je prošla noć bila svježa u glavi i ma koliko se trudio nisam je mogao zaboraviti. Jedini zaključak je bio da je "to žena za mene". Škot je izvadio kartu i zbrajao kilometre koji su nam preostali. Nejasno sam čuo njegov razgovor sa Strelom "da se radi oko još 450 km, pa nije siguran da li je to moguće danas, već je podne". Zaključio je da ako produljimo ovim tempom možemo računati u najboljem slučaju negdje oko 22 sata da smo u Hamburgu, a budući da nas čeka par prijelaza po lokalnim cestama i pauze za odmor. Pogledali su u mom pravcu. Slegao sam ramenima i polako otišao do košare za smeće i ubacio praznu šalicu od kave. Prišao sam motoru i bacio čik cigarete na zemlju te ga pažljivo zagasio vrhom čizme. Namignuo sam Škotu i skinuo plastični vizir sa kacige te ga ubacio u vojničku torbu na prtljažniku. Stavio sam naočale za sunce i navukao kacigu. Škot je slijedio moj primjer. Polako smo krenuli sa parkinga. Ritual sa kavom i benzinom smo ponovili još dva puta. Sada oko sedam sati poslije podne, mrtvi umorni smo sjedili nadomak Bremena u parku nekog malog mjesta čiji naziv nismo mogli ni skužiti niti izgovoriti. Jednostavno od devet ujutro do sada smo napravili samo par pauza i umor i kilometraža su uzimali svoje. Od oko devet sati puta više od sedam smo proveli u vožnji. Zbroj je bio preko 400 km. Čekalo nas je još nešto oko 150 ali nakon pauze nije nam se vozilo dalje. Sve to je bio dodatni razlog da se podigne prag razdražljivosti i počne "bockanje". Polako sam ustao sa klupe i podigao sendvič. Dva komada sterilnog kruha sa nešto nedefinirane salame. Pružih sendvič Streli. "Uzmi ja ne mogu jesti." Pogledao me oštro, a potom opalio rukom po ramenu. "Jedi Djoni čeka nas još koji kilometar. Treba ti snaga, a Hildu nabij na ku..$..c u mislima pa sve bude ok." Zvučalo je prijateljski i umirujuće. Nisam imao volje komentirati bilo što. Najlakše je bilo zagrizi sendvič i šuti. Žvakao sam polako. Škot me odmjerio i počeo oprezno. "Kupio sam karticu za telefon, a preko puta parka ti je govornica. Da nazoveš Gogu i javiš joj da stižemo kasno. Nije frka petak je pa vikend sigurno ne radi." Klimnuo sam glavom gutajući bezvoljno onaj sterilni sendvič. "Možeš je i ti nazvati. Imaš broj." Prije polaska sam im dao Gogin broj telefona, kao kontakt za slučaj da se netko odvoji ili izgubi odnosno "za rezervu". Minutu kasnije Škot se zaputio prema govornici. Ja sam ostatak sendviča pružio Streli i zapalio novu cigaretu. Strela me odmjerio prijateljskim pogledom potom odložio sendvič na klupu i pljesnuo rukama. "Daj Djoni matorih pičića ima po izboru bilo gdje. Sredi se malo u glavi, idemo do Goge, a tamo su mlade cure po mjeri za nas. Ne misliš valjda da se druži sa fosilima. Samo ništa ne pričaj Miri kada se vratimo." Blago me udario po ramenu. Klimnuh glavom i otpih ostatak cole. Imao je pravo, samo mi je trebalo vremena da posložim stvari. Bilo je ugodno imati prijatelje pored sebe u ovakvoj situaciji. Strela mi vratio ostatak sendviča nakon što je zagrizao komadić. "Pojedi to trebat će ti, od jutros smo samo na kavi." Škot se vratio zbunjena izraza lica. "Nitko se ne javlja, valjda je izašla nekamo ili nije vrag da ima problema." Ubacio sam ostatak sendviča u usta i posegao za Škotovom limenkom cole. Trebao mi je jedan gut da isperem onaj sterilni kruh. Pogledah Škota i odmahnuh glavom. "Jebi ga koji bi nam bio daljnji plan u tom slučaju?" Škot pogleda Strelu pa mene. "Vozimo dalje, a zovemo sa prve benzinske ponovo. Na kraju krajeva ima kampova oko Hamburga." Polako smo krenuli ka motorima. Strela je prije polaska pokupio naše limenke i bacio ih u košaricu sa smećem. Mali uredni park je djelovao umirujuće pri svijetlu zalazećeg sunca. Neka djeca su zagledala naše motore parkirane na ulazu u park. Nije mi se dalo ponovno stavljati plastični vizir, za cijelo lice, na ona tri drukera istočno njemačke kacige, očigledno predviđena da nešto pričvrste na tenk, pa samo nabacih naočale za sunce i polako navukoh kacigu. Kaciga mi je djelovala teško, nadao sam se da ću ovdje u centru "trulog kapitalizma" naći nešto lakše. Neku integralnu kacigu sa vizirom koji se podiže i spušta na nekoj rasprodaji. U jugi su takve kacige bile "pravo malo bogatstvo" kao roba iz uvoza. Ovdje je to trebalo biti jeftinije ako mi "uleti" prava rasprodaja. Prije polaska mahnuh Škotu. Polako je ubacio u prvu i prišao mom motoru. "Ako je frka sa Gogom zovemo Bosu i njen broj imate tako da je ona slijedeći kontakt. Prenesi Streli." Klimnuo je glavom dok sam ja drugi put startao MZ-a koji je u zadnjih 100 km pokazivao sujetu i svoju volju. Sve je izgledalo malo "bez veze" odnosno "krenulo je loše". Sat kasnije Škot je nezadovoljno pustio slušalicu i izvukao karticu iz slota telefonske govornice. Nas dvoje smo promatrali iz daljine njegov pokušaj da dobije Gogu. Strela me pogleda i slegnu ramenima. "Očigledno nije doma "pa da ga jebeš"." Klimnuh glavom promatrajući malu benzinsku na kojoj smo stali. Parking pored je bio ograničen na par mjesta, a kafić uz benzinsku je bio minijatura sa šankom. Noć je već zamijenila zalazeće sunce. Škot je prišao odmahujući glavom. "Ne javlja se. Da nazoveš Bosu?" Odmahnuh glavom. "Ona je nekih 70 – 100 km dalje od Hamburga nema pomoći, a i u zadnje godine smo razmijenili samo dva pisma, pustimo to za krajnju nuždu." Škot klimnu glavom potom je pokazao ka kafiću. "Idemo na pivu i pitati za kamp." Krenuli smo kao jedan. Izgledalo je kao grupa iscrpenih rudara. Sličilo je tome, prljavi neobrijani sa licima zaprljanim prašinom sa ceste i mirisom benzina dvotaktnih motora koji se širio oko nas. Konobarica za šankom je bila oličenje skladnog tijela i ljepote. Ništa na njoj nije bilo ni preveliko ni premalo. Odmjerila nas je jednim brzim pogledom bez interesa. Naručih tri male pive i u minuti su tri limenke 0,33 i tri čaše bile ispred nas. Bili smo jedini gosti. Natočili smo i nazdarvili jedan drugom tek toliko da razbijemo "loše vibracije". Otpih samo gutljaj. Pogledao sam konobaricu koja je glancala čašu i promatrala nas. Imala je lijepo lice, pravi pojam germanske ljepote svijetlog tena i plave kose. Sve su krasila dva krupna plava oka i prezrivi pogled. "Na putu smo i trebamo kamp za prenoćiti u pravcu Hamburg. Možete nam nešto preporučiti?" Pogledala me cinično. "Iz Bugarske ste?" Odmahnuh glavom. "Jugoslavija." Pogled se promijenio. Sada je djelovao više prijateljski. "Bila sam u Jugoslavija tamo oko Dubrovnika. Prekrasan grad i puno povijesnih spomenika." Odložila je čašu na šank i naslonila se rukama na isti. "Prvi kamp vam je još 70 km niz auto cestu. Skupo je i nema ništa posebno od ponude. Ima druga mogućnost." Namignula je. "Zatvaramo za sat vremena, iza kafea je nadstrešnica preko pregradnog zida. Vanjski WC vam pustim otvoren, tako da ako imate vreće možete prenoćiti na paletama za "kištre" pive. To vam je besplatno." Pogledah Škota i Strelu. Klimnuli su glavom. "OK hvala." Nasmijala se i okrenula prema fritezi za pomfrit. Ovdje je to bio neizostavni dio inventara skoro svakog kafića. Istresla je polupraznu vrećicu pomfrita u fritezu. Minutu kasnije se miris pečenog pomfrita raširio kafićem. Još smo pili pivu. Konobarica je izručila sadržaj friteze na veliki plitki tanjur dodala kechup i majonezu te stavila tanjur pred nas. "Na račun kuće. Moj dečko isto vozi motor." Sve je bilo začinjeno osmijehom. Pitao sam se što vozi njen dečko. Suzuki ili Kawasaki možda i Hondu. Za nas je to bilo nedostižno. Dok smo praznili tanjur konobarica se polako presvukla u prostoriji iza šanka. Sada je bila u uzanim trapericama majici i tenisicama. Zamjetih da je popravila make up i dodala ruža na usne. Stvarno je bila komad. Kada se začuo motor VW bube ispred kafića i dva kratka znaka sirenom, mahnula nam je rukom. Slijedili smo je i čekali dok je zaključala kafić i uključila alarm. Mahnula je prema mat crnom VW bubi, sa tamnim staklima i dosta kroma, koja je čekala na parkingu, potom nas pozvala rukom da je slijedimo. Bili smo iza kafića. Otključala je metalna vrata - rešetku koja su ograđivala prostor sa praznim bocama i vanjski WC. Pogledala nas je. "WC je desno kada krenete zatvorite vrata. Ugodna noć." Lagano je otrčala prema parkiranom autu. Pogledali smo se. Bilo je dovoljno. Iako nismo progovorili niti riječi svi smo mislili isto. "Još jedna ok osoba, nisu ljudi loši samo ih mi ponekada loše doživljavamo." Motore smo preparkirali da nam budu "na dohvat ruke". Izvadio sam posude od aluminija sa špiritnim kuhalom. Strela je složio par drvenih paleta u dio prostora koji je zidom bio odijeljen prema vani, potom izrezao nožem dvije veće kartonske kutije od pića i posložio ih na palete. Sve u svemu bila je dobra podloga za vreće, a zid i nadstrešnica su nas štitili od svake moguće kiše. Torbe smo naslagali do paleta, potpuno zaštićene od kiše. U toaletu sam nasuo vodu u alumijski zdjelu i stavio je na špiritno kuhalo. Sjedio sam na jednoj od tri plastične kištre za pivu koje smo izvukli "za sjedalice". Polako sam miješao juhu iz vrećice dok je Škot posložio vreće na palete i karton. Ovu noć smo riješili na "ugodan način". Polako sam presuo juhu od rajčice u aluminijske šalice i ugasio špiritno kuhalo poklopcem. Pili smo juhu ne pričajući ništa. Par minuta kasnije je počela sitna kiša. Trajala je kratko potom se razvedrilo. Izvadio sam metalnu tabakeru, poklon od Hilde, i izvadio jedan od tri joint-a koji su počivali unutra. Zapalio sam ZIPPO-om i povukao dubok dim. Potom sam joint dodao Streli. Joint je kružio do kraja bez riječi. Kada sam ugasio petom ostatak Strela je pokazao palcem preko leđa i otišao do paleta. Bez riječi se umotao u vreću. Već minutu kasnije smo ga čuli kako diše duboko i ravnomjerno. Škot je izvadio cigaretu iz kutije i zapalio. Bila je to njegova omiljena Drina bez filtera. Polako je povukao dim i pogledao me. "Znaš uvijek sam se pitao ti i Bosa, je tu bilo nešto. Mislim, slala ti je neke stvari iz njemačke a i poneko pismo koliko se sjećam, pa ne mislim da je to bilo samo radi Goge." Slegao sam ramenima bez volje za detaljnim objašnjenjem. "Bilo je ali samo jednu noć." Škot je klimnuo glavom. Potom je ugasio nedovršenu cigaretu petom i digao se sa kištre. "Idem u krpe, a ti si sretnik jure te i mlađe i znatno starije." Dok je odlazio prema paletama i kartonu za spavanje imao sam želju da ga "nabijem nogom u guzicu". Škot je bio "zakon" za sve žene. Sa tim plavim očima crnom kosom i višim rastom, vitak širokih ramena, uz to sve začinjeno ugodnim razgovorom dobro načitanog lika, bio je neodoljiv. Strela je jednostavno slijedio Škota i uzimao "što ostane". Ja sam bio u "drugom filmu" ali ni približno uspješan kao Škot. Škot je uvijek imao "stalnu curu" i ponešto "za skratiti noć". Ja sam ili imao vezu ili neke neobvezne sex pustolovine ali nikada tako sređen i opskrbljen curama kao Škot. Posegao sam u džep jakne i izvadio metalnu tabakeru. Izvukao sam još jedan Joint. Polako sam povukao dim promatrajući nebo preko ruba pregradnog zida. Rzvedrilo se i zvijezde su ponovno prekrile svod. Škotovo pitanje o Bosi je bilo okidač. Goga i Bosa Goga je bila u Njemačkoj. Primio sam dva pisma u kratkom razmaku. Prvo je bilo naslovljeno na moje ime ali uz to u zagradi "Vitezovi jedne dame". Već to u zagradi me smetalo. Nisam se osjećao vitezom, a još manje sam Gogu doživljavao kao damu. Doživljavao sam je kao običnu curu iz predgrađa isto kao što smo i mi bili samo likovi iz predgrađa. Sadržaj je bio pun zahvalnosti sa puno patetike i zahvale svakom ponaosob. Pisala je da je Bosa za početak smjestila kod sebe ali da joj je našla posao u kemijskoj tvornici, što je u Njemačkoj na cijeni, pa će uskoro imati "svoju gajbu" i čeka nas u posjet. Ono "vitezovi" je ponovila više puta. Pismo sam pročitao glasno pred Škotom i Strelom, dok smo sjedili u omladinskom "Kod Benija", bez komentara. Strela je samo slegao ramenima, a Škot odmahnuo rukom. "Stvarno je bila puknuta i sjebana. Nije ni čudo. Mi "vitezovi" smiješno. Samo smo uradili ono što smo smatrali da je ispravno." Strela je klimnuo glavom i započeo priču o Slađani i njezinim prijateljicama Irmi i Dadi. Normalno pismo i Goga su pali u zadnji plan. Ove cure su bile tu na dohvat, a mi napaljeni mulci uz to Strela je već provozao Slađanu na svom motoru i dogovorio druženje za tri para. Ostalo je još samo kupiti cugu i napraviti roštilj kada Škotovi "matorci" odu do vikendice pa naše zajedničke prostorije kod Škota u podrumu ostanu potpuno slobodne. Planiran je dobar provod sa roštiljem cugom glazbom i dosta seksa. Kasnije se sve realiziralo ali bez seksa. Drugo pismo je bilo naslovljeno na mene sa podvučenim imenom. Mislio sam da mi piše Bosa ali bilo je od Goge. Isto je bilo bez patetike i "vitezova". Pisala je da je kod Bose u stanu u Hamburgu, da Bosa ima "prijateljicu" koja je i više od toga. Prijateljica je par godina mlađa od Bose ali zgodna i visoka. Njih dvije imaju u planu zajednički kupiti neki stan, a to je u Njemačkoj dosta skupo. Goga ima u planu iznajmiti svoj stan i "biti svoja". Ostao sam zbunjen. Ono Bosa i prijateljica nije bilo pojašnjeno do kraja, a po mom iskustvu Bosa je bila sve prije nego lezbijka. Od Bose nisam dobio niti jedno pismo. Sve je ležalo u nekoj čudnoj izmaglici. Odlučih se na neodređeni odgovor bez pitanja ili objašnjenja. Jednostavno sam napisao Gogi da joj želim sreću u poslu i nalaženju stana te da pozdravi Bosu. Cijelu zimu i rano proljeće nije bilo nikakvog odgovora. Gogina mama je dva mjeseca nakon Goginog "nestanka" napustila Goginog oca. Ne znam što je znala i kako ali jedne nedjelje nakon mise u crkvi prišla mi je i uhvatila me za ruke. Rekla je samo "neka vas bog čuva" potom se okrenula i otišla bez riječi. Kada je napustila muža otišla je kod svog bratića u Suboticu. Taj je po pričama bio neki gadan lik u godinama i sa puno trauma još "iz partizana" gdje je sudjelovao kao dečko od 17 godina, a i bio je neki lik u CK Vojvodine. Kasnije je kružila ne potvrđena verzija "kada je Gogin Stanko navodno došao sa pištoljem po svoju ženu, da je dobio cijev od prastare "M48" u usta i više se nije usudio vratiti". Mnogi su to osporavali ali je meni sličilo na istinu. Uskoro je Gogin tata Stanko postao redoviti inventar kavane "Čakal" gdje je sa cugerima i sam zaljevao svoju tugu raspada obitelji "prouzročenog ženskim lažima i ćerkom kurvom". Dobar dio susjedstva ga je žalio. Oni oprezniji su ipak pazili što pričaju sa njim dok piju. Par naivnih je završilo na "šest mjeseci hlađenja". Mi smo čekali. Po nepisanom zakonu predgrađa "sve se imalo završiti do kraja". Mi smo poštivali zakon. Na starom HSR 48 receiveru je treštala glazba Cockney Rebel "Sebastian ". Sklopljena knjiga Richard Bach "Iluzije" mi je počivala na grudima, a znalačkim pogledom sam proučavao prljave noge u japankama. Izležavao sam se na kauču svoje sobe. Početak ljeta je bio dosadan. Jedina dobra stvar je bila što sam zaradio za novi cassette deck JVC. Razmišljao sam o boljem načinu izuzev "omladinske zadruge" za zarađivanje love. Ponovno nisam bio u vezi, odnosno zadnja veza mi je trajala par mjeseci i nekoliko desetina seksualnih kontakta. Jebalo me ono "slobodna veza". Stvar je palila ako ti nije stalo do cure ništa, odnosno "nula bodova". Ako ti je stalo nisi bio spreman na slobodnu vezu. Problem je bio što se meni i nije dizao na curu do koje mi nimalo nije stalo. Znači trebao sam curu koja ne želi slobodnu vezu i koja mi paše. To je išlo malo teže. Međutim mnoge cure u kraju su prešele 18 godina i smatrale se slobodnim i emancipiranim ženama. To je sve olakšavalo samo je trebalo imati volju za "stalnu akciju". Meni je i to počinjalo ići na živce. Škot i Strela nisu imali dvojbi. Strela je džentlmenski prihvaćao svaku vezu "koja je obećavala zabavu", a Škot je već postao majstor "uradi sam" odnosno imao je stalnu vezu i sve što uhvati sa strane. Ja sam bio u nekom drugom filmu i bio sam svjestan toga. Ostalo mi je solo vožnja i ribičija sa povremenim odlascima u popularna okupljališta. Ništa strašno. Pojačao sam malo basove na receiveru. Cockney Rebel mi je legao za ovo raspoloženje. Na kazeti su nakon istog slijedili grace jones i bronski beats. Sve u svemu jebalo mi se za ljeto i "ljetnje sheme". Mama je otvorila vrata sobe i dreknula iznervirano." "Telefon za tebe gospođa Haz te treba i smanji tu glazbu nisam ti ja tajnica." Vrata su se zalupila, a ja sam slijedeću sekundu bio na bravi. Nije mi bilo jasno tko je "gospođa Haz". Dok sam podizao slušalicu žarulja je proradila. Haz je bilo Bosino obiteljsko prezime. Gospođa Haz je ili Bosa ili ... "Da molim?" "Gospodin Zoran odnosno Bambi?" Sada sam bio totalno zbunjen ženskim staračkim glasom sa druge strane. "Da to sam osobno i po nadimku koji je van optjecaja." "Eee Ema ovdje, Bosina baka. Bosa je po prijateljici poslala nešto iz njemačke pa dođite danas ako možete da to uzmete. Bog vam pomogao doviđenja." Veza se prekinula. Žaruljice u glavi su počele plesati. Bosa je poslala nešto i to je u kući kod njene bake. Odlično možda je pismo u sadržaju tog nečega. Bilo bi krajnje vrijeme da se stvari počnu postavljati na svoje mjesto. Navratio sam u sobu po kacigu potom se bacio na motor. Dok sam startao čuo sam mamu kako vrišti. "Barem isključi tu glazbu, ja ne znam kako se to radi." Dodao sam gas i krenuo prema kući Bosine bake. Mama će po običaju izvući utičnicu od produžnog kabela iz zida i tako prekinuti sve hifi uređaje. Na ulaznim vratima je bio parkiran crveni opel kadett coupe njemačkih registracija. Ubacio sam motor iza auta i pozvonio na vrata. Potrajalo je malo dok je starački glas iza upitao:" "Tko jee?" Odverglah brzo ime nadimak i skoro sve osobne podatke. Na sreću suzdržao sam se nakon nadimka. Bosina baka je otvorila vrata. "Ooo pa to je Bambi. Uđi sine uđi." Ušao sam bez oklijevanja i pridružio se gospođi Haz i njemici nedefiniranih srednjih godina u dnevnom boravku. Šalica sa kavom se našla ispred mene, a ona njemica me samo stručno odmjerila. Nakon pola šalice kave i par rečenica je bilo jasno da njemica, po imenu Silvia, ide negdje u Bugarsku na ljetovanje, da dolazi iz Hamburga i da Jadransku obalu poznaje odlično. Mahnula je rukom da čekamo i nestala u sobi iza dnevnog boravka. Sobi u kojoj sam proveo noć tijekom zadnjeg posjeta ovoj kući. Bosina baka me pogledala nekim toplim pogledom. "Bambi Bosa kaže da si dobar dečko i da si spreman svima pomoći. Vjerojatno zato ti je poslala neku sitnicu. Ostali ovdje u predgrađu Zemuna su po nekim "svojim zakonima". Bože prije rata su u Franstalu bili uglavnom gospoda, a danas je tu svega." Pomislih da je dobro što je napola gluha inače ne znam kako bi provarila moj zadnji boravak u ovoj kući. Možda je bolje što ne čuje dobro i živi u nekim prošlim vremenima. Silvia se vratila sa manjom kartonskom kutijom i uručila mi je. Kutija je bila teža. Zapalio sam još jednu cigaretu i razmjenio par riječi "tarzan deutche" sa gospođama potom se ispričao i napustio društvo. Dok me gospođa Haz pratila ona njemica je gledala za nama ispitivački. Vani sam se jedva suzdržao da ne otvorim i raskopam kutiju tražeći neko pismo. Polako sam prišao MZ-u i stavio kutiju na prtljažnik potom izvadio gumene natezače iz torbice ispod prtljažnika i učvrstio je. Čekao sam da doma budem na samo. Petnaest minuta kasnije sam otvorio kutiju. Sadržavala je kožnu jaknu "Serpico", kaubojske kožne čizme "Serpico" i naočale za sunce iste marke. U jugi je to vrijedilo čitavo malo bogatstvo. Bio sam razočaran. Niti kutija niti džepovi jakne nisu sadržavali nikakvo pismo. Ponovno sam uštekao produžni kabel u utičnicu i počekao da krene glazba "Cockney Rebel ". Otišao sam do ormara sa LP pločama i iza ploča izvadio bocu rakije i čašu. Natočio sam čašu do pola pa vratio bocu na mjesto. Zapalio sam cigaretu i pojačao glazbu. Znao sam da će moji popizditi na prejaku glazbu ali mi je to trebalo. Polako sam otpio gutljaj pa povukao dubok dim cigarete. Jaknu sam isprobao i bacio na kauč. Pristajala mi je odlično. Nakon desetak minuta i dvije pjesme kada su počeli Bronski Beats svojim "Tell mi why?" odlučih probati čizme. Po broju su djelovale ok. Navukoh lijevu i pasala je sto posto. Posegnuh za desnom počeh je navlačiti. Neki papir je bio u čizmi, vjerojatno od originalnog pakiranja. Polako prstima pretražih čizmu i izvukoh pismo. Bilo je na moje ime, podvučeno. Par minuta sam okretao pismo među prstima dok nisam dovršio čašu sa rakijom. Polako sam otvorio kuvertu i izvukao papir. Legao sam na krevet i počeo čitati. Pismo je bilo kratko. Pročitao sam ga dva puta potom ustao i otišao po novu čašu rakije. Otpio sam gutljaj pokušavajući izvući neki zaključak iz tih par rečenica. Bosa je pisala da je ok i da me se uvijek rado sjeti kao i da će me se uvijek i sjećati. Nadalje je naznačila da mi šalje mali poklon samo zato što misli da će mi dobro pristajati. Kraj pisma je naznačio da je čula cijelu priču o Goginom odlasku od Goge i da je malo takvih ljudi koji su spremni pomoći kao što je naša ekipa to uradila. Kraj je završavala rečenica "Rado bih te uvijek vidjela kada je to moguće." Otpio sam još gutljaj "žestice" i zapalio novu cigaretu. Pismo je bilo "ni za glavu ni za rep" kao da mi piše prijateljica iz školskih dana o zajedničkoj ekskurziji, a sve je sličilo na onu bocu pića koja se po nekome pošalje poznaniku iz kurtoazije. Ostao sam doma i preskočio ručak. To što sam preskočio ručak moje nije začudilo ni malo, više ih je zabrinulo što te večeri nisam najavio da "idem vani". Mama me čudno odmjerila i pitala da li mi je dobro. Otpilio sam je bezvoljno nekim obrazloženjem "da želim pročitati do kraja knjigu". Pola sata kasnije me ponovno pozvala na telefon. Strela se javio dobre volje i pun energije. Pitao je da li može doći do mene. Odgovorih samo: "Normalno dođi." Petnaest minuta kasnije začuo sam zvuk motora u dvorištu. Otvorio sam ulazna vrata i propustio Strelu u hodnik. Mahnuo sam glavom ka mojoj sobi što je bio znak da se ne mora javljati mojima u dnevnoj sobi. Ušli smo u sobu i zatvorih vrata. Strela je bacio jaknu na jedan kraj kauča i položio kacigu na nju. Otvorio je ruksak i izvukao dvije boce piva i knjigu. Pivo je položio na moj radni stol a knjigu bacio na kauč. "Ovo moraš pročitati." Polako sam prišao i pogledao korice sa nacrtanom cestom potom pročitah autora i naslov. Jack Kerouac, "Na cesti". Podigao sam knjigu i polako je odložio na ormarić pored ležaja potom pokupio svoja dva jastuka i bacio ih jedan do drugoga prema zidu. Strela je već otvorio pivo i prišao mi pružajući bocu. Legli smo poprijeko na ležaj i naslonili se na jastuke. Iz zvučnika je dopirala glazba Azra "Fafala si mi ti". Kucnuli smo se bocama i otpili. Strela je bio nabrifan. "Knjiga je zakon, moraš to pročitati. E a znaš onu malu Svetlanu iz Galenike sinoć sam ..." Podigao se u sjedeći položaj i pogledao ispod radnog stola gdje sam odložio one čizme iz paketa. Polako je ustao i slobodnom rukom podigao jednu. Pažljivo je zagledao i otpio gutljaj pive. "Koga si to upucao na cesti i pokupio mu serpikose?" "Proveo sam noć u ćeliji zajedno sa jednim koga su trebali ujutro objesiti pa mi pustio svoje čizme i ključeve od motora. Samo su ga objesili prije nego sam ga stigao pitati koji je motor i koja registracija tako da sada pokušavam sve motore redom startati sa ovim ključem koji sam dobio." Izvadio sam iz džepa starinski željezni ključ od dvorišnih metalnih vrata i podigao ga u zrak. Nasmijao se odmahujući glavom. "Ako ne želiš reći nema frke što se mene tiče mogao si ih skinuti i sa mrtvih stopala." Bacio je čizmu nazad pod stol. "Bosa mi poslala po prijateljici iz njemačke." "Kojim povodom? Čula od drugih lažne priče da imaš 25 cm ali jezika pa da ti se uvuče prije slijedećeg posjeta rodnom kraju?" Bacio se nazad na ležaj i naslonio na jastuk. Nije mi se dalo ništa posebno objašnjavati, a nisam ga želio povrijediti. Ispalih prvu laž koja mi je zvučala logično. "Kada je Goga bježala za njemačku dao sam joj sto maraka da joj se nađe za po putu, sama je bila suha. Sada izgleda to Bosa vraća dug pa mi poslala čizme, jaknu i naočale serpikose." "Uvijek sam tvrdio da ti u ekipi imaš najveći smisao za posao i lovu. Vadi jaknu i stakla da vidim, a poslije ti kažem nešto poslovno što sam čuo." Dok je isprobavao jaknu ispričao mi je da po firmi gdje je radio preko omladinske neki lik dila salame i sireve te ukrase iz Rumunjske i Mađarske. Tete iz firme kupuju to ko lude, jeftinije nego kod nas, a kvaliteta dobra. Skinuo je jaknu i vrati je u ormar. "Posudiš mi je ponekad da zblesavim komade koje kontam?" "Narafski." Bio sam zadovoljan što me nije dalje ništa pitao. Petnaest minuta kasnije sam ušao u dnevni boravak i obavijestio moje da "idem malo van pa kad dođem". Mama me pogledala sa olakšanjem u stilu "ipak nije bolestan". Po običaju večer smo završili u obilasku dva lokalna kafića. Ja sam nosio nove čizme, a Strela moju jaknu samo je malo zavrnuo rukave. Život je krenuo dalje. Par dana kasnije sam pakirao opremu za ribolov u ruksak. Planirao sam krenuti slijedećeg jutra sa svitanjem do Starog Slankamena u ribolov i malo kupanja, a potom na povratku obići jedan kafić u kome se znala iskupiti zanimljiva ekipa. Škot se sa novom curom odvezao u neki motel prema jugu, a Strela se patio sa prijateljicom Škotove cure koja "malo bi, malo ne bi". Tako sam ostao na kratko sam. Zazvonio je telefon u hodniku i nevoljko sam podigao slušalicu nadajući se da nije neka mamina rođakinja sa detaljnim ispitivanjem kako sam i imam li curu. "Da molim." "Halo Bambi." Stresao sam se na Bosin mekani malo dublji glas. "Hei Bosa, kako si?" "Dobro, baka mi javila da ti je Silvija uručila paket. Nisam željela u pismu pisati ništa posebno kako ga možda neki radoznali carinik ne bi otvarao i čitao. Zato te sada zovem." Udahnuo sam dublje. "Već sam mislio da si me u totalu otpilila i da je poklon "za ugodno sjećanje"." "Ne budali Bambi. Ti si za mene nešto posebno, samo moraš ostati svoj i naći svoj život i svoj put. Ja svoj imam, a plašim se, ako te puno zivkam vezujem te za sebe i napustit ćeš svoju cestu kako bi pokušao voziti mojom. To nije ni moguće niti bi bilo dobro za tebe. Razvijaj se dalje kako si počeo slijedeći samo svoje ideje i misli." "Bosa imaš nekog lika u Njemačkoj? I "by the way" ne zovu me više Bambi nego Djoni." "Bambi ili Đoni ne budali. Uvijek si dobro došao kod mene u njemačkoj, a tada možemo detaljnije razgovarati. Uskoro mijenjam stan i imat ću novi broj telefona, pošaljem ti ga pa se čujemo pnekad ovako je nezgodno radi tvojih da te često zovem. Sada idi vani i nađi neku curu svojih godina i pokaži joj da si ono što si prema meni pokazao." Veza se prekinula. Stajao sam još minutu sa slušalicom u ruci. Polako sam spustio slušalicu i odlučio da je više nikada ne pitam ništa ako se ponovo javi. Hamburg Promatrao sam vlažne traperice do pola uprljane masnim blatom. Počivale su na vlažnoj klupi neke benzinske na domaku Hamburga. Sve je krenulo loše od jutra. Bilo je oblačno pa smo torbe na prtljagi zaštitili zelenkastim plastičnim vrećama od umjetnog gnojiva. One tanke kišne hlače za vrt nismo navlačili. Nadali smo se da se sklonimo prije početka kiše. Uskoro smo stali radi mog motora koji je radio čudno, preskačući ritam. Kada sam skinuo svjećicu bila je zaprljana uljem. Škot me samo pogledao. "Mogao bi malo paziti kako dodaješ dvotaktol u benzin. Očigledno ga sipaš kao da sebi točiš alkohol u čašu." Nisam odgovorio ništa, a Strela je namignuo iza njegovih leđa povlačeći prstom preko vrata sa upitnim pogledom. Odmahnuo sam glavom dok sam čistio svjećicu. "Pusti ga neka još malo živi, tako će nasrati veću gomilu." Nakon slijedećih petnaest minuta počeo je pljusak. Bili samo na auto cesti i nismo stajali. Pljusak je bio kratak i nije probio jakne od umjetne kože ali su nam traperice bile vlažne i čizme pune vode. Pri skretanju na prvu slijedeću benzinsku meni je pošlo za rukom pronaći vjerojatno jedinu lokvu masne vode i blata na 200 kilometara okolnih uređenih njemačkih parkinga. U WC-u smo se presvukli u rezervne traperice i suhe čarape, a Škot i Strela su svoje vlažne traperice umotali u najlon vrećice i spremili u prtljagu. Ja sam još razmišljao što uraditi sa svojima. Na kraju sam slegao ramenima i polako ih sa dva prsta ubacio u kantu za smeće. Kupiću nove na nekoj rasprodaji ove su ionako bile stare. Škot mi je pružio telefonsku karticu koja je za nas u to vrijeme bila "čudo tehnike", i u njemačkoj je još više od pola govornica bilo na kovanice. Namignuo mi je pokazujući ka zidu benzinske sa dvije telefonske govornice. "Zovi ti, možda budeš imao više sreće. Po zadnjem putokazu imamo malo više od dvadeset kilometara." Polako sam prišao telefonskoj govornici i opsovao. Ova je bila na kovanice. Preturao sam po džepu i izvukao dvije kovanice po jednu marku. Otipkao sam broj i čekao. Na prva tri signala se nije javio nitko potom sam čuo Gogin glas. "Halo goga Đoni je." "Baaambiiiiiiiiii je ste stigli?" Djelovala je uzbuđeno. "Na dvadeset kilometara do Hamburga dolazimo auto cestom od Bremena." "Suupeeer. Slušaj na samom početku grada na auto cesti imate veliku benzinsku sa "Faaaast Fooood" i tamo sam za pola sata na kraju parkinga bijeli BMW 315." Veza se prekinula. Sve je bilo u najboljem redu. Vratio sam se do Škota i Strele sa podignutim palcem. "Za pola sata ili tako nešto je na benzinskoj na ulazu u grad. Tražimo bijeli BMW 315 na kraju parkinga." Škot se nasmiješio i klimnuo glavom, Strela je pokazao glavom ka kafiću na benzinskoj. "Imamo vremena za jednu kavu tamo smo za petnaest minuta." Klimnuo sam glavom i krenuo ka kafiću. Konobar je bio ljubazan i napravio je dobre kave. Kupio sam kutiju cigareta iz automata. Ovdje su cigarete bile pakleno skupe i računali smo na zalihu duhana i Jugo cigareta u prtljagi. Ipak sam odahnuo i poželio to proslaviti kutijom francuskih "Gitanes". Ponudio sam cigarete. Strela je samo povukao dim i zakolutao očima. Škot se nakašljao i komentirao. "Od ovoga bi i krava pobacila." Dok smo kretali ka motorima zamijetio sam nešto čudno. Nismo ništa jeli od sinoć ali Strela nije tražio "jutarnju dozu" hrane. Očigledno je i njega pucalo što smo ipak na kraju puta. Pola sata kasnije smo pronašli benzinsku. Dok smo ulazili na parking zamijetio sam na kraju parkinga bijeli BMW 315. Parking je bio poluprazan, a BMW okrenut zadnjim dijelom prema nama. Pomislih da pri prvom susretu prilazimo "s guza". Dok sam vozio ka autu zamijetio sam otvorena vozačka vrata i nogu u čipkastoj čarapi i crnoj sandali visoke potpetice. Prišli smo na par metara do auta i zaustavili motore. Polako sam skidao kacigu sjedeći na motoru. Iz auta se pojavila druga noga pored prve i dojam čipke i sandala visoke potpetice je bio veličanstven. Potom se pojavila cura u kožnoj minici uzanoj čipkastoj bluzi i kožnom prsluku. Pomislih da smo pogriješili ova je bila sa dobrim make up-om dobrim ružem neobično plave kose i luđački zgodna dok se njihala na onim potpeticama prema nama. Nisam vjerovao da je to Goga. Ciknula je i potrčala prema meni. "Baambiiii!" Zagrlila me sa obije ruke dok sam još držao kacigu u rukama povukla prema sebi i počela ljubiti u obraz. Osjetio sam miris parfema ali neki posebni seksi miris. Pustila me i odmaknula se jedan korak skupila noge i malo savila koljena. Pljesnula je rukama. "Ne mogu vjerovati da ste stigli. Bambi vi ste ovdje!" Zamijetih da na lijevoj ruci na nadlaktici ima tetovažu. Kineski zmaj ili tako nešto. Dobro joj je pristajala. U to doba u Jugi se, u većini okruženja, cura sa tetovažom smatrala propalitetom odnosno skoro pa prostitutkom. Ovdje je to bilo drukčije. Još pri dolasku sam zamijetio više tetovaža na zgodnim ili manje zgodnim curama. Polako sam spustio nožicu i sišao sa motora. Od kada sam dodao dorađenu bočnu parkirnu nožicu na MZ-a vježbao sam taj silazak. Da djeluje nešto hladno u stilu "faca sam i na način kako silazim". Ovaj put sam djelovao sam sebi nespretan. Kacigu sam objesio na upravljač i polako se okrenuo prema Gogi. Ponovno mi se bacila u zagrljaj i udjelila mi par "pusa" svugdje po licu. Potom je otrčala do Strele i Škota i dala im po pusu u usta. Vratila se prema meni i uhvatila me za ruke potežući ih prema sebi. "Idemo ili prvo popijete kavu u Mc?" Odmahnuh glavom. Na sebi sam osjećao miris znoja, ceste i benzina. "Kavu smo popili na prošloj benzinskoj. Idemo i ako je moguće tuširamo se u tvom stanu." Poskočila je na mjestu. Potom okrećući se mahnula rukom. "Možemo i rasturiti moj stan ako vam paše. Vozim polako slijedite me." Zajahao sam i uzeo kacigu u ruke, pogledah prema Škotu i Streli. Strela mi je samo uputio topli pogled u stilu "to majstore" i navukao kacigu. Škot je uputio neki čudni osmijeh. "Casanova obriši ruž sa sebe. Imaš ga po cijelom licu." Slegao sam ramenima i navukao kacigu. Sve nedaće i Hilda su nestali iz moje glave. Tada još nisam znao da povratni pravac vozim sam. MZ je startao besprijekorno. Polako smo krenuli. Gogin BMW naprijed, ja sam je polako slijedio, a Škot i Strela su vozili paralelno iza mene. *********** Kraj prvog dijela "Jahači u magli" *************** OK OV JE KRAJ PRVOG DIJELA OD UKUPNO 3 SVI KOMENTARI ČITATELJA SU DOBRO DOŠLI :thumbleft: :aplauz: :aplauz: :aplauz: :aplauz: :aplauz: Damir Boris hvala na komentarima, sudeći po broju pregleda prati još oko 20 - 30 osoba, a mrzovoljnih da napišu koju riječ :udrri: super štivo za na more Daj Đoni ne kakinjaj! Ili hoćeš da ti damo pismenu pohvalu?! Ljudi čitaju i niko nije jednu lošu riječ uputio. To samo znači da je pun pogodak. Ja kad vidim da je novi nastavak ne stajem sa čitanjem bez obzira što se oko mene događa. Šibaj dalje i dobil buš Coctu.. piće naše mladosti! Sent from my Mobikita! Daj Đoni ne kakinjaj! Ili hoćeš da ti damo pismenu pohvalu?! Ljudi čitaju i niko nije jednu lošu riječ uputio. To samo znači da je pun pogodak. Ja kad vidim da je novi nastavak ne stajem sa čitanjem bez obzira što se oko mene događa. Šibaj dalje i dobil buš Coctu.. piće naše mladosti! Sent from my Mobikita! Dado kritika bi dobro došla :smoke: bez kritike nema kvalitete (normalne kritike), a Coctu još uvijek rado pijem. Valjda to ide sa godinama što je dulje piješ to ti više paše :D e jbga Đoni, toliko je dobro da sam požurio na hr motori da pročitam sve, ali.... i tamo si kratak :D kod nas ovi klinci za dobru :uupss: kažu da je prepicka :evil:, tako je i ovo predobro :aplauz: sorry na vulgarnosti ali original je samo jedan :ruke: e jbga Đoni, toliko je dobro da sam požurio na hr motori da pročitam sve, ali.... i tamo si kratak :D kod nas ovi klinci za dobru :uupss: kažu da je prepicka :evil:, tako je i ovo predobro :aplauz: sorry na vulgarnosti ali original je samo jedan :ruke: Gastro hvala ali nemoguće je da post ima cca 600 pregleda, a samo 4 odgovora budući da 600 dijelim sa 10 pa dobijem 60 koji možda prate ovo. Ne trebaju pohvale ali bilo koji komentar je dobro došao - pišem budući da želim nešto ispričati, a kratak sam budući da je bilo nekih pregovora za papir ali meni neprihvatljivih uvjeta pa uskoro ide dalje :smoke: :kokice: :kokice: :kokice: Svaka cast majstore od toliko sunda sam skoro prestao citati, ovo je kurbla za dalje citanje svih tvojih i drugih romana ovog pravca. Bravo i samo nastavi :ruke: :occasion: Kad ide drugi dio :D ovo sve bolje i bolje postaje :aplauz: :aplauz: :aplauz: :aplauz: :occasion: Kad ide drugi dio :D ovo sve bolje i bolje postaje :aplauz: :aplauz: :aplauz: :aplauz: :occasion: Računam da tu pivu i platiš - odnosno dvije za mene i ženu moju ( :smoke: :glasses: ) ide čim budem na GO. ko to pije samo jednu pivu :D :angel: samo vi doletite, lako ćemo rješit sve ostalo :ruke: a onda želim autogram haha :belj: ko to pije samo jednu pivu :D :angel: samo vi doletite, lako ćemo rješit sve ostalo :ruke: a onda želim autogram haha :belj: Pazi se kroz Šibenik sigure prolazimo na putu za Albaniju negdje oko 15.08. pa našli još koga za vožnju ili vozim sam ... (ne bi bilo prvi put) :smoke: Moram priznat da sam 5 x skrolao i nikad karaja pa sam samo stisnuo odgovori :) neide meni to citanje ja volim opipljivo brate mili ... Slegao sam ramenima i navukao kacigu. Sve nedaće i Hilda su nestali iz moje glave. Tada još nisam znao da povratni pravac vozim sam. MZ je startao besprijekorno. Polako smo krenuli. Gogin BMW naprijed, ja sam je polako slijedio, a Škot i Strela su vozili paralelno iza mene. *********** Kraj prvog dijela "Jahači u magli" *************** "Cestom privida i stvarnosti" **************** Buđenje je bilo sa glavoboljom. Prethodnu večer smo žena i ja proveli kod zajedničkih prijatelja na roštilju. Ivan je bio moj kolega sa posla. Ivanova žena je radila sjajne delicije od povrća, a Ivan odličan roštilj. Samo sam malo više popio "domaćeg crnog". Polako sam se odvukao do kupaone i istuširao skoro hladnom vodom. Potom sam se obrijao i navukao kućni ogrtač. Dok sam stavljao kavu u "kogumicu" bilo mi je jasno. Ne mogu tek tako pustiti ovu šansu. Moram znati da li je ono u Opatiji bila Goga. Na kraju svih krajeva neki od tih događaja su odredili moj kasniji život na cesti. Šalicu kave sam popio skoro "na eks" potom sam natočio kavu u visoku šalicu dodao malo mlijeka i stavio je na pladanj. Dodao sam i čašu soka od naranče i dva prepečenca iz tostera. Mirisalo je dobro. Ubacih par žlica marmelade od marelica na tanjurić potom ga položih na pladanj. Zaputio sam se u spavaću sobu. Lidija je još bila u polu snu. Poljubih je nježno i položih pladanj do nje na ležaj. "Kava za dobro jutro." Nasmiješila se sanjivo me gledajući. "Kojim povodom sinoć si bez razloga bio loše volje?" "Da se iskupim." Pridigla se malo i poljubila me. "Donesi mi pepeljaru, molim te." Minutu kasnije sam spustio pepeljaru na noćni ormarić. Pogladio sam je po kosi i nasmiješio se. "Idem do Opatije na kavu." Mrzovoljno me pogledala. "Ponovo oni tvoji Janjevci." "Nisu moji, ja sam "Lala" to si zaboravila ali su OK dečki i paše mi popiti kavu sa njima." Mahnula je rukom u stilu "nestani". Dok sam kretao prema vratima spavaće sobe Cmoky, naš bijeli mačak i nepopravljivi "uvlakač", se pažljivo prebacio sa fotelje na krevet umiljato predući prema Lidiji. Pogledao sam ga, a on mi je vratio neki umilni pogled sa proračunatom mačjom lukavštinom u pozadini. Dok sam izlazio iz sobe dobacih preko ramena. "Koliko je ovaj tvoj mačak "čmaronja" sigurno će osvojiti "zlatni čmar godine"." Jedan prepečenac je doletio i razbio se o dovratak. Cmoky je već bio iznad ostataka radi provjere "za svaki slučaj možda je to nešto što ja volim". Petnaest minuta kasnije startao sam svoj prastari Kawasaki EN 500. Bio je malo prenizak za mene ali za izlete i vožnje do plaže je služio dobro. Krećući ka obilaznici prema Opatiji mislio sam samo jedno: "Mirjana najvjerojatnije zna tko je ona žena na terasi. Mirjana je "stari mačak" u ugostiteljskim vodama i svoje mušterije vrlo dobro poznaje, a onu ženu je pozdravila dosta prisno." Hamburg Preturao sam po čistim čarapama i odabrao par sivih sportskih. Osjetio sam da je nešto skriveno u dvostruko presavijenim čarapama. Sjetih se da je to vrećica duhana. Polako sam izvadio vrećicu sa duhanom i odnio je do zajedničke veće najlon vrećice u kutu sobe. U velikoj najlon vrećici su počivale kutije cigareta i vrećice duhana. Prije polaska na put smo se raspitali i doznali da je kutija cigareta u njemačkoj oko četiri marke pa smo nakupovali cigarete i švercani hercegovački duhan te to "strateški rasporedili" po onih par majica i donjeg roblja koje smo nosili "kako bi zahebali carinu". Odmjerio sam sadržaj vrećice i zaključio da "će izdržati najveći dio boravka". Polako sam navukao čarape i vratio se u dnevni boravak Goginog stana. Na kožnom trosjedu je ležao Strela. Škot je upravo tražio neku radio postaju na "Sony" HiFi uređajima u staklenom ormariću. Strela je podigao pogled prema meni i nasmiješio se, očigledno je obilan doručak podigao njegovo raspoloženje na "viši nivo". "Kamo gibamo danas? Može onaj sastanak sa prijateljima mojih matoraca kako bih to odradio i bio miran." Dan prije smo se svi javili telefonom doma u stilu "da smo živi i zdravi i čujemo se za par dana". Strelina mama je Streli objasnila da je "tata nazvao poslovnog poznanika iz njemačke, koji živi u Hamburgu, pa da navrati i javi se, ovaj će mu sve pomoći što treba, a naročito "da se jadno dijete u tuđini snađe". Nismo to komentirali ali bilo nam je jasno ako ne želimo "uzbunu uspaničene mamice" da se moramo javiti na taj broj telefona i popričati sa nekim nijemcem na nekom piću kavi ili što već. Škot se polako podigao od onog HiFi i pogledao nas. Meni je uputio neki čudan pogled potom se nasmiješio u svom starom stilu i posegnuo rukom u džep. "Danas idemo autom. Goga nam je pustila svoj BMW prije nego je otišla sa frendicom na posao. Voze naizmjenično svaki tjedan druga. Sada je red na frendici pa je auto nama na raspolaganju." Pogledao sam u ponosno podignute ključeve i suzdržao se od komentara. Žalac ljubomore je proradio i pokušavao sam ga sakriti što dublje u sebi, zakopati negdje i zaboraviti. Škot je bio moj prijatelj i na kraju on je jutros ustao rano skuhao kavu i spremio doručak za sve, nije ni čudo što je Goga pustila njemu ključeve još prije nego smo mi "izvukli zadnjice iz krpa". Sa druge strane sličilo je na nastavak mog "lošeg početka". Dok smo vozili prema Hamburgu nisam pomišljao na Gogu kao seksualni objekt. Jednostavno bila mi je prijateljica koju će mi biti drago vidjeti. Nakon susreta na parkingu gledao sam je drugim očima. Prvi dojam je bio "obara sa nogu". Duge noge u čipkastim čarapama, platforma sandale na visoku potpeticu, kožna minica i prsluk uz tetovažu na goloj nadlaktici i čipkastu bluzu bez rukava, fantazija. Dok smo vozili ka Goginom stanu pojavila mi se jaka želja da osjeća "nešto više" prema meni od običnog prijateljstva. Stan je bio specifično uređen sa kožnom garniturom, hifi uređajima, tv-om i videorekorderom u dnevnom boravku. Na zidovima su se smjenjivali posteri i uljane slike, pejzaži i aktovi. Smjestila nas je svu trojicu u jednu od dvije spavaće sobe, Škot i Strela su odabrali bračni ležaj a ja madrac na podu. Nakon tuširanja i presvlačenja dočekao nas je stol prepun raznih delicija te bokal filter kave i boca viskija, na stolu u blagavaoni. Ostatak dana smo proveli u razgovoru smijehu potezanju iz boce koja je ubrzo ostala prazna pa smo otvorili novu. Zajednički smo spremali paštu i tri različite vrste umaka uz istu. Sve je bilo razdragano i ispunjeno smijehom i zabavom. Goga je skinula sandale i kožni prsluk pa je ostala samo u kožnoj minici i crnim čipkastim čarapama i bluzi ispod koje se nazirao crni grudnjak. Bila je stvarno oličenje seksualnosti, a onaj potišteni izgled i praznina u očima su nestali. Izgledala je kao da udiše život "punim plućima i bez ikakvih opterećenja". Nije niti bilo razloga da bude drugačije. Goga je živjela u iznajmljenom "gradskom stanu" sa garažom. Najamnina gradskih stanova je bila niska, a plaća voditelja grupe u tvornici poliakrila visoka, pa je računica bila jasna. Bilo mi je drago što joj je život krenuo dobro. Mi smo već osjećali tugu pada standarda u Jugoslaviji i pitao sam se da li nisam pogriješio oko "odlaska u inozemstvo". Goga se sjajno zabavljala. Smijala se non stop na svaku i najgluplju foru. Smjestio sam se u fotelji naspram velikog tv- a, a Goga je ubacila video kazetu sa koncerta "Guns and roses" te zvuk prebacila na hifi. Bili smo u "svom elementu". Goga mi je u jednom trenutku sjela u krilo i uhvatila me sa obije ruke za kosu okrečući mi glavu lijevo i desno. "Hei tako mi je drago da ste kod mene luđaci jedni." Glas joj je zvučao iskreno. Polako sam joj spustio ruku sa vanjske strane na nad koljenice na tu prekrasnu čipku i pustio je da me poteže za uši i čupa za kosu. Bio sam u transu. Minutu kasnije je ustala i dala puse u obraz Škotu i Streli potom odskakutala do kuhinje da donese još leda i "vatrene vode". Kako je večer odmicala histerija se smirila. Razgovor je postao tiši i više usmjeren ka tome "kako je u jugi i jesu konačno ukinuli bonove za benzin" (ukinuti znatno prije ali očigledno nije znala) i "koji dio jadrana treba obvezno vidjeti". Bio sam ponosan iz priče je bilo jasno da je znala za naše dvo mjesečno putovanje od Zemuna preko Bosne do Pule pa preko cijele Jadranske magistrale do Ulcinja te preko Crne Gore natrag za Zemun. "Od kuda znaš za to?" Pitao sam stvarno iz radoznalosti. Pogledala me nekim vragolastim pogledom. "Bosa mi ispričala." Klimnuo sam glavom bez komentara. Već sam zamijetio nešto što nisam htio sebi priznati. Goga je Strelu gledala pogledom "starije sestre" što ovome nije smetalo već je nastojao biti samo ljubazan i ugodan. Prema meni je iskazivala nešto čudno i nedefinirano između poštivanja i divljenja. Škota je više puta pogledala ispod oka onim pogledom "zainteresirane žene". Prije polaska na spavanje joj položih ruku na rame ali mi je samo uvalila brzu pusu u usta i nestala u svojoj spavaćoj sobi. Dok sam slagao one njemačke deke na madrac na podu pogledao sam Škota i Strelu na bračnom ležaju. Strela se već stručno umotao u deke i ležao zatvorenih očiju ali Škot mi je uzvratio pogled čudan i turoban. Do jutra sam sve zaboravio. Nedjelju prije podne smo obilazili i razgledali Hamburg odnosno samo "par osnovnih točki" kako se Goga izrazila. Prije polaska smo sa Goginog telefona obavili minimalne razgovore sa "onima doma". Tako je Strela dobio "domaću zadaću". Strela je pitao Gogu "da li može obaviti još jedan razgovor" na što je ova začuđeno klimnula glavom i prokomentirala. "Bez ograničenja zovite koga hoćete i koliko hoćete." Potom je odnijela kavu i poslužavnik sa kolačima u dnevni boravak, gdje smo se nakon doručka smjestili. Bila je puna energije i dok smo pili kavu ispitivala je Škota o našem "dugom putu" po jadranu. Škot je nastojao biti maksimalno šarmantan ali ništa više. Pričao je dogodovštine dodajući humor i cinične komentare. Goga je gledala ispod oka u njegovom pravcu i smijala se povremeno samo ubacujući "ma daj". Prvi put sam ugušio žalac ljubomore pojašnjavajući samome sebi "da moj ego nije iznad realne situacije". Strela je upao u sobu i pogledao Škota. "Pričao sam sa Mirom ona je super i želi nam ugodan provod ali kaže da bi se ti trebao javiti Ljilji navodno nisi od kada smo pošli." Škot ga je oštro pogledao i produljio razgovor sa Gogom. Goga je na sebi imala kratke hlaće majicu bez rukava i natikače. Na listu lijeve noge je imala drugu tetovažu u kineskom stilu. Sjedila je na trosjedu do mene u nekoj joga pozi oslanjajući se podlakticama na koljena i fiksirala Škota. Strela je zbunjeno uzeo kolač sa tanjura i sjeo na drugu fotelju. Žvakao je više mehanički nego "sa svojim poznatim guštom". Pogledao je zbunjeno u mom pravcu, a ja sam mu namignuo. Nakon kave i kolača smo krenuli u obilazak Goginim autom. Goga je vozila oštro ali sigurno dosta poštivajući prometne propise. Objasnila je da su "ovdje" kazne za prometne prekršaje dosta visoke i da se nitko ne igra puno sa tim. Sviđalo mi se kako "mota" teški BMW između auta i bez problema parkira na svakom dostupnom mjestu. Upitah je kada je položila. Nasmiješila se i objasnila da nema niti pune dvije godine. Pokazala nam je centar grada, "San Paoli" sa "crvenim svijetlima kupleraja" i par povijesnih spomenika. Nakon kave na nekom poznatom mjestu gdje su se prije drugog rata okupljali umjetnici svih kalibara Goga je predložila "da odemo na neko od umjetnih jezera van grada na kasniji ručak/večeru" što ona časti. Prihvatili smo bez razmišljanja, na kraju i došli smo da bi vidjeli "što se više može". Dok smo prilazili autu Škot je pitao "da li može malo u životu isprobati i BMW-a". Goga mu je dobacila ključeve uz smješak. "Naravno voljela bih te vidjeti kako voziš". Ubacili smo se u auto. Prednje sjedalo do vozača je prešutno "po pravilu" bilo rezervirano za mene budući da sam imao "najduže krake". Ovaj put je Goga podigla naslon i smjestila me na zadnje sjedalo do Strele, sama se ubacujući na prednje suvozačko. Ljubazno me pogledala i pomakla sjedalo naprijed oslobađajući mi prostor za koljena. Nisam komentirao. Dok je Škot vozio Goga mu je davala upute i smijala se na sve njegove izjave. Strela je djelovao zbunjeno, a ja sam ostao hladan i nastojao ubaciti po koju veselu dosjetku. Nisam želio izgubiti niti jednoga od njih dvojice kao prijatelje "ni po koju cijenu". Večera na jezeru je protekla veselo i sa dvije boce Španjolskog vina. Škot je vozio nazad, a svi smo vikali "brže" i "zgazi ga" te slične gluposti dok je na dijelu auto ceste BMW dostizao na brzinomjeru brojku 170. Prije svih sam legao na svoj madrac. Dok je Strela ulazio u krevet namještajući deke samo je dobacio: "Noćka Đoni." Škot je polako sjeo na rub kreveta i namignuo mi potom samo legao ne pokrivajući se. Bio mi je čudan. Prije nego sam zaspao zapisah u pod memoriji da se sutra javim Bosi. Suzana Zamazana Strela se vratio sa telefona. Pogledao je Škota. "Javio sam se i svojoj Miri pozdravila nas i pita zašto se ti uopće ne javljaš Ljilji, od one noći u motelu nije te čula." Škot ga razdraženo pogleda. "Strela to je moja stvar ako si popizdio za Mirom ne uplići mene u to." Strela pogleda prema meni. Pogledah ga i namignuh. Skužio je. Prišao je Škotu i položio mu ruku na rame. "Sorry samo prenosim što mi je Mira rekla. Nadalje onaj tatin prijatelj nijemac nas zove na večeru sve zajedno na nekom jezeru u okolici, zapisao sam, mislim da je to onaj isti restoran gdje smo bili sinoć. Odradimo to i miran sam od mojih "roditelja davitelja". Škot ga pogleda ozbiljno ali meko. "Može ali pokupimo Gogu pa da ide sa nama na večeru nakon posla." Klimnuh glavom, a Strela se samo nasmiješio. Pet minuta kasnije smo provjerili motore parkirane uza zid garaže i potrpali se u auto. Pravac smo dogovorili po planu grada i okolice, debljoj knjižici koju nam je Goga pripremila. Pri polasku iz garaže Škot je otvorio prozor auta i zatulio imitirajući "Otkačenog" (Oddball), tenkistu iz filma "Keely's Heroes". Film je posljednjih par godina bio vrlo popularan u ekipi. Vozili smo se polako ulicama razgledajući zgrade i zagledajući cure u prolazu, ako bi nam se mjesto svidjelo jednostavno bi potražili neki parking u blizini i stali "u detaljan pregled". Popili smo po pivo u nekoj kavani u starom njemačkom stilu. Nije nam se svidjela, unutra su uglavnom visili neki njemački "fosili". Škot je bio u elementu i dobre volje. "Zaboravili smo da svi mladi ovdje rade, a sada je radno vrijeme. Idemo pogledati neku rasprodaju možda nađemo nešto što nam paše." Nakon pola sata traženja pronašli smo veliki tržni centar sa parkingom na tri nivoa. Upali smo u "potrošački raj trulog kapitalizma" razgledavajući sve ono čega u "naprednom socijalizmu" nije bilo ili bilo u vrlo malim količinama. U odjelu informatike zagledali smo za nas tada novo čudo tehnike i po cijeni nedostižno PC računalo. Bacili smo se na nabavku malih disketa za comodore i spectrum računala, sa kojima smo Škot i ja raspolagali. Police sa video igricama smo obišli i detaljno proučili. Na jednom od katova je počivao odjel moto opreme. Sa tugom smo ga nakon sat razgledavanja i prebrojavanja napustili kako bi pogledali nove LP ploče i kazete. Pri pauzi smo u nekom fast food pojeli Hot dog i popili jednu pivu na tri čaše. Škot je bio izrazito dobre volje kako je dan odmicao ali Strela je postajao pomalo šutljiviji. Dok smo brisali prste o papirni stoljnjak u fast food-u Škot ga bocnu prstom. "Strela koji ti je vrag ušutao si se ko Djoni kada smo dolazili što te muči?" Strela je malo pošutao gledajući u stol potom nas pogledao redom u oči. "Dečki sa vama mi je super i ovaj put je super i sve ide više nego dobro ali mislim na Miru. Proveli smo samo jednu noć zajedno i krenuli smo na ovaj put sada mi nedostaje. Jutros smo se čuli i to me muči malo je i živčana. Dva puta me pitala gdje smo i što radimo kada se ti Škot ne javljaš Ljilji uopće." Škot je polako spljoštio plastičnu čašu za pivu prstima i duboko udahnuo. "Strela tebi za ljubav nazvaću Ljilju i pokušati sve smiriti čim se vratimo u stan. Već neko vrijeme mi se čini da nije za mene. Krenuo sam na put i zaključio da mi uopće ne fali niti mislim na nju. Moraću joj to objasniti kada se vratimo ali ću je sada radi tebe nazvati i smiriti." Osjetio sam olakšanje, one napetosti je nestalo i sve je između nas bilo po starom. Ludovali smo još neko vrijeme po ulicama Hamburga potom se zaputili u stan da dočekamo Gogu sa posla. Čim smo ušli Škot je otišao do telefona. Nas dvojica smo diskretno zatvorili vrata hodnika i nasuli si po čašu vodke koja je uvijek stajala u hladnjaku. Polako smo pijuckali i slušali neku country glazbu. Opušteno smo promatrali sunce kroz prozor. Strela je gledao nekamo kroz prozor potom mi se iznenada obratio. "Znaš Đoni meni je stvarno stalo do Mire. Ne mislim to kao prije ono "plešem ratni ples oko nje dok mi ne da pičke". Mira mi paše kao kompletna osoba. Ne vjerujem da bih ovdje odolio da "uhvatim nešto sa strane" ali sve jedno mi je. Ne želim izgubiti Miru." Otišao sam po bocu i bez riječi nam natočio još votke. Bocu sam pustio na stoliću. Kucnuli smo se. "Strela svi mi tražimo "tu neku osobu" i bilo bi mi drago da si je ti našao." Nasmiješio mi se i ispili smo. Pogledah ka vratima. Iz hodnika smo još čuli Škotov tihi glas. Nismo čuli što govori, nije nas ni zanimalo. On je znao sa ženama, znao ih je uvjeriti u što god hoće. Klimnuo sam glavom. "Goga će ovaj mjesec imati malo veći račun za telefon i alkohol." Nasmijali smo se. Strela je odmahnuo rukom. "Kako sam skužio ima plaću preko tri tisuće maraka. Neće to nju puno uzdrmati vidio si kako je ovdje hrana jeftina kao kod nas, a njena plaća deset prosječnih jugo radničkih plaća." Škot je ušao u sobu. Zamjetio je bocu i potegao direktno iz iste. Kada je vratio na stolić pljesnuo je Strelu po ramenu. "Sve ok, smirio sam Ljilju dok se ne vratimo. Javit ću joj se još koji put pa budi miran." Zapalio je cigaretu. Meni se upalila žarulja. Planirao sam danas nazvati Bosu. Pogledao sam na sat. Bilo je oko 18 sati. Vreme je ok, vjerojatno se vratila sa posla. Izašao sam u hodnik prišao telefonu i okrenuo broj. Prvi put sam pogriješio. Trebalo je dodati nulu ispred prvog broja tako se dobivao puni pozivni broj za grad. Okrenuo sam ponovno. Prvi signal. Ok pogodio sam. Nakon petog signala kada sam već pomišljao spustiti slušalicu javio se njemački tvrdi veseli ženski glas. "Daa, dobili ste stan slobodnih mislilaca i neradnika, kako ne želimo biti doma nakon zvučnog signala pustite poruku i ne obraćajte pažnju što se zvučni signal stalno ponavlja kao tuu, tuu, tut, nismo spustili slušalicu." Slijedio je veseli smijeh. Pokušah na svom lošem njemačkom. "Ispričavam se ali samo bih želio razgovarati sa Bosom ako sam dobio pravi broj telefona." Kratka pauza potom zbunjeni glas. "Oprostite mislila sam da je kolegica sa posla, počekajte malo pozvaću je." Začuli su se koraci i netko je podigao slušalicu. "Halo Bosa Đoni je." "Bambii, nemoj reći da si u Njemačkoj." "Već treći dan kod Goge smo." "Treći dan i nisi se do sada javio. Stvarno si prase. Znači onaj Škotlanđanin i Strelac su sa tobom. Super. Nadam se da nađeš vremena da se vidimo." "Obavezno mislio sam i danas ali Strela ima neke obveze prema poslovnim partnerima njegovih staraca pa ako može sutra." "Može. Doći će mo po tebe nakon posla. Ono ludo prase Petru si već upoznao tako da je neću morati posebno predstavljati." "Onu što nešto glumi? "Ma pusti je, postavili su prve telefonske sekretarice na poslu pa sada kod svakog javljanja na telefon glumi telefonsku sekretaricu, otkačen stvor ali mislim da će te se kao dva luđaka ipak dobro uklopiti." "Vjerujem da hoćemo. Imam tvoju adresu ali mislim da je to dosta dalje od Hamburga. Pa reci gdje da dođem?" "Ahernsburg je Samo 50 km od centra Hamburga. Kako misliš doći?" "Motorom." "OK vrati se od Goge prema auto cesti, ubaci se na obilaznicu oko Hamburga i skreni na cestu 75 potom samo ravno. Treba ti oko 40 minuta od Goge do ulaska u Ahernsburg. Čekamo te na ulasku u 18 sati. Može?" "Sada moram do kuhinje da vidim što mi je Petra zabrljala sa ručkom dok sam pričala. Veselim ti se. Ciao." Veza se prekinula. Krenuo sam prema sobi i začuo ključ u bravi. Goga je veselo upala na vrata stana. "Đonii." Okačila je jaknu i dala mi pusu u usta. Brzo je ušla u dnevni boravak i dala pusu Streli u obraz, a Škotu u usta. Samo ova pusa kod Škota kao da je malo dulje potrajala. Slegao sam ramenima, već sam zakopao svaku nadu i ljubomoru. Škot je bio majstor za skontati žensku. Bacio sam se na fotelju i natočio si novu votku. Škot je objasnio Gogi da trebamo biti oko osam sati na ulazu u restoranu "Pirate" na jezeru. Veselo je klimnula glavom. "To je restoran malo dalje od onoga gdje smo bili sinoć. Krenimo oko sedam." Potom je dohvatila bocu sa votkom i otpila dobar gutljaj. Malo se zagrcnula i nasmiješila Škotu. Škot je dohvatio bocu i nazdravio joj. Strela je gledao kroz prozor. Ja sam otišao da HiFI i pojačao onu country glazbu. Dobro im ide pomislio sam. Stigli smo petnaest minuta ranije pa smo "bacili mali đir" po obali. Goga nam je objasnila da se na ovom dijelu može raditi roštilj u za to predviđenim zidanim roštiljima i svirati gitara navečer ako nisi previše bučan. Znala je tu sa ekipom navratiti. Potom je pljesnula rukama. "Upoznaćete ih ovaj vikend i napravit ćemo roštilj ovdje. Vidi tamo za roštiljom su neki naši sudeći harmonici." Zadnje je dodala tiho. Pogledah u pravcu gdje je pokazivala. Pet metara od nas ekipa od dvije žene i četiri muškarca se muvala oko roštilja. Na travi je ležala harmonika sa malom Jugoslavenskom zastavom nalijepljenom na kutiju. Sa roštilja je dopirao miris mesa, a gajba pive je ležala pored deke očigledno namijenjene za sjedenje. Boca je kružila po ekipi. Razaznah riječi "domaća", "dobra" i "sretan rođendan". Polako smo se zaputili ka ulazu u restoran. Dok smo kretali začuo se zvuk harmonike i lagani pljesak. Na moje zadovoljstvo nije bila neka od novokomponiranih narodnih već "Ribara starog kći". Herman i Sofija su nas čekali na ulazu u restoran. Herman je bio ugodni stari gospodin od oko sedamdeset godina. Sofija je bila desetak godina mlađa visoka plava dobro obučena i zgodna dama. Strela nas je sve predstavio na svom tarzan english. Ljubazno su nas pozdravili i objasnili da je stol rezerviran u dijelu bez glazbe, tako da možemo pričati, ako želimo prebacit će se u dio sa glazbom. Odbili smo, nije nam se slušala glazba sa zvučnika po tuđem izboru. Dok smo kretali Herman je odmjerio Gogu u laganoj majici, traper minici, mrežastim čarapama i cipelama visoke pete. Očigledno je skretala pažnju na sebe. Gospođa Sofija se samo nasmiješila odmahujući glavom. Dio bez glazbe je bila terasa okrenuta prema onom dijelu plaže gdje su tridesetak metara dalje naši "zemljaci" slavili nešto. Dok smo sjedali za stol dopirali su do nas zvuci harmonike i lagana pjesma "Osam tamburaša". Lik je stvarno svirao dobro. Goga se ubacila između Škota i Hermana, Strelu je zapalo između Hermana i Sofije, ja sam sjedio do Sofije naspram Škota i Goge. Herman je ponudio jelovnike i rekao da kao njegovi gosti biramo. Savijetovao je ribu ili "Argentinski Biftek". Krenulo je sa aperitivom. Na početku je bilo malo nategnuto no nakon dva aperitiva je sve postalo opuštenije. Kada je predjelo stiglo na stol već je pala prva boca vina, Goga je preuzela ulogu općeg prevoditelja, a ekipa vani je postala malo glasnija uz harmoniku. Goga je vješto podigla atmosferu. Kod druge boce vina gospođa Sofia je odbila uz obrazloženje da ona vozi doma "kako bi Hermi mogao popiti koju". Goga je pogledala Škota i nasmijala mu se. "OK ti popij, ja vozim doma." Škot joj je nazdravio čašom. Kada su se kucnuli zamijetih da mu je jedna ruka nestala sa stola. Poznajući taj pokret bilo mi je jasno da ta ruka počiva na Goginom koljenu u crnim čarapama. Herman je postao opušteniji pričajući svoje doživljaje iz trgovine sa SSSR-om. Ona ekipa je već bila na Makedonskim pjesmama i jasno smo čuli "Makedonsko devojče". Kada je stiglo glavno jelo i nova boca crnog vina oni na plaži su postali malo glasniji i svirali su "Ako umram il zaginam". Škotova ruka nje se pojavljivala ispod stola sve dok nije morao uzeti vilicu uz glavno jelo. Sofia je slušala glazbu i riječi koji su dopirali sa plaže. Pitala je da li je to jugo glazba, Goga joj je odgovorila da je. Gospođa se nije zbunila poslušala je ono "Ako umram il zaginem nemojte me žalate" i pitala Gogu o čemu pjeva pjesma. Goga je objasnila u par riječi, u među razdoblju Škotova ruka je ponovno nestala pod stolom. Ovaj put je i nešto tiho rekao Gogi. Ona mu se nasmiješila. Ekipa na plaži je malo utihnula vjerojatno radi one boce rakije koja je kružila uz pivo. Sudeći po Škotovom izrazu lica ruka mu nije počivala na Goginom koljenu već malo više. Zapalio sam cigaretu i potegao gutljaj vina iz čaše. Strela se pravio da ništa ne vidi i natucao neki engleski sa Hermanom. Goga je polako naslonila glavu na Škotovo rame. Oni na plaži ponovno su počeli samo glasnije lijepo se čula prva strofa koju su uz harmoniku zajedno pjevali. "Oj Suzana zana zana zamazana zana zana, al je krasan pogled oka tvog!" Sofia se nagnula slušajući i klimnula glavom. "Lijepo zvuči isto vaša pjesma?" Goga i Škot su se isključili od ostatka svijeta sjedeli su bez riječi ona naslonjena na njegovo rame, a on sa pogledom na plažu bez naznaka da je čuo bilo što. Pitao sam se do kuda je dospio sa rukom. Sofija je ostala bez odgovora pa se okrenula prema meni budući da je skužila da nešto govorim njemački. Klimnuh glavom. "Da gospođo." Sa plaže je sada harmonika postala glasnija, a dva ženska glasa su pjevala. "Oj Suzana moraš mi reći što ti je trbuh sve veći i veći?" Dečki su preuzeli refren. "Oj Suzana zana zana zamazana zana zana al je krasan pogled oka tvog." Sofija je njihala glavom u ritmu glazbe. Cure na plaži su krenule dalje. "Mila majko jedne je noći Ive želio da ga umoči." Cijela ekipa sa plaže je krenula sa slijedećom strofom. "O teško meni, o teško meni, Ivek mora sad da se ženi." Sofia me pogledala. "Gospon Đoni kakva je to pjesma?" I dalje je njihala glavom u ritmu glazbe. Reagirao sam refleksno. "Ljubavna gospođo." "Ooo, tako lijepo zvuči." Ekipa sa plaže je izbacila još jednom refren "Suzanu zamazanu" i jedan muški glas je preuzeo slijedeću strofu. "Punica draga nek niš ne pita za njenu ćerku boli me kita." Nakon toga su svi zapjevali. "Punice draga imaj na umu da Ivek uvijek koristi gumu. I to je curo o braku tvome ja sa sobom nosim kondome." Krenulo je još jednom "Suzana zamazana" praćeno salvom smijeha. Sofija me začuđeno pogledala. "O čemu pjevaju u toj pjesmi?" Našao sam se na trenutak u zabuni nakon toga ispalih gledajući u Gogu i Škota. "Oni bi trebali dobiti dijete i realizirati brak ali to nije moguće iz tehničkih razloga, mislim okolice." Goga se iznenada uključila u ovaj svijet. Slušala je moj loš njemački i začuđeno me pogledala. Sofija me gledala još čudnije. "Gospon Džoni zašto se oni pjevači na kraju smiju kada je to sa ljubavi tužno?" Pogledao sam je uz smiješak. "Ipak se sve dobro završi samo mi je teško na lošem njemačkom to objasniti." Polako je klimnula glavom dok je Goga gledala u mene sa iznenađenjem. "Recite mi samo još jednom kako se zove ta pjesma?" Gledajući u Gogu točio sam si vino u čašu, polako izgovorih. "Suzana zamazana." Goga me pogledala onim svojim pogledom i brzo dobacila smiješeći se. "Ti si stvarno lud." Škot me mrko odmjerio, a Sofija mi se nasmiješila. "Zapamtit ću to je lijepa melodija." Herman je popio koju više i udavio Strelu svojim pričama na engleskom skužio sam samo u jednom dijelu da hvali Strelinog tatu kao vrlo sposobnog. Ja sam popio koju više i ispričao se sa Sofijom koja je ispala ugodna gospođa sa burnim doživljajima iz mladosti. Bio sam hladan što se tiče Goge. Nije me više to pogađalo ali me je Škot par puta čudno pogledao. Na kraju večeri je policija upozorila ekipu na plaži da budu tihi. Herman je zlatnom vizom platio račun i dugo su se pozdravljali sa nama. Sofija mu je pomogla do auta. Mahali smo im dok su kretali, a svatko je u ruci držao Hermanovu vizitku. Zaputili smo se ka autu. Škot i Goga zagrljeni. Na pola puta do auta su stali i počeli se ljubiti kao da ne zamjećuju ništa oko sebe. Strela i ja smo se pravili da ništa ne vidimo. Kada smo krenuli Goga je vozila, a Škot je držao za koljeno kada je to bilo moguće. Prije nego je ubacila kazetu u radio okrenula se prema meni. "Suzana Zamazana i još k tome to prodaješ kao ljubavnu pjesmu." Škot se počeo smijati. Goga je raspalila po plinu dok je iz radija glasno svirao Dire Straits - "Sultans Of Swing". Popili smo još jednu za laku noć. Škot i Goga su nestali u Goginoj spavaćoj sobi. Strela me pogledao. Podigao sam čašu. "Živjeli, ispijemo ovu pa idemo u krpe." Strela je klimnuo glavom. Dok sam se pakirao u vreću za spavanje na svom madracu Strela je dobacio. "Sada možeš i na ležaj ima dovoljno mjesta." "Hvala stari ali znaš ono "ja jesam peder ali nisi moj tip"." Nasmijao se. Pet minuta kasnije čuo sam kako duboko diše. Njega situacija sa Gogom i Škotom nije uzbuđivala. Meni je bilo žao radi onog "Suzana zamazana". Na svu sreću nije se ljutila. Oboje su mi prijatelji neka im je sa srećom. Nasmijao se. Pet minuta kasnije čuo sam kako duboko diše. Njega situacija sa Gogom i Škotom nije uzbuđivala. Meni je bilo žao radi onog "Suzana zamazana". Na svu sreću nije se ljutila. Oboje su mi prijatelji neka im je sa srećom. Kako je kome suđeno Ušli smo u stan i sjeli za stol. Boljelo me je cijelo tijelo i vapio sam za krevetom. Škot je otišao do hladnjaka i izvadio bocu votke. Goga je pazila da uvijek bude jedna boca u hladnjaku. Pogotovu zadnja tri dana. Škot je natočio svima i ispili smo. Polako je izvukao lovu i položio je na stol. Mala gomilica njemačkih maraka. Bile su sve stotice. "Zaslužili smo." Bio je jedini komentar. Polako je uzeo novac i počeo ga dijeliti na tri kupa. Radio je to u šali i sa zadovoljstvom. Slagao je po sustavu "jedna tebi jedna meni jedna njemu". Izbrojio sam svoj dio dok je dijelio. Šesto maraka. Malo bogatstvo. Za ovo se moglo kupiti nešto ili produljiti put za tjedan dva. Tko zna gdje bi smo mogli stići. Pogledah Škota. "Bilo je dogovoreno tisuću i petsto na nas tri. Otkuda sada tristo maraka više." Nasmiješio se i polako šibicom zapalio cigaretu. "Horst je bio zadovoljan obavljenim poslom i častio je svakoga sa po sto maraka. Nema vremena da nas izvede u restoran pa je dao lovu. Očigledno je dobro zaradio na nama." Strela je duboko uzdahnuo. "Zaslužili smo. Bilo je to jebenih tri dana." Dan nakon one večere smo sjedili i igrali poker. Škot je odbijao poći nekamo bez Goge pa smo je čekali da se vrati sa posla. Ja sam ionako imao namjeru otići na onaj sastanak sa Bosom. Goga je došla ranije. Upala je u stan i dugo Ljubila Škota. Potom je kritički odmjerila karte, gomilu čikova u pepeljari i prazne limenke piva. Okrenula se prema meni. "Đoni pisao si mi, jedan put, da ste radili kod vulkanizera?" "Radili smo više puta. Zašto?" Držeći Škota za ruku objasnila je da je prijatelj njene poznanice u problemima. Imao je svađalačku narav i napustila su ga dva radnika upravo kada je dobio veliki posao za jednu od glavnih taksi firmi u Hamburgu. Nije se nadao tom poslu, a upravo ga je dobio. Sada mora zamijeniti gume na više auta u roku od tri dana. Traži bilo koga za pomoć, na crno još bolje. Njemački radnici ne vole prekovremene, a ovdje će se raditi "dan i noć". Počinje se večeras i do petka u podne sve mora biti gotovo. Spreman je platiti po petsto maraka svakome za tri dana. Pogledali smo se. To je za nas bila lova. Škot je poljubio Gogu. "U igri smo." Otkazao sam sastanak sa Bosom. Javila se Petra, Bosa je na poslu, a ona je došla malo ranije da spremi nešto za jelo. Djelovala je zbunjeno kada sam objasnio da "imam neki posao i ne mogu doći ali da se javim i sve objasnim". Ok nazvat će Bosu i objasniti da je otkazano. Pola sata kasnije bili smo u vulkanizerskoj radionici. Vlasnik je bio niski debeli njemac po imenu Horst. Visoki mršavi mladić koji nije prekidao posao je bio njegov sin. Vani je bilo parkirano pet mercedesa 190, krem boje, sa natpisom TAXI na bočnim stranicama. Objasnio je da je neka inspekcija pregledala gume na vozilima i masno kaznila firmu radi par "sumnjivih" guma. Uprava je poludjela i odlučila na pola vozila staviti nove gume. Bilo je to jeftinije od nove kazne. Vozila će nam dovoziti na kraju smjene i u najkraćem roku moramo zamjeniti gume. Pokazao je glavom ka planinskom vijencu novih guma, uredno poslaganih svugdje po radionici. Posao može ali prvo da vidi kako radimo. Odmjerio nas je otišao do malog ureda sa staklenim zidovima i donio tri čista radna kombinezona. Meni je kombinezon bio malo kraći, a preširok. Slijedeći dani su se pretvorili u auto gume. Radili smo do kasno. Nas trojica smo skidali kotače, skidali gume i montirali nove. Horst i sin bi pregledali svaki kotač sa novom gumom i izvršili balansiranje. Osobno su postavljali kotače na aute. Auti su stizali u grupama od tri do pet i činilo se da nikada neće prestati. Radilo se do kasno u noć. Ovo jutro mi se činilo da neću ustati, sve me boljelo. Oko podneva nije više bilo auta, a gomile novih guma su bile zamijenjene starim gumama. Horst je rekao da je posao gotov. Skinuli smo prljave poderane radne kombinezone i oprali se. Škot je otišao po lovu. Nama se nije dalo, sjedeli smo na motorima i čekali ga. Sada sam gledao u novčanice na stolu, oni bolovi su počeli popuštati, a i umor je bio nekako manji. Pokupih novac i ubacih ga u džep traperica. "Sada možemo i malo produljiti put?" Strela je slegnuo ramenima. "Ja bih nazad kako je planirano ali ako ste vas dvojica ..." Strela je obavio još jedan telefonski razgovor sa "ljubavnom središnjicom" i bio je smireniji. Izgleda da je "situacija bila pod kontrolom". Škot me oštro pogleda. "Đoni da to pustimo par dana, poslije odlučimo." Klimnuo sam glavom i otišao pod tuš. Presvukao sam majicu i promatrao traperice na sebi. Bile su pomalo prljave stvarno je vrijeme da nabavim nove i ubacim ove u perilicu. Nazvao sam Bosu na posao. Pri prošlom telefonskom dala mi je broj na poslu. "Halo, ovaj put dolazim samo reci kada?" "Super šest sati isto mjesto kao i prošli put. Petri će biti drago radoznala je da te vidi." Sve je štimalo. Bacili smo se na karte i coca colu. Goga je upala ranije puna energije i vesela. Bacila je veliku plastičnu vrećicu na Škota. "Poklon iznenađenje!" Dugo su se ljubili. Škot je nakon toga iz vrećice izvukao kožnu jaknu i isprobao je. Bila je nešto između motociklističke i sportske. Crna kratka jakna završavala je kožnim remenom. Stvarno je izgledala super. Dok je Kuhala paštu Goga je veselo objasnila da je zakazala večeras sa nekom ekipom izlazak u disko bar "Western Gold". Bit će dvije prijateljice i jedan poznanik. Namignula je ka Streli i meni. Tada je zazvonio telefon. Goga je postavila paštu na stol u blagavonici i otrčala do telefona. Veselo se javila ali je glas ubrzo postao tih pa ljutit. Uspio sam razaznati malo njemačkog. Zvučalo je u stilu "to je riješeno tako mora biti" i "ne prijeti mi". Iznenada je zalupila slušalicu i otrčala u spavaću sobu. Zalupila je vrata. Škot je otišao za njom. Pogledali smo se. Strela me upitno promatrao. "Nisam ništa skužio, neka rasprava." Sjedeli smo i čekali. U jednom trenutku je iz spavaće sobe dopirao Gogin malo histeričan povišeni glas. Potom je sve utihnulo. Pašta je stajala na stolu već hladna. Strela je otišao do hladnjaka po pivo, a ja sam pustio glazbu. Sjedeli smo i čekali povremeno potežući pivo. Konačno je Škot izašao iz sobe. Sjeo je za stol i odmjerio nas. Ovo je izbacio ljutito. Čekali smo da produlji. Otišao je do hladnjaka i donio bocu sa votkom. Otpio je iz boce i zapalio cigaretu. "Goga je imala vezu sa nekim likom. Raskinula je ali sada je gnjavi i prijeti joj. Uplašena je." Čekali smo bez riječi. Konačno Strela nije izdržao. "Neki opasan lik kada se uplašila ili samo drkadžija koji sere?" Škot je otpio još jedan gutljaj iz boce. "Ne znam sve detalje ali nijemac je i ima gadnu ekipu. Nešto kao kod nas, faca sa ekipom koja misli da je iznad svega." Pogledah ga upitno. "Koliko je opasno?" "Za sada ništa samo prijeti ali možda bude." Klimnuh glavom. "Idem do Bose. Nadam se da nije frka pa možete bez mene." Strela je klimnuo glavom. "Bez brige, ako bude trebalo vrištat ćemo "u pomoć" pa ti dođi." Smiješio se. Nije ga uzbuđivala situacija. Škot me pljesnu po ramenu. "Ma idemo na neko mjesto gdje oni ne zalaze tako da je ok." "Sa mnom samo imate frke, žao mi je ali nešto mi je suđeno da samo stvaram probleme prijateljima." Podigao sam glavu. Goga je stajala iza nas. Imala je neki čudan ili tužan pogled. Nasmiješih joj se. "Bez brige imamo dosta iskustva sa luđacima." Dok je prilazila stolu polako se nagnula i poljubila me u obraz. "Đoni uvijek spreman pomoći." Škot mi je namignuo, a Strela je počeo ubacivati hladnu paštu u tanjur. "Možemo podgrijati preljev." Zaključio je ubacujući prvu vilicu pašte u usta. Čekao sam na parkingu benzinske prije ulaza u Ahernsburg. Ona zgodna njemica se ponovno nagnula da opere prednje staklo na nekom autu i zadovoljno sam promatrao njenu zadnjicu utegnutu u crvene radničke hlače. Malo mi je popravilo raspoloženje. Prije mog polaska telefon u Goginom stanu je još dva puta zvonio. Prvi put se javila Goga i nakon kratkog vremena zalupila slušalicu. Pet minuta kasnije je telefon ponovno zvonio. Goga je bila blijeda. Škot joj je dao glavom znak da se javi. Ustao je i stajao pored nje dok je podizala slušalicu. Kada ga je pogledala i klimnula glavom preuzeo je slušalicu i dreknuo na engleskom nešto u stilu "Idiote nazovi još jedan put i hebat ću te do smrti". Vratili su se za stol. Goga je bila blijeda, a za Škota mi se činilo da mu para izlazi na uši. Strela je samo smotao cigaretu i komentirao: "Ako se ponovno javi nakon tvoje prijetnje sigurno je peder." Dok sam izlazio iz stana Goga me otpratila do vrata. Izašla je sa mnom vani i tiho zatvorila vrata. "Đoni si im išta ispričao o mojoj situaciji prije odlaska?" Pogledah je upitno. "Mislim ono za tatu i ..." Odmahnuh glavom. "Oni su mi prijatelji i nisu me ništa pitali. Uradili smo što smo uradili i to je to." "Kvrcnuo" sam je kacigom po glavi. "Čuvaj mi Škota. Pusa." Dok sam startao motor osjećao sam se bolje. Bijeli Ford Escort je skrenuo na parking i polako se zaustavio na desetak metara od mog motora. Sa su vozačkih vrata je izašla visoka njemica malo grubljih crta lica u kožnim hlačama i traper jakni. Bila je visoka i na neki čudan način zgodna. Plava kosa je bila kratko podšišana, ali frizura je bila tipično ženska. Duguljasto lice grubljih crta je ipak izgledalo ženstveno. Iznenada mi je mahnula. Odmahnuh joj. Prošla je vječnost prije nego su se vozačka vrata otvorila. Bosa je polako izašla i krenula prema meni. Nosila je svijetlu traper haljinu i crne malo punije čarape. Sandale su bile na visoku potpeticu. Zamijetio sam da više ne vuče nogu odnosno ne šepa. Široko se smiješila. Prišla je i uhvatila me za podlaktice potom mi udijelila pusu u usta. Zagrlio sam je. Ona njemica se iznenada stvorila pored nas. "Hei, a ja, mene ne želiš upoznati. Nisam bio siguran da sam dobro "skužio" njemački. Pustio sam Bosu i polako se okrenuo prema njemici. Pružih joj ruku. Pljusnula me po ruci u stilu "daj pet" i nasmijala se. "Petra." Gledala me u oči. Imala je prodoran pogled i neki nedokučivi šarm u tom pogledu. Osjetio sam se malim i nevažnim u njenom životu. Spontano sam se nasmiješio. Odgovorila je smiješkom i "pljusnula" me po glavi. "Da znaš tko je šef." Potom je otrčala ka autu i otvorila vrata. "Heii vas dva idemoooo." Bosa me pogledala. "Sve u redu sviđaš joj se. Vozi iza nas." Polako se zaputila prema autu. Dok sam prilazio motoru i navlačio kacigu osjećao sam vrtoglavicu. Ništa mi nije bilo jasno i sve je bilo OK ali ništa nije bilo "po standardu". Gdje je "zajeb"? Escort je polako krenuo sa parkirališta. Slijedio sam ga. Dok smo skretali kroz ulice starog dijela grada prema periferiji Petra se malo "provukla" kroz su vozački prozor i mahnula mi pokazujući rukama nešto što sam rastumačio kao "još malo". Očigledno nije mogla "mirovati". Mahnuh joj rukom i poslah pusu. Kroz prozor je ispružila ruku sa savijenom šakom u stilu "poljubi mi ruku". Ne znam zašto ali počela mi se sviđati. Jedino me mučilo da se nakon prvih dojmova ne pokaže kao "mali demon ženske zločestoće". Obično su, u mom životu, cure sa sličnim stilom bile robinje svoga ega, u stilu "svijet se okreće oko mene". Možda je, možda nije, vidjet ćemo. Skrenuli smo u malu sporednu ulicu potom u dvorište jedne od onih kuća "na četiri dijela". Kuće tog tipa su bile česte u Njemačkoj. Kocka od kuće sa jednom stranom u jednoj ulici, a drugom stranom u drugoj ulici je bila podijeljena sa dva ravna pregradna zida, tako su se dobivala četiri dvoetažna stana sa svojim komadom dvorišta i garažom. Dva u jednoj, a dva u drugoj ulici. Bosa mi je pokazala da ubacim motor u garažu iza auta. Par minuta kasnije ušli smo u stan. Petra mi je uzela kacigu iz ruke malo je zagledala i stavila u policu ormara u predsoblju. Sve je uradila prirodno pa je to imalo nekog šarma. Dnevni boravak je sadržavao stolić kožni trosjed fotelju i gomilu kožnih jastučića razbacanih po podu. Na jednom zidu je bila polica sa HiFi uređajima i tv sa video recorder - om. U kutu drugoga je počivala gitara na stalku. Petra me gurnula u fotelju dok se Bosa smiješila. "Skini jaknu i opusti se, sada će pokorne žene da donesu piće. Whisk-ey ili vodka?" "Votka." Opustio sam se dok su se njih dvije uputile u kuhinju. Par minuta kasnije smo sjedili uz bocu votke, narezak i grickalice na stoliću. Počela je ugodna večer. Pogledah u gitaru pa u Bosu. "Počela si svirati gitaru?" "Ni govora. Petra svira i to odlično." Pogledah Petru. "Odsviraš mi nešto?" Namignula mi je. "Tek nakon treće čaše vodke." Nasmijali smo se. Led se počeo topiti. Nakon petnaest minuta neobveznog razgovora Petra je pokupila čašu i otišla u kuhinju sa obrazloženjem "treba isprazniti hladnjak od smeća i uvaliti to u večeru". Ništa što je rekla ili radila nije zvučalo zločesto. Jednostavno je izgledalo kao prirodno iskazano "to je to". Bilo je jasno da nas je pustila "na samo". Bosa me pogledala i nasula nova pića potom malo pojačala glazbu sa hifi. Promatrao sam je sa leđa dok je hodala ka HiFi ormariću. Nogu više uopće nije vukla. Kada je sjela ispalih. "Što kod tebe ima novo u zadnjih godinu dana. Čini mi se samo da bolje hodaš od kada smo se zadnji put vidjeli." Prije to sa nogom nikada nisam izrekao. Sada jednostavno nisam izdržao. Pogledala me na neki čudan način i malo se nagnula prema meni. "Prvi put uopće pitaš o tome. I lijepo je da pitaš tek kada je sve u redu, za razliku od drugih. Imala sam operaciju i tri mjeseca ležanja u bolnici. Produljenje kosti. Kost razrežu malo je odvoje učvrste šinama i čekaju da sam organizam popuni prazninu, sama sraste. Potom se isto ponavlja dok se ne dobije željeno produljenje. Sada je ok." Podigoh čašu. "U to ime. Je bilo bolno?" Kucnuli smo se čašama. "Ponekada je vraški boljelo, da zažališ što si se upuštao u to. Ali sada je sve sjajno, isplatila se bol. Jedino je ostao ožiljak ali to riješim malo punijim tamnim čarapama ili nosim hlače." Sada se već smiješila. Zapalio sam cigaretu. Promotrila me pažljivo. "Ti se mijenjaš. Izraz ti je oštriji, a pogled čvršći. Djeluješ umorno." "Puno smo radili ova tri dana i jesam umoran." Nestala je u kuhinji i vratila se sa zdjelicom zelenih maslina. Natočila mi je novu čašicu. "Imamo grčko vino uz večeru, nešto što je Petra iskopala u nekom tržnom centru. Ona uvijek eksperimentira sa pićima." "Polako sa alkoholom, moram voziti nazad tako da ..." "Nadala sam se da ostaješ." Pogledao sam je promatrala me mirno. "Želiš to?" "Želim." "OK ostajem." Nije se nasmiješila samo je klimnula glavom. "Pripremit ću ti drugu spavaću sobu. Imaš sve što ti treba, ako ne imamo par novih četkica za zube." Postajalo je napeto. Nisam očekivao ovakav razvoj događaja. Stan je imao samo dvije spavaće sobe na katu i veliki dnevni boravak i blagavaonu u prizemlju, jasno ko dan koji je raspored po spavaćim sobama. Polako spustih čašicu na stol. "Ti nećeš sa mnom?" Nije gledala u mene. Klimnula je glavom gledajući nekamo u led diode HiFi pojačala. "Hoću ali ne odmah. Malo ćemo još razjasniti stvari. Treba malo vremena, samo malo." Ovo je bilo jasno ali neodređeno. To, malo vremena, koliko? Sat, dva ili tri dana. Odlučih ne "silovati" vratit ćemo se na tu temu kasnije čak i pred Petrom ako treba. Odlučih se prebaciti na drugo područje. "Nema problema. Goga mi nije ništa rekla za tvoju operaciju ili kako je sa tobom. Rekla je samo da si dobro i da ti život teče ok. Dalje nije odgovarala na moja pitanja. Točnije izbjegavala je odgovore i pitanja. Nešto ne štima između vas?" Malo me gledala direktno u oči. "Štima u normalnim odnosima, samo smo se davno razdvojile i slabo kontaktiramo. Živjela je sa nama deset mjeseci, kada je došla u Njemačku, nakon toga je otišla svojim putem i mislim da joj dobro ide samo ..." Naglo je prekinula i posegnula za bocom. Dolila nam je votke u čaše. Čekao sam da nastavi ali nije. "Ide joj dobro samo ... " "Ništa, samo malo znam o njoj u zadnje vrijeme." Ovo nije zvučalo baš iskreno ali bila je još jedna tema za kasnije. Iz kuhinje je dotutnjila Petra i pogledala nas. "Pijete bez mene ali ja ću umrijeti od tuge pa će vam poslije biti krivo." Dograbila je bocu i nasula si u čašu smještajući se na ležaj pored Bose. Pogledala me je uz osmijeh i podigla čašu, stvarno mi se sviđala, bilo je nešto posebno u njoj. Neki slični komentari od nekih cura prije su me živcirali, uvijek su sličili na prenemaganje. Kod Petre je to bilo izrečeno u nekom stilu "tek da nešto kažem", nije čak ni zvučalo kao loša šala. Sa zvučnika je dopirao Dylan - "Knocking on heavens door". Udahnuo sam i osjetio da sam pretjerao sa cigaretama posljednja tri dana. Počeo me i hvatati umor. Petra je uhvatila Bosu za ruku, držala je nježno. Gledala me je sa zanimanjem. "Imamo lasagne voliš to? Bosa mi je pričala dosta o tebi, bila sam radoznala da te upoznam." Nije čekala odgovor. "Koliko ste vozili do Hamburga? Vjerojatno je to suuper pustolovina. Cesta, sloboda i glazba u glavi ili tako nekako. Uvijek to pomislim kada vidim motore na cesti, morati ću to jedan put isprobati, položiti nabaviti motor i malo ..." Prekinula je da odpije iz čaše. Odlučih ne prekidati je odgovorima na pitanja. Očigledno je bila hiper aktivno stvorenje. Promatrao sam je kako drži Bosinu ruku, nježno kao ljubavnica. Otpila je dva puta po gutljaj. Gledao sam Bosu ona je skrenula pogled. Petra me pogledala. "Heei, nećeš mi odgovoriti?" Ovo nisam očekivao. Pogledah je uz osmijeh i namignuh joj. "Kojim redom da odgovorim?" "Voliš lasagne?" "Koliko ste vozili do hamburga?" "Pet dana." "Pet dana suuper. Gdje ste spavali, upoznali neke zanimljive ljude?" "Spavali smo u studentskom smještaju ilegalno, u vrtu jedne vlasnice Biker-Bara, na benzinskoj i u pederskom motelu na cesti." Petra se počela smijati. Prosula je malo votke koju je točila. Bosa se ukočila. "Pederskom motelu? Jeste vi pederi?" Odmahnuh glavom. Zaključio sam da bi ona i deklariranog homoseksualca pitala na isti način. "Ne samo smo pogriješili cestu, zalutali i našli motel, bilo je kasno pa smo odlučili prenoćiti u istom." Petra je već tulila od smijeha. "I onda su vam dečki pokazali gdje ste dospjeli! Ujutro ste samo malo čudno hodali. Tako je to nakon analnog seksa prvi put." Protiv volje se nasmijah, bila je zarazna u svom veselju. Pustila je Bosinu ruku i udarala se po nad koljenici glasno se smijući. Bosa me ukočeno i zbunjeno gledala. Pogledah Petru. "Pretpostavljam da to znaš iz vlastitog iskustva ali ja to ne bih mogao potvrditi, nisam probao. Da smo spavali u pederskom motelu doznali smo tek slijedeće jutro na benzinskoj kada su nas svi čudno gledali dok smo "ponosno" objašnjavali gdje smo prespavali." Nastavila se smijati i presavila se u struku naginjući glavu ka podu. "Mogu zamisliti situaciju. Ti pričaš, a dečki te gledaju i polako se odmiču od tebe nakon minute si sam, ostao je samo jedan koji te zaljubljeno gleda. Ne brini ovdje je to prihvaćeno." Bosa je sjedela ukočeno na ležaju i gledala u mene. Namignuh joj i uputih smiješak. Prvi put u našim odnosima bila je u poziciji da čeka moju reakciju. Do sada je ona vodila sve, čvrsto i samouvjereno. Odlučih iskoristiti prednost i preuzeti kontrolu. Čekao sam da se Petra malo smiri potom je pogledao i podigao čašu. "Jesi ti lezbijka?" Nije se zbunila, otpila je iz čaše i klimnula glavom. "Uglavnom da ali ponekada i ne." Iznenada je skočila sa trosjeda. "Lasagnee u pećnici su, a ja ovdje vrištim od smijeha." Nestala je u kuhinji. Pogledao sam Bosu. Šutjela je i gledala mimo mene. Prvi put u odnosu sa njom sam osjetio da ja kontroliram situaciju. Ispio sam ostatak iz čaše i spustio je na stolić. Alkohol me polako hvatao ali bilo mi je svejedno. Šutio sam i čekao. Na kraju Bosa nije izdržala. "Mislila sam da znaš, sve one priče o meni. Silvia je obećala da će ti kada uruči paket ponešto objasniti. Sada vidim da sam sama trebala ranije to riješiti. Oprosti." Odmahnuh glavom i protiv svoje volje zapalih cigaretu. Sjetih se prvog Bosinog paketa i žene koja ga je donijela. Gledala me ispitivački ili kao da mi željela nešto reći. Ja sam se brzo pokupio tražeći pismo. Sada nije bitno. "Nije bitno, Silvija nije imala šansu. Moja krivica. Onu jednu noć, kada smo se drugi put vidjeli, potrošili smo na druge stvari." Sjedili smo i šutali. Sa zvučnika je dopirala glazba Eagles - "Hotel California ". Zapitah se u kojoj kući vlastitih duhova sam ja sada zarobljen. Na riječi pjesme "to može biti nebo, to može biti pakao" lagano zatvorih oči. Petra je došla iz kuhinje. Pogledala nas je i prišla HiFi polici. U dva oštra pokreta prekinula je i izbacila kazetu. Ne okrećući se prema nama tvrdim glasom je dobacila. "Koja pogrebna atmosfera je zavladala. Sigurno je glazba kriva za to." Ubacila je drugu kazetu. Iz zvučnika je krenulo Patrick Hernandez - "Born to Be Alive ". Petra se polako okrenula i došla do moje fotelje. Čučnula je i uhvatila me sa obije ruke za glavu. Brzo i kratko mi dala pusu u usta. "Pozajmim ti Bosu za noćas pa vi riješite sve kasnije u sobi. Može?" Digla se i krenula prema kuhinji. "Idem po vino dok se lasagne malo ohlade, ne bi bilo dobro da dalje pijemo votku, a vas dva se oraspoložite dok se vratim." Nestala je u kuhinji. Ustao sam i polako prišao Bosi. Kleknuo sam na jedno koljeno i ljubio je polako i dugo. Zagrlila me. Kada je poljubac završio pogledao sam je u oči. "Nije važno neka život ide dalje. Kako je kome suđeno." Klimnula je glavom. Polako sam se vratio na fotelju. Pogledali smo se i nasmijali. Iz zvučnika je tulio Boney M - "Ma Baker ". Osjetih da se vratila dobra atmosfera. Petra je dotutnjila iz kuhinje sa otvorenom bocom crnog vina u jednoj ruci i tri vinske visoke čaše sa stalkom između prstiju druge ruke. Poredala je čaše na stol i natočila ih do pola. "Kratko piće i zajedno postavljamo stol, da se lasagne ne ohlade previše." Ubacila se do Bose zagrlila je jednom rukom i podigla svoju čašu sa vinom. "Pičkice rasplakane živjeli." Smijala se na vlastitu zdravicu. Stvarno je bila zarazna. Nasmijao sam se iskreno i nazdravio. Bosa se nasmijala i podigla čašu. Petra mi se stvarno sviđala imala je ono nešto i u odnosima sa prijateljima, neku prirodnu ljudsku toplinu. Dok smo pili Petra je spustila ruku sa Bose i uperila prst u mene. "Morati ćeš za večerom ispričati sve o tom pederskom motelu i što ste mislili kada ste došli tamo, hoću se dobro zabaviti." Slegoh ramenima. "Nismo mislili ništa, ja sam mislio da smo dospjeli u kuću duhova znaš ono kao "Hotel California "." Petra se valjala od smijeha. "Pederska kuća duhova, to bi bio pravi horror." Stvarno je bila zarazna. Svi smo se smijali. Iz kuhinje je dopirao miris lasagn-a, osjećao sam se ugodno. Probudio sam se prvi. Mučila me lagana glavobolja što nije bilo ni čudno nakon onog miksa vino -votka. Bio sam žedan. Ustao sam polako iz kreveta tražeći gaće. Bacio sam pogled na Bosu koja je još spavala i Petru koja je ležala sa rukom preko Bosinih ramena. Bila je polu budna. Samo mi je dala znak rukom u stilu "tiho" i zatvorila oči. Pitao sam se kakva je Petra u seksu. Možda doznam. Na kraju sam odustao od gaća, tiho otišao do kuhinje, zatvorio vrata i natočio si veliku čašu hladne vode. Ispio sam je "na eks". "Tko večera dosta vina, doručkuje vodu." Pomislio sam da ima dosta istine u tome. Polako sam tražio kavu i filtere skakućući po hladnim pločicama. Kada se ugodni miris filter kave razlio po kuhinji natočio sam si šalicu i dodao kondezirano mlijeko iz hladnjaka. Nije mi se sjedalo golom zadnjicom na stolicu ali još manje mi se stajalo na hladnim pločicama. Našao sam pepeljaru i cigarete. Nakon prvog gutljaja kave sam zapalio i osjetih se bolje. Vrata kuhinje su se polako otvorila. Petra je stajala na vratima u laganom crnom kućnom ogrtaču i ugodnim ružičastim papučama koje su imitirale patkice. Pogledala je moju golotinju kritički potom nestala. Začuo sam vrata druge spavaće sobe i minutu kasnije je bila u kuhinji. Bacila mi je u glavu kućni ogrtač i položila pred mene neke natikače. "Kava miriše dobro upravo sam razmišljala kako bi bilo dobro da netko skuha kavu kada si ti otpuzao vani." Nasula je šalicu i par žlica šećera. Ja sam pregledao onaj kućni ogrtač. Bio je plavi, ženski sintetički, sa imitacijom čipke po rubovima. Držeći ga sa dvije ruke pogledah Petru koja je sjela za stol preko puta mene. Odmjerila me kritički. "Imaš svoj ogrtač?" Odmahnuh glavom. Znala je da sam došao "sa onim na sebi". Namignula je. "Pa što čekaš? Ugodnije ti je sjediti golom zadnjicom na stolici?" Ustao sam i navukao ogrtač polako vezujući remen. Bio mi je samo "malo manji". Sjetih se da je Petra samo nepunih desetak centimetra niža od mene. Natikače su mi bile najmanje za tri broja male ali su nekako stale na moje noge. Sjeo sam i slegao ramenima. "Istina bolje je." Nasmijala se nagnula preko stola i kvrcnula me prstom po nosu. One plave oči su djelovale toplo. "Skuhao si dobru kavu." Pili smo kavu i šutali. Prošla noć je bila čudna. Večerali smo zajedno uz puno smijeha. Ispričao sam sve detalje naše pripreme i putovanja, preskačući ono o Hildi. Vino je išlo brzo tako da smo otvorili drugu bocu. Uskoro smo počeli i plesati. Par bi plesao, a "treći" je sjedio u fotelji. Nakon svake pjesme bi treći preuzimao ples, a netko bi sjeo na fotelju. Sve je bilo spontano. Otišla je još jedna boca vina. Na kraju je Petra dugo ljubila Bosu i potom rekla da ide u svoju sobu. Nestala je u zajedničkoj spavaćoj sobi, a mi smo se smjestili u onoj namijenjenoj za mene. Skinuli smo se bez riječi i zavukli u krevet. Nije trajalo dugo ali je bilo strastveno. Zaspao sam na leđima sa jednom rukom ispod pokrivača na Bosinom koljenu. Usred noći sam se naglo probudio tražeći razlog. Soba je bila osvijetljena samo žaruljom sa hodnika kroz otvorena vrata. U vratima je stajala Petra. "Ne mogu spavati sama, budim se. Mogu do Bose ako ste se vi "ispričali"?" Bio sam umoran i željan sna. Mahnuh rukom. "Upadaj samo ne hrči." Nadao sam se da sam na njemačkom točno rekao "hrči". Vrata je pustila otvorena i brzo se ubacila na krevet sa Bosine strane, tiho se smijući. Ispod pokrivača Bosa mi je nježno stisnula ruku. Prije nego se uvukla pod pokrivač i sklupčala pored Bose ,Petra se prebacila na mene preko pokrivača. Uhvatila me sa obije ruke za glavu i polako poljubila gurajući mi jezik u usta. Udijelila mi je još jednu pusu i nestala na drugoj strani kreveta, zavlačeći se pod pokrivač pored Bose. Shvatio sam poljubac kao njezin način da mi kaže "oprosti što smetam" i ništa više. Sada sam je gledao preko stola kako pije kavu. Zaključih da ta žena stvarno ima neku duboku ljudsku crtu u sebi i ne srami se pokazati je. Podigla je obrve prema meni. "Tko će odnijeti kavu Bosi?" Slegoh ramenima. "Ti si ovdje domaća, bio bi red da se ja ne "ubacujem u sklad u kući"." Ustala je i uzela čistu šalicu. Minutu kasnije je stajala na vratima kuhinje sa dvije šalice kave u ruci, smiješila se. "Dođi i ti, samo me prije pusti da ispitam Bosu kako je bilo sinoć." "Mogu ti i ja ispričati." Pokazala mi je jezik i zatvorila vrata kuhinje. Minutu kasnije sam jedva čuo žensko hihotanje kroz vrata. Zaključih da vrata spavaće sobe nisu zatvorena. Ok, završit ću cigaretu pa sa novom šalicom kave idem nazad u krevet. Možda bude smijeha. Znao sam da od "jutarnjeg seksa" nema ništa. Čudno, to mi nije smetalo. Povukao sam dim iz cigarete, a u glavi mi se motala misao "kada ne kužiš točno što se događa, pusti neka sve ide svojim tijekom, neka bude kako je suđeno". Povukao sam dim iz cigarete, a u glavi mi se motala misao "kada ne kužiš točno što se događa, pusti neka sve ide svojim tijekom, neka bude kako je suđeno". Kada Vrag sere, to radi na veliki kup Živci su me pucali i povisio sam ton preko telefona iako nisam to imao namjeru. "OK Strela, ako sam dobro razumio Aca Psina je pretukao Jovu pjesnika? Jedini razlog što je Jova na "krivom mjestu" ispričao da mi pomogao?" "Tako mi rekla Mira. Jadnik je u bolnici na Bežanijskoj Kosi, sa par šavova na svakoj strani glave." Kuhalo je u meni. "Jebem ti život, trebali smo to govno srediti prije polaska. Razbiti ga i kao svako govno razmazati po cesti!" "Ne jebi Đoni, tko je mislio na takvo što. Sredimo ga "do jaja" kada se vratimo. To neće pomoći Jovi ali će naučiti sve da ne diraju prijatelje Piksija." "U redu daj mi Škota." "Ne mogu nisam kod Goge u stanu, već kod Brune." "U ku..$..c, tko je Bruna?" "Gogina prijateljica." "Od kuda ti kod nje?" "Ispričam ti kada se vidimo i za to i za probleme sa Škotom. Zato sam i zvao." "Kakvi problemi?" "Kada se vidimo." "Nađemo se kod Goge?" "Ne bolje vani." "Znaš naći onaj restoran gdje nas Herman vodio na večeru?" "Za dva sata na ulazu tamo?" Veza se prekinula. Krenuo sam ka sobi skidajući Petrin kućni ogrtač. Sve izmiče kontroli čini se, a sve je krenulo tako dobro, pogotovu od prošle noći. Po običaju Petra je došla znatno kasnije u krevet, nakon što smo se Bosa i ja po njenoj definiciji "dovoljno ispričali". Međutim ovaj put mi nije dala samo kratki poljubac u stilu "oprosti na smetnji", kao prethodne dvije večeri. Provela je dosta vremena na meni i dopustila da je milujem. Prije nego se prebacila da Bosi da "poljubac za laku noć" nježno je nosom protrljala moj nos i rekla jedno kratko "sviđaš mi se". Dok je ljubila Bosu osjetih Bosinu ruku na svojoj. Stisnula mi je jako ruku. Nakon poljupca sa Petrom dala je i meni poljubac za laku noć. Zaspao sam sa nekim čudnim mirom i osjećajem da se ponekad isplati "pustiti stvari koje ne razumiješ da idu svojim tijekom". Nema me dva dana i nešto pukne. Neka ide k vragu, Škot nikada nije "pucao po šavovima" i bio je na neki način duh ekipe, što sada Strela priča. Nisam navikao da bilo što izuzev "poslovne strane" u ekipi ovisi o meni. Navukao sam traperice i čizme i pošao u kupaonu tražiti majicu koja se sušila. Još je bila malo vlažna od pranja ali navukoh je. Osušiti će se do kraja na meni. Ionako sam mislio otići po stvari do Goge i objasniti situaciju ali bez ikakvih detalja. Sada moram prvo vidjeti Strelu, glas mu nije zvučao dobro. Izgledalo je kao da i mene optužuje za nešto. Vratio sam se u kuhinju i provjerio lonac sa grahom koji sam kuhao. Činilo se da je završen. Isključih ploču štednjaka. OK cure imaju ručak na stolu kada se vrate sa posla. Sa žaljenjem vratih poklopac na mjesto, mirisao je dobro ali sada nisam imao vremena da provjerim kakav je. Jebeni problemi. Nisam tražio ništa ni od koga, nisam očekivao ništa na pladnju, samo sam želio da me "gnjavatori" zaobiđu i da živim ono što mogu. Na kraju se ipak uvijek pojavi nešto, a to nešto obično dolazi u obliku sranja jakog smrada koje ti pljusnu u lice. Slegoh ramenima dok sam navlačio jaknu. "Live is Life" ide ona pjesma. MZ je startao bez problema. Iz nekog razloga sam želio vidjeti Strelin ČZ. Dok sam se spuštao niz stube i išao prema garaži bilo mi je jasno da se Škot čudno ponašao od one večeri kada je počeo sa Gogom. Škot je bio sve prije nego "kujin sin", sve godine, gdje je problem? Strela je motao cigaretu, čekao sam da počne ispijajući gutljaj piva iz limenke. Bilo je to neko čudno pivo ali pasalo je. Strela je očigledno, uz put, u trgovini kupio dvije limenke naj jeftinijeg piva. Sjedeli smo na nekoj klupi promatrajući jezero i ponekog kupača. Uglavnom starije gospođe u prolazu su zagledale naše motore. Jebi ga kod njih je to bilo "malo neobično komunističko vozilo". Konačno sam čuo "klik" imitacije ZIPP-a kojom je Strela zapalio cigaretu. Pogledah ga upitno. Slegao je ramenima u stilu "kako početi". "Đoni ti si one večeri otišao i nisi se više javio niti subotu niti nedjelju. Molio sam Gogu da mi da broj telefona i nazvao te." Osjetih se sramotno. Subotu sam proveo sa curama u kupovini i obilasku okolice. Mislio sam nazvati Gogu i pitati za situaciju ali zaboravih sve. Upao sam u neki čudni novi svijet. Djelovalo je da "nas troje" savršeno funkcioniramo. Sve je bilo opušteno, ugodno i veselo. Toliko dobro da sam i nedjelju zaboravio na telefon. Plan da se javim i pokupim stvari od Goge te se dogovorim sa Strelom i Škotom za daljnji kontakt odložio sam za ponedjeljak. Cure su otišle na posao, a ja sam mislio nazvati kasnije. Nisam stigao, javio se Strela. "Jebi ga Strela. Svatko ponekada bude "kujin sin". Ovaj put sam to bio ja. Mislio sam da ste OK, a za petak večer ste imali dogovor sa Goginom ekipom računao sam da je i subota .... " Zastao sam i slegao ramenima. "Serem, oprosti dogodilo se ponešto i sjebao sam sve. Ispričam ti kasnije detalje. Zanima me što je sa Škotom? Kakav problem?" Pogledao me onim svojim smeđim očima i polako popio gutljaj piva. Povukao je dim iz cigarete. "Đoni Škot puca. Moram krenuti redom." Gledao je ili u mene ili na jezero dok je pričao. U kratkim crtama ispričao je da je petak večer prošao super. Goga je pozvala dvije prijateljice i kolegu sa posla. Nijemac, Karlo, je bio uglađeni ugodni četrdeseto godišnjak, a cure prosječna izgleda i vesele Goginih godina, zvale su se Bruna i Isold. Ostali su skoro do jutra. Strela je tijekom večeri počeo diskretno udvaranje Bruni. Sve je prošlo dobro. Nije imao neke namjere ali je to odradio "sporta radi". Na kraju su se ljubili. Škot je tijekom cijele večeri gledao u Gogu. Goga se prije izlaska presvukla u crnu varijantu. Čipkaste samostojeće čarape, cipele visoke pete, svilenu bluzu i suknju sa izrezom koji je pri svakom koraku pokazivao završetak čarapa na nozi i bijelu kožu natkoljenice. Škot je od početka djelovao opsjednut. Problemi su krenuli slijedećeg jutra. Strela je već zakazao Bruni drugo viđenje za subotu popodne. Jutro se malo izležavao potom navukao traperice i majicu te krenuo u dnevni boravak i kuhinju, na kavu. Otvorio je vrata dnevnog boravka normalno kao i svako jutro. Goga je gola služila kavu Škotu. Na nogama je imala crne sandale visoke potpetice sa kožnim trakama, koje su dosezale do koljena. Škot je gol sjedio u fotelji. Pogledala ga je bez uzbuđenja i samo rekla "Dobro jutro." Škot je reagirao živčano. Spustio je šalicu sa kavom i skoro se izderao. "K vragu znaš li kucati prije ulaska?" Strela se ispričao i krenuo natrag u spavaću sobu. Škot ga je pozvao da se vrati. Dok je ulazio Goga se polako njišući kukovima uputila pored njega u spavaću sobu. Mimo volje morao je pogledati, iako se trudio gledati u pod. Škot ga je samo mrko pogledao i ispričao se "za reakciju". Ostao je skroz gol sjedeti na fotelji. Znali smo i prije između sebe biti neformalni. Presvlačiti se, skidati kupaće kako bi navukli druge suhe ili slično. Međutim nikada nismo imali običaj skroz goli sjedeti skupa u sobi, čak ni nakon burnih noći i jutarnje glavobolje koja je pitala tuš hladnom vodom. Strela se našao u glupoj poziciji. Sve mu je postalo još gore kada se Goga vratila u nekom Čipkastom ogrtaču koji je u biti više pokazivao nego skrivao još uvijek je nosila one sandale. Gledala je u Škota ne obraćajući pažnju na Strelu. Škot je i dalje gledao u Gogu kao u "čudo erotike". Počeli su se ljubiti i Škotu se "digao". Strela je uzeo šalicu sa kavom i vratio se u spavaću sobu. Popio je kavu i počekao još pola sata. Nakon toga je pokucao na vrata dnevnog boravka. Škot mu je rekao da uđe. Ušao je polako i oprezno. Škot i Goga su sjedili u fotelji goli, izuzev onih sandala na Gogi. Goga je sjedila Škotu u krilu. Strela nije gledao u njihovom pravcu, samo je rekao da bi išao vani i da se dogovore oko večerašnjeg izlaska. Škot ga je pogledao, dok mu Goga palila cigaretu, potom odbrusio. "Stornirali smo sve izlaske danas i sutra, ostajemo u krevetu." Potom je pogledao Gogu. "Imaš još jedan ključ od stana?" Klimnula je glavom. "Imam ali je to treći i zadnji. Jedan sam dala Đoniju kada smo došli." Škot je pljesnuo po zadnjici. "Donesi mi." Goga je ponovno otišla do spavaće sobe. Strela je gledao u zemlju. Goga se vratila i dala ključ Škotu. Škot je zazviždao kroz usne i dobacio ključ Streli. "Sada si opremljen. Prouči grad i ne upadaj bez kucanja kada se vratiš." Strela je klimnuo glavom i pitao Gogu za Brunin broj telefona, nespretno je objasnio "da su se dogovorili". Goga je klimnula glavom ponovno gola odnjihala do torbe izvadila kemijsku i rokovnik. Prišla mu je i pružila papirić uz smiješak. "Vjerojatno ćeš već večeras biti u njenom potkrovlju." Namignula mu je i vratila se kod Škota u krilo. "Kada sam sjeo na motor osjetio sam olakšanje. Skužio sam da sam izašao samo u majici ali mi se nije vraćalo. Osjećao sam da ne bi bilo poželjno da se vratim u stan, ako je to moguće. Nisam znao ni gdje si ni što radiš, niti što bih ja radio, jednostavno sam startao i krenuo nekamo, da popijem još jednu kavu i razmislim." Strela me pogledao i ugasio cigaretu. Shvaćao sam ga savršeno. Ja sam nestao, a smještaj i preostali prijatelj su postali neugodni. Izvadio sam kutiju Luckey Strike i ponudio ga. Zapalili smo i popili još malo piva. Na jezeru u plitkoj vodi neka starija žena je učila curicu da pliva. Držala je ispod trbuha stojeći u vodi do pasa dok je curica mahala nogama i rukama i smijala se. "Produlji Strela, gdje si spavao i što je bilo dalje." Dobar dio dana proveo je u dva tržna centra potom pojeo Hot Dog i nazvao Brunu. Može jedva čeka, rekla je, ali može tek na večer. Dogovorili su mjesto sastanka. Ulaz u isti disko bar od sinoć. Strela je imao vremena. Put do tog bara je znao. Bio je samo u majici, a sjetio se da su večeri ovdje svježe. Odlučio je otići do stana po jaknu. Polako je otključao i uvukao se u "našu" spavaću sobu. Pokupio je jaknu i krenuo vani. Naletio je na Škota. Škot je bio samo u trapericama bos. Udario ga rukom po ramenu i povukao ka dnevnom boravku. "Izvini malo sam pretjerao, dođi da popijemo piće." Strela je krenuo za Škotom i smjestio se na fotelju. Goga je došla iz kuhinje u nekoj plavoj kućnoj haljini od frotira. Još je nosila one sandale. Stavila je dva piva na stolić, kao da je već sve bilo dogovoreno. Pogledala ga je i pitala da li bi nešto jeo. Strela je odmahnuo glavom. Za trenutak sve je bilo po starom. Ono od jutros je smatrao "neugodnom situacijom". Polako su popili pivo i pričali, rekao je da se ide naći sa Brunom i pitao da li sam zvao. Škot je odmahnuo glavom potom prokomentirao. "I ja sam se malo brinuo u jednom trenutku, ali da je u frci već bi nam se javio, budi bez brige." Tada je zazvonio telefon. Goga se javila i zalupila slušalicu. Vratila se blijeda. Škot je pogledao. "Onaj kreten?" Klimnula je glavom stisnutih usana. Škot je postao živčan. Prijetio je da će "razbiti pedera" i nasaditi ga na prvu ogradu. Skužio je da je Gogin bivši ponovno zvao. Škot se uskoro smirio. Strela je napustio stan i osjećao se bolje. Bruna je na mjesto sastanka došla na nekom skuteru. Popili su piće i zajedno vozili po Hamburgu dok mu je ona pokazivala što bi trebao vidjeti. Večerali su u nekoj Pizzeri i završili u Bruninom malenom stanu u potkrovlju. Za kratko je pustio sve probleme, izgledalo je ok. Pogledao sam ga i ubacio praznu limenku pive u košaricu malo dalje od klupe. Strela je samo prokomentirao. "Dobar pogodak." Uzdahnuo sam. "Drago mi je zbog tebe ali nastavi. Gdje je zapelo sa Škotom?" Posegao je za kutijom Luckey Strike, koju sam pustio između nas, i zapalio novu cigaretu. "Bruna mi predložila da mogu ostati par dana kod nje. Nazvao sam Gogu i rekao da bih ostao malo kod Brune ali ako ne smetam dolazim popodne po stvari. Komentirala je samo "Super"." Udahnuo je duboko dim i popio pivo do kraja. Nije uspio pogoditi košaricu, limenka se otkotrljala par metara. Slegao je ramenima. "Pokupiću je poslije. Znači došao sam u stan i otključao. Škot i Goga su sjedeli u foteljama u dnevnom boravku. Vrata su bila otvorena, nisam gledao i samo sam im mahnuo. Škot mi mahnuo da uđem. On je sjedio u nekom novom kućnom ogrtaču, a Goga samo u nečem, što ja znam, čarapa tijelo ili hulahopke za cijelo tijelo. Bile su prozirne i nisam gledao u njenom pravcu. Škot je bio blago pijan, boca votke i čaše su stajali na stoliću. Pokazao mi da sjednem na trosjed i gurnuo bocu prema meni. Rekao je da potegnem. Otpio sam iz boce pogledao ga, nazdravio mi je sa čašicom." Strela je povukao duboko dim cigarete i pogledao me u oči. "Znaš Đoni to više nije bio Škot. Bio je neobrijan i raščupan sa podočnjacima. Vjerojatno su dosta pili, prazna boca viskija je bila pored stolića. Pogledao me i rekao: "Lud sam." Zašto? Upitah ga, samo me pogledao. "Onaj Gogin luđak ponovno zove raspravljali smo se telefonom, a i neke odluke me muče." Koje? A za luđaka možete nazvati policiju, ili ga mi do polaska nazad možemo "urazumiti", ne bi nam bilo prvi put da imamo posla sa luđacima. Mislio sam da se malo smiri i opusti. Samo me čudno pogledao. Kada je počeo govorio je vrlo polako gledajući mimo mene, Đoni rekao je slijedeće: "Nije tako jednostavno, Goga bi mogla imati problema na poslu ako zovemo policiju taj lik poznaje pola uprave u Goginoj firmi, a i ne znam da li se vraćam nazad. Najvjerojatnije ostajem sa Gogom." Strela je završio i gledao me u oči. Polako sam posegao za novom cigaretom i zapalio je. Ustao sam i otišao do one limenke od piva koju je Strela bacio. Dugo sam je prstima gnječio, potom je ubacio u košaricu. Sredio sam se. Pogledao sam Strelu. "OK to je bilo jučer. Navratimo danas zajedno do stana i popričamo sa Škotom. Imaš mi još nešto reći u svezi istog?" Polako se digao sa klupe i petom ugasio čik. Slegao je ramenima. "Ništa pitao sam za tebe i Goga je nevoljko ustala i otišla nazvati Bosu, čekala je pored telefona potom spustila slušalicu i nešto napisala na papiriću. Kada se vratila pružila mi papirić i rekla da se nitko ne javlja ali da mogu nazvati sam kasnije. Što sam mogao, pokupio sam stvari i otišao do Brune. Dok sam izlazio rekao sam da ću se javiti, Škot nije ništa odgovorio. Dok sam se vraćao do Brune navratio sam do jedne telefonske i javio se Miri. Da je malo čujem i smirim, rekla mi je to za Jovu. Ostalo znaš." Sjetih se da smo jučer bili na malom izletu u planine i nekom lokalnom bazenu, ovdje je skoro svako selo imalo neki svoj bazen. Bilo mi je neugodno. Pljesnuh ga po ramenu. "Već je pet. Idemo do Goge. Razmislim uz put pa popričamo sa Škotom. Ti uvijek možeš sa mnom do Bose dok ne krenemo nazad." Krenuli smo ka motorima. Škot želi obračun sa Goginim bivšim uz to ima namjeru ostati u Hamburgu, Aca je pretukao Jovu. Tri zajebana problema, ima li ih još? Sjetih se što je moj djed znao govoriti kada se pojavi više problema, običavao je reći "Kada vrag sere, to radi na veliki kup". Dok smo sjedali na motore Strela je mahnuo rukom. Polako je nogama dogurao motor do moga, ja sam čekao sa kacigom na rezervoaru. Slegao je ramenima. "Ne bih volio da misliš da se izvlačim od nečega ali mislim da je bolje da odeš sam. Tebe uvijek nekako sasluša, a pitanje ako budem i ja tamo koliko je spreman za razgovor, jednostavno čudan je." Malo sam razmišljao gledajući u kacigu. Potom klimnuh glavom. "Imaš pravo, možda bolje da to sa Škotom obavim sam, tebi je svoje rekao." Gledao sam ga trenutak i osjetio grickanje savjesti što se nisam javio ta dva dana. "Odluči ako želiš možeš poslije sa mnom do Bose. Bosa i Petra su super cure neće biti problema. Kada si zvao mislio sam da neka od njih zove sa posla. Bosa je rekla da se slobodno koristim telefonom i javljam na telefon. Vidjet ćeš da su OK." Strela je odmahnuo glavom i nasmiješio se. "Hvala Đoni, znam da me ti ne bi pustio samog ali rekao sam jučer u jutro, uz kavu, Bruni sve. I da se vraćam i da imam curu doma, a da ovo ne shvaća ozbiljno. Samo me pogledala i rekla da nije važno, dok traje traje ili tako nešto, znaš moj engleski. Rekla je i da mogu ostati po želji ako ostanem tako pažljiv. Nije lijepa niti posebno zgodna ali je vrlo ugodna osoba. Ako bude trebalo javim ti i dođem. Sada idem nazad do Brune" Klimnuo sam glavom. Pljesnuli smo "daj mi pet" i Strela je navukao kacigu i startao. Mahnuh mu rukom da me ne čeka. Kada je otišao sjedio sam još malo na motoru. Polako sam navukao kacigu. Škot je bio neka vrsta duhovnog i djelom pravog vođe ekipe. Bit će to težak razgovor. Polako sam navukao kacigu. Škot je bio neka vrsta duhovnog i djelom pravog vođe ekipe. Bit će to težak razgovor. Polako sam odložio čašicu sa votkom na stolić i pogledao Škota. "Žao mi je što se nisam javio ali ukratko sam ti objasnio zašto je bilo tako. Možeš mi sada malo pojasniti neke stvari?" Goga me nervozno odmjerila i digla se sa fotelje. Odnjihala je kukovima u pravcu kuhinje. Pogledao sam umorno za njom. Nosila je samo kratke kožne hlače čipkaste hulahopke sandale visoke potpetice i kožni grudnjak. Škot je podigao čašu sa viskijem i slegao ramenima. "Pitaj?" Pogledao sam ga u oči. Bio je blijed sa tamnim alkoholnim podočnjacima. "Kada možemo planirati povratak? Ili možda idemo još nekamo prije toga?" Odmahnuo je glavom. "Mislio sam vam to objasniti ali ne vraćam se." Gledao me nekim tvrdim pogledom. "Ostajem ovdje Đoni. Ne želim natrag u ono naše sivilo soc realizma, poluprazne trgovine i društvene firme u kojima je jedino bitno od kada imaš partijsku knjižicu, a ne što znaš i koliko dobro radiš." Odmahnuo je glavom. "Ne interesiraju me više ni one naše krave od cura kojima je jedini cilj da se zaposle i čim prije udaju kako bi ostvarile cilj života. Ostajem sa Gogom." Ispio je čašu jednim potezom do kraja i odmahnuo glavom. Polako sam izvadio cigaretu iz kutije i zapalio je. "OK tvoja odluka ali ipak se vratimo doma pa sve objasniš svojima i završiš nezavršene poslove?" Pogledao me pomalo divlje i oštro. "Ne vraćam se Đoni. Bilo bi previše frke, moji bi me pokušali zadržati, a ne bi mogli. Obasnit ću im ovih dana preko telefona kao i Ljilji." Povukoh dim iz cigarete. Trebalo mi je malo da se sredim. Pogledah ga u oči. "Ne misliš li da bi trebao sve to obaviti oči u oči pa bez obzira na gnjavažu i cijenu koju moraš platiti?" Odmahnuo je glavom. "Ne seri Đoni. Ti i tvoje poimanje časti. Koga briga kako mu priopćiš da više nije dio tvog života? Ako ti je tako žao Ljilje možeš je i tješiti što se mene tiče. Može i Strela uz Miru malo utješiti istu samo ne znam kako bi oženio obje po našim zakonima." Odmahnuo je glavom i kiselo se nasmiješio. "Znaš Đoni Ljilji je jedino bitno da dođe do pristojnog muškarca za brak i za to će učiniti sve. Dalje od toga i djece je ne zanima, nema mašte ništa ne poduzima sama, moram joj sve reći i objasniti zašto je to erotika." Zastao je i dopunio čašu sa viskijem potom otpio gutljaj. "Goga je drugo. Ujedno ovdje u svojoj struci mogu i pristojno zaraditi voziti pristojan auto i pristojan motor uz to i pristojno živjeti. Sve to mojima ne bih mogao normalno objasniti i njih samo zanima kada ću se zaposliti i kada ću se oženiti. Ljilji ne bih imao što reći izuzev da je krava. Mislim da je bolje sve to ne raditi." Goga je donjihala kukovima iz kuhinje i stavila tanjur sa šunkom i sirom pred nas. Potom je polako sjela na fotelju preko puta mene i prekrižila noge. Gledala me ljubazno ali sam osjetio jezu na potiljku. U tom pogledu je bilo nešto zmijsko. Polako je nasula čašicu votke i otpila. Kada je progovorila bilo je to tihim ugodnim glasom. "Đoni ostaješ spavati ovdje ili se vraćaš u ono lezbijsko gnijezdo kod Bose?" Pogledao sam je u oči. Vidio sam samo prazninu i ništa više. Takav pogled sam susretao kod osoba koje su imale jasan cilj u glavi i nisu prezale ni pred čim da ga ostvare. Pitanje je bilo previše otrovno, nije mi bilo jasno zašto i kako joj se Bosa zamjerila. Duboko sam udahnuo. "Mislim da ostajem kod Bose, a cure su OK i ne bih volio komentirati njihov način života. To je njihova stvar meni to ne smeta." Onaj zmijski pogled ponovno je bljesnuo prema meni. "Možda su OK samo zato što im treba dobra zamjena za vibrator pa ..." Škot je živčano mahnuo rukom prema Gogi. "Dosta pusti Đonija na miru. Neke smo stvari ti i ja raspravili i drži se dogovora." Okrenuo je glavu prema meni. "Đoni ti i Škot uvijek ste nam dobrodošli samo ne zamjeri Goga i ja smo malo napeti radi njenog bivšeg pa stvari nekada djeluju čudno. Uostalom idemo jesti dovoljno smo popili." Posegnuo je za jednom od tri vilice pored tanjura i istom dohvatio komad tvrdog sira. Dok je ubacivao sir u usta odmahnuo je glavom. Posegnuo sam za drugom vilicom iz jednostavnog razloga da dobijem na vremenu i smirim se. Polako sam žvakao komad švarcvald šunke i šutao. Čekao sam da stvari same krenu dalje. Nakon par minuta šutnje i žvakanja Goga je odmahnula glavom. "Đoni žao mi je nisam te željela povrijediti. Mislim da bi nam malo hladne cole svima pasalo." Odnjihala je kukovima prema kuhinji. Pogledah Škota. Nevoljko je žvakao. "Škot uzet ću par svojih stvari i čujemo se za dan dva. Budemo svi pametniji tada." Pogledao me i klimnuo glavom. "Može Đoni u pravu si, budemo malo pametniji." Goga se vratila iz kuhinje sa bocom coca cole i tri čaše. Pažljivo je natočila. Otpio sam gutljaj dva cole i digao se sa trosjeda. "Idem do sobe uzeti par svojih stvari i čujemo se sutra ili najkasnije prekosutra. Može?" Škot je klimnuo glavom, a Goga mi se nasmiješila. Polako sam krenuo do "naše muške" sobe. Kada sam pokupio stvari i vratio ključ Škot me otpratio do motora. Goga mi je uputila samo hladno "Ciao" i brzi pogled, kao da joj je na neki način laknulo što odlazim. Škot mi je stavio ruku na rame kada smo izašli iz zgrade i polako hodao pored mene do motora. "Đoni ne zamjeri mi ništa molim te. Ako sam i bio neugodan ponekada ovih dana nije mi bilo lako donijeti odluku. Znaš Goga je ipak nešto posebno i sve mi se posložilo ovih dana." Kada sam se nasmiješio i klimnuo glavom spustio je ruku. "Sve u redu Škot nazvat ću te za dan dva pa se svi okupimo na kavi negdje i dogovorimo detalje." Odmahnuo je glavom. "Vrata su vam uvijek otvorena, raširio je ruke, dođite kad god želite, samo se malo najavite da ne budemo u nezgodnoj situaciji." Završio je sa osmjehom. Polako sam završio sa pričvršćivanjem torbe na prtljažnik i uspravio se. Pogledao sam ga u oči. "Škot sretno ma što želio učiniti. Vidimo se." Kada sam počeo skidati kacigu sa upravljača pljesnuo me po ramenu okrenu se i otišao. Gledao sam za njim dok nije nestao iza ulaznih vrata zgrade. Hodao je nekako usiljeno opušteno. Navukao sam kacigu zajahao i startao motor. Slijedila je vožnja do Bose i Petre, a dan je već bio pri kraju. Pogledao sam nebo. Prvi znaci večeri su se već pojavljivali. Nisam volio provlačenje kroz ovu gradsku gužvu u njemačkoj, a pogotovu u uvjetima mog slabog poznavanja grada i ceste. Udahnuo sam i ubacio u prvu. Više od sat i pol kasnije uspio sam pronaći pravo skretanje ka Bosinom stanu. Polako sam parkirao ispred ulaza. Auto je bio parkiran kao znak da su se cure vratile. Oslobodio sam torbu sa prtljažnika potom našao ključ u džepu. Bacio sam torbu na rame i prišao vratima. Nije se ništa čulo. Otključao sam i ušao. Prvo što sam uočio bile su dvije velike prazne kartonske kutije u hodniku. Zaputih se ka otvorenim vratima dnevnog boravka. Bosa je sjedila u fotelji, između dvije gomile vrećica razbacanih po podu, pijuckajući nešto iz čašice, a Petra je sjedila na stolici u kutu. Na glavi je imala integralnu moto kacigu srebrne boje vidljivo par brojeva veću. Na računalnom stoliću ispred nje je stajao PC kompjuter i tipkovnica. Na ekranu monitora prepoznah popularnu računalnu igru pucačine "space dragons". Upucavala je nadolazeće vanzemaljce i imitirala glas iz radio uređaja. "Misija zove zemlju, za sada ih držimo na odstojanju ali oni nadiru molim upute kako da ih popiiiiiškimo." Pogledah Bosu i nasmiješih se pokazujući glavom na Petru. Odgovorila mi je širokim osmijehom i slijeganjem ramenima odmahujući glavom u stilu "ludo stvorenje što ćeš". Spustih torbu i pazeći na razbacane vrećice različitih trgovina po podu priđoh Bosi. Nagnuo sam se i udijelio pusu. Malo me zagrlila i pljesnula po glavi. "Kuda si se smucao danas?" Slegoh ramenima. "Pričat ću ti imao sam razgovor sa Strelom pa sa Škotom i trenutno mi treba samo pi….." "BLAM BLAAAM!" Glas iza mojih leđa je bio Petrin, polako se okrenuh. Stajala je sa kacigom na glavi i imitirala rukom ispruženom prema meni pištolj, po svoj prilici svemirski sudeći po zvuku koji je proizvodila. Polako je imitirala vraćanje pištolja za pojas. "Halo misija zove bazu upravo smo zrakom niske energije ošamutili čudnu nesređenu izluđenu nezemaljsku formu života, sada je idem detaljnije proučiti." Skinula je kacigu i preskočila dvije vrećice prema meni. Gledala me sa smiješkom. "Kupile smo PC na rasprodaji za mene, a ovo za tebe." Pružila mi je kacigu. Čim sam je prihvatio osjetih da je dosta lakša od moje istočno njemačke koju sam pustio u hodniku. Vizir se podizao elegantnim pokretom umjesto ona tri drukera na koje se zakopčavao vizir na mojoj. Nasmiješih se prema Petri. "Hvala upravo takvo nešto sam imao namjeru nabaviti." Nasmiješila se malo podigla glavu i napućila usne pokazujući prstom prema istim. Nagnuh se i udijelih joj pusu. Nasmijali smo se. Polako sam sjeo na trosjed. Petra je nestala u pravcu kuhinje. Odložio sam kacigu pored sebe i pogledao Bosu. Odmahnula je glavom. "Ma što ti se dogodilo nije ugodno, izgledaš jako iscrpljeno." Nastojao sam odgovoriti smiješkom. "Škot je prolupao od kada se spetljao sa Gogom. Odlučio je ostati u Njemačkoj sa njom. Nije to problem već se ne želi ni vratiti i raščistiti sa svojima i sada već bivšom curom. Kao da Goga ima neku magiju nad njim." Bosa me pažljivo fiksirala u oči. "Nije to tako strašno, više nego dovoljno je odrastao, a njegovi odnosi sa okolicom roditeljima i curom su samo njegova stvar. Što se tiče Goge vjeruj mi ima neku moć i to ne samo nad njim." Ispila je ostatak visoke čašice do kraja. Petra se pojavila i spustila na stol pladanj sa bocom Tequile slanikom, zdjelicom sa kriškama limuna i dvije čašice. Sklonila je kacigu i sjela do mene. "Moramo nazdraviti za moj prvi PC, Bosa je već počela čim smo se vratile ali ja još nisam. Eeeee onaj grah ti odlično miriše pa sam uključila da se podgrije. Sada idemo na zdravicu. Znaš piti tequilu?" Dok je pričala nasula je do vrha sve tri čašice i stavila po krišku limuna na svaku. Klimnuh glavom liznuh malo nadlanicu i pružih prema njoj. Podigla je slanik i istresla malo soli na moju potom Bosinu nadlanicu, sebi je istresla direktno u usta. Liznuli smo sol i podigli čašice u znak zdravice potom ih istresosmo "na eks". Polako sam sisao krišku limuna i stavio praznu čašicu pred Petru. Bosa je učinila isto. Nakon druge čašice izvadih cigaretu gledajući u Bosu. "Goga je živjela sa vama kada je došla u njemačku?" Pogledala me začuđeno. "Nikada to nisi pitao do sada. Da živjela je sa nama skoro godinu i pol dok se nije sredila i materijalno i psihološki." "U kakvoj ste vezi bili?" Sada me već pogledala oštrije. "Ni u kakvoj." Posegnula je za mojom kutijom cigareta i izvukla jednu. "Bambi to je duga priča Goga nije ono za što vam se predstavlja ali nećemo sada nema potrebe." Odmahnula je glavom. "Pusti sve to i opusti se malo ne ideš sutra ima dana rzjasnit ćemo sve polako." Djelovala je uznemireno pa sam ušutao. "Govorite njemački inače se osjećam izolirano. I pominjete Goga Goga pa što sa njom?" Petrin glas me vratio u ravnotežu. Bosa je pogleda i nasmiješi se. "Upravo otkriva neke detalje o Gogi ali pustit ćemo to večeras nakon kupnje sam previše dobre volje da se bavim glupostima." Bosa je prebacila na Njemački. Petra se samo nasmiješila potom me bocnula kažiprstom u rame uopće ne gledajući u mene. "Kupile smo ti još nešto samo da znaš." Nastojao sam napraviti radoznao izraz lica. "Što reci mi, reci mi moolim te?" Polako je ustala i trijumfalno me pogledala. "Gaćice i grudnjak sve u čipki stajat će ti suuuper." Počela je tražiti po vrećicama i vratila se sa pružajući mi jednu crnu manju. Pitao sam se da li su stvarno unutra gaćice i grudnjak Petra je djelovala dovoljno "otkačeno" da mi i kupi tako nešto. Pažljivo je otvorih. Polako sam izvadio crnu majicu sa slikom lubanje i chopper motora potom široki kožni kaubojski remen koji je imao metalnu kopču u obliku lubanje bika. Crna koža i sjajna kopča su izgledale odlično. Polako podigoh ruku i poslah jednu zračnu pusu Petri potom Bosi. Bosa se smijala. "Kaciga je bila moja ideja bile su na rasprodaji, a remen i majicu je našla Petra." Petra je krenula prema kuhinji. "Idemo jesti poslije filozofirajte o toj kuji Gogi." Odlučio sam ništa ne pitati polako sam se podigao prekoračio torbu koju sam pustio i krenuo ka kuhinji i blagavaoni. Bosa se polako provlačila između vrećica potom me potapšala po leđima. "Ne idemo nikuda pa skini te traperice jako su prljave bacit ću ih u perilicu. Imaš druge?" Odmahnuh glavom. "Rezervne sam potrošio na putu do ovdje, a nikako da kupim jedne. Budem narednih dana." "Nema veze nakon večere skidaj trapke i pod tuš poslije možeš i bez njih idu u perilicu. Ujutro će biti već skoro suhe." Petra je postavljala tanjure na stol. "Možeš i sada skinuti traperice pa navučeš samo čizme i večeraš, nama bude zanimljivo." Počela se smijati. Pogledah Bosu, pokazujući glavom ka Petri, potom uzvratih pazeći da ne zaboravim govoriti njemački. "Ona bi i u prometnoj nesreći, koja joj se dogodi, našla vedru stranu." Petra se smijala vadeći pivo iz hladnjaka. Polako sam se zavukao pod pokrivač u spavaćoj sobi. Čekao sam uobičajeni ritual da cure obave neki razgovor dok peru zube potom da Bosa dođe prva u krevet. Osjećao sam se umorno i nije mi se dalo preći na drugu stranu kreveta i isključiti noćnu lampu. Pasalo mi je samo ležati. Vrata su se polako otvorila, nisam otvarao oči čekao sam Bosu da legne pored mene i da se počnemo ljubiti. Legla je na mene. Otvorio sam oči i ugledao Petrine oči i nosić. Poljubila me. "Večeras igramo drugačije." Smiješila se. "Želim te nešto pitati. Zašto te Bosa zove Bambi?" Polako je zagrlih sa obije ruke. "To mi je bio nadimak dobar dio mladosti. Kada smo bili u školi vodili su nas da gledamo crtić Bambi. Kada je bila scena u kojoj lovci ubiju Bambijevu mamu ja sam počeo plakati, tako su me prozvali Bambi." Poljubila me dugo i nježno. "Izgledaš grubo ponašaš se grubo ali imaš dušu i osjećaje. Ne skrivaj ih." Đoni, samo hrabro. Zabavi nas u ove hladnije dane. Nisam nikad vjerovao da postoji bajker-pisac, ali evo. :aplauz: Đoni, samo hrabro. Zabavi nas u ove hladnije dane. Nisam nikad vjerovao da postoji bajker-pisac, ali evo. :aplauz: Hvala Dr. ovaj put neće biti duljih pauza nadam se "Izgledaš grubo ponašaš se grubo ali imaš dušu i osjećaje. Ne skrivaj ih." Polako sam skrenuo na parking benzinske crpke. Prebaci sam u prvu i malo dodao gas držeći motor više na kvačilu. Uočio sam Strelu na kraju parkinga. Stajao je pored svog motora. Cura do njega je djelovala simpatično. Niža punašna plavuša. Preko ramena je jednom rukom držala ruksak. Pretpostavlajo sam da je to Bruna. Dok sam im polako prilazio uočio sam crveni skuter do Strelinog ČZ-a. Na upravljaču skutera je visjela šarena kaciga. Ubacih se do skutera i ugasih motor. Dok sam silazio Strela je nešto govorio curi. Polako sam skinuo kacigu i prišao im. Strela se nasmiješio. "Imaš novu kacigu i to dobru kako vidim?" Okrenuo se prema curi i nasmiješio. Započeo je na svom tarzan engleskom. "Ovo je Đoni, Đoni ovo je Bruna." Nasmješih se i rukovah sa curom. Ispod plave kose su me promatrala dva plava oka vražićka. Nasmijala se i klimnula glavom. "Drago mi je." Klimnuh glavom prema skuteru. Klimnula je. "Moj i samo moj najdraži skuter." Iako je to izgovorila uz osmjeh i mirno imala je nešto od one Petrine otkačenosti u sebi. "Koja je marka? Koliko ima kubika?" Pazio sam da govorim engleski radi Strele čiji njemački je bio na minimalnom nivou. "Kupila sam ga rabljenog, kada sam ga kupovala imao je 80 ccm, nasmiješila se, sada možda ima jedan do dva ccm više. Inače Yamaha city cv 80, a zovu ga još i Beluga." Slegla je ramenima i pljesnula me po podlaktici. "Ako si završio sa inspekcijom najvažnije stvari u vašim životima idemo na kavu i kolače, na ovoj benzinskoj su najbolji kolači, a nisu skupi." Pogledah Strelu i nasmiješih se, namignuo mi je u stilu "sve ok stari sviđaš joj se". Polako smo krenuli ka kafiću. Odabrali smo stol u kutu. Bruna je odmah naručila tri velike kave sa mlijekom i tri komada torte sa sirom i orasima. Način na koji je komunicirala sa konobaricom je ukazivao da se znaju od prije. Polako sam smotao cigaretu od Samson kupovnog duhana. Zamjetih da je i Strela motao isti duhan. Dok sam mu palio cigaretu upitah. "Nestalo ti rezervi duhana?" Klimnuo je glavom. "Mislim da sam pustio dvije trećine u onoj vrećici u sobi uzeo sam samo jedan dio zalihe koliko sam mislio da mi pripada. Ti nisi uzimao ništa?" Pljucnuo sam listić duhana i odmahnuo glavom. "Bilo je previše neugodno sa Gogom tako da sam samo pokupio svoje stvari u torbu i zgibao van. Ostala je i kamp oprema i sve rezerve." Konobarica je donijela kolače i kavu te tri čaše vode. Dok je odlazila namignula je Bruni. Posegoh za čašom i otpih gutljaj. Bruna se odmah bacila na kolač. Polazeći od načina na koji je jela vidjelo se da uživa u slatkišima. To je vjerojatno i objašnjavalo onih par kilograma viška. Strela je otpio gutljaj kave i povukao dim iz cigarete. "Kako je prošao razgovor sa Škotom?" Odmahnuh glavom i posegoh za šalicom kave. "Nikako, definitivno kako je rekao ostaje i to od sada pa nadalje, ne želi se čak ni vratiti i popričati sa svojima i Ljiljom. Sranje, objašnjenja će pasti na nas kada se vratimo. Ponaša se kao da je na nekoj drogi." Škot je već jeo onaj kolač sa sirom preko zalogaja je dobacio. "Na drogi zvanoj Goga. Što misliš da je pametno za nas od sada dalje?" Čekao sam dok nije progutao zalogaj i otpio malo kave. Dok je posezao za upaljenom cigaretom u pepeljari slegoh ramenima. "Mislim da je naj pametnije da ostanemo još sedam do deset dana maksimalno. U tom razdoblju pustimo Škota na samo sa Gogom. Nećemo ga niti zivkati niti posjećivati. Pozvat ćemo ga na razgovor dan dva prije polaska nazad. Možda se ohladi i u međurazdoblju promjeni mišljenje. Mislim možda mu dođe iz dupeta u glavu da bi trebao ipak otići doma i sam rasčistiti sve sa kim treba." Strela je povukao dim iz cigarete i klimnu glavom dok je ispuštao polako dim između usana klimnuo je još jedan put. "Pametno i mislim da je to jedino što možemo učiniti. Ne vjerujem da će promijeniti odluku ali možda će u tom razdoblju kako tako rasčistiti telefonom pa nama ostane manje pitanja kada se vratimo. Zvao sam Miru i znam da Ljilja ništa ne zna." Odmahnuo je glavom i povukao novi dim iz cigarete potom ugasio čik u pepeljari. Polako sam ugasio svoj ostatak cigarete i posegao za vilicom. Bruna je iz ruksaka izvukla neki časopis i počela čitati. "Strela ako imaš problema sa smještajem slobodno javi i dođi kod Bose. Pitao sam i cure su suglasne da dobiješ sobu ako treba." Nasmiješio se. "Nema frke ali hvala. Bruna zna sve kako sam ti objasnio i čak je uzela godišnji da bi više bili zajedno dok sam tu. Isto važi i za tebe ona se složila ako bude potrebe da spavaš u dnevnom boravku. Stančić je mali ali simpa uređen budeš vidio." Polako sam sažvakao komad kolača pustio vilicu i posegao za kavom. "Što imaš u planu za danas. Preko telefona si nabacio da si nam isplanirao dan sa Brunom?" Prebacio sam se na engleski i Bruna je podigla pogled sa onog časopisa prema meni. Škot je malo udahnuo potom ispalio. "Picnic hm piknik in mountaines." Pogledao je u Brunu. Ona je shvatila i brzo preuzela. "Idemo obići jednu staru tvrđavu u brdima po legendi podigli su je teutonski vitezovi. Biće ti zanimljivo. Poslije možemo u jedno selo na kupanje imaju veliki bazen na izvorima termalne vode. Imam sendviče colu iiiii …, namignula je, dva joint-a. Ja vozim prva." Polako sam dovršio kolač i kavu dok sam motao cigaretu Strela je platio račun. Dok smo prilazili motorima Strela je pokazao glavom prema Bruni." "Onaj njen skuter je živahan gad, a ona dobro mota tako da ćeš se malo iznenaditi vožnjom." Nasmješih se. "Isprobat ćemo je kada dođu zavoji na usponu." Sjedio sam za stolom u restoranu i čekao da me Mirjana zapazi. Uvijek mi se javljala kada bih navratio u restoran, u neku ruku bili smo prijatelji. Polako sam pijuckao kavu i guštao e-cigaretu. Nije trebalo puno da Mirjana dođe do mog stola. "Bog kako si?" Izbacila je sjedajući na stolicu preko puta mene. "Bok Mirjana, guštam kavu, kako tebi ide?" Izvukla je kutiju sa cigaretama iz džepa pregače i nasmiješila se paleći jednu. "Kao uvijek u ovo doba godine, turista ima, ima i posla vidio si prošli put kada si došao na večeru. Ne žalim se." Gledala me je upitno. Nasmiješih se. "Treba mi obavijest ako to znaš, a moguće je da znaš. Kada sam prošli put bio na večeri došla je jedna riđokosa žena, visoke potpetice čipka čarape i ...." "Veliki izrez na haljini da se sve to bolje vidi." Prekinula me je. "Znam je dolazila je prošle godine ovdje par puta na večeru malo smo popričali i svidjelo joj se i jelo i mjesto. Čekala sam da me možda pitaš za nju." Podigoh obrve upitno uz osmijeh. Otpuhnula je dim iz cigarete. "Prošli put me pitala za tebe, kako se zoveš i znam li od kuda si." Polako sam posegao za njenom kutijom i izvadio cigaretu, zapalila mi je bez riječi. "Da se ne zove možda Gordana?" Klimnula je glavom. "Je sama ovdje?" Slegla je ramenima. "Mislim da ovaj put je, prošli put je bila sa nekim mulcem od 25 godina ili slično kojeg je očigledno financirala za izlaske i zabavu ali ne pitaj me više. Koliko kužim iz tvojih je krajeva i nije se puno iznenadila kada sam joj rekla tvoje ime i da si koliko znam iz Zemuna." Povukao sam dim i udahnuo duboko. "Znaš li u kojem hotelu je?" "Znam Kristal, soba je 214 i to je sve što bih ti rekla." Otresao sam pepeo sa cigarete i namigno joj. "Može jedna dupla loza." Nije ništa pitala polako se podigla i krenula ka šanku. Minutu kasnije konobarica mi je donijela čašicu na stol. "Kuća časti, tako je gazdarica rekla." Nasmiješih joj se. "Imaš cigaretu viška." "Ne ne pušim ali pitaću Mirjanu." Klimnuo sam glavom. Gledao sam prazno okolo dok se udaljavala. Par minuta kasnije donijela je kutiju cigareta i upaljač te ih pustila na stolu ništa ne pitajući. Posegnuo sam i zapalio jednu. Trebalo je odlučiti. Posegnuo sam i zapalio jednu. Trebalo je odlučiti. Prijatelji se ne napuštaju Pogledao sam kroz prozor, pljusak je polako popuštao. Ljetnja oluja se se najavljivala već par sati, nakupinama oblaka i povremenim snažnim udarima vjetra. Konačno je počela uz grmljavinu i pljusak negdje oko osam navečer. Polako se okrenuh od prozora. Bosa je stajala za štednjakom i spremala meso i gljive, Petra je sjedila za stolom u blagavaonici i lakirala nokte. Bile su uvijek u različitim izdanjima kućne garderobe. Bosa je nosila mekanu kućnu haljinu i malo punije tamno plave samostojeće čarape te natikače sa malo višim potpeticama. Uvijek je nastojala prekriti onaj ožiljak od operacije na nozi čarapama. Petra je sjedila u šarenoj majici dugih rukava i smeđim hulahopkama, njene natikače - patkice se nisu uklapale ni u što. Sjetih se da je Petra par minuta prije cičala dok joj Bosa nije dopustila da mali nokat na njenoj ruci namaže svojim tamno crvenim lakom. Polako i oprezno se približih stolu i posegoh za kutijom sa cigaretama pazeći da ne izazovem Petrinu pažnju. Nije upalilo, dok sam palio cigaretu podigla je pogled sa posla mazanja noktiju i četkice. "Hei sjedi tu i pruži palac." Znao sam što slijedi. Pogledah Bosu. Namignula mi je i nasmiješila se. "Imamo dosta acetona poslije to lako skinemo ili želiš iskušati njenu upornost." Uzdahnuh duboko i polako sjedoh za stol. Prebacih cigaretu u lijevu ruku. Nevoljko sam pružio desnu ruku uzdignutog palca prema Petri. U ovih par dana sam naučio da je najbolje dopustiti joj da svaku svoju sitnu ludost dovede do kraja u protivnom je bila dosadno uporna, a sve propraćeno cičanjem nagovaranjem i smijehom. Skužio sam da joj na neki način ne mogu odbiti ispunjenje želje. Zgrabila je moj palac i postavila ga relativno ravno prema sebi. Posao je završila u par poteza i promotrila svoj rad. "Taako sada smo svi isti. Možeš biti od koristi i nasuti nam aperitiv, nismo ništa popili već tri dana." Petak večer smo odlučili iskoristiti za zajedničku kućnu večeru. Petra je već pripremila francuski krumpir, a Bosa je upravo dovršavala meso i gljive. Pazeći na onaj namazani nokat polako sam ustao od stola. "Pazi da ne zamažeš sve tim noktom." Dobacila je Petra dok sam se udaljavao. Otvorih hladnjak i izvadih onu bocu tequile i limun. Postavio sam je na pladanj i izrezao šnite limuna te ih postavio na tanjurić. Osjećao sam se malo umorno dok sam tražio slanik. Zadnje tri noći je bilo naporno ali i sjajno. Prije nikada nisam pomišljao na tako nešto u seksu. Sada mi se sve činilo normalnim. Polako sam dodao tri visoke čašice na poslužavnik i odnio sve do stola. Petra je pazeći na nokte dohvatila bocu i napunila ih dok sam sjedao nazad na svoje mjesto. Položila je šnitu limuna na svaku čašicu i pozvala Bosu rukom. Zamjetih da mi je lak na onm noktu već suh. Bosa je promiješala gljive u tavi i polako krenula ka stolu. Telefon je zazvonio. Pogledah u Bosu. Slegla je ramenima i prišla telefonu. Pogledah na sat bilo je devet i pet minuta. Bosa se javila na njemačkom poslušala nešto i odgovorila na hrvatskom. "Tu je samo malo." Spustila je slušalicu pored telefona i polako krenula ka kuhinji gledajući u našem pravcu. "Bambi Strela te treba." Ovo nije mirisalo na nešto dobro. Nismo se čuli još od onog zajedničkog izleta. Sutra smo se trebali čuti dogovoriti gdje ćemo se naći obići rasprodaje u centru, ujedno smo trebali dogovoriti detalje oko povratka. Iznenadni poziv nakon devet sati navečer nije obećavao ništa dobro. Podižući slušalicu ponadah se da je samo želio večeras dogovoriti detalje za sutra. "Halo Đoni frka je sa Škotom i Gogom." Ponadah se da je samo neka svađa i razlaz. "Kakva frka." Strela je počekao par sekundi sa odgovorom. Znao sam da se pokušava skoncetrirati na kratak i jezgrovit odgovor. "Nalaze se u onom disko baru "Western Gold", imali su nekakvu raspravu sa Goginim bivšim dečkom, sada ih isti sa ekipom čeka vani na parkingu. Ako izađu i krenu ka autu vjerojatno će biti nasilja. Škot mi se javio, rekao je da ne žele zvati policiju objasnit će sve kada dođemo." Počekao sam par sekundi da mi sve izrečeno legne na mjesto. Osjetih trnce po vrhovima prstiju. "Gdje se nalazi taj Western Gold, je to onaj bar gdje nas Goga htjela voditi? Ti si bio tamo ako se ne varam, a ja sam došao do Bose?" "Točno i meni i tebi je na pola puta između nas, na cesti Hamburg - Ahernsburg. Veliki tržni centar izvan grada jedini na cesti sa benzinskom i gomilom trgovina, velikim parkingom, a na drugom kraju parkinga je disko bar Western Gold." "Počekaj malo." Okrenuo sam se prema Bosi spuštajući slušalicu sa uha. Zabrinuto me je gledala. "Znaš li gdje je disko bar Western Gold?" Klimnula je glavom. Podigoh slušalicu na uho. "Sve riješeno Bosa će mi objasniti gdje je to mjesto. Gdje se nađemo?" "Uđi u bar Škot i Goga su za šankom u kutu stižem čim prije. Bruna ima neku staru bubu pa budući da je kiša dolazimo autom." "OK vidimo se za šankom." Spustio sam slušalicu. Priđoh Bosi, gledala me zabrinuto u oči. "Neka frka Bambi?" Klimnuh glavom. "Škot i Goga su u disko baru Western Gold imaju neku frku sa Goginim bivšim pa Strela i ja idemo vidjeti kakva pomoć treba. Objasni mi gdje je taj disko bar." Bosa je duboko udahnula i sklonila tavu sa štednjaka. Isključila je ploču i pogledala u Petru odmahujući glavom, potom se okrenula prema meni. "Još pada kiša idemo zajedno autom do tamo. Samo mi reci koji bivši i koja frka? Ima par bivših sa kojima je u kontaktu, koliko ja znam, a nijedan od njih nije nasilan." Slegoh ramenima kratko i brzo. "Što ja znam, Škot je zvao Strelu i rekao da nas treba. Imali su neku raspravu sa Goginim bivšim i sada ih ekipa čeka na parkingu. To je dovoljno." Okrenuo sam se i krenuo ka ulaznom hodniku po čizme i jaknu. Bosa je krenula za mnom. "Bambi možda to nije tvoja stvar. Izlazile smo dosta u taj disko bar znamo vlasnika. Ima dobre redare i ne bi dopustio nikakvu tuču uostalom postoji i poziv policiji ovo je njemačka i svi imaju pravo na brzu zaštitu. Moraš li gurati nos u Gogine frke?" Posegao sam za čizmom i podigao je. Okrenuh se polako držeći čizmu u ruci. "Škot i Strela su mi cijeli život prijatelji. Ne želim napustiti niti jednoga od njih u nevolji. Nije mi bitno koji je razlog frke. Frka je trebaju me i idem tamo. Ako me iz nekoga razloga ne možeš voziti objasni gdje je točno to mjesto i idem sam motorom, dalje nemam vremena za rasprave." Polako je odmahnula glavom. "Ja sam kriva trebala sam ti ranije neke stvari objasniti. Ne ideš sam idemo sa tobom samo nam daj minutu da navučemo nešto na sebe." Okrenula se i krenula ka Petri koja je sjedila i zbunjeno nas gledala. Nije ni bilo čudno razgovor se nije vodio na njemačkom, a zvučao je malo oštro. Bosa je prišla Petri i zagrlila je jednom rukom. Progovorila je na njemačkom. "Idemo navući traperice sve ti objasnim uz put." Petra je klimnula glavom i ustala od stola, dok su se penjale prema spavaćoj sobi uputila mi je neki čudan pogled. Živčan sjedoh na pod i navukoh čizme. Digao sam se jednim potezom i posegnuo za jaknom. Nadao sam se da će cure biti brze. Pet minuta kasnije, koji su meni bili vrlo dugi, spustile su se dolje u trapericama i tenisicama. Bosa je nosila jaknu od trapera preko majice, Petra staru kožnu jaknu. Krenuh prema vratima. Petra je spretno skrenula na veliki poluprazni parking i usmjerila auto ka ulazu u Western Gold. Dok smo se vozili nismo razgovarali, pitao sam se što je Bosa rekla Petri u sobi dok su se presvlačile, a budući da ista nije ništa pitala. Disko bar je bio urađen u stilu western saluna sa nadastrešnicom i pomičnim ulazanim vrtima iza kojih su se vidjela prava ulazna vrata. Lijevo od ulaznih vrata su bile postavljene prečke za vezivanje konja, a ispred istih parkirano nekoliko motora. Desno od ulaza je bio normalan parking sa nekoliko auta. Petra se spretno ubacila na jedno slobodno mjesto. Lik ispred ulaza je imao kratku kosu oko dva metra i 120 kilograma, uglavnom mišića. Nosio je traperice, kaubojske čizme, majicu i kožni prsluk u western stilu. Pažljivo me je pogledao dok sam prolazio. Bosa i Petra su me slijedile. Pogled mu je skliznuo prema njima i samo je klimnuo glavom. "Dobro veče." Klimnuh mu glavom i polako otvorih ona pomična salunska vrata. Nakon dva metra hodnika su bila prava vrata. Polako ih otvorih i počekah da cure uđu. Prostorija je bila poluprazna. Veliki drveni stolovi i klupe su bili poredani u obliku slova L oko šanka koji je zauzimao polovicu stražnjeg zida. Dva velika prozora su gledala prema parkingu. Sve je bilo uređeno u stilu western saluna, a na zidovima obljepljenim pločicama sa imitacijom kamena na drvenim pločama su bile plakate poznatih western filmova. To je bilo sve od ukrasa, ako se izuzme prigušeno svijetlo. Društvo je bilo šaroliko i sudeći po odjeći u vrlo slobodnom stilu. Zamjetih Strelu i Škota kako stoje na samom kraju šanka odmah do zida. Goga je sjedila na visokoj barskoj stolici uza zid, a metar dalje od nje sa pivom u ruci je stajala Bruna. Mahnuh glavom curama i krenuh ka Streli i Škotu. Dok sam prilazio zamjetih još dvojicu mišićavih dvometraša kako sjede za prvim stolom nedaleko od kraja šanka za kojim su Strela i Škot stajali. Jedan je izgledao slično i bio obučen jednako kao onaj na ulazu. Drugi je nosio kvalitetno odijelo košulju bez kravate smeđu bradu i konjski rep. Pažljivo su me pratili pogledom. Glazba je bila prigušena. Pljesnuh Strelu po ramenu potom Škota po ispruženom dlanu. Nasmiješili su mi se. Ispred nih na šanku su stajale tri pune čašice, Goga je držala čašu sa nekom zelenom tekućinom u ruci, sudeći po boji i komadićima voća neki koktel. Nije gledala u Brunu. Klimnula mi je glavom. Mahnuh Bruni, uputila mi je zabrinut pogled. Okrenuh se pokazujući rukom prema curama. "Ovo su Bosa i Petra, Bosu znate, a Petra je Bosina prijateljica." Petra je nevoljko klimnula glavom dok se Bosa kiselo nasmiješila. Goga je šutjela i samo nam mahnula rukom. Ove dvije su se pravile da je ne primjećuju Pogledah u Škota. "Gdje je problem?" Nije odgovorio. Okrenuo se i dohvatio dvije čašice sa šanka. Jednu je pružio meni. Strela je dohvatio treću. "Znali smo da ćeš doći, zato smo ti naručili piće." Okrenuo se ka Bosi i Petri. "Što želite popiti." Bosa je odmahnula glavom, djelovala je izrazito loše raspoložena. Slegao je ramenima i ponovno se okrenuo ka meni. "Već sam objasnio Streli. Ukratko došli smo ovdje na koje piće i da se dogovorimo idemo li dalje u život. Nije bilo mjesta na parkingu ispred vrata pa je Goga parkirala u redu lijevo od ulaza. Sjeli smo ovdje za šank, nakon pola sata naletio je Gogin bivši onaj što je telefonski progonio zadnjih dana. Bio je u društvu neka tri lika. Zajeban nabildan lik, a ni ona trojica se nisu puno razlikovala od njega. Uglavnom snimio nas je i prišao. Tražio je od Goge da popričaju par minuta. Nisam želio stvarati frku u startu, klimnuo sam joj glavom i prihvatila je. Udaljili su se prema onom stolu, za kojim sada sjede ona dva snagatora, stali i započeli priču. Odavde nisam čuo ništa ali sam ih pratio pogledom. Kako mi je poslije objasnila pokušala je na finjaka odbiti bilo koju raspravu o obnavljanju veze, vidio sam samo da je Goga par puta odmahnula glavom i nešto mu rekla. Tada je podivljao uhvatio je za ruku i počeo vući vičući nešto u stilu kujo ili slično. Normalno umiješao sam se i uvalio liku jedan dobar udarac. Dohvatili smo se, oni njegovi su krenuli ka nama i vjerojatno bih najebao ali su se umješala sva tri redara. Onaj što sada stoji na ulazu i ona dvojica što sjede za stolom preko puta." Mahnuo je glavom ka snagatorima koje sam uočio dok sam prilazio. Potom je podigao čašicu i otpio. Uradio sam isto pokušavajući da sredim dojmove o dosadašnjem objašnjenju. Nakon gutljaja klimnuh glavom. Škot me shvatio i produljio. "Dvojica redara su nas razdvojila, a treći se postavio prema onim njegovim majmunima i nešto im oštro rekao na njemačkom pa su stali. Nakon minutu ja sam sjedio na svom starom mjestu za šankom, a onu četvoricu su izbacili van. Naručili smo novo piće i vodu da se sredimo. Piće nam je donio onaj gorila u odijelu sa konjskim repom. Objasnio mi je da je Horst prvi počeo sa nasiljem prema Gogi pa su ih zato sve zajedno bez razmišljanja izbacili ali da moli i nas kada se sredimo da napustimo lokal. Gazda ne želi nikakve frke ovdje, na prvi znak frke reagirat će i predati stvar policiji na dalje. Klimnuo sam glavom i rekao mu da je u redu. Ionako mi se išlo van nakon svega." Zastao je i ispraznio čašicu do kraja. Podigao sam svoju čašicu otpio i upitao. "Kažeš Horst, pretpostavljam da je to ime Goginog bivšeg?" Krajem oka zamjetih da se Bosa trgnula. Klimnuo je glavom i odložio čašicu na šank. "Da na to ime se kreten odaziva kada mu gazda napuni zdjelicu sa hranom i pozove ga. Ukratko kada smo izašli vidjeli smo da nas čekaju ispred auta. Parkirali su pored našeg auta i čekali da krenemo ka autu. Obratih se onom redaru u odijelu koji im je očigledno šef ali mi lik objasnio da je samo ovaj mali prostor ispred ulaza službeno parking od lokala, ostatak parkinga pripada tržnom centru i njih se to ne tiče, u protivnom bi često imali posla kada se lokalne ekipe navečer napiju pored auta. Rekao je da može pozvati policiju ako želimo. Goga ne želi miješati policiju, treba postati viši rukovoditelj odjela u firmi i saslušanja od strane policije ili nekog suda, ako dođu do ušiju viših managera mogu biti težak problem, a ujedno to i nije naš način." Ispraznih čašicu do kraja i pogledah oko sebe. Strela je stajao i gledao u mene, Goga je sjedila pogleda uprtog u pod, Bruna je bila naslonjena na zid i gledala prazno ispred sebe, Petra se naslonila leđima na šank gledajući negdje između nas ali Bosa je nestala. Pogledah po lokalu. Brzo sam uočio da Bosa priča sa nekim visokim žilavim likom u kožnoj jakni sa resama na drugom kraju šanka. Nije mi bila jasna ali nije bilo vrijeme za raspravljanje ponašanja. Okrenuh se ka Škotu. "Drugim riječima želiš da odemo van i sredimo tu ekipu?" Klimnuo je glavom. "Goga kaže da Horst samo to kuži. Lokalni siledžija sa ekipom lokalnih siledžija. Kada ga je upoznala glumio je finoću, nakon par mjeseci skužila je sa kim ima posla i raskinula ali već šest mjeseci je progoni. Može skužiti samo ako dobije dobre batine uz mogućnost da ih dobije još ako ponovno pogriješi." Strela je klimnuo glavom. "Ako je to tvoj stav ja sam u tome." Obojica su pogledala prema meni. Polako klimnuh glavom. "Nema frke sa vama sam. Reci koliko su tvrdi ovi koji nas čekaju." Škot je slegao ramenima. "Zajebana ekipa, Horst je jak i opasan kako mi se čini, druga dvojica djeluju manje opasno ali onaj četvrti je pravi tenk. Lik ima najviše 175 cm ali djeluje kao da ima 175 kilograma mišića. Lakše ga preskočiti nego obići. Bit će zajebano ali mislim da to možemo." Strela je klimnuo glavom. "Imali smo slične situacije doma polazeći od one prve Acine bande bilo ih je tada šest ako se ne varam." Slegnuh ramenima sa osjećajem mržnje. "Šest psihopatskih govanaca." Osjećao sam trnce u prstima. Pogledah Škota. "Koji bi bio plan?" Nasmiješio se široko. "Idemo prema njima ako ne prihvati razgovor ili ako napadnu, ja bih preuzeo Horsta ti Đoni bi mogao srediti onaj tenk od čovjeka već sam te vidio sa takvim snagatorima imaš mozak za tuču oni ne. Strela bi mogao preuzeti i srediti onu dvojicu ili ih samo zadržati dok mi ne završimo sa problematičnim." Pogledao je u Strelu. Strela je u tučama bio uvjerljivo najbrži od nas. Kretao se brzo i fluidno i jako brzo zadavao udarce rukama i nogama. Realno on je jedini imao šansu preuzeti dvojicu uz neugodnog Horsta i opisani tenk od čovjeka. Polako je klimnuo glavom. "Bez brige mogu ja tu dvojicu srediti ma koliko trajalo." Klimnuh glavom. "Dogovoreno, cure ostaju unutra do kraja frke." Pogledao sam ih u oči. "Idemo ili se molimo i čekamo čudo da se dogodi?" Nasmijali su se i klimnuli. Polako skinuh jaknu i okrenuh se ka Petri. Bosa je sada stajala pored nje. Bile su oko metar udaljene ali po Bosinom izrazu lica bilo je jasno da je čula dobar dio razgovora. Priđoh i pružih jaknu Bosi umjesto Petri kako sam prvobitno namjeravao. Bila je blijeda i uplašena. Nasmješih se dok je prihvaćala jaknu. Ja sam već osjećao trnce niz kralježnicu i u prstima ruku. "Samo mi pričuvaj dok obavimo jedan razgovor." Uhvatila me je za ruku. "Đoni stani. Razgovarala sam sa gazdom lokala znaš da ga poznajem. Mislim da znam tko je taj Gogin bivši, dopusti da ja pokušam možda izgladim to, gazda će mi dati dva redara, a vi samo počekajte, molim te." Nasmiješih se i skinuh njenu ruku sa svoje. "Daj Bosa. Sa lokalnim siledžijama i bandama imamo iskustva, sigurno više nego ti, a i to je naš problem ne tvoj." Okrenuh se ka Škotu. Zamjetio sam da su on i Strela već odložili jakne na šank pored Goge. Goga je djelovala smireno, Bruna je imala pogled uplašenog zeca. Osjetih adrenalin u zraku. Mahnuo sam im rukom i krenuo. Niotkuda ispred mene se stvorio onaj redar u sivom odjelu sa konjskim repom. Pogledao me u oči. "Što će te raditi dalje na parkingu ne tiče me se ali u lokalu i na parkingu ispred lokala ne želimo frku. Nadam se da je dogovoreno?" Rekao je to uz ljubazni osmjeh ali je zvučalo dovoljno uvjerljivo da bi i kamen razmislio ako bi imao namjere drugačije od predloženih. Klimnuh glavom. "Dogovoreno, a vi ne dopustite da cure imaju neke probleme ma što bilo vani. Dogovoreno?" Klimnu je glavom uz ozbiljan izraz lica. "Dogovoreno računaj na to." Polako sam otvorio vrata i izašao. Škot i Strela su me slijedili. Onom redaru na ulazu uputih ljubazan osmijeh. Ništa nije komentirao budući da se onaj sa konjskim repom pojavio odmah iza nas i dao mu znak rukom. Kiša je prestala, a parking je bio solidno osvijetljen uličnim svjetiljkama. Škot skrenu lijevo od ulaza ka drugom kraju parkinga. Slijedili smo ga. Čim smo prošli parkirane aute zamjetih na drugom kraju, oko trideset metara udaljenom od nas, Gogin bijeli BMW 316. Pored njega je bio parkiran crni BMW ali serije 5. Stali smo. Na zadnju haubu crnog auta je bio naslonjen niži lik. Shvatio sam zašto ga je Škot nazvao tenk od čovjeka. Bio je u crnim trapericama sa širokim remenom i crnoj majici. Mogao je imati 175 cm ali ne više. Okrugla glava mu je bila podšišana na skroz kratku jež frizuru, a tijelo je više sličilo na valjak. Problem je bio što se već po mišićima ruku vidjelo da je žestoko nabildan. Udario je brzo dlanom dva puta po haubi. Prednja vozačka i dvoje zadnjih vrata su se otvorila i izbacila tri lika van. Dok su prilazili prijatelju na haubi zamjetih da su bili kratko podšišani i sportski obučeni u traperice majice i tenisice. Jedino je onaj tenk na nogama imao neku vrstu vojničkih čizmi. Najviši od njih je imao oko 190 cm, kratku plavu kosu i nabildani torzo. Škot klimnu glavom ka njemu. "To je Horst on je moj. Onaj tenk je Đonijev, Strela možeš onu dvojicu?" Govorio je tiho. Strela je klimnuo glavom. Ona trojica su stala pored prijatelja ispred auta. Djelovali su opasno. Pogledali smo se između sebe potom raširili približno na odstojanje ispružene ruke. Škot je stao lijevo od mene Strela desno. Udahnuo sam duboko zrak osjećajući lagani grč u želucu i navalu adrenalina, klimnuo sam glavom. Polako smo krenuli prema njima. Oni su malo raširili svoju crtu. Znači imali su iskustva. Nastojao sam da me ne obuzmu osjećaji. Trebao mi je čist i brz mozak protiv onog tenka. Nakon par metara smo uskladili korak. Počeo sam osjećati udare srca. Bilo mi je jasno da ako dođe do tuče lika moram izbjegavati, paziti da mu ne omogućim čist i jak udarac ili da me dohvati rukama. Ako se to dogodi jednostavno bih završio u mašini za mljevenje mesa ili bi bila bolja usporedba pod parnim čekićem koji bi me sredio jednim do dva udarca. Mogu mi pomoći samo Bog i Win Chun tehnike koje sam naučio. Postao sam hladan, mozak mi je počeo raditi kako treba. Sve mi je djelovalo malo usporeno ali jasno. Prišli smo na oko pet metara kada je Horst istupio naprijed i malo podigao ruke. Mislim da je rekao nešto u stilu "vi sigurno ne znate" ali nije stigao dalje od toga. Škot je uletio u njega neočekivanom brzinom. Očigledno je kuhao od bijesa čim nije dopustio niti jedno drugo rješenje. Nisam stigao analizirati bilo što onaj tenk se odvojio od haube na kojoj je sjedio. Bio je brz, brži nego što sam očekivao. Krenuo sam naprijed ali mi je bilo jasno da sam zakasnio. Onih prvih par udaraca koje sam mu zadao uspio je dijelom blokirati ramenom tako da je efekt serije bio slab. Očigledno ga nisam niti uzdrmao. Odskočio sam i zauzeo gard sa jednom podignutom rukom naprijed i blagim raskorakom. Nešto veći dio težine je bio prebačen na zadnju nogu kako bi prednja ostala slobodna za udarac. Krenuo je na mene. Zamjetio sam da ima široki zamah kod udarca. Malo sam se okrenuo i blokirao podlakticom. Udarac me uzdrmao i osjetih bol u ruci. Ovaj je stvarno bio prejak. Uspio sam ga izbjeći tijekom blokade i sada mi je bio napola okrenut leđima. Uputih mu seriju udaraca u nezaštićeni dio lica i vrata. Imao sam dulje ruke i to bi bila prednost da nije bio tako jak. Imao sam dojam da šakama štemam zid. Unatoč udarcima se okrenu prema meni i uspio me pri tom odgurnuti rukom. Odteturao sam par koraka u nazad, a njemu je to dalo dovoljno vremena da se u potpunosti okrene prema meni i krene u napad. Uspio sam ga izbjeći i odgurnuti. Dok se okretao prema meni krenuo sam u napad pri tome nastojeći iskorakom prednje noge nagaziti njegovu potkoljenicu stopalo ili nožne prste. Učili su nas da je to izrazito bolno ako pogodiš nešto od nabrojanog. Povukao se i zadao jedan široki udarac sa strane ali nije imao uporište na nogama pa je to bio slab udarac. Blokirao sam ga rukom i zadao mu još jednu seriju od tri wing chun direkta ciljajući korijen nosa ili što dohvatim. Osjetio sam da su sva tri udarca pogodila dobro. Pokušao sam se izvući u stranu uz okret ali tada me dohvatio jednim od onih svojih nezgrapnih udaraca sa strane koji mi je probio blok nadlakticom i završio u rebrima. Osjetio sam jaku bol i odstupio dva koraka nazad. Dok sam čekao da tenk krene krajem oka sam zapazio da su Škot i Horst završili na zemlji u nekom zahvatu, a da je Strela uspio srušiti jednog od one dvojice. Tenk je zagrebao gusjenicima i uletio svom snagom. Uspio sam ga samo izbjeći izmicanjem u stranu ali nisam imao šanse za udarac. Zaustavio se više od metar i pol dalje od mene i počeo okretati. To je bila prigoda uletio sam sa novom serijom direkta i nagaznim udarcem nogom nakon iskoraka. Osjetih da sam mu nogom pogodio stopalo ali ne petom kako je bilo poželjno. Udarci rukama su mu zasuli nebranjeni dio glave ali ponovno sam imao dojam da šakama udaram u zid. Okretao se pokušavajući me uhvatiti rukom. Nisam to smio dopustiti i povukoh se brzo dva koraka unazad. Bio je brz previše brz za svoju konstituciju. Dok sam završio treći korak unazad već je krenuo na mene. Ovaj put je to izveo na način da je zastao izvan dometa moje šake, kojom sam ga pokušavao držati na distanci, izveo jedan lažni kroše i pokušao uletjeti u mene sa nekom vrstom kratkih direkt udaraca, očigledno više da me zbuni u uhvati nego što je polagao nade u pogodak. Uspio sam se povući malo unazad i blokirati one njegove direkte ali je već bio na meni i ponovno udario svom snagom sa strane. Ovaj put me pogodio. Osjetio sam bol u rebrima i odletio sam u stranu gubeći tlo pod nogama. Osjetio sam vlažan asfalt i u trenutku zahvalio bogu što nisam odletio prema nekom autu gdje bi mi šanse da se brzo dignem bile minimalne. Završio sam na leđima, vidio sam ga kako prilazi. Nisam se pokušavao dići na klasičan način već sam se odbacio jednom nogom za "kolut unazad" dok sam drugu nogu ispružio kao zaštitu i klatno za inerciju. Zbunjeno je ustuknuo korak, vjerojatno ne shavćajući da je ona ispružena noga u nepovoljnom položaju za udarac. To mi je dalo dovoljno vremena da završim aikido pad unazad savijajući nogu u koljenu tako da sam sada već bio u poziciji ustajanja i gardu kada je pritrčao u novi napad. Krenuo je širokim udarcem nogom nastojeći me rasturiti dok sam bio još u polu uspravljanju. Spustih se skoro na koljena i odbacih rukama tu nogu u zrak. Pao je nezgodno na leđa i očigledno ostao bez daha. Trijumfalno sam već bio na nogama. Sada ga je samo trebalo dovršiti dok se nezgrapno diže brzim kratkim udarcima nogom. Krajem pogleda zamjetih da je Strela na zemlji na boku, a jedan od onih likova mu zadaje udarac nogom. Uspio je uvući glavu i ramenom odbiti udarac ali pozicija mu nije obećavala ništa dobro. Lik se spremao za novi udarac dok se Strela pokušavao otkotrljati nešto dalje kako bi dobio prostora za ustajanje. Pustih tenk da se diže i uletih liku sa leđa. Uspio sam ga nagaziti na početak pod koljenice sa zadnje strane što ga je natjeralo da klekne potom mu zadah jedan brz udarac odozgo u vilicu. To je bilo sve, uspio sam vidjeti kako se Strela uspravlja, a tenk je uletio u mene. Zadao mi je jedan široki udarac pogađajući mi rebra sa strane kada sam se uspravio od udarca gurnuo me rukom svom snagom. Odletio sam par metara unazad i tresnuo na asfalt. Kroz mozak mi je proletjelo da je gotovo sada me ima. Povratio sam dah i pokušao ponovno izvesti ustajanje u stilu aikido pada unazad ali sam bio spor. Pustio me da se okrenem i nakon toga pritrčao. Tada je napravio pogrešku. Nije me pokušao ponovno udariti nogom valjda polazeći iz prvog iskustva. Pustio me da se dignem negdje do polovice iskoračio i uhvatio me desnom rukom čvrsto za lijevo rame, u stisak poput škripa, paralelno je zamahnuo široko lijevom u namjeri da mi zada razarajući udarac. Desnom rukom sam čvrsto uhvatio njegovu šaku na mome ramenu lakat mi je bio visoko podignut i štitio glavu za slučaj da završi udarac. Lijevom rukom sam ga uhvatio odozdo za lakat malo se podigao i pustio da mi ruka sklizne na njegovu podlakticu. Imao sam ga u poluzi ručnog zgloba. Svom snagom sam se pomakao unaprijed riskirajući ako otrgne šaku iz poluge da padnem licem na asfalt. Nije je izvukao kriknuo je i slijedeći bol u savijenoj šaci i podlaktici poletio na lice na asfalt. Ne puštajući polugu pomakao sam se korak naprijed, čvrsto sam mu blokirao podlakticu između mog koljena i pod koljenice ne puštajući mu šaku u poluzi. Ležao je na trbuhu potpuno otvoren i ranjiv. Počeo sam mu zadavati udarce lijevom šakom po glavi gdje sam stigao. Imao sam dojam da je prošlo stoljeće ruka me već boljela od udaraca kada je ispustio neki grleni zvuk. Zastao sam. Shavtih da govori "Ne" na njemačkom, nerazumljivo "Nein". Pustih mu šaku i uspravih se. Ležao je stenjajući. Polako se pokušao uspraviti tresući glavom i oslanjajući se na ruke i koljena. Blago ga pritisnuh nogom u leđa. Shvatio je i vratio se u ležeći položaj. Okrenuh se. Škot i Strela su stajali jedan do drugog i promatrali me. Strela mi mahnu i polako krenu prema meni. "Bilo je to surovo Đoni stvarno si ga dobro razbio." Kretao se teško duboko dišući. Škot je prišao polako vukući nogu. Pogledah iz njih po parkingu. Jedan od onih likova je sjedio na asfaltu držeći se za glavu, Horst je još ležao i stenjao u fetalnom položaju. Drugi od Strelinih protivnika je stajao duboko dišući naslonjen na prtljažnik Goginog auta. Drugom rukom se držao za trbuh. Očigledno mu nije padalo na pamet da poduzima bilo što više. Nismo ništa govorili. Polako smo krenuli natrag ka ulazu u Western Gold. Počela je padati sitna hladna kiša, već nakon par koraka bili smo mokri. Dok smo prilazili zamijetih da su redari vani i da nas promatraju. Stajali su par metara ispred "svog teritorija". Onaj sa konjskim repom je stajao naprijed, a preostala dvojica iza njega. Iza te dvojice su stajale Bosa i Petra. Dok smo prilazili konjski rep klimnu glavom. "Vidim dosta tuča na ovom parkingu ali ovo je vrijedilo gledati." Klimnuh mu umorno glavom dok sam prolazio pored njega. Oslanjao sam se na Strelu jednom rukom. Rebra sa lijeve strane su me boljela a i šaku lijeve ruke nisam baš osjećao dobro. https://www.youtube.com/watch?v=Csv1wXOr5tY (https://www.youtube.com/watch?v=Csv1wXOr5tY) zainteresiranih za dalje? Pa neznam kaj se čeka ????? :aplauz: :aplauz: :aplauz: Boris tebi samom mogu poslati nastavke i na email ako mi ga pošalješ na pp Nemoj zezati, a mi drugi? :occasion: Klimnuh mu umorno glavom dok sam prolazio pored njega. Oslanjao sam se na Strelu jednom rukom. Rebra sa lijeve strane su me boljela a i šaku lijeve ruke nisam baš osjećao dobro. Konjski rep me blago potapša po ramenu. Zastao sam i okrenuo se. Pogledao me u oči nekim čudnim pogledom. "Žao mi je ali takvi ne bi smjeli u lokal." Pokazao je rukom na mene od glave do pete. Pogledah se na svijetlu uličnih svjetiljki. Traperice su mi bile razderane duž nogavice jednako kao i majica na okovratniku. Pogledah Škota i Strelu koji su zastali gledajući u mene. Nisu izgledali bolje. Škot je imao skroz razderanu majicu od okovratnika negdje skoro do pojasa traperica. Uz sve to bio je krvav ispod nosa i oko usta. Strela je izgledao nijansu bolje odnosno bio je krvav samo oko usta ali nije imao jedan rukav na majici. Klimnuh glavom. Konjski rep me blago potapša po ramenu. "Poslat ću po one dvije cure, a onaj ostatak na drugoj strani parkinga također budemo riješili." Pogledah na drugu stranu parkinga prema Horstu i njegovoj ekipi. Sva četvorica su sada stajala pored onog crnog BMW-a i nešto raspravljali. Jedan od one dvojice Strelinih je pridržavao Horsta. Tenk je stajao naslonjen leđima na prtljažnik auta. Konjski rep klimnu glavom prema jednom od onih dvojice snagatora, a drugom mahnu rukom. Polako je krenuo preko parkinga praćen gorilom u kožnom prsluku. Onaj drugi je nestao u lokalu. Shvatih da nisu čekali vani zato što ih je zanimala tuča već su pazili da se problemi ne presele na njihov teren, bilo da gubitnik potraži utočište u lokalu ili da pobjednik poželi proslaviti pobjedu. Škot i Strela su me gledali. Klimnuh im glavom. "Jasno je da ne možemo unutra. Počekat će mo cure ovdje." Škot je klimnuo glavom. Pogledah prema drugoj strani parkinga. Konjski rep je nešto govorio Horstovoj skupini. Na kraju je mahnuo rukom i krenuo nazad. Likovi su se počeli pakirati u auto. Počekao sam dok crni BMW nije počeo izlaziti u rikverc sa parkirnog mjesta potom okrenuo prema Bosi i Petri. Bosa je stajala ruku prekriženih na grudima i gledala oštro u mene, Petra me promatrala zabrinuto ruku spuštenih pored tijela. Priđoh im polako. Bosa je držala moju jaknu preko ruke. Odmahnula je glavom. "Ludost Bambi, ludost." Petra je mahnula rukom prema Bosi i prišla mi. Podigla je prste i dodirnula moje usne. "Jesi dobro?" Klimnuh glavom i spustih joj ruke na ramena. Nasmiješila se i zagrlila me. Iza njenih leđa Goga i Bruna su se pojavile iz lokala. Goga je pritrčala Škotu i zgrlila ga. Bruna je polako prilazila Streli. Konjski rep u pratnji gorile se zaustavio pored mene. Pogledao je Bosu. "Rekao sam im da imaju dvadeset minuta prije nego pozovem prijatelje iz policije, sada je parking slobodan." Bosa je upitno podigla obrve i otvorila usta. Prekinuo je u neizgovorenom brzim pokretom ruke. "Kao što sam obećao neću zvati nikoga ali nestanite čim prije. Ne želim nikakve probleme ipak je u pitanju naša reputacija." Ljubazno joj se nasmiješio i potapšao je po ramenu. "Vas dvije navratite ponekada na piće, samo držite ovog dobermana na ogrlici." Klimnuo je glavom prema meni. Polako je krenuo prema ulazu u lokal praćen gorilom u kožnom prsluku. Očigledno mu nije smetala hladna sitna kiša niti se brinuo za svoje kvalitetno odijelo. Nije gledao ni u koga. Pratio sam pogledom dok nije nestao iza vrata. Minutu kasnije se onaj drugi snagator u kožnom prsluku pojavio i stao pored vrata. Očigledno su nam željeli pokazati da misle ozbiljno. Pogledah prema ostalima. Bruna je držala Strelu za ruku, uplašenog pogleda. Škot je zagrlio Gogu i gledao u nas. Bosa je sa mržnjom promatrala Gogu. Oslonih se rukom na Petrino rame. Pomislih da je dobro što je samo desetak centimetara niža od mene. Škot mahnu rukom. "Mogli bi se raspršiti da zavaramo neprijatelje." Smiješio se. Klimnuh glavom, Strela također. "Čujemo se sutra dečki." Nastojao sam da mi glas bude čvrst iako me od hladne kišice hvatao napad osjećaja hladnoće. Škot podiže ruku u pozdrav. "Đoni Strela naša vrata su vam otvorena u svako doba dana i noći." Spustio je ruku. Goga nam je samo mahnula. Strela me pljesnu po ramenu i zaputi se ka suprotnom kraju parkinga vukući Brunu za ruku. Bosa je prišla i uhvatila me pod ruku. Bez riječi me povukla ka autu. Dok sam hodao oslanjao sam se zdravom rukom na Petru. Tijekom spuštanja na sjedalo osjetio sam bol u rebrima i napad drhtavice. Očigledno me adrenalin popuštao. Pogledah u lijevu šaku. Počela je otIcati. Pitao sam se koliko dugu neću biti u stanju povući ručicu kvačila. Vozili smo se u tišini. Pri ulasku u stan osjetih slabost i drhtavicu. Bio sam skroz mokar. Petra mi je pomogla do stola u blagavaoni. Naslonio sam se na stol pazeći na lijevu šaku. Pogledah Petru. "Mogu dobiti duplo piće?" Klimnula je glavom i krenula ka hladnjaku. Bosa je tresnula moju jaknu na stolicu i okrenula se prema meni. "Svi smo mokri, a ti pogotovu. Uz sve si i prljav kao da si se valjao u blatu sa svinjama. Skini majicu i te ostatke traperica da ih bacim u perilicu." Umorno klimnuh glavom prema njenom ljutitom pogledu. "Samo jedno piće molim te." Petra mi je stavila veliku čašu do pola punu na stol. Bosa me promatrala ali ovaj put zabrinuto. Otpio sam jedan dobar gutljaj tequile. Počekao sam da me alkohol počne paliti po želucu. Nisam se osjećao bolje. Otpih još jedan mali gutljaj i spustih čašu na stol. Polako sam pokušao skinuti majicu. Nije išlo lijeva strana me boljela kad bih podigao ruke. Petra je prišla i pomogla mi sa majicom, Bosa mi izula čizme. Traperice sam spustio do ispod koljena i sjeo. Petra je čučnula i svukla ostatke traperica sa mene. Osjetih da su mi i gaće mokre. Tada me uhvatila drhtavica. Bosa je donijela ručnik i počela me pažljivo brisati. Uz pomoć uspio sam doći do spavaće sobe. Netko mi je skinuo gaće i sjeo sam na krevet. Tresao sam se od slabosti i hladnoće. Netko je nešto govorio. Netko me pokrio dekom. Nisam bio siguran da li je netko rekao na njemačkom ili nekom drugom jeziku nešto u stilu "moramo mu nešto obući da se bolje ugrije". Plutao sam između nigdje i ničega. Polako sam tonuo ne osjećajući ništa izuzev jake hladnoće koja me tresla. Tama se polako razilazila. Netko me blago tresao za rame. Otvorih oči. Žena kratke crvene kose i srcolikog izgleda lica je gledala u mene smeđim očima. Sjedila je na rubu kreveta i blago me tresla za rame. "Čuješ me? Shvaćaš što te pitam?" Klimnuh glavom potom polako prevalih preko usana: Pridgoh se malo oslanjajući se na lakat. Bilo je to naporno. Jako svjetlo stropne svjetiljke mi je smetalo. Polako sam razaznao spavaću sobu i Bosu i Petru koje stoje na ulazu. Ona crvenokosa što me tresla polako je ustala sa kreveta. Nosila je traperice i bijelu košulju koja je izgledala kao muška košulja. Nešto je bilo čudno na njoj. Pogledala me u oči. "Ja sam Suzi, liječnik. Pokušaj polako sam ustati molim te." Polako odgurnuh pokrivače sa sebe. Nešto mi je bilo čudno. Majica koju sam nosio bila je sivo isprane boje, a po rubovima dugih rukava je imala ukrasne šare od pamučne čipke. Dok sam spuštao noge na pod zamjetih da nosim crne punije najlon hulahopke. Zbunjeno spustih noge na pod. Vjerojatno sanjam. Polako pređoh prstom po nad koljenici. Definitivno su bile najlonke. Ona crvenokosa mi nije dopustila daljnje analize. Prišla je nagnula se i podigla mi poako jedan pa drugi očni kapak. Pažljivo je promatrala svako moje oko. Potom me uhvatila za ruku i mjerila puls. Pokazala je rukom ka gore. "Pokušaj ustati i stajati." Polako i bolno sam se uspravio. Povukla me jedan korak od ležaja. Par minuta me pregledala. Zadigla mi je majicu i pipkala rebra potom ozljeđenu šaku. Iz lječničke torbice na noćnom ormariću je izvadila stetoskop i pažljivo mi slušala po prsnom košu. Spustila mi je majicu okačila stetoskop za vrat i uhvatila me za obije ruke. "Polako jedan korak unazad i sjedi na krevet." Naglasak joj je bio čudan. Učinio sam kako mi je rekla. Dok se naginjala pomažući mi u spustu na krevet zamjetih što je čudno na njoj. Imala je doista velike grudi. Skoro kao dvije košarkaške lopte. To je prikrivala tom širokom bijelom košuljom očigledno muškom. Pažljivo mi je prepipala glavu. Uspravila se i posegnula za torbom. "Pod stresom si od napora i udaraca koje si primio. Izgleda da ništa nije slomljeno. Imaš sreće, a i glava je čitava. Nemaš nikakav podljev ili kvrgu na toj tintari što je dobro, znači da nisi dobio niti jedan udarac u glavu. Sada ću ti dati nešto protiv bolova i za stres, nakon toga ležiš i odmaraš." Klimnula je glavom i izvukla neku ampulu tekućine za injekciju. Minutu kasnije je napipala venu na mojoj nadlanici i osjetih bol od igle koja je prodirala. Čvrsto me držala za ruku dok je spretno ubrizgala sadržaj injekcije u venu. Klimnula je glavom i nasmiješila se. "Dat ću ti i nešto da popiješ ujutro." Odložila je praznu špricu na noćni ormarić i podigla torbu sa kreveta. Pljusnula me malo po obrazu i namignula. Polako se okrenula ka Bosi i Petri koje su zbunjeno gledale. "Bit će on ok, dogovorit ćemo se sutra za još malo kontrolnog pregleda." Ovo je izgovorila na njemačkom. Petra se nasmiješila i poljubila je u obraz. Dok su zajedno izlazile iz sobe Suzi je zagrlila Bosu oko pasa a potom spustila ruku i nježno je pogladila po zadnjici. Pogledah u Petru koja je uzimala špricu sa ormarića. "Žedan sam može čaša vode." Nježno me slobodnom rukom pogladila po obrazu i klimnula glavom. Nestala je iz sobe. Ponovno se pogledah. Stvarno sam nosio tu sivu žensku majicu dugih rukava i hulahopke. Sjetih se da je to Petrin omiljeni stil oblačenja po kući, uopće je po kući nosila majicu par brojeva veću i gaćice te natikače na nogama. Majica je djelovala na njoj kao kratka haljina. Kada bi bilo svježije umjesto majice kratkih rukava navukla bi neku dugih rukava također par brojeva veću i hulahopke. To je bilo sve. Bosa i Petra su se vratile zajedno. Bosa je u rukama nosila bocu sa sokom. Petra mi pruži čašu sa vodom. Pio sam dugim gutljajima. Odložih čašu na ormarić. "Koliko je sati?" Bosa je spustila bocu na ormarić. "Tri ujutro." Pažljivo me pogledala. "Hvala bogu u redu si. Bile smo prestrašene pa sam pozvala Suzi. Prihvatila je da dođe u sred noći i pogleda te." Klimnuh glavom koja mi je i dalje bila teška. "Suzi je vaš obiteljski liječnik?" Bosa odmahnu glavom. "Naš ginekolog ali je prije specijalizacije dugo radila na hitnoj tako da sa ovim stvarima ima iskustva. Jedino mi ona pala na pamet, nismo smjele zvati hitnu, oni sa tučama imaju iskustva i vjerojatno bi tvoje ozljede prijavili policiji. Kod njih ne pali da si pao niz stube, to im je obveza da prijave." Klimnuh glavom i pokazah rukom po sebi. "Vi ste mi ovo navukle? Nije moglo nešto prikladnije?" Bosa me ljutito pogleda zatim se obrati Petri na njemačkom. "Budala se buni zbog oblačenja." Izgovorila je to odmahujući glavom. Okrenula se prema meni. "Bambi ti si sa sobom donio samo par gaća i majica kratkih rukava. Uz to onu smrdljivu vunenu vestu koja je valjda pokupila sve mirise benzina i prašine, e oprale smo je jučer i suši se na balkonu. Traperice više nemaš izuzev u komadima. To je sve što si imao, tanke majice kratkih rukava i gaće. Tresao si se kao prut od hladnoće ispod dvije deke i jedino što smo mogle je navući ti nešto Petrino približno je tvoj broj. Petra ne nosi pidžame ni trenirke znaš i sam kako spava, mogao si umjesto toga jedino dobiti moju spavaćicu i samostojeće ali ti je to premalo na tvoju sreću." Izgovorila je to oštro na njemačkom i sjela na rub kreveta pored mene. Petra se nasmijala i sjela pored nje. Bosa mi je stavila ruku na rame. "Dosta si nas prestrašio tresao si se od hladnoće, a kada si se malo smirio napola si buncao nešto o nekom mačiću i mački. Sada je u redu dobila sam tablete da popiješ sutra kasnije vidimo. Hajdemo polako leći i nama je dosta ove večeri i noći." Osjetih se posramljeno. Zadao sam im dosta problema da bi se još imao pravo na bilo što buniti. Klimnuh glavom. Bosa i petra su ustale i krenule ka drugom kraju kreveta. Polako i oprezno, pazeći da ne radim nagle pokrete, vratih se u ležeći položaj i navukoh deke preko sebe. Cure su se smjestile i ugasile svijetlo. Dok sam padao u san proletjelo mi je kroz glavu. "Živim u stanu sa dvije lezbe, obučen sam kao žensko i upravo me pregledao ginekolog. Bit će dobro ako se ujutro ne probudim sa sisama D+ veličine." Probudilo me dnevno svijetlo. Polako sam otvorio oči. Petra je sjedila do mene. Sjedila je leđima naslonjena na uzglavlje kreveta, a nogu ispruženih ispred sebe po zgužvanim dekama. Čitala je neku knjigu. Na sebi je imala majicu dugih rukava i hulahopke. Polako i bolno se uspravih u sjedeći položaj. Petra se okrenula prema meni. "Jesi ok?" Klimnuh glavom uz osmjeh. U ustima sam imao metalni okus. Pogledah je. "Može kava?" Upitah. Dok sam spuštao noge na pod ustala je i postavila pred mene one njene natikače koje sam nosio od prvog jutra ovdje. Već su se malo raširile od nošenja na mojim nogama. Polako ih navukoh. Petra je navukla one svoje patkica natikače. Pogledala me. "Možeš sam do blagavaone ili kavu piješ ovdje?" Sjetih se da u spavaćoj sobi nema pušenja. Klimnuh glavom prema vratima. "Idemo u blagavaonu ionako moram na wc." Dok sam mokrio osjećao sam se nestabilno na nogama. Rebra su me boljela pri svakom jačem uzdahu, lijeva šaka mi je bila otečena i teško sam pomicao prste. Polako se odvukoh od wc-a do blagavaone. Petra je upravo sipala kavu u šalicu. Dok sam prilazio pokazala je prstom na onaj njen ogrtač, koji sam također koristio od prvog jutra ovdje, a koji je bio položen preko naslona stolice. "Najbolje da ga navučeš vani još pada i hladno je." Polako sam navukao ogrtač i sjeo. Petra je položila pred mene šalicu sa kavom, čašu soka, upaljač i cigarete potom sjela preko puta mene sa šalicom u ruci. Otpih gutljaj kave i zapalih cigaretu. Pogledah polako nadolje promatrajući svoju garderobu. "Bez brige dobro ti stoji." Petra se smiješila na onaj svoj otkačeni simpatični način. Slegoh ramenima, trenutno mi nije bilo bitno. Bilo mi je toplo i ugodno. "Gdje je Bosa?" Petra otpi gutljaj kave. "Otišla je obaviti neke razgovore i kupiti ti nešto za obući. Hlače više nemaš, treba ti i neka punija muška majica, izuzev ako ne misliš ovakav izaći vani." Nasmijala se. "To bi ti se sviđalo?" Slegla je ramenima. "Svejedno, sviđa mi se kada ne nosiš ništa." Pogledah u sivilo kiše kroz prozor. "Koliko je sati?" "Oko dva poslije podne." Začuh otključavanje ulaznih vrata. Minutu kasnije Bosa je ušla u blagavaonu. Spustila je svoju žensku torbu i veću vrećicu na rub stola. Polako je sjela i dohvatila kutiju sa cigaretama. Još je bila komplet obučena, samo je otkopčala jaknu. Zapalila je cigaretu i nasmiješila se Petri. "Može i meni kava?" Dok je Petra išla prema kuhinji pogledala me i gurnula vrećicu prema meni. "Ovo ti dobro stoji ali ne za van. Tu imaš trenirku i toplu majicu. Trebat će ti. Večeras te vodimo kod Suzinog prijatelja na hitnu. Bit će gužva i nitko ne obraća pažnju na bolesnike, tako da će uraditi par snimaka mimo registracije, mislim rebra i šaka da budemo sigurni da je sve u redu." Petra je donijela kavu i sjela na svoje mjesto. Polako otvorih vrećicu na stolu zdravom rukom potom klimnuh glavom. "Super sada imam nešto normalno za obući. Na hitnu ne idem dobro sam, samo mi treba par dana da se vratim u normalu." Bosa me oštro pogledala. "Bambi slušaj, ne ponašaj se kao pijetao u pubertetu. Primimo te u naš dom i našu vezu, vodimo ljubav sa tobom, pokupimo te nakon tvojih gluposti i nastojimo da se izvučeš bez problema, a najmanje što tražimo je da se pregledaš i snimiš kako bi smo mirno spavale ne plašeći se da ćeš tijekom noći pasti u komu od neke unutarnje ozljede. Je to tako puno za tvoj ponos?" Osjetih se posramljeno. Gledao sam ispred sebe u kavu, potom podigoh pogled ka Bosi. "Oprosti nisam to mislio. U pravu si. Idem na snimanje večeras." Uputih joj smiješak. Klimula je glavom i duboko uzdahnula. "Konačno malo pameti." Pokušah se izvući. "Ne zamjeri od kako smo sinoć razbili one siledžije malo sam..." Prekinula me oštro. "Koje siledžije ste razbili sinoć?" Pogledah je zbunjeno. "Onu četvoricu nabildanih. Mislim onog nasilnika Horsta i njegove frendove. Klasična ulična banda, sa takvima smo već imali iskustva doma, oni kuže samo jedno, a to je zakon jačeg." Uzdahnula je duboko potom otpila gutljaj kave, povukla je dim iz cigarete i pogledala me sa strane. "Bambi, Bambi ... niste razbili nikakvu četvoricu nasilnika već četvoricu visoko obrazovanih ljudi kojima je hobi alpinizam pa su zato dobro "nabildani" kako ti kažeš. Dalje Horst nije nasilnik već psihijatar, ako kužiš uopće razliku između nasilnika i psihijatra." Polako sam posegao zdravom rukom za novom cigaretom, znao sam kada upitam za pojašnjenje svega ovoga odgovor mi se neće svidjeti, dapače uopće mi se neće svidjeti. KRAJ DRUGOG DIJELA ŽELI NETKO NASTAVAK? ja :ruke: i ja. hoće li psihijatar ipak izaći kao nasilnik, pitam se sad. :) :thumbleft: Polako sam posegao zdravom rukom za novom cigaretom, znao sam kada upitam za pojašnjenje svega ovoga odgovor mi se neće svidjeti, dapače uopće mi se neće svidjeti. KRAJ DRUGOG DIJELA III Cestom stvarnosti ili slagalica psihologije manipulacije Službenica na recepciji je bila profesionalno ljubazna. "Da koliko vidim gospođa je u sobi, kartica za vrata je u slotu. Što da kažem tko je treba." Trenutak sam razmišljao. "Recite Đoni iz Zemuna bit će dovoljno, ako se nisam zabunio." Upitno me pogledala i podigla slušalicau telefona. Otipkala je broj i nakon pola minute započela formalni razgovor. "Ispričavam se treba vas gospodin Đoni iz Zemuna, čeka na recepciji." Grickala je kratko vrh kemijske olovke slušajući odgovor. Spustila je slušalicu i klimnula mi glavom. "Gospođa kaže da dođete u sobu, to vam je drugi kat desno." Spustila je olovku na pult, zamijetih da je na vrhu olovke ostalo malo ruža. Nije komentirala ništa više. "Hvala vam." Klimnuh glavom i zaputih se ka stubama. Dok sam se uspinjao laganim korakom razmišljao sam što bih joj rekao. Zaključih da nije bitno što bih joj rekao, bitno je bilo par pitanja koje sam joj želio postaviti. Vrata sobe su već bila malo otvorena, znači očekivala me je. Pokucah lagano dva puta. Začuo sam poznati glas. "Uđi Đoni, slobodno uđi." Polako sam otvorio vrata i zakoračio u sobu. Stajala je na sredini sobe u svilenoj crnoj kućnoj haljini i platforma sandalama visoke potpetice. Stavljala je ruž na usne gledajući se u veliko zrcalo na zidu. Prekinula je sa ružem i pogledala me. "Očekivala sam da ćeš doći, zato sam i rekla Mirjani broj sobe." Klimnula je glavom uz osmjeh. "Samo za jedan trenutak nisam bila sigurna da si to ti." "Dobro je da me uopće pamtiš." "Kako bih mogla zaboraviti nekoga tko je ipak obilježio neke stvari u mom životu. Onih koji glume idealiste srećem dosta često, pravi idealisti su rijetki." Pokazala je rukom ka otvorenim vratima balkona. "Sjedi vani molim te, tamo možemo zapaliti cigaretu. Za minutu ti donesem piće, poslije možemo razgovarati zašto si uopće došao. Mislila sam da me mrziš." Polako prođoh ka balkonu iza njenih leđa dok se ona posvetila ružu i usnama. Balkon je bio tipičan hotelski balkon sa nižim drvenim stolom i dvije drvene stolice. Na stolu je ležala pepeljara, kutija cigareta Lucky Strike i srebrni ženski upaljač. Polako sjedoh na stolicu i izvadih jednu cigaretu iz kutije. Dok sam palio cigaretu Goga se pojavila na vratima balkona. Sa tamno crvenim ružem za usne izgledala je dobro. Nasmiješila se. "U mini baru imam mali izbor pića, reci vodka, whiskey, pelinkovac ili loza." "Loza bit će dovoljno." Nestala je iza vrata. Promatrao sam odsjaj sunca na morskoj površini. Goga se vratila minutu kasnije sa dvije hotelske čaše u jednoj i dvije male bočice u drugoj ruci. Položila je čaše na stol otvorila bočice i istresla ih u čaše jednim potezom. Polako je sjela na stolicu preko puta mene, popravila kosu i zapalila cigaretu. Pogledala me i podigli čašu. "Loza po tvom izboru, živjeli Đoni." Podigoh čašu i nazdravih joj bez riječi. Nasmiješila se nekim čudnim osmjehom. "Drago mi je da si živ, nisi se puno promijenio koji kilogram više i koja sjeda vlas više, pogled i te tvoje oči koje mijenjaju boju od svijetlo smeđih do zelenkasto plavih su isti." "Nisi se ni ti puno promijenila, još se držiš." Nasmijala se. "Isti stari Đoni bez puno smisla za komunikaciju sa damama, još se držiš umjesto ostala si zgodna i lijepa." Odmahnula je glavom. "Imam dojam kao da nije prošlo toliko vremena. Dragan je znao često pričati o tebi, kao da mu nikada nisi izašao iz glave." Sjetih se da se Škot zove Dragan, nikada o njemu nisam mislio drukčije izuzev kao o Škotu. Pogledah je dugim pogledom. "Kako je Škot, jeste još zajedno?" Dugo me gledala i otpila još jedan gutljaj iz čaše. Povukla je dim iz cigarete i spustila pogled. "Umro je prije sedam godina od karcinoma štitnjače. Njegov motor je još u garaži i čeka." Polako sam ispraznio čašu do kraja. Ugasio sam čik cigarete u pepeljari i pogledao je. "Žao mi je. Nisam to očekivao." Klimnula je glavom. "I treba ti biti žao, ti si sa njim završio on sa tobom nikada." Slegoh ramenima. "Može još jedno piće?" "Loze više nema u mini baru su samo po dva ista pića vodka ili whiskey." "Vodka." Polako se podigla i nestala u sobi, posegoh za još jednom cigaretom iz kutije, trebalo mi je vremena da se sredim. Dok sam palio cigaretu vratila se i položila četiri bočice 0.1 na stol dvije vodke i dva Whiskey-ja. Sjela je. "Mislim da će nam trebati kako je razgovor krenuo. Predpostavljam da imaš još pitanja, a imam po koje i ja." Posegoh za bočicom i napunih čašu. Ovo nije sličilo na razgovor koji ljudi vode kada se slučajno sretnu nakon par desetaka godina. Sličilo je na razgovor koji je nedavno prekinut. Otpih iz čaše i pogledah je. Dovršavala je piće iz svoje čaše. "Imate djece?" Odmahnula je glavom. "Ne to nam nije išlo. Sve ostalo da ali to ne." Spustila je čašu na stol. "Đoni, Dragan se nadao da ćeš se ipak jedan put javiti ipak ste mladost proveli zajedno." Klimnuh glavom. "Žao mi je." Gledala me je nekim čudnim pogledom. "Ne nije ti žao, uvijek si išao samo ravno naprijed po svojim shvaćanjima časti i svojim pričama u glavi. Ostavio si dosta stvari iza sebe, a da to nisi ni zamijetio, odnosno ostavio si lom u par života tako lagano i jednostavno kao što ispijaš ovo piće." "Kakav lom?" Gledala me nekim dugim i čudnim pogledom imao sam dojam da mi se odgovor neće svidjeti, dapače da mi se uopće neće svidjeti. Kišno popodne Zapalio sam cigaretu i pogledao u Petru. "Mogu dobiti jedno piće mislim da će mi trebati?" Gledala me zbunjeno. "Moraš popiti one lijekove koje ti Suzi pustila pa ne mislim ..." "Daj mu, neće mu biti ništa od toga, daj i meni jedno trebat će nam da završimo razgovor." Bosin glas je bio oštar i razdražljiv, a na njemačkom je zvučao grubo. Petra je pogledala u Bosu potom se digla i krenula prema hladnjaku u kuhinji. Bosa je posegnula za svojom torbom i počela preturati po unutrašnjosti. Zamijetih da na lijevoj ruci kojom je sa strane držala torbu nosi set od pet srebrnih prstena, na svakom prstu po jedan. Prsteni su bili različiti ali po dizajnu na neki način isti i uklapali su se u cjelinu. To je trenutno bila moda u njemačkoj i sviđalo mi se to vidjeti na ženama pogotovu onaj prsten na palcu. Petra se vratila i stavila bocu i dvije čašice na stol potom sjela i posegnula za svojom šalicom kave. "Ja ne pijem, večeras netko treba i voziti." Nasmiješih joj se i napunih čašice. Bosa je konačno iz torbe izvukla neku kutijicu i stavila je pred Petru. "Kupila sam ti to na rasprodaji mislim da je po tvom ukusu." Petra je polako otvorila kutijicu, ispustila jedno sretno "hiiii" i počela vaditi prstene. Polako je položila set prstena sličan Bosinim na stol, jedan do drugoga. Podigla se i poljubila kratko Bosu. Podigao sam čašicu i otpio gutljaj. Bosa je otpila iz svoje i udahnula. "Bambi nisi ti kriv. Kriva sam ja što sam odlagala razgovor i objašnjenja." Otpila je još jedan mali gutljaj, ja ispraznih svoju čašicu do kraja. Petra je navlačila prstene. Kako bi koji podesila na prstu udaljila bi ruku od sebe i pogledala ga. Radila je to kao ozbiljan posao. Bosa mi je klimnula glavom prema njoj i nasmiješila se. Potom se uozbiljila. "Goga je manipulator, svjesni i nesvjesni manipulator uz to je i kuja koja gleda samo svoj interes. Horst je psihijatar kod koga je Goga išla radi liječenja trauma iz djetinjstva i mladosti." "Želiš reći da Horst nije Gogin bivši dečko?" Bosa je uzdahnula i pogledala u čašicu pa meni u oči. "Da Horst je Gogin psihijatar i njen bivši dečko, a Goga ga je ucjenjivala, zato je i došlo do cijele frke. Psihijatar se ne smije seksati sa pacijenticom, ako se to dozna vrlo lako gubi sve dozvole za rad. Samo to nije sve tako jednostavno budući da je Horst više žrtva Gogine manipulacije nego što je Goga žrtva Horsta. Ne znam kako sve ukratko objasniti." Odmahnula je glavom i posegnula za bocom. Napunila nam je čašice i otpila mali gutljaj iz svoje. Ja sam svoju ispio do pola, već sam osjećao da mi je ova "jedna previše", odnosno nije mi se pilo više. Bosa je pogledala Petru, koja je promatrala svoju ruku ispruženih prstiju, pa mene. "Krenuću redom. Kada sam bila u Zemunu i popričala sa Gogom prvi put vidjela sam da nešto nije u redu, odnosno po nekim naznakama zaključila sam da je izložena nasilju u obitelji. Imala sam i sama slična iskustva u obitelji, nasilje u obitelji nije često ali nije ni tako rijetko kako se misli." "Želiš reći da je i tebe netko silovao u obitelji?" Prekinuo sam je zbunjenim glasom. Bosa me pogleda potom se nasmiješi na neki čudni način. "Mene su kolektivno silovali u obitelji. Silovali su me psihički u glavu. Bambi postoje različiti oblici silovanja u obitelji. Ja sam rođena kao žensko i kao bogalj, znaš i sam jedna noga mi je bila kraća. Moji su to doživjeli kao težak hendikep ali ne za mene nego za njih. Nisu bili nasilni ali se nisu niti puno brinuli što ja osjećam, a djeca iz okolice još manje. Djeca znaju biti jako surova." Odmahnula je lagano glavom. "Sa druge strane moji su me stalno pilali kako, ako imam urođenu manu moram završiti sve škole i tako sebi popraviti status u malograđanskom društvu predgrađa. Navodno tada će me svi gledati kao pametnu i nitko neće zamjećivati moju manu. Meni škola nije išla, voljela sam krpice i šivati za lutke. Zato sam i završila srednju tekstilnu. Kada su moji vidjeli da ni školom neću ispraviti nedostatak i razbijene nade obitelji, počeo je pakao prebacivanja. Jedino je baka bila na mojoj strani. Niti ostalo u životu nije bilo bolje." Polako je ispila čašicu do kraja. Petra se uozbiljila i spustila ruku na Bosinu. Nježno joj je stisnula prste. Otpio sam do kraja i spustio desnu ruku na na njenu drugu nadlakticu. Nježno sam je pogladio. Bosa je odmahnula glavom. "Bambi svaki šupak za kojeg sam mislila da mi je dečko je očekivao od mene veliku zahvalnost pokornost i obožavanje zato što me je prihvatio iako sam imala nedostatak u vidu kraće noge. Bez malo kao da su mi učinili beskrajnu uslugu." Polako je izvukla ruku ispod moje i uhvatila me za šaku. "Ti si prvi muškarac i do sada jedini koji me je od početka gledao samo kao ženu, a ne robu sa greškom. I da, razlikovala sam one cure koje su ubijene u pojam od onih koje imaju sretno normalno djetinjstvo, a i znala sam ponešto o silovanjima u obitelji, mislim seksualnim silovanjima. Kod nas se o tome nije pričalo ali ovdje je to otvorena tema. Vratimo se na Gogu. Željela sam joj pomoći, dala sam joj lovu za put i predložila da dođe i boravi kod nas dok se ne snađe. Ja sam ovdje prvi put počela normalno živjeti, ona je završila srednju kemijsku, a to se ovdje tražilo. Bila je kod nas deset mjeseci, usavršila svoj njemački i otišla. Točnije rečeno našle smo joj posao u kemijskoj proizvodnji u jednoj firmi koja radi materijal za najlonke, a naša firma je to kupovala od njih. Našle smo joj i mali stan sa niskim najmom. Oprosti sada idem po malo soka usta su mi se osušila." Polako se podigla i otišla do kuhinje. Pogledah Petru. Bila je ozbiljna i gledala me onim krupnim očima. Vidjelo se da je cijeli razgovor emotivno pogodio. Polako sam je uhvatio za ruku. Nasmiješila mi se potom klimnula glavom lijevo desno. Bosa se vratila sa sokom i skinula jaknu, ostala je samo u crnoj košulji koja joj je dobro stajala. Natočila je i moju čašu. Kvrcnuo sam Petru po nosu i otpio gutljaj soka. Nasmijala se i posegnula za mojom rukom. Polako je skinula prsten sa svoga kažiprsta i prebacila ga na moj do mali prst. Potom je pogledala Bosu. "Ti mu nećeš dati, pa on jedini nema lijepe prstenčiće." Bilo je to u njenom stilu, kada je napeto počne sa glupostima. Bosa se nasmijala i posegnula za svojim prstenom na kažiprstu. Njen prsten mi je stao samo na mali prst druge ruke. Petra me uhvatila za ruke i pogledala ih. "Tako sada smo te označile, sada si naš." Nasmijah se, Bosa se smiješila. Raspoloženje se popravilo. Bosa je otpila još jedan gutljaj soka. Ja sam je slijedio. Potom zapalih cigaretu. Bosa je klimnula glavom. "Znaš meni je za njemačku pomogla Suzi, ja sam željela pomoći Gogi i tako zatvoriti krug odnosno poslati dobru volju i vibracije dalje. Činilo se da se za tih deset mjeseci dobro sredila, da je zadovoljna sa poslom i novim stanom. Međutim vratila se nakon mjesec dana sa pričom da ne može noću sam spavati, da je frka i da sanja da joj je otac pred vratima sobe. Zadržala je stan ali je bila najviše kod nas. Pazile smo je i bile vrlo pažljive prema njoj. Nakon mjesec dana njenog straha i kukanja ubacivanja u naš krevet noću, kako bi navodno mogla sigurno spavati malo je dopizdila. Nismo više bile svoje, a ona nije bila naš đir. Mi smo to poštivale ali ona nije našu privatnost, ponekad je izgledalo da misli da joj trebamo biti zahvalne jer iako smo lezbe ona se druži sa nama. Dopizdilo je pa joj predložih da ode do psihijatra na malu pomoć i opuštanje. Ja sam isto išla kod psihijatra nakon nekoga vremena ovdje i to mi je pomoglo da skroz povratim samopouzdanje. Jednostavno mi je u par mjeseci objasnio da nisam ja greška nego sredina koja me osuđivala." Prekinuh je. "Je taj psihijatar bio Horst?" Odmahnula je glavom. "Ne, Horst je bio drugi psihijatar kod kojeg je išla. Prvi je bio Herman, stari i iskusni psihić ali dobra duša. Volio je pomagati ljudima. Bila je kod njega na seansama oko tri mjeseca, a tada joj je rekao da prekidaju, da rade pauzu od par mjeseci i da je za početak to dosta. Vratila se ljuta. Ta tri mjeseca smo je nosile na rukama tetošile i pazile. Nije ništa radila u kući i postupno se počela ponašati kao razmaženo derle. Bila je ljuta pa sam nazvala Hermana i pitala ga zašto je prekinuo tretman. Odgovorio mi je da je pred kraj pokušala manipulirati svojim pričama sa njim, odnosno da je mijenjala priče o tome što joj se događalo od strane oca i majke u onom pravcu za koji bi pretpostavila da bi njega seksualno ili na neki drugi način zainteresiralo. Na taj način je željela zadržati pažnju na sebi. Isto tako mi je rekao da djeca koja su bila seksualno ili na drugi način zlostavljana u obitelji često razvijaju sustav manipulacije na način da ugađaju izjavama ili nekim svojim postupcima onim koji ih zlostavljaju, kako bi na taj način postigli malo sklonosti i izbjegli neke dodatne nasilne stvari. Na taj način se osjećaju manje bespomoćnima. Recimo silovana curica kaže ocu koji je silovao kako je lijep i da joj se to svidjelo kako bi ga odobrovoljila i izbjegla neke druge grubosti. Pod svjesno neki razviju perfidnu manipulaciju koju prenesu na sve ostale postupke u životu. Upozorio me i da ne dopustimo manipulaciju." Bosa je zastala i otpila malo soka. Potom je polako otkopčala par gornjih gumba na košulji izgledalo je da se počinje opuštati. Nastavila je smirenije. "Gnjavia nas je još nešto više od mjesec dana. Nakon toga smo joj na lijep način pokazale vrata. Što je dosta, dosta je, a bilo je dosta. Jedina pogreška je bila možda što smo je na početku upoznale sa Suzi." Mahnuh rukom u stilu "samo malo". "Sa liječnicom Suzi? Je ona vaš đir?" Bosa klimnu glavom. "Da sa liječnicom. Je naš đir i nije. Ona je u drugom filmu što se tiče seksualnih sklonosti." Nisam izdržao. "Neka od vas je bila njena ljubavnica?" Bosa odmahnu glavom i otpi gutljaj soka. "Ne mi ne ali u jednom periodu Goga je. Tako je i došla do Horsta, Suzi je preporučila. U stvari mislim da je Goga otkrila Suzine sklonosti i opsesije i to dobro iskoristila. Kao što je uradila i sa Horstom samo je njega skoro dovela na rub, a vi ste joj u tome sada pomogli." Trebalo mi je nešto da razbistrim glavu. Posegnuh ponovo za sokom i dopunih čašu ispio sam je u nekoliko gutljaja. Potom posegnuh za cigaretom. Bosa je čekala dok sam zapalio cigaretu. "Rekla sam ti da je složeno. Goga je bila pod svjesni, a potom svjesni manipulator ili svjesni od početka. Samo joj je trebao pogodan teren da se razvije, a ovdje ga je na žalost našla." "Kada je počela to sa Suzi?" "Ne znam, kod nje je uvijek išlo još po nešto paralelno. Igrala je igru i sa šefom na poslu, što i kakvu ne znam, samo znam da je i tamo bilo frkica ali nakon devet mjeseci je postala voditelj grupe. To bi joj sa srednjom školom bio strop u kemijskoj struci. Međutim postala je i voditelj odjela." "Kojim to postupcima, kako je izmanipulirala Suzi? Dalje nije mi jasno kako jedan psihijatar može postati žrtva manipulatora? Ja ti ili netko od neupućenih da ali smuljati psihijatra manipulacijom skoro pa znanstvena fantastika." Bosa me pogledala i odmahnula glavom. "Znaš i psihijatar je čovjek, a ne stroj. Iako kuže sve stvari i imaju neku obuku i pražnjenje kod drugih psihića i oni imaju svojih seksualnih sklonosti fantazija i slično. Goga igra na tu kartu." Pogledah kroz prozor u sivilo kiše, stvarno nije bio dan za teške razgovore. Odlučih ipak rasčistiti do kraja. "Krenimo redom kako je i zašto smuljala Suzi da je poslije preporuči Horstu?" Bosa slegnu ramenima. "Ne znam sve detalje ali prvo zašto je smuljala. Suzi je ugledna liječnica polu njemica i majka joj je iz ugledne obitelji ovdje. Njena poznanstva i veze su jake, a Gogu to izgleda pali u smislu da i sama stekne poznanstva od utjecaja. Suzi priređuje zabave za cure i ponekog pristojong dečka. Bira dečke koji nisu nasilni i koji ne pametuju o moralu ili zabadaju nos u tuđe sklonosti. Odemo ponekad kod nje na zabavu i uvijek bude ugodno. Na početku smo vodile i Gogu da se malo opusti i upozna ljude. Tako je upoznala Suzi. Kako je smuljala, jednostavno je znala što i mi ostale, da Suzi ima najviše sklonosti ka ženama ali da najviše voli ženski grupni seks, mislim ono još koja cura u svemu, a sklona je pomalo i egzibicionizmu. Vjerojatno je izmanipulirala da je i ona u tome do kraja odnosno sudjelovala je dovoljno da je malo zaludi. Suzi joj je dosta pomogla oko drugog stana i slično čak joj je i poklonila komplet pokućstvo." Bio sam već pomalo van živaca. "Što je Suzi unatoč tome što je dovoljno pametna da postane liječnik toliko glupa da je nasjela Goginim pričama i glumi ili Goga ne glumi baš sve?" Petra se do sad nije miješala u razgovor. Iznenada je ljutito podigla pogled. "Daj Bambi ne budali. Goga to radi spretno. Instiktivno osjeti mekše ljude koji su skloni pomoći drugima, nakon toga ide red slabosti tek toliko da se žrtva zainteresira za nju, potom red povlađivanja i ugađanja pa red dominacije. Ovo ponavlja u krug uz put otkrije slabost u seksualnim sklonostima i to iskoristi kao završni udarac. Suzi je dobar čovjek, tko bi drugi prihvatio doći u dva po noći i zajebavati se sa tvojim ozljedama uz to znajući da ste joj upravo razbili dobrog poznanika. Suzi ima dušu i to veću dušu nego cice." Nasmijala se. Klimnuh glavom zaključujući u sebi da stvarno ima dušu. Pazio sam da ništa od toga ne kažem glasno. Sekundu kasnije se posramih što sam to cinično pomislio. Petra je bila u pravu, tko bi prihvatio pružiti pomoć u tim uvjetima. "Znači smuljala je Suzi ali kako Horst dolazi u tu priču?" Bosa je počela nekim glasom kao da objašnjava djetetu. "Pretpostavi ... odglumila je kod Suzi da je pod psihičkim stresom i slično iz razloga da je dodatno zainteresira iz tko zna kojih pobuda, a ova je nasjela i uz pažnju joj ponudila pomoć psihijatra poznanika. Tako Horst ulazi u igru." "Kako je smuljala psihijatra?" Bosa se nasmija. "Tatin i mamin sin. Otac mu je u pravosuđu ovdje neka viša faca nešto kao glavni istražni sudac ili slično, uglavnom pomogao nam je par puta oko prometnih prekršaja. Mama mu je profesor na fakultetu sociologija ili slično. Samo izgleda da nije baš sve kako treba u obitelji pa je jedino dijete pokupilo koješta u glavi. Mislim na komplekse i slično, sigurno nisu bili nasilni niti uvrnuti. Vjerojatno je požurio na psihijatriju kako bi prvo sebi pomogao oko nekih stvari. Goga je to na tretmanima skužila i na neki način otkrila koje i kakve priče treba pričati da ga zainteresira profesionalno i seksualno. Priče su se pretvorile u to da su je svi u obitelji silovali, a to smo čak radile i nas dvije kada je došla ovdje, sve sa detaljnim opisima. Tu je valjda negdje povučen neki otponac ili znak jednakosti između njih. Nakon tretmana i završenog liječenja su sreli kod Suzi na nekoj zabavi, najvjerojatnije ne slučajno, pa su uleteli u vezu. Skraćeno Goga uz priču da je zaveo i seksualno koristio psihijatar koji joj je trebao pružiti pomoć ima i šest polaroid slika njih dvoje u dosta bizarnom izdanju. To bi bilo dovoljno da Horsta košta budućnosti, a njegova obitelj bi bila dodatno u govnima do grla, radi sramote." Sve mi je bilo pomalo previše za pratiti i prihvatiti. Prekinuh je pomalo živčano. "Kako to sve tako detaljno znaš?" Pogledala me prijekorno kao da sam rekao da ne govori istinu. "Ponešto od Suzi, a ostalo od Horsta, danas sam razgovarala sa njim. Goga ga je dan prije pozvala da dođe u Western Gold navečer u određenom razdoblju, kako bi dogovorili zadnje detalje i uvijete da mu vrati one slike. Samo nije računala da će povesti i frendove sa alpinizma." Dok sam prstima vrtio čašu od soka gledao sam prazno u čašicu ispred sebe. Petra je dohvatila bocu i nasula još po jednu čašicu meni i Bosi. Znao sam da mi alkohol neće pasati ali dohvatih čašicu i ispraznih je u dva gutljaja. Bosa je polako pijuckala svoju. Djelovala je iscrpljeno. Trebalo mi je vremena da stvari malo posložim. Zapalio sam još jednu cigaretu, ni to mi nije pasalo. Rebra su me boljela pri svakom naglom pokretu. Pogledah Bosu. "Na kraju jesi sigurna za Suzi i Gogu, mislim ono za ženske grupnjake? Možda se Suzi samo malo hvali." Petra se namrštila pridigla sa stolice i preko stola me kvrcnula prstom po glavi. Bosa me gledala sa izrazom nekoga tko pokušava tvrdoglavom djetetu objasniti da je zemlja okrugla, a ne ravna ploča. "Znam da Suzi govori istinu budući da nije muškarac, pa se nema razloga uz šank i pivu hvaliti lovačkim pričama. Kod nas to malo drukčije ide. Nadalje rekla sam ti da je Suzi po malo egzibicionist pa ima i neke dodatne sitnice za pokazati. Uostalom ako ne vjeruješ pitaj je sam. Vidjet ćeš je večeras, vodi nas kod tog prijatelja na hitnu. Pozajmila je auto prijateljici pa idemo po nju. Nakon hitne idemo do nje na piće. Rekla je budući da joj kvarimo večernje planove radi jednog buzdovana, koji nije u stanju razmisliti prije tuče, da joj dugujemo malo društva, tek toliko da ne provede večer sama u stanu. Strpljenja skužit ćeš sve." "Čudno mi je da si razgovarala sa Horstom, on te zvao?" Bosa umorno odmahnu glavom. "Ja sam zvala Suzi i zamolila je da ga nagovori na razgovor ako može pričati nakon onog kolektivnog štemanja. Jednostavno sam željela biti sigurna da nitko neće miješati policiju odnosno da ti nećeš nahebati radi svoje gluposti. Suzi kaže da je teško prihvatio budući da je vozio prijatelje kod poznatih lječnika na pregled, nakon onog sinoć. Ipak smo se našli na kraju u kafiću blizu njegovog stana. Ima podljev na lijevoj strani lica, vlasniku za šankom je objasnio da su jučer popodne malo trenirali, pa je "popustilo uže za vezivanje". Mislim da mu nije vjerovao ali je uljudno klimnuo glavom. Objasnila sam mu da ste izmanipulirani, na sranje od priče o nasilnom bivšem dečku. Složio se da je najbolje ne miješati policiju niti njemu to ne odgovara mogla bi cijela priča isplivati na vidjelo. Ukratko popili smo kavu i razjasnili situaciju, jedina novost je da mu je Goga tražila pomoć oko promaknuća na višu poziciju u firmi uz ostalo što su dogovorili, kada je popizdio prijetila mu je "opasnim prijateljima" iz starog kraja." Živčano ugasih cigaretu u pepeljari. "Stvari sjedaju na mjesto. Ako je tako vjerojatno je zato išla smuljati i izmanipulirati Škota." Odmahnuo sam glavom. Bosa spusti ruku na moju. "Bambi ne mora biti tako, Škot je lijep i zgodan dečko uz to je obrazovan i šarmantan. Možda joj se svidio ili je sve to na njemu privlači. Možda joj samo paše imati lijepog, zgodnog i šarmantnog dečka par godina mlađeg od sebe, to joj diže ugled u očima ostalih." Telefon je zazvonio. Petra se digla i krenula prema telefonu, prvo normalnim korakom, a potom odskakutala na jednoj nozi držeći drugu koso podignutu ispred sebe i imitirajući neki zvuk u stilu "boink oink boink". Podigla je slušalicu potom izgovorila kratko da se pričeka sekundica i pogledala prema nama. Mahnula mi je držeći slušalicu u ruci. "Strela." Podigoh se polako pazeći da ne radim nagle pokrete. Dok sam preuzimao slušalicu zamijetih onaj ženski prsten na ruci i pomislih da je sreća što ne postoji video veza, ne bih volio da me vidi u ovom izdanju. "Halo Đoni kako si?" "Halo razbijaču, još se nekako držim na okupu. Malo su mi stradala rebra i lijeva šaka, večeras idemo to snimiti i provjeriti. U kojem si ti stanju? "Donja usna mi je malo otečena i lijeva šaka. Sve u svemu ništa strašno jedino još par dana neću moći povući kvačilo. Nema veze. Da nisi uletio kada je bilo loše prošao bih gore." "Strela nisam mislio da tebe mogu srušiti dvojica amatera." "I nisu, upravo su pasli asfalt kada sam vidio da je Škot u problemima sa onim Horstom, bio ga je dobro uhvatio. Uletio sam pomoći Škotu, dok sam uvaljivao onom Horstu koji direkt sa leđa pridigao se jedan od one dvojice i srušio me, tada si ti uletio. Bila je to dobra tuča." Šutio sam kratko. "Valjda." Zvučao sam kiselo ne znajući što misliti nakon svega. Zašutio je kratko, zbunjen mojom reakcijom. Kada je produljio djelovao je malo nesigurno. "Čuo sam se sa Škotom, on je uglavnom OK, ti si najgore prošao čini mi se. Možeš se normalno kretati?" "Svakako samo malo ubija ova depresija od kiše. Kako je kod tebe?" "Pijemo kolu, grickamo čips i gledamo tv. Bruna se smirila nakon sinoć, nije joj baš sve jasno i imam dojam da baš i ne voli Gogu, malo je kisela vjerojatno ovaj prokleto kišni dan." "Je uz sve što me boli još i depresija od kiše, hvala što si se javio ja sam mislio malo kasnije zvrcnuti tebe." Šutio je par sekundi. "Škot je rekao da se najvjerojatnije za tri tjedna ženi sa Gogom, pa da se dogovorimo da ostanemo do tada. Ništa mi nije jasno, čemu žuri toliko. Pitao sam. Navodno jedino tako može dobiti boravak i radnu dozvolu, preko braka. Zvao je nekog poznanika da mu u općini izvadi svu dokumentaciju, da je da na prijevod na njemački i ekspres pošalje. Goga može dobiti iz ambasade sve za par dana, nakon toga treba do tjedan dana da zakažu vjenčanje." Napravio je pauzu. "Đoni meni je sve čudno, kao neki čudesan san. Od jutros držim malo leda na usni i razmišljam. Ništa mi se ne uklapa i kog vraga je skočila na njega, kao mačka koja je ulovila miša i frkće na nas od straha da joj tog miša ne otmemo, što li ....." Odlučih da je bolje za sada ne govoriti mu ništa. Bio je dovoljno uznemiren. "Strela mislim da ti mogu ponešto objasniti kada se vidimo. Bit će sve u redu. Najbolje da prespavamo noć budemo pametniji sutra. A vas dvoje pređite na pivu ili nešto konkretno pa bude manje kiselo i manje razmišljanja." Nasmijao se. "Možda si u pravu, možda me samo ova depresija od kiše malo ubija. Kada se vidimo? "Nastojat ću sutra ali ne vozim pa ovisim od cura. Najbolje da se čujemo ujutro i dogovorimo." "OK čujemo se ujutro, ako nešto treba javi. Bog Đoni." "Bog Strela." Spustio sam slušalicu i prišao stolu. Posegao sam za vrećicom sa odjećom, vjerojatno ću se osjećati bolje kada se presvučem. Bosa je spustila ruku na vrećicu. "Ostavi to za sada, kupila sam to na brzaka na rasprodaji. Moram barem dobro poglačati sve, da se malo sterilizira. Tko zna gdje je sve ležalo." Umorno je slegla ramenima. "Čim se odmorim poglačam ti. Do tada moraš ostati ovako." Nasmiješila se. "Uostalom dobro ti stoji." Petra je prasnula u smijeh. Potom se uozbiljila. "Imaš dobre noge za minicu, duuuge." Nasmijale su se i poljubile. Pogledah kroz prozor u sitnu kišicu i poslije podnevnu svijetlost dana. Prokleto kišno popodne pomislih. Pornografija Suzi se vratila pričajući sa likom u bijelom mantilu. Bila je u trapericama i traper jakni vjerojatno dva do tri broja većoj od odgovarajućeg. Na taj način je večeras prikrivala prevelike grudi. Lik mi je bio simpatičan na prvi pogled. Niži prosijed, ugodnog pogleda i ponašanja. Dok su se pozdravljali nasmijali su se nekom komentaru, očigledno su bili u dobrim odnosima. Suzi polako priđe i namignu nam. "Snimci su ok. Sve je ok, ovaj buzdovan nije polomio ništa." Od početka sam za nju bio "ovaj buzdovan". Sa curama se smijala i pričala, meni izuzev profesionalne nije ukazivala neku drugu pažnju. Digli smo se sa stolica čekaonice i krenuli ka izlazu hitne. Bosa je išla pored Suzi i nešto pričala, Petra je išla pored mene. Malo je usporila i cimnula me za ruku. Polako mi je prilazila gledajući u pravcu Suzi i Bose koje su se udaljavale. Kada je očigledno ocijenila da su dovoljno daleko namignula mi je. "Idemo kod Suzi na neku hladnu večericu i igrati jamb. Suzi je dobar domaćin ali ako bude malo čudna u ponašanju prihvat to kao normalu, OK?" Klimnuo sam glavom. "Sve ok samo reci u kom smislu čudna?" Petra se nasmijala. "Ništa strašno, nema opasnosti da te siluje bez brige." Namignula je i povukla me za ruku. Bosa i Suzi su nas čekale pored auta. Sjeo sam naprijed pored Petre koja je vozila. Njih dvije su se smjestile na zadnje sjedalo. Petra je oštro krenula sa parkinga i ubacila se na cestu. Spretno je vozila slalom sa jedne na drugu voznu traku, probijajući se kroz gužvu. Iza mene Bosa je upitala Suzi. "Kako je Holz? Je on isto čitav ili?" Nešto u tome me natjeralo da se okrenem čekajući Suzin odgovor. Suzi je blago odmahnula glavom potom klimnula. "Čitav je samo par dana će jesti tekućinu na slamku, ima otečene usne i toliko plavica po licu da ga niti rođena majka neće prepoznati, na sreću sve će proći bez posljedica." Nisam izdržao. "Tko je Holz?" Suzi se polako nagnula malo bliže meni. "Lik kojeg si sinoć dobro rasturio dušo. To mu je nadimak izgleda ko komad hrasta." Bez obzira na sadržaj nije zvučalo zlobno. Pogledah je u oči. "Žao mi je, mislio sam da je jedan iz neke siledžijske bande." Suzi se još malo nagnula prema meni, pri tome su se grudi u traper jakni naslonile na moje sjedalo. Gledala me u oči sa strane koliko joj je to položaj dopuštao. "Prvo ga razbiješ, a poslije kažeš da ti je žao. Stvarno si ili dijete ili malouman, prije bi se reklo ovo prvo. Holz mu je nadimak radi izgleda, inače čovjek je diplomirani sociolog i vjerojatno je dosta pročitao o takvima kao ti. Trebam ti vjerovati da ti je žao?" Ni ovaj put nije bila zlobna, prije je sve zvučalo pomalo tužno. Petra se umiješala. "Objasnile smo Bambiju situaciju danas, kada se uspio izvući iz kreveta. Shvatio je da je pogriješio. Suzi se malo odmakla od mene. Koliko sam uspio vidjeti u tami auta pogled joj je bio ozbiljan. Kada je progovorila glas joj je bio znatno topliji od one ledare minutu prije. "Znaš buzdo ljudi su rođeni da se maze i uživaju, a ne da jedni drugima nanose bol. Zato slijedeći put u toj praznoj kutiji koju nazivaš glavom potraži mrvu mozga prije nego uletiš i ištemaš prvog koji ti se ne sviđa. Ja sam postala liječnik ne radi bijelog mantila i titule već zato što doista želim pomagati ljudima u nevolji." Odmahnuh glavom. "Stvarno mi je žao." Spustila je ruku na moje rame. "Vjerujem. Što je učinjeno učinjeno je i nema nazad. Na sreću svi ste ostali više manje čitavi i bez posljedica." Malo je pojačala stisak i povukla ruku. Ostatak vožnje sam šutio. Njih tri su intenzivno pričale kao da ja nisam prisutan. Imena mi nisu bila poznata ali sam doznao da su neke cure, iz njihovog kruga, našle novu vezu. Da se u ekipi pojavio slatki nježni uljudni dečko sa jednom Suzinom bivšom, jedna cura je promijenila make up na nešto što uopće ne pristaje njenom licu, a na tri mjesta su bile super rasprodaje. Ovaj razgovor mi nije smetao, dapače nakon sjebanog dana mi je pasalo ne slušati ništa o čemu bih morao razmišljati. Zamijetih da je Suzin običaj bio da se curama obraća sa "šećeru" ako ih ne bi zvala imenom. Na neki način je to dobro zvučalo ma kako ofucano bilo. Dnevni boravak Suzinog stana je bio klasično uređen, nikakav luksuz izuzev što je bio prostran. Ne znam iz kojeg razloga sam očekivao nešto luksuzno i uvrnuto. Garnituru od trosjeda, dvije fotelje, stola i ormara za pića upotpunjavala je samo jedna kožna fotelja očigledno anatomski prilagođena. HiFi uređaji, televizor i videorekorder su bili u specijalno izrađenoj polici naspram te kožne fotelje. Jedino su slike i tepih odavali dojam skupoće i kvalitete. "Šećeru, za tebe je najbolje da se smjestiš u ovu anatomsku fotelju. Tako nećeš imati položaj koji opterećuje rebra." Ovo je bilo upućeno meni. Ostao sam iznenađen. Od Suzi bih u najboljem slučaju očekivao da mi se obrati sa "buzdovančiću", "buzdo" ili nešto slično." Oklijevao sam pa je uz smiješak klimnula zapovjednički glavom prema fotelji. Krenuh polako sa namjerom da radim što manje oštrih pokreta pri sjedanju. Suzi se okrenula ka curama. "Vi ste ovdje domaće pa se smjestite gdje vam padne na pamet. Idem po aperitiv za početak, dobila sam sjajan grčki uzo, to morate probati." Nestala je prema kuhinji i blagavaoni koja je bila u nastavku dnevnog boravka. Bosa se smjestila u fotelju puštajući svoju torbu na pod. Petra je svoju torbicu bacila pored trosjeda izula tenisice i pružila se na trosjed gledajući u strop. Suzi se vratila sa vlažnom bocom neobično izduženog izgleda, očigledno je do sada bila u hladnjaku. Stavila je bocu na podmetač na stoliću i izvadila čašice iz ormarića za pića. Dok je to radila dva puta je prstima počešala Petru po trbuhu uz smiješak. Petra je samo reagirala sa jednim "mmmmm" blago njišući kukovima lijevo desno. Nazdravili smo. Petra je nazdravila ležeći. Suzi je svoju čašicu istresla "na eks". Ja sam pažljivo otpio. Piće je bilo ok, pa sam si priuštio još jedan gutljaj. Suzi je nasula još jednu čašicu i ispraznila je. "Cijeli tjedan frka na poslu, nisam popila ni kapi. Večeras ću malo nadoknaditi. Vi se opustite i prepustite." Nestala je u pravcu blagavaone i kuhinje. U narednih pet minuta je donijela zdjele sa čipsom, kanape sendviče, zdjelu maslina, blok i kockice za jamb. Ubacila je kazetu u HiFi kazet deck i prostoriju je ispunio ugodni ritam Jazz glazbe šezdesetih. Dok je sve završila ispraznila je još jednu čašicu, a uz četvrtu je napunila i naše prazne čaše. Zapalih cigaretu. Večer je krenula uz zvuk kockica na stolu i daljnji ženski razgovor. Ja sam više šutio. Nakon jednog sata ili nešto više i dvije čašice dalje Suzi je odložila kockice i nasmiješila se. "Idem se presvući u nešto ugodnije, kasnije idemo zajedno postaviti stol i gricnuti tu hladnu večeru. Naručila sam, ketering finih papica." Nestala je iz dnevnog boravka, a Petra mi je namignula iz ležećeg položaja u koji se ponovno bacila. Bosa je sa smiješkom polako otpila još jedan mali gutljaj iz čašice. Ja sam zapalio novu cigaretu. Iz zvučnika je Eric Clapton pjevao svoj "Ocean bulevard". Suzi se vratila u prozirnoj plavoj haljini i sandalama na visoke potpetice. Ipak je ispod zadržala grudnjak gaćice i hulahopke. Izgledala je čudno i zadovoljno da paradira na taj način. Zamjetih da je stvarno bila skladno građena izuzev prevelikih grudi koje su počivale u jednom od onih specijalnih grudnjaka. Mahnula je glavom prema nama. "Idemo na večeru, poslije imamo film "Vatrene ulice" za pogledati." Mene su smjestile za okrugli stol u blagavaoni, a one su postavile tanjure i pribor. Na stolu se našla boca nekog crnog vina i čaše. Iz hladnjaka su donesena dva pladnja, na jednom je bila klasika hladnog nareska i sira, a na drugom hladni losos usoljene haringe i gomila kavijara na sredini. Toster i paket kruha za prepečenac su bili postavljeni na stol, "pa neka svatko sebi napravi po volji". Večera je počela zdravicom sa vinom. Suzi je bila u elementu, pogladila je Bosu par puta po zadnjici dok su postavljale stol i dala Petri dvije puse u usta dok je točila vino. Mene je blago ignorirala. Ipak je u jednom trenutku dok je išla po coca colu za Petru spustila ruku na moje rame i nježno me stisnula. To je bilo sve, očigledno samo znak pažnje. Šutio sam i polako žvakao u kakofoniji ženskih glasova i tema. Nakon skoro sat vremena Bosa me upitno pogledala. "Đoni je ti dobro? Dosta si se ušutio i povukao, što je? Osjećaš se ugroženo?" Suzi se nasmijala. Nakon vina je već bila crvena u licu i vesela. Odmahnuh glavom. "Bilo je ovo pasje kišno popodne za mene. Još se pokušavam složiti nakon svega što sam čuo." Suzi me pogleda upitno. Petra je nabola komad lososa na vilicu i ubacila ga u usta. Bosa je slegnula ramenima i pogledala Suzi. "Suzi njemu je teško prihvatiti sve to o Gogi, čak mislim da ne vjeruje da je bila sa tobom i zabavljala se sa curama." Suzi me pogledala i odmahnula glavom polako lijevo desno, potom se nasmijala. "Goga je kuja, teška kuja nakon svega ovog što je učinila. Počekaj malo nevjerni šećeru pokazat ću ti nešto pa zaključi sam." Suzi se spretno podigla od stola unatoč piću i nestala iz blagavaone. Bosa me fiksirala u oči, Petra je gomilicu kavijara naganjala po tanjuru pri tome imitirajući zvuk buldožera, nju očigledno nije ništa zanimalo. Suzi se vratila sa plavom kuvertom u ruci. Bacila je kuvertu pred mene i sjela na svoje mjesto. "Pogledaj i vrati na mjesto, bit će dovoljno da ti do kraja otvori te poluotvorene okice mačiću slijepi." Polako sam podigao kuvertu i pogledao natpis. Pisalo je Goga 9 kom. U gornjem lijevom kutu kuverte je bila napisana brojka 42. Očigledno je kuverta bila dio veće kolekcije. Izvadih devet polaroid slika iz kuverte, polako sam ih pogledao. Sve su prikazivale Gogu u eksplicitnim seksualnim situacijama sa još dvije ili tri žene. Pornografija kakva se mogla poželjeti. Vratih fotografije u kuvertu i položih je pred Suzi. Klimnuo sam glavom. "OK to je to. Goga je manipulatorska kuja." Suzi mi namignula. "Ipak joj želim svako dobro ako ne nanosi štetu drugima, bila je komad koji se pamti." Pokupila je kuvertu i nestala. Znao sam da će je vratiti na točno mjesto u tko zna koliko velikoj kolekciji. Pitao sam se što sve te slike sadrže. Suzi se vratila i otpila iz svoje čaše potom se okrenula i sa ozbiljnim izrazom lica upitala. "Znate li da sam otkrila medicinski razlog zašto žene imaju kovrčave stidne dlake. I znate li zašto?" Pogledala nas je i nasmijala se. "Da ne bodu u oči." Ostatak večeri proveo sam u polu snu jedva držeći oči otvorene. Šok alkohol i napor su uzeli svoje. Nisam uspijevao pratiti film, a teme razgovora uz film me nisu zanimale. Suzi je sjedila u fotelji preko puta mene više pričajući sa curama manje prateći film. U jednom trenutku je prekinula razgovor i mahnula rukom pred mojim očima. Trgoh se. Pogledala me u oči. "Što je, tako te zanima kako izgledaju?" Shvatih da sam umoran spustio pogled i nesvjesno ga fiksirao na Suzinim grudima, bio sam toliko umoran da sam ga mogao fiksirati i na nogu od stola, bilo mi svejedno. Suzi je to rastumačila na drugi način. Nasmijala se. "Dobro da ne mučimo dečkića i njegovu radoznalost." Polako se digla skinula onu prozirnu haljinu i otkopčala grudnjak, potom je sjela i skinula grudnjak. Dok je to radila nagnula se malo naprijed. Dvije velike cice su se spustile na Suzine natkoljenice, sa velikim bradavicama i tamnim krugom oko njih. Izgledalo je kao groteska ali je bilo i nekog jakog erotskog naboja u tome. Suzi se nasmijala podižući čašu. "Ako želiš možeš ih i opipati ali to je sve što ću ti dopustiti." Nesvjesno sam odmahnuo glavom gledajući je u grudi, pri tome nisam mislio na Suzinu ponudu. Nastao je terenutak neugodne tišine. Petra se stvori pored mene, očigledno se mačjom spretnošću podigla sa trosjeda. Klimnula je glavom prema meni. "Hej ako on neće mogu ja, ja ću, ja ću." Suzi i Bosa su se počele smijati. Ja sam motao misao po glavi. Na kraju se pojavila potpuno i kristalno jasna. Pitao sam se ima li itko normalan, izuzev mene, u ovoj priči koju živim. Istodobno shvatih da je pitanje krivo postavljeno, ispravno bi bilo "ima li itko normalan u ovoj priči". Definitivno ni ja nisam po svim važećim standardima bio normalan. Bilo mi je normalno da živim sa dvije cure koje su u vezi, da na njihovu vezu gledam kao nešto normalno, postanem dio te veze nosim njihovu odjeću i ne razmišljam o tome. Što je uopće i značilo biti normalan izuzev ako nije značilo da drugima ne nanosiš zlo. Unatoč svemu Goga bi mogla proći kao normalna da nije manipulacijom izazvala toliko problema. Počeo sam tonuti. Netko je sjeo do mene na naslon fotelje i protresao me za rame. Podigoh pogled prema Petri koja me sa smijehom gledala odozgo. Namignula je. "Hei jesi vidio kako sam ih ćooopila?" Klimnuh glavom i zaključih da definitivno nitko nije normalan. Pomislih na Škota. Sjetio sam se one priče o zidaru gast arbeiter – u koji je upoznao lijepu ženu u njemačkoj, zaljubio se i oženio na brzaka. Nakon par godina braka bio je na terenu i zidao nešto. Bilo mu dosadno za vikend pa otišao do sex shop-a da kupi neku pornografiju za zabavu i "ručni rad" navečer. Kupio na rasprodaji neku deblju knjižicu kompilacije sličica i navečer krenuo u razgledavanje. U porno priči sa sličicama, pod nazivom "Ispunjeni svi mogući pravci", na slikama, po liku madežima na specifičnim mjestima te još nekim detaljima, prepozna svoju ženu. Na svu sreću Suzi ne dila pornografiju. Sam na cesti Probudilo me jutarnje sunce. Ležao sam na krevetu ne razmišljajući ništa, pitao sam se koliko je sati. Polako sam zbacio pokrivač sa sebe, spustio noge na pod i potražio one Petrine natikače. Sjetih se da su Petra i Bosa doma. Petra je završavala neki tečaj programiranja u Dbase 3 pa je uzela godišnji, a Bosa je izjavila da nas ne pušta same i također uzela godišnji. Petra je ispit trebala polagati za par dana, nakon toga su bile slobodne za pravi godišnji. Polako sam krenuo prema blagavaoni. Pokušao sam stisnuti lijevu šaku ali nije išlo. Bol u rebrima je već osjetno popustila ali šaka još nije bila u redu, pitao sam se kako povući ručicu kvačila. Krajem tjedna sigurno ne mogu nazad doma. U razgovoru sa Strelom odlučili smo ne čekati Škotovo vjenčanje. Nakon što sam mu objasnio veći dio od onoga što sam čuo, preskačući samo one pornografske fotke koje je Suzi napravila, odlučili smo da je najbolje da se više ne miješamo. Dok smo mi pričali u dnevnom boravku Bruna je vodila razgovor sa curama u blagavaoni. Činilo se da se dobro uklapaju. Osjećao sam se frustrirano. Danas je utorak, kako ide najmanje još tjedan dana neću biti u stanju voziti. Valjda Strela nema ništa protiv polaska slijedećeg tjedna. Bosa je sjedila za stolom u blagavaoni čitajući novine, Petra je bila za kompjuterom i nešto tipkala. Bosa se nasmiješila. "Može kava?" Klimnuo sam glavom. Petra je samo podigla pogled sa kompjutera i mahnula mi rukom. Sjeo sam za stol i zapalio cigaretu čekajući kavu. Bosa mi je donijela čašu soka. Sjetih se da odavno nisam ništa skuhao, bio bi red da danas pokažem još neko svoje kulinarsko umijeće i oslobodim cure brige o ručku. Zadnjih par dana bile su jako pažljive prema meni, osjećao sam se kao parazit. Kava u šalici je dobro mirisala, nasmiješih se Bosi, telefon je zazvonio. Bosa je krenula prema telefonu, ja sam otpio gutljaj kave. "Bambi!" Okrenuh se prema Bosi koja je držala slušalicu u ruci. "Za tebe je." Polako krenuh prema telefonu. Mogao je biti samo Strela ili možda nadao sam se Škot. Nakon našeg zadnjeg telefonskog u kojem sam mu objasnio da ne ostajemo i da bi bio red da sam objasni sve svojima i Ljilji bio je jako kiseo. Podigoh slušalicu. "Halo Đoni , Strela je. Kako si?" "Ne baš dobro, rebra su bolje ali šaku još ne mog skupiti, mislio sam te zvati da odgodimo polazak za idući tjedan, neću moći pritisnuti kvačilo." Slijedilo je razdoblje tišine. "Đoni ja danas krećem doma. Jednostavno moram. Škot je javio svojima i Ljilji da ostaje i ženi se. Kada je Škotova mama čula sa kim se ženi poludila je. Ona ima jako loše mišljenje o Gogi još od davnih dana dok je bila u Zemunu. Ljilja je popizdila kada je čula priču, nazvala je Ljilju i u suzama joj sve ispričala." "Stani." Prekinuh ga. Složio sam sve u par sekundi tišine potom produljih. "Kako stvari stoje čak nam je i bolje da odložimo povratak. Svi će se ispuhati za tjedan dana i nama ostaje manje pitanja za odgovoriti, kao i manje prebacivanja. Uostalom kako znaš sve te detalje, zvao si nekoga?" "To sam ti upravo želio reći kada si me prekinuo. Škot je pustio Gogin broj telefona svojima, za slučaj da nešto trebaju. Škotova Ljilja je nazvala njegovu mamu i isplakala se na ramenu. Izvukla je broj telefona uz obećanje da će pokušati urazumiti Škota. Međutim dala je telefon mojoj Miri sa zadaćom da prije toga od mene izvuče sve što može o cijeloj situaciji." Napravio je par sekundi pauze. Kada je produljio glas mu je bio ljutit. " E sada dolazi ono najbolje. Ljilja je nazvala kod Goge kako bi razgovarala sa mnom. Goga se javila i znaš što je uradila." Šutio je par sekundi i potom nastavio naglašavajući svaku riječ. "Dala joj je broj telefona kod Brune sa objašnjenjem da je najbolje da me potraži i popriča tamo i da je više ne uznemirava. Mira je nazvala i dobila Brunu. Normalno šokirala se. Na svu sreću nije pitala za mene po nadimku već imenom. Razgovor je bio na engleskom i Bruna je mislila da traži tebe. Odgovorila je da ti nisi trenutno tu ali da je "Strela u sobi i gleda tv", pa ako hoće da priča. Javio sam se i izvukao na to da je Bruna tvoja trenutna cura itd.. Normalno bila je sumnjičava ali nekako je progutala budući da sam otišao do Brune i zamolio je da joj potvrdi na telefon kako si slatki njezin dečko." Ponovno ga prekinuh. "OK daj mi par sekundi da to svarim. Znači službeno za doma ja sam bio sa Brunom. Nema problema napišem ti ispričnicu za Miru, zamolimo Brunu da ja i ona napravimo par fotki kako se grlimo i sve na svom mjestu. Znači nema ..." Prekinuo me. "Đoni nije to tako jednostavno. Slušaj dalje. Pizdarije su bile kako se i moglo očekivati. Ljilja ili Mira nisam više siguran tko je nazavala moje. Objašnjenje koje im je servirano bilo je da smo sva trojica upali u loše društvo, a uz Škota ti i ja završili kod nekih sumnjivih cura koje vjerojatno mislim ženiti radi ostanka u Njemačkoj. Babe ko babe. Ne bi to bio problem ali dala i broj telefona kod Brune. Moja mama nazove i javi se Bruna normalno ne skuži niti riječi francuskog i pozove mene. Kada sam se javio stara na rubu suza i panike, nije pomagalo ništa, zalupi slušalicu kada sam pokušao biti razložan. Pet minuta kasnije ponovo zvoni telefon. Zove tata. Objasni mi da on nema ništa protiv, dapače da mu je drago što mu sin nije "smotana budala" ali da se mami naglo pogoršala situacija sa srcem. Nađem se u govnima...." Zašutio je. Sjetih se da je Strelina mama imala nekih manjih srčanih problema ali da liječnici nisu to smatrali opasnim. Opasno je bilo samo za Strelinog starog kojeg je uvijek, kada njoj nije nešto bilo po volji, maltretirala "da je dobila srčani napad nakon toga što joj je rekao". Par puta je Strela ispričao te scene uz smijeh na temu "kako je mama stisnula starog". Pokušah oprezno. "Strela misliš da joj je stvarno loše nakon toga što je čula?" Nakon par sekundi tišine počeo je polako i razložno. "Ne znam Đoni nisam siguran da je loše. U biti boli me ku..$..c ako ona pizdi zašto sam sa nekom ženom i što radim sa ženama u životu ali probleme sa srcem sigurno ima. Postoji i nekih dvadeset posto šansi, nakon što su svi napravili frku, da je stvarno i dobila neki napad. Ne bih želio da mi majka doživi srčani napad i otpluta na onaj svijet samo zato što ja mislim da je osamdeset posto šansi da folira. Nadalje znaš da mi je stalo do Mire. Jednostavno danas idem nazad i računam stići čim prije. Želim te samo vidjeti prije polaska." Šutio sam, kada sam progovorio jedva sam prevaljivao riječi preko usana. "Strela možeš doći do Bosinog stana ili da zamolim nekoga da me vozi?" "Nema potrebe da moliš mogu se snaći do tamo, samo izađi vani za sat vremena molim te, ne želim ništa pričati pred Bosom." Prekinuo je bez pozdrava. Polako sam sjeo za stol i posegao za kavom, pogledah na sat bilo je jedanaest, znači za sat vremena "točno u podne". Bosa me promatrala zabrinuto. "Problemi?" Klimnuh glavom. "Objasnit ću sve kasnije kada čujem još neke detalje." Zapalio sam novu cigaretu. Ovo će biti dugo čekanje. Strela je spretno smotao ka garaži. Čekao sam dok je silazio sa motora podizao ga na nogare i skinuo kacigu. Dali smo si pet bez riječi. Pokazah prema zidiću oko susjedne kuće. "Možemo sjesti tamo." Klimnuo je glavom i krenuo. Počekao sam dok smo se smjestili i dok nije zapalio cigaretu. "Da li si nazvao Škota i pokušao objasniti situaciju, mislim da bi trebao znati što se događa." Povukao je jedan dugi dim cigarete i klimnuo glavom. "Jesam, javila se Goga i zalupila mi slušalicu." Polako sam slagao stvari u glavi. Stvarno je bilo sve van pameti. "Zašto se tako ponaša. Nismo joj uradili ništa na žao. Tretira nas kao uljeze u životu. Vjerojatno radi Škota ali i onako ga je smotala." Strela je šutio. Kada je progovorio bilo je to umornim glasom. "Znaš Đoni Škot je lijep i zgodan uz to u našem kraju važi kao dečko iz ugledne obitelji. Razmišljao sam nakon svega što si mi ispričao. Tko zna što se mota u Goginoj glavi i koje komplekse liječi. Uostalom više nije niti bitno. Bruna mi ispričala još par detalja o Gogi, u biti je one večeri kada smo se upoznali jedva i prihvatila naći se sa njom. Mislim da je Goga i ovdje u njemačkoj sama. Izjebala je pola okolice iz nekog materijalnog interesa i nema baš prijatelje. Ima par bivših ljubavnika kao "prijatelje" i skoro ništa više. Škot je popizdio za njom i vjerojatno joj ukazuje dosta pažnje. Znači više nije sama i ima pažnju. Mislim da smo mi za nju samo likovi koji joj žele uzeti Škota." Gledao sam u ruke analizirajući sve što je Strela rekao. Imalo je logike. Klimnuh glavom. "Nije mogla znati da odlazimo. Muči me samo što ništa ne mogu učiniti za Škota. Nije bitno sa kojom je ali od djetinjstva smo frendovi i volio bih da je barem svjestan sa kojom se upušta. Ako je, nije me više briga ali mislim da sam mu trebao reći. Uostalom uvijek je bio na neki način naš duhovni vođa nije li tako?" "Ne Đoni, nije to to. Razmišljao sam nakon svega. Škot je u biti samo razrađivao tvoje ideje i poneku moju i davao im smisao, u sve ove godine nije pokazao neku osobnost. Kada bolje razmislim više si ti bio duhovni vođa nego on. Samo smo ga mi doživljavali tako. I ovdje smo dospijeli na tvoju inicijativu, on je kao uvijek samo usklađivao ekipu. Dobar je dečko ali bez neke osobnosti. Naletio je na jaču osobnost i poklopila ga je. Tko zna koje seksualne sklonosti se motaju u njegovoj glavi, a ova je to nanjušila. Želio sam te vidjeti samo da ti kažem da te ne napuštam. Ne mislim ni da je mami tako loše. Jednostavno ne želim da se slučajno nešto sa mamom dogodi, a da ja sebi poslije prebacujem cijeli život da se to moglo izbjeći da sam se pokupio i došao doma na dan dva. Ako želiš ili budeš trebao vratit ću se po tebe nakon par dana doma kada sredim situaciju." Pljesnuh ga zdravom rukom po ramenu. "Ne budali. Lakše meni jedan put voziti sam nego tebi dva puta sam i jedan put u mojem društvu. Kako ti je šaka? Imaš sve što ti treba za put?" Podigao je ruku, šaka mu je još imala onu plavkastu boju međutim dosta lako je skupio prste. "Još malo boli ali ne moram baš često mijenjati brzine." Nasmijao se i odmahnuo glavom. "Bruna mi je dala jednu staru deku i neki stari šator za jednu osobu od neke njene frendice kojoj to više ne treba, bit će dovoljno. Sva kamp oprema je ostala kod Goge, a ja ne želim više tamo." Sjedili smo još par minuta u tišini. Strela je polako ustao. "Đoni vrijeme je da krenem." Podigao sam se i stavio mu ruku na rame. Gledao sam ga u oči. On je svoju ruku položio na moje rame. "Sretno Strela." "Sretno Đoni." Krenuo je ka motoru. Nije se osvrtao, jedino je pri polasku mahnuo rukom. Promatrao sam dok nije nestao u daljini. Čekalo ga je puno kilometara samog na motoru od 175 ccm. Polako sam ušao u blagavaonu. Bosa me pogledala dok sam sjedao na stolicu. "Bambi izgleda da su stvarno problemi?" Klimnuh glavom. Dok sam se vraćao u meni je kuhalo. Dosta pizdarija smo izgleda otrpjeli radi Goge, a slabo što se dalo ispraviti i uopće imalo svrhe ispravljati. Ipak mi je isplivala jedna stvar u smušenom moru misli. Bila je jedna stvar koju bih mogao ispraviti. Pogledao sam Bosu. "Bosa možemo li se naći sa Suzi. Zamolio bih je za jednu uslugu. Molim te." Bosa je polako složila novine i krenula ka telefonu. Minutu kasnije sam čuo njezin glas. "Bok Suzi, kako si?" Pauza. "Znam da si na poslu." Pauza. "To znači da imaš dobar pogled." Smijala se. "Molim te ako se možemo vidjeti, Bambi bi te zamolio za neku uslugu?" Nasmijala se vrlo glasno potom spustila slušalicu. Polako je prišla stolu i sjela dok je vadila cigaretu iz kutije namignula mi. "Može, sutra navečer možemo navratiti do nje pa pitaj. Rekla je samo da ti ovaj put ne pokazuje ništa, prošli put kada je to uradila pao si u nesvijest." Sjetih se da sam, prošli put, nakon što je Suzi pokazala cice zaspao par minuta kasnije, izmučen iscrpljenošću i onim što sam doznao. Probudile su me nakon dva sata i odvukle do auta. "Takve cice se ne viđaju svaki dan. Reći ću samo da su vaše ljepše." Začuh nakašljavanje iz dnevnog boravka. Petra me gledala i plazila jezik, sjetih se da ona ima male grudi. Bosa se samo nasmiješila i odmahnula glavom. Ja sam mislio na Strelu čekalo ga je puno kilometara. Sva duga putovanja vozili smo zajedno. Prvi put je sam na cesti. Sloboda Čekao sam pod suncem pored motora na parkingu. Dobro je grijalo za kasno poslije podne. Crni BMW serije 5 je skrenuo sa ceste. Polako se parkirao na par metara od mene. Čekao sam dok je Horst izašao i zatvorio vrata. Gledali smo se. Nakon skoro minutu vremena je napravio tih par koraka do mene i klimnuo glavom. "Suzi me zamolila da se nađem sa tobom. Ne vidim svrhu, nemamo jedan drugom što reći izuzev da smo žrtve manipulacije ipak njoj za ljubav tu sam." Pružih mu ruku. "Kao prvo želim ti se ispričati." Gledao je u moju ruku kratko vrijeme potom je prihvatio. Dok smo se rukovali gledao sam ga u oči. Klimnuo je glavom. "OK, a kao drugo?" Polako sam posegao u gornji džep jakne i izvukao kuvertu. Izvadio sam šest polaroid fotografija Goge i Horsta i raširio ih kao karte u ruci. Pokazao sam ih polako da mu bude jasno što pokazujem. Zbunjeno je gledao potom klimnuo glavom. "OK što tražiš za slike?" Odmahnuh glavom. "Ništa, samo te želim osloboditi, toliko ti dugujem nakon svega." Polako sam složio fotografije i vratio ih u kuvertu. Bez ikakve žurbe izvadio sam Zippo koji sam, po meni prije sto godina, dobio na poklon i zapalio kuvertu sa slikama. Gledao sam kako gori uz specifičan miris plastike sa polaroid fotografija. Pred kraj bacih je na zemlju i razmazah čizmom ostatke. Gledao me prvo začuđeno, a nakon toga nekim čudnim izgubljenim pogledom. "Kako si došao do toga?" "Suzi i jedan prijatelj su mi pomogli. Tebi to nije važno Goga te nema više ni sa čim ucjenjivati, nakon svega ostala je samo njena izjava protiv tvoje, to ne pali i slobodan si." Dugo je gledao u mene. "Da popijemo piće tu u kafiću?" Odmahnuh glavom. "Nema potrebe, nas dva smo završili svoju priču. Ti si slobodan da ideš svojim putem bez prijetnji nad glavom, a ja se oslobađam i vraćam svojim putem, sretno." Klimnuo je glavom i krenuo prema autu. Okrenuh se i skinuh kacigu sa motora. Polako se okrenuh prema njemu. Držao je otvorena vrata BMW-a jednom rukom, drugom mi je mahnuo. "Bila je ono dobra tuča Đoni, a nadam se da se Goga dovoljno tresla dok ti je dala ove slike." Mahnuo je još jedan put rukom i sjeo u auto. Čekao sam dok crni BMW nije nestao sa parkinga. Nije bilo lako pomislih prisjećajući se detalja. Polako sam zajahao motor i startao. Šaka me još boljela dok sam pritiskao ručicu kvačila. Bosa me samo pogledala kada sam ušao u dnevni boravak. Imao sam dojam kao da sam Petru i nju prekinuo u nekom razgovoru koji ja nisam trebao čuti. Polako sam sjeo u fotelju. Petra je ustala sa trosjeda i dala mi pusu Bosa je samo mahnula rukom. Imao sam dojam kao da je Petra posebno nježna prema meni zadnjih par dana. Pogladio sam je po zadnjici. "Mogu dobiti piće? Trebalo bi mi." Petra je klimnula glavom i nestala u pravcu kuhinje. Minutu kasnije postavila je čašicu i bocu tequile na stol. Nasula je i sjela. Jednim potezom iskapio sam čašicu i zapalio cigaretu. Bosa me promatrala. "Nema te od jutros, brinule smo se ruka ti je u lošem stanju, a ni rebra ti nisu još posve dobro, gdje si bio?" Pogledah je i napunih drugu čašicu. "Vratio sam Horstu one slike kojim ga je Goga ucjenjivala." Bosa je raširila oči. "Kako si došao do toga?" "Goga mi ih je dala." "Kako? Zašto bi ih tebi dala?" "Sjećaš se posjete Suzi?" Klimnula je glavom. "Zamolio sam je da mi da tri slike na koiima je Goga iz onog seta njene kolekcije. Što misliš zašto?" Slegnula je ramenima. "Kada si zamolio Suzi za slike postavila ti je uvjet da joj kažeš zašto ti trebaju. Rekao si da želiš shebati Goginu manipulaciju, pa ti je dala tri kako si tražio ali uz uvjet da ih ne zlorabiš, a na moju riječ. Jamčila sam joj za tebe, a nisam niti pitala zašto si uzeo njen broj telefona." Klimnuh glavom. "Točno odabrao sam tri najeksplicitnije, one gdje se Goga jasno vidi i nema zabune da je to ona. Jutros sam prvo otišao do Gogine firme i zamolio službenicu na ulazu da je nazove. Malo je oklijevala ali kada sam joj rekao da imam nešto što bih mogao pokazati Škotu ako ne dođe na razgovor prihvatila je. Našli smo se u kafiću u blizini. Pokazao sam joj slike i rekao da ću ih pokazati Škotu i ispričati mu sve ali da odustajem od toga ako mi da one slike sa Horstom. Prvo je izjavila da mi Škot neće vjerovati, a možda se neće ni vidjeti sa mnom ako mu ona to kaže. Potom je razmislila i prihvatila. Rekla je da to sa Horstom ionako više nije bitno. Rekao sam joj da mi dostavi slike do tri sata poslije podne. Kada sam dobio svih šest slikica sa Horstom dao sam joj one tri. Potom sam nazvao Suzi i zamolio je da organizira susret sa Horstom oko pet." Bosa me začuđeno gledala, a Petra je sjela na naslon fotelje i poljubila me. Kada je progovorila Bosa je i dalje djelovala zbunjeno. "Kako si znao da će prihvatiti razmjenu?" Odmahnuh glavom. "Nisam znao ali sam igrao na kartu da joj je stalo do Škota, odnosno da joj je jako stalo." Bosa je zbunjeno gledala potom je posegnula za cigaretama. Zapalila je cigaretu slegla ramenima i otpuhnula dugi dim. "Znači umjesto da pokažeš slikice prijatelju i kažeš mu sa kim ima posla iskoristio si ih da pomogneš nekome koga uopće ne poznaješ. Čudno izgleda kao da si prodao prijatelja u zamjenu za pomoć strancu." "Ne Bosa. Prijatelj nas je napustio. Za svo vrijeme, od kada je sa Gogom, Škot nije nazvao nit mene niti Strelu izuzev kada smo mu trebali. Nakon toga se isto nije javio. Možda ni to ne bi bilo bitno ali mislim da bi mi definitivno teško povjerovao sve ono za Gogu, čak i sa slikama. On je Gogu vidio na svoj način i ja sam mu teško mogao pomoći. Uradio sam jedino što sam mogao zaigrao na kartu da je Gogi stalo do njega. Da je Goga odbila razmjenu pokušao bih razgovarati sa Škotom i pokazati mu slike. Kako je prihvatila znači da joj je stalo do njega i najbolje da se ipak ne miješam. Jednostavno." Petra me zgrlila i dala mi jedan dugi poljubac. Bosa je klimala glavom. Potom me upitala. "A što sada?" Nasmiješih se. "Sada je sloboda, nitko više nije vezan ni sa čim, samo naša slobodna volja i izbor." Bosa se nasmiješila. Inicijacija Nisam mogao uhvatiti dah, gušio sam se. Mačić je osjećao jaku bol i hladnoću, bol je bila sve jača i ma koliko glasno plakao nije nestala. U trenutku kada je osjetio da je bol neizdrživa, osjetio je da ga mama liže i gura njuškom. Bol je nestala i osjetio je toplinu. Nije bio ni svjestan da je prešao granicu postojanja. Naglo sam se probudio. Pogledao sam na sat, bilo je tri ujutro. Kroz polu spuštene rolete spavaće sobe dopirala je slaba svjetlost ulične svjetiljke. Petra je spavala do mene sa jednom rukom na mom ramenu. Bosa je spavala do Petre sa rukom oko njezinog struka. Polako sam sklonio Petrinu ruku i ustao pazeći da ih ne probudim. Spustio sam se do dnevnog boravka i sjeo za stol. Natikače sam donio u ruci i sada ih navukoh. U gaćama i majici mi je bilo dovoljno toplo. Pokupih cigarete sa stola i zapalih jednu. San me je uznemirio. Nisam skoro nikada imao teške snove. Polako sam posložio dijelove sna i povezao ih sa stvarnošću. Bilo je to "doba sazrijevanja". Negdje oko 15 ili 16 godina. Još smo vozili naše sklepane skutere od 49 ccm. Parkirali smo ispred trgovine sa namjerom da kupimo Cocktu i tirolsku salamu za odlazak na pecanje. Na skuterima su bili pričvršćeni rasklopljeni štapovi za pecanje i male torbe. Trebao je to biti ugodan dan. Tada smo začuli glasno histerično mijaukanje mačke i prodorno glasanje mačića. Dopiralo je iza trgovine pa začuđen mahnuh glavom ka Škotu i Streli u pravcu mijaukanja. Iza trgovine je bilo par garaža u malom slijepom prolazu. Na kraju prolaza, pregrađenog zidom, upravo ispred zida bila je skupina naših vršnjaka. Prepoznao sam Acu Psinu, tada još Acu Glavonju, kao i članove njegove neslužbene bande. Već tada je sa četiri lokalna nasilnika pokušavao zavesti neki svoj red i pravila, među nama sličnih godina, u predgrađu. Uvidio sam da ih je sada šest na okupu, znači bio je netko novi u igri. Par koraka bliže bilo mi je sve jasno. Aca je držao neki jeftini lovački nož u ruci i bocnuo vezanog mačića ispred sebe, ne dovoljno da ga ubije ali dovoljno da mu nanese jaku bol. Mački su špagom bile svezane zadnje noge, a drugi kraj špage je bio vezan za vrata garaže. Na boku je već imala duboku posjekotinu nožem. Unatoč svemu je prednjim capama grebala po asfaltu pokušavajući doći do mačića koji je bio predmet mučenja. Pri svemu je histerično mjaukala. Bijes me je polako i hladno obuzimao. Krenuh polako naprijed sa namjerom da prekinem cijeli sadistički ritual. Aca se obraćao liku ispred sebe. "Nemaš muda proći inicjaciju, a želiš biti naš član. E ne ide to tako. Ovako se to radi, a ti kasnije imaš dovršiti mačku mlakonjo." Naglo se okrenuo spušatajući se u čučanj zabio nož do kraja u vezanog mačića i uspravio se. Mačić je samo ispustio neki čudan zvuk. Eksplodirao sam. Dok sam trčao odgurnuo sam jednoga od onih kretena na putu sa leđa. Odletio je i pao svom duljinom na lice. Uletio sam u Acu. Bilo mi je svejedno da li me Škot i Strela prate samo sam želio Acinu krv, na meni, na asfaltu, na njegovoj glupoj faci. Bio je iznenađen i za čudo pružio je slab otpor. Dok sam ga štemao samo je dva puta uspio izbaciti "Bambi". Sklupčao se na asfaltu dok sam ga udarao nogom. Osjetih da me netko vuče za rame. "Bambi dosta, ubićeš ga i odgovarati kao za čovjeka." Strela me čvrsto uhvatio za ramena sa leđa i odgurnuo od Ace. Polako sam dolazio sebi. Još četvorica su bila na zemlji. Očigledno Škot i Strela nisu puno oklijevali. Škot je prišao mačiću i izvukao nož. Odmahnuo je glavom potom prišao vratima garaže i oslobodio mačku u dva poteza noža. Nije se mogla osoviti na noge. Strela je prišao i pokupio je u naručje pazeći na ozljedu sa strane. Dvojica od Acine bande su se polako uspravljala zbunjeno gledajući. Škot je pritrčao i jednom uputio udarac nogom u zadnjicu tijekom ustajanja. Pao je ponovno. Drugi je otrčao ne okrečući se. Prišao sam Aci koji se polako uspravio i uhvatio ga za revere traper košulje. Podigao sam ga koliko mi je to snaga dopuštala. "Slijedeći put kada te uhvatimo u našem kraju mrtav si. Nadam se da je to jasno." Odgurnuo sam ga od sebe. Zateturao je i okrenuo se nespretno. Ona preostala trojica su već bila na nogama. Aca se polako zaputio dalje od nas ne osvrčući se kao da je imao strah ako pogleda unazad da će nas to razljutiti. Ostatak bande je bez riječi krenuo za njim. Strela je prišao polako meni i Škotu, držeći mačku u naručju. Pokazao je glavom ka mački. "Imamo li dovoljno love da je odpeljamo u poljoprivrednu stanicu veterinaru?" Slegoh ramenima. "Iskeširat ćemo koliko imamo ostalo neka napišu meni na dug, jedan poznanik mi pohađa srednju veterinarsku i trenutno ima tamo praksu." Mačku smo kasnije udomili kod Streline tetke. Kasnije se ista hvalila da je ta maca dobar lovac i super frend sa kojim može uvijek pričati, bolje nego sa mužem. Posložio sam sve u glavi, Strela je javio da je doma i da je sve izgladio. Nazvao sam moje i otrpio deset minuta prebacivanja i ispitivanja. Slagao sam da imam nekakav poslić pa ostajem još malo. Međutim nisam imao mira. Mislio sam na Strelu koji je sada sam, a Aca Psina je čekao obračun. Mislio sam o Jovi pjesniku kojeg je Aca pretukao. Ovdje jednostavno nisam imao više što raditi. Sa druge strane nije mi se napuštalo Petru i Bosu. Nije mi se niti vraćalo doma. Moji su mi ispričali da je bila Škotova mama u posjetu i za sve što se dogodilo njenom sinu jedincu optužila mene. Da ja nisam odveo njezino dobro dijete kod te kurve u njemačku sve bi bilo u redu. Pogledah na sat. Bilo je prošlo četiri sata. Mozgao sam dulje od sata. Priđoh hladnjaku i natočih sok u čašu. Pokupio sam čašu i cigarete i smjestio se u dnevnom boravku. Dohvatih daljinski i uključih TV. Na programu je bio neki kaubojac. Bilo je smiješno gledati Clint Eastwooda kako govori njemački. Ipak je to bio dovoljno dobar film da mi skrene pažnju. Nakon dva sata i još dvije čaše soka počela je neka komedija u jutarnjem programu. Sat na televizoru prije početka filma je prikazao 6 i 45. Polako se digoh i odšetah do kuhinje. Ubacio sam filter i kavu u automat i uključio ga. Dok sam točio kavu u šalicu dodao sam šećer. Prvi gutljaj je bio dobar. Telefon je iznenada zazvonio. Nisam imao običaj podizati slušalicu kada su cure doma ali bilo je rano i nisam ih želio buditi. Na moje halo začuo sam Škotov glas. "Halo Đoni vidim da si budan. Moramo se naći i razgovarati." Zvučao je živčano i čudno. "Koji je problem Škot?" "Kada se vidimo." "Gdje želiš da se vidimo?" "Onaj parking na jezeru gdje smo bili na večeri sa onim njemcima, za jedan sat, može?" "Za sat i pol to je meni malo dalje. Veza se prekinula. Nije mi zvučao kao Škot bilo je to neko drugo izdanje. Pogledah po dnevnom boravku razmišljajući gdje su one jeftine traperice koje sam nakon tuče kupio. Zapazih na naslonu fotelje prebačene crne kožne traperice koje mi je jućer sa neke rasprodaje moto opreme donijela Petra. Onaj remen koji mi je kupila prvi put već je bio u njima. Sjetih se da sam trapke morao odmah isprobati kako bi cure vidjele da mi dobro stoje. Dohvatih ih i navukoh. Potom sam potražio čizme. Dok sam se oblačio popio sam ostatak kave iz šalice. Dohvatio sam kacigu i krenuo prema vratima. Cure se bude oko devet malo neizvjesnosti gdje sam im neće škoditi, a bolje da ih ne budim. Škota sam lako uočio na parkingu. Stao sam par metara od njega i ugasio motor. Stajao je u crnoj kožnoj jakni i kožnim hlačama. Crni Kawasaki "Vulcan 400" je bio parkiran iza njega. Drugi motor na parkingu nisam uočio. Polako sam okačio kacigu na upravljač svog MZ-a i okrenuo se ka Škotu. "Tvoj motor?" Mahnuo sam glavom prema kawasaki-ju. Klimuo je glavom. "Moj, vjenčani dar od Goge." "Lijepa makina. Nadam se da si sretan?" Odmahnuo je glavom. "Đoni zašto ti je sve to trebalo?" Iznenađeno ga pogledah. "Što Škot?" "To sa Gogom i Strelom?" "Što Škot? Budi jasan." "Želiš reći da ti nisi rekao Streli da je najbolje da se vratite i mene odjebete? Da mu nisi rekao da je Goga kurva i da je najbolje ne mješati se?" "Od kuda ti te ideje?" "Nazvao sam Strelu i kada nije htio pričati sa mnom Goga mi je rekla da joj se javio prije polaska i ispričao sve." "Strela je rekao Gogi, da sam ja rekao da je kurva i da tebe treba zato odhebati? Da, valjda mu je bolji prijatelj od tebe i mene pa joj se povjerava. Ne budi naivan. Goga igra opet neku svoju igru." "Ne seri Đoni ti si igrao svoju igru." U meni je počeo ključati bijes. "Koju igru Škot? Možda samo to što ti nisam rekao sve što sam doznao o Gogi?" "Možda samo to što si je pokušao ucijeniti bijednim metodama kako bi dobio pičke?" Ovo je izbacio ljut i nabrijan. Prišao je jedan korak bliže i izvadio nešto iz džepa. Gurnuo je neke slike prema meni. "Đoni što ti je ovo trebalo, bijedna fotomontaža vidi se i time si je pokušao ucijeniti da ti da pičke, kada već nije bila voljna sama to učiniti?" Posegoh za slikama koje mi je pružio. Bile su tri. Pažljivo ih pogledah. Bile su iste tri slike koje sam dao Gogi ali na ovima je bio jasno vidljiv trag rezanja i spajanja i nisu bile polaroid već obične slike. Bilo je jasno da su originalne slike izrezane položene na podlogu i slikane širokokutnim aparatom. Tako su dobivene tri slike koje su izgledale kao fotomontaža likova i djela. Tko li je ovo odradio za kuju. Sama nije bila dovoljno sposobna za tako nešto. Bio sam bijesan. "Škot ovo je montaža ali ja nemam ništa sa tim. Uostalom što ti je rekla Goga da razjasnimo detalje pa možemo dalje." "Rekla mi je da si došao sa ovim slikama i pokušao me ucijeniti za seks i da me napusti, kako bih se vratio doma." Odmahnuh glavom. "Slušaj prijatelji smo od djetinjstva ja ne bih tebi, naglašavam tebi, uradio ništa slično tome što ti je rekla. Da dao sam joj slike ali ne ove koje mi podmećeš. Originalne slike su bile polaroid slike, a ne obične. Ujedno kada smo već na tome želim ti reći ponešto o Gogi, ono što su mi Bosa i ....." Bijesno je podigao ruku. "Ono što su ti lezbače ljute što im nije dala pi..%..u ispričale, ista pašta mozga kao i tvoj, gdje vam je ponos što mislite ako su je maltretirali u djetinjstvu da je svi imate pravo iskoristiti?" Pred kraj je skoro vikao. Pobjesnio sam. Bilo mi je dosta Goge i njenih igrica. "Škot kao prvo ne zovi Bosu i Petru lezbačama. To je njihova i moja stvar ti se nemaš što miješati. Kao drugo Goga je manipulator teški manipulator i slušajući tebe sada mislim pokvarena kurvetina koja pi..%..u daje sami iz int...." Udario me je u pleksus, kratkim snažnim udarcem odozdo. Presavio sam se na dolje. Uputio mi je još jedan udarac odozdo ravno u vilicu. Pao sam. Ležao sam na asfaltu pokušavajući doći do daha i razbistriti glavu. Kada sam se napokon digao stajao je par koraka od mene u raskoraku i gardu. Očigledno je čekao da ga napadnem. Stresoh malo glavom da dođem sebi. Osjetio sam krv u ustima. Progutao sam i pogledao ga. Djelovao je nabrijan. Gledao sam ga u oči. To više nije bio Škot. Upitah se što je njega mučilo u životu. Koju slabost je Goga otkrila u njemu, čime ga je uhvatila u mrežu u seksualnom dijelu. Shvatih da mi nije bitno. Dok sam ga gledao u oči polako progovorih. "Škot žao mi je." Okrenuo sam se i prišao motoru. Dok sam stavljao kacigu ponovo sam progutao krv. Zajahao sam motor. Pogledao sam u njegovom pravcu. Spustio je ruke i gledao me. "Đoni stani možemo ..." Pogledao sam ga i startao motor. Tada sam ga vidio posljednji put. Dok sam vozio često bih progutao krv. Skužih da nešto nije u redu. Vjerojatno sam dobro razrezao unutarnjost usne o zube kada me udario. Bosa i Petra su pile kavu kada sam ušao. Frka je nastala kada su zamjetile krvavu maramicu koju sam naslanjao na usne. Sat vremena kasnije Suzi se pojavila u stanu. Spustila je torbu na stolić u dnevnom boravku. Pogledala me. "Šećeru do kada ću ja ovdje dolaziti u svako doba dana i noći radi tvojih tuča?" Slegoh ramenima. "Nisam se tukao tukli su mene." Usna mi je već bila natečena pa je to sve smiješno zvučalo. Pljesnula me po ramenu. "Znam Petra mi sve ispričala, nokautirao te onaj tvoj blesavi prijatelj radi one ludače Goge. Sada zini da pogledam." Par minuta kasnije je odrezala kraj kirurškog konca i spakirala iglu. "Šećeru dobro te mlatnuo. Budi miran ovo ti zaraste za pet šest dana tada izvadimo konce. Pustit ću ti nešto protiv bolova." Izvadila je neku kutijicu iz torbe i pustila je na stolu. Okrenula se prema meni. "Horst mi je sve ispričao, dobar potez si napravio i kako sam skužila sada si platio za to. E pa na žalost u životu je često tako ovo ti je inicijacija, na dobro djelo koje učiniš moraš biti spreman i na jedno loše prema sebi, valjda je to ravnoteža." Pogladila me po obrazu. "Budi dobar i miruj malo, ako ne budeš dobar ponovo ću ti pokazati cice." Sve tri su se počele smijati. Sve tri su se počele smijati. Polako sam podigao čašu i liznuo malo pića. Odlučih ne ići do kraja i slušati njena mišljenja o svemu što se dogodilo. Želio sam postaviti još neka pitanja i to mi je jedino bilo važno, što Goga misli o svemu, njen problem. "Goga zašto si napravila sve ono, mislim Škota si imala nije ti trebala manipulacija sa nama?" Šutila je par sekundi okrečući čašu u ruci. Potom me pogledala. "Škot je bio čovjek kakvog sam željela imati. Lijep, zgodan, pažljiv, obrazovan i iz ugledne obitelji u starom kraju. Mislim da sam uvijek bila sama. On je tu samoću ispunio. Više nije bilo praznog stana u koji se vraćam ili likova koji su sa mnom samo radi seksa pa trče ženi ili za svojim poslom, likova koji me posjete vikendom i uz put. I najvažnije u meni je gledao osobu, bez osude ili onoga da uživa u onome što mu pružam u seksu ali me uz to i prezire radi toga, odnosno smatra manje vrijednom. Puno vas muškaraca želi ženu koja je spremna na sve u seksu ali kada dobiju takvu smatrate je kurvom radi toga. Najrađe bi ste jednu čednu ženicu za doma i jednu kurvu za ljubavnicu da vam pruži ugodne trenutke i odjebe nakon toga. Vi odnosno ti, to je bila prijetnja. Uvijek je dosta pričao o zajedničkim stvarima koje ste napravili i dosta o tebi. Puno toga je završavao sa "taj moj Đoni je doista lud, samo njemu takvo nešto može pasti na pamet". Pazi "taj moj Đoni" ili "moj flegmatični Strela". Đoni nisam željela riskirati, željela sam ga za sebe i nikoga više. U starom kraju Škotova mama je frkala nos i okretala glavu kada bih prošla pored nje. Iz očiju joj se vidjelo da prezire Gogu kurvu, čaknutu Gogu. Bilo me strah da je dovoljno samo jedno vaše mišljenje neki trač iz starog kraja i da potrči za vama, nazad doma ili nekuda dalje kamo ga tvoje lude ideje odvedu. Ništa osobno Đoni, dapače uvijek si mi bio u lijepom sjećanju ali nikada nisi bio muškarac kojeg bi poželjela imati. Ti si samo svoj, ne mislim egoist već luđak sa svojim idejama koje slijediš." Otpila je gutljaj iz čaše. Pogledao sam je zbunjeno. "Goga da li si voljela Škota?" Gledala je u čašu, nakon nekog vremena je progovorila. "Ako misliš da li sam osjećala leptiriće u trbuhu kada bi pomislila na njega ili da li sam vlažila ulazeći u stan radi pomisli da će me zagrliti poljubiti i baciti na krevet, odgovor je ne. Bilo mi je ugodno znati da me čeka doma. On je čovjek kakvog sam željela i bila sam mu dobra žena. Bio je to dobar život sa njim, bile su to dobre godine provedene zajedno. Jedino me mučilo njegovo mučenje samog sebe radi vas dvojice. Mislim nije stalno to spominjao ali ponekada u društvu bi neku od svojih priča završavao sa "ona moja dva luđaka i ja smo tu glupost napravili". Jednostavno nikada nije mogao prihvatiti da ste vas dvojica odbacili njega, a ja sam osjećala grickanje u trbuhu radi toga." Spustila je čašu na stol i pogledala me. Razmišljao sam da otvorim onu bočicu sa whiskey-jem, na neki način sam želio popiti ali mi se više nije ni pilo. "Goga da li si ti ikoga u svom životu voljela?" Nasmijala se. "O da Dejana. Njega sam stvarno voljela. Bila sam spremna biti njegova robinja i slijediti ga do kraja kamo god želi ali me taj gad izdao. Nije imao hrabrosti niti prdnuti, a kamo li se usprotiviti kada su došli po mene. Barem da je rekao "volim je pustite je". Čak niti to. Samo se složio sa svim gadostima koje je izrekao moj tata i dopustio da me odvedu. Škot, kako ga ti još uvijek zoveš, to nikada ne bi učinio. Zakucao bi vrata, uzeo bilo koje oružije u ruku borio se šakama ali ne bi dopustio da me tek tako odvedu." Osjetih neki umor. Polako sam se počeo mučiti ovim razgovorom ipak sam nakon svega što sam čuo želio znati odgovore do kraja. "Goga puno puta sam i sumnjao da te otac uopće silovao. Sa druge strane puno puta u razmišljanjima o svemu što se dogodilo našao sam razlog za tvoje ponašanje u tome što te otac silovao. Mislim osuđivao sam ga što te sjebao." Odmahnula je glavom. "Ne nije me on sjebao. Silovao me ali me nije sjebao. Na početku se navikneš na to što ti radi. Prihvatiš to. Kada su žešće proradili hormoni bilo je čak i dobro. Pogotovu kada skužiš kako iskoristiti njegove želje i preuzeti kontrolu u svoju korist. Samo je bio bolesno ljubomoran. Mlatio je i mamu i mene iz izmišljenih razloga ljubomore, da nije bilo toga možda bih čak i ostala. Puno puta sam spakirala stvari i mislila otići ali nisam imala hrabrosti. Gledala bih kroz prozor i ostala u sobi. Tada se pojavila Bosa. Bila je ljudski topla i ugodna. Ponudila je pomoć. Unatoč tome što sam sve pripremila par puta još nisam imala hrabrosti iskočiti kroz prozor. Gledala bih vani i molila boga za pomoć ili da budem dovoljno hrabra da iskočim. Tada si naišao ti. Bambi koji plače zato što su Bambiju u crtiću ubili mamu ili Đoni koji je sa dva prijatelja razbio šest psihopata koji su mučili mačku i mačića, o tome je pričao cijeli kraj. To za mačku sam čula više puta i kada sam te vidjela znala sam da mi je pružena šansa. Niste napustili mačku u nevolji, nećete ni mene. Nisam se prevarila." Iznenada se digla i otišla u sobu, vratila se sa velikim ženskim novčanikom u ruci. Sjela je i izvadila neki ključ od auta ili motora iz novčanika. Podigla ga je prema meni. "Ovo je ključ od Škotovog zadnjeg motora, onog koji je još uvijek u garaži Kawasaki VN 800. Redovito sam plaćala održavanje, da ga startaju, provozaju, registriraju. Uvijek sam mislila da ću ga prodati pred početak slijedeće sezone kada cijene budu više. Samo do sada nikada ga nisam mogla prodati. Sada mi je jasno zašto. Ne mogu ga prodati mogu ga samo pokloniti nekome za koga bi i Škotu bilo drago da ga poklonim." Polako je spustila ključ na stol između nas i gurnula ga prema meni. Dok sam gledao u ključ na stolu preturala je po novčaniku i izvadila dvije kartice. "Motor je u garaži, jedna vizitka je moja, a druga od mog odvjetnika. Jednostavno ga nazovi kada stigneš i on će odraditi sve sa papirima za motor." Promatrao sam ključ i vizitke na stolu. Polako odmahnuh glavom. "Goga ne navlači me. Znam da si manipulator i ne navlači me na led, neću se uhvatiti." Pogledala me hladno. "Đoni ne navlačim te, niti pokušavam manipulirati sa tobom. Učini mi uslugu i uzmi to, ne manipuliram sa tobom. Manipulator ne može lako manipulirati drugim manipulatorom, čak i kada je u pitanju nesvjesni manipulator." Pogledao sam je začuđeno. ZATVORITI KRUG Polako sam otvorio vrata i ušao. Pogledao sam po lokalu. "Kod Benny Hilla" je bio skoro prazan, nije bilo ni čudo za pet sati poslije podne. Za stolom u kutu su sjedile tri mlađe cure i pričale uz coca colu, povremeno bacajući pogled na tv gdje se vrtio novi video album Bronski Beat-sa. Marko je stajao za šankom i pisao nešto u neku knjigu. Polako sam prišao šanku i ubacio se na barsku stolicu. Pogledao me iznenađeno. "Đoni, kada si se vratio." Nasmiješih se. "Upravo sada sam sa ceste. Nije mi se išlo odmah doma pa sam navratio na jednu." Nasmiješio se. "Izgledaš tako, prljav sa mirisom benze na sebi." Položio je veliku čašicu za konjak ispred mene i natočio je. "Ovo je na račun kuće. Djeluješ umorno, koliko si bio na cesti?" "Tri dana. Noćas sam na nekoj benzinskoj prije Zagreba bacio par kartona pored motora i zavukao se u vreću. Oko tri sata dođu dva milkana, pregledaju me i potjeraju dalje. Navodno nema neprijavljenog spavanja. To što je brdo gast arbeiter-a spavalo po autima na parkingu bolio ih ku..$..c. Poslije mi se nije spavalo pa sam vozio do kraja." Odmahnuo je glavom. "Znam to. Dođu i uzmu isprave od prvog stopera ili motoriste koji spavaju, potjeraju nas, zapišu to u izvješće i odu negdje piti na račun kuće. Bitno je da su nekoga upozorili poslije mogu i spavati." Ispraznio sam čašu u dva gutljaja. Odmjerio me i natočio novu. Potom dohvatio još jednu čašu i napunio je sa lozom. Podigao je čašu prema meni. Nazdravih ali otpih samo mali gutljaj, Marko je svoju ispraznio do pola. Izvadio sam cigaretu i bacio kutiju prema njemu. Uhvatio je i pogledao. ""Gitanes" te sam kurio dok smo stopirali po francuskoj." Izvadio je cigaretu i zapalio je mojim ZIPPO-m. Povukao je dugi dim i nije se nakašljao. Dok je polako ispuštao dim cigarete pogledao me. "Kako je bilo? Djeluješ malo drukčiji." Klimnuh glavom. "Mislim da i jesam drukčiji, mislim da sam se malo promijenio." Nasmiješio se malo. "Putovanja mijenjaju ljude i ja sam dosta toga naučio na cesti." Otpio je iz čašice. Ja isto otpih mali gutljaj. "Marko što ima novog? Je se što zanimljivo dogodilo dok sam bio odsutan." Klimnuo je glavom. "Jedino što bi tebi bilo zanimljivo je da se Dok vratio iz zatvora, a Smrda iz bolnice." Odmahnuh glavom. "Od kuda ti to da mene to zanima, ne pačam se u priče Zemunskog podzemlja, znaš imam namjeru proživjeti malo dulje i bez problema." Nasmiješio se. "Polako doći ćemo do toga. Znači dvojica glavnih se vrate iznenada i mafija ponovno ima šefa i savjetnika. Normalno prvo što su uradili je da su išli zavesti reda na svom teritoriju. To je značilo tko god se od sitnijih ribica usudio zaći na teritorij morskih pasa sa namjerom preuzeti posao, najebao je. Tako su uhvatili šefa i još četvoricu od Acinih "Kajmana" na svom teritoriju i ubili boga u njima. Normalno da se cijela Acina ekipa raspala nakon toga. Nitko nije želio imati posla sa pravim mafijašima samo zato što se igrao "opasnih mafijaša". Tako je Aca Psina ostao sam samo sa onim malim debelim kojeg si ovdje upoznao." Ovo je zvučalo dobro. Pogledah ga povlačeći dim iz cigarete. "Što je sada sa Acom i kako znaš da me to zanima?" "Aca se negdje skriva. Računa na ono, kako je bio samo zamjenik glavnog u Kajmanima, da se Dok i Smrda neće baš puno baviti sa njim. Ako prođe neko vrijeme nevidljiv zaboravit će na njega kao problematičnog. Poslije može slobodno u javnost. Što se tiče kako znam da te zanima, Strela je bio ovdje dva puta od kada se vratio. Saznao sam cijelu priču kao i to da Strela prati gdje se Aca kreće i čeka tebe da se vratiš. Đoni mislim da vam to više nije bitno. Pustite budalu da nađe svoju sudbinu." Slegoh ramenima. "Vidjet ćemo što dalje, tko ti je dostavio ovu priču o tome da su najebali skoro svi iz Kajmana?" "Nakon one situacije ovdje Čerkez je držao jedno oko na Aci. Znaš ujedno da on prati i situaciju u podzemlju radi svog redarskog posla. Tako mi ispričao sve novosti." Klimnuh glavom gaseći cigaretu. Ovo je znači sigurno bila istina. Čerkez nikada nije bio neozbiljan i uvijek je bio dobro upućen što se događa na rubu i izvan zakona. Acini Kajmani više ne postoje, to je dobro zvučalo. Polako ugasih čik do kraja u pepeljari i ispih onu čašicu. Polako sam ustao sa stolice. "Marko što sam skrivio za ovo drugo piće?" Odmahnuo je rukom. "Ništa Đoni sve na račun kuće, možeš još jedno?" Odmahnuh glavom. "Hvala ti ali pao bih pod šank od trećeg, idem doma odmoriti se i malo složiti sve dojmove. Nasmiješio se i mahnuo rukom potom ponovo dohvatio onu knjigu. Sjetih se da se uvijek žalio na one iz "Uprave prihoda" koji su ga "derali porezima". U biti mislim da je samo mrzio voditi knjige. Parkirao sam u dvorištu pokupio torbe i ušao u kuću. Moji su pali u euforiju zadovoljstva. Vratio sam se u jednom komadu bez policijske pratnje. Odgovorio sam samo na par osnovnih pitanja ali sam saznao da je Škotova mama bila ovdje i optužila ih "da je njihov sin odvukao njezinog jedinca u njemačku te ga bacio u ruke kurvama koje su ga iskvarile i zadržale i to toliko da je raskinuo sa onom finom curom Ljiljom". Mama je donekle držala "žensku stranu" ali stari je samo šutio. Njemu je izgleda bilo bitno da smo svi živi i zdravi. Izvukoh se da sam umoran i zavukoh u svoju sobu. Malo kasnije kada je teritorij kuhinje postao slobodan skuhao sam si čaj od mente i vratio se u sobu. Uključio sam stari receiver i našao neku radio postaju sa rock i pop glazbom. Opuštajući se otpio sam gutljaj čaja i počeo prazniti džepove jakne. Dosta je vonjala po znoju od ova zadnja tri dana i imao sam namjeru da je prevrnem i pustim na propuhu. Posložio sam sadržaj bočnih džepova na stol. Cigarete, upaljač, nož skakavac i suzavac u spreju. Iz gornjeg lijevog džepa sam izvadio 120 njemačkih maraka i bacio ih na stol. To je bilo sve što mi je ostalo. Poslužit će privremeno dok se ne snađem za neku lovu. Posegoh u gornji desni džep i napipah kuvertu. Tu kuvertu vjerojatno sa pismom mi je dala Bosa u onoj hladnoći jutra, kada sam kretao na put. Položih kuvertu na stol promatrajući je. Bosa je rekla da je ne otvaram prije večeri ali sam bio u nekom čudnom raspoloženju. Vozio sam slijedeći bijelu crtu na auto cesti i trudeći se samo održati putnu brzinu negdje oko brojke 100. Nisam baš bio puno svjestan okolice koju sam prolazio. Vozio sam satima sa malim pauzama za cigaretu i tankanje benzina. Tek kada me umor počeo rušiti sa nogu našao sam skrovito mjesto iza skladišta neke benzinske. Umotao sam se u vreću za spavanje ali je bilo previše mračno da se čita. Odložio sam to do jutra i zaboravio na pismo. Prevrnuo sam jaknu naopako i objesio je pored otvorenog prozora. Sjeo sam za stol i zapalio cigaretu. Otpio sam još jedan gutljaj čaja. Iz zvučnika je dopirala glazba Dire Straits - Brothers in arms. Prisjetio sam se tog jutra. Stajali smo pored motora. Bosa mi je dala jedan dugi poljubac i pogladila me po kosi. Petra me samo dugo grlila potom odgurnula i nestala iza ulaznih vrata. Prethodne večeri su ponudile da ostanem. Nastojao sam pažljivo objasniti da me čeka obveza prema domovini u vidu odsluženja roka u JNA, tek nakon toga sam slobodan. Bosa je klimnula glavom ali Petra na neki čudni način to nije prihvaćala. Zakopčao sam jaknu do kraja,dohvatio kacigu i pogledao Bosu. "Ciao, vidimo se još." Dugo me gledala potom mahnula rukom spustila glavu i krenula prema ulaznim vratima. Navukao sam kacigu i zajahao motor. Okrenuh se prema ulaznim vratima. Bosa je jednom rukom držala vrata, a drugom mi mahala. "Sretno Đoni." Mahnuh joj. Sekundu kasnije je nestala iza vrata. Bilo mi je čudno da me oslovila sa Đoni, za nju sam uvijek bio Bambi. Startao sam i krenuo. Nisam niti pomišljao da je tada vidim zadnji put u životu. Sada sam polako gledao u kuvertu. Posegao sam za skakavcem i otvorio ga pritiskom na gumb uz ono klasično klik. Polako sam nožem otvorio kuvertu. Probudilo me sunce. Nevoljno sam otvorio oči i pogledao po sobi. Stvari i torbe su ležale po podu onako kako sam ih pustio sinoć. Jedva sam smogao snage da se istuširam i zavučem u krevet. Polako sam se izvukao ispod pokrivača i potražio japanke ispod kreveta. Spavao sam samo u gaćama. Dohvatih sa stolice kožne traperice i zaputih se u kupaonu. Uz put sam pogledao sat. Bilo je prošlo deset, znači spavao sam više od dvanaest sati. Osjećao sam se odmorno. Dok sam kuhao kavu uživao sam u samoći. Moji su bili na poslu, a to je značilo da me nitko neće gnjaviti sa dodatnim pitanjima i komentarima. Polako sam dosuo mlijeko u šalicu i zaputio se prema sobi pazeći da ne prospem sadržaj. Spustio sam šalicu na radni stol udobno se smjestio i zapalio cigaretu. Prvi gutljaj kave mi je pasao. Zamijetih kuvertu sa Bosinim pismom na stolu. Sinoć sam ga pročitao i pustio za jutro kada budem u boljem izdanju. Polako otvorih kovertu i izvadih papir. Valjda će mi sada biti jasnije. Željele smo da budeš daleko kada počneš čitati kako ne bi djelovalo da te molimo ili nagovaramo da ostaneš. Nisam spretna sa riječima već sa šivanjem ali pokušat ću da ti objasnim. Najjednostavnije rečeno za ovo vrijeme koje smo proveli zajedno postao si dio naše cjeline. Naš odnos se nije promijenio naša zajednica se nije promijenila samo si ti ušao u nju i stvorili smo svo troje neki drugi odnos. Bilo bi lijepo da tako ostane, samo ti sam moraš pronaći put, ako se nakon vojske odlučiš bilo bi dobro za sve da dođeš, da provedemo još neko vrijeme zajedno i odlučiš ostaješ li ili ne. Pročitao sam pismo dva puta. Polako sam ga zgužvao i bacio u košaru za smeće ispod stola. Nisam očekivao da će predlagati bilo što. Nitko nije ništa obećao ili indirektno dao do znanja. Barem ja nisam. Povukao sam dim iz cigarete i otpio još gutljaj kave. Zaključih da ipak dugujem curama. Nakon svih gluposti i pizdarija koje sam napravio brinule su se o meni i rješavale posljedice koliko se dalo riješiti. Stvarno su me primile u svoj život. Bilo što mogu odlučiti nakon vojske do tada je bilo puno vremena, tko živ tko mrtav. Ipak moram im se javiti tek toliko da sam stigao doma u komadu i razmijenim par ljubaznih riječi. Toliko im dugujem. Ugasio sam cigaretu i dohvatio telefon pored kreveta pazeći na žicu improvizirano spojenu na kraj telefonskog kabela. Okrenuo sam broj. Nitko se nije javljao. Vjerojatno cure nisu doma. Javit ću se kasnije poslije podne, sada imam druge poslove za obaviti. Polako počeh okretati Strelin broj telefona. Jovu sam zamijetio čim sam ušao u dvorište. Stajao je ispred svoje kućice odnosno bivšeg drvarnika i prao ruke u nekom starom lavoru na prastaroj žičanoj konstrukciji kakve su se koristile za lavore prije drugog svjetskog rata kada je tekuća voda bila luksuz koji nije dostupan svakome. Na sebi je imao rasparene plastične natikače, štofane hlače i potkošulju. Samo nešto nije bilo uobičajeno. Prostor ispred kuće je bio popločan različitim ostacima cigle, vjerojatno pokupljenim sa različitih gradilišta. Na tome je stajao neki stari popravljeni stol i dvije stolice. Po rubovima popločanog prostora bilo je postavljeno par većih limenki sa posađenim cvijećem. Drva pored kućice, koja je Jova skupljao po Dunavu tijekom ljeta za zimsko grijanje, bila su ispiljena i uredno posložena. Dohvatio je ručnik sa žičane konstrukcije i počeo brisati ruke, tada me zamijetio. Raširio je usne u osmjeh. "Đoni, Đoni znao sam ja da ćeš ti doći kada budeš tu." Nasmiješih se pružajući mu najlon vrećicu sa vinom i narančama. "Jovo čuo sam da si bolestan pa sam te došao obići." Dohvatio je vrećicu i zavirio u nju, usta su mu se razvukla u radostan dječji osmjeh. Okrenuo se od mene i prišao otvorenim vratima. "Cvjetiću, Cvjetiću dođi došao je Đoni da me obiđe i donio nam naranče i vino. Rekao sam ti da imam super prijatelje i da će doći." Mislio sam da se raduje narančama, radi cijene sigurno mu nisu bile često dostupne, međutim bio sam u krivu. Očigledno se radovao što nekome može pokazati da ima prijatelja koji ga obilazi. Cvjetić se pojavio na vratima. Bila je sigurno za glavu viša od Jove i desetak godina starija. Punija sa tankim nogama. Nosila je plastične natikače cicanu suknju do koljena i mušku potkošulju. Ispod potkošulje su se vidjele naramenice grudnjaka. Lice joj je bilo više muško sa rijetkim dlačicama brčića ispod nosa. Kritički me odmjeravala. Potom malo klimnula glavom. "Vi ste taj Đoni?" "Da gospođo, drago mi je." Usne su joj se razvukle u škrti smiješak. Vjerojatno joj je pasalo što sam je oslovio sa gospođo. "Ja sam Mileva. Sjedite može jedna rakija?" Klimnuo sam glavom i sjeo za stol. Uzela je vrećicu od Jove i nestala iza vrata. Jova se sretno smjestio na stolicu preko puta mene. Izgledao je neobično sretan što sam ga posjetio pred Cvjetićem. Pogledao sam ga upitno. Zbunjeno se nasmiješio. "Znaš Đoni sreo sam je u bolnici dok sam ležao, ona čisti tamo. Pomogao sam joj oko smeća i tako smo se upoznali. Njoj se moje pjesme sviđaju." Cvjetić se vratio sa bocom od piva i dvije čašice. Čašice su bile različite ali su bile čašice za rakiju. Natočila je i vratila bocu na stol. Pogledala me ozbiljno. "Jova smije popiti samo dvije čašice, nakon toga ga uhvati." Klimnuh joj glavom da sam shvatio poruku "ti popij ali on ne smije". Pogledala me ljubazno. "Ja spremam ribu. Jova je bio na Dunavu i donio dosta onih sitnih ribica. Ako hoćete mogu skuhati kavu." Odmahnuh glavom. "Hvala ali već sam popio." Cvjetić je nestao iza vrata. Nazdravio sam Jovi i otpio malo iz čašice. Bila je to neka šećeruša za progorijeti trbuh. Jova je zadovoljno otpio pola svoje. Nasmijao se. "Znaš ona se brine o meni. I voli kada joj čitam pjesme." Pogledao sam ga. "Jovo čujem da si imao problema sa Acom dok me nije bilo. Žao mi je što si radi mene upao u frku." Zbunjeno se nasmiješio i pipnuo po glavi. "Znaš Đoni nisi ti kriv. Ja sam kriv. Nisam vidio da je Aca ušao u "Ciganski raj". Znaš onda kada ste se htjeli tući ja sam javio tvojima za tebe, malo sam se strašio i stajao kod govornice ali odlučio sam da se vratim i vidim što još mogu. Kada sam došao, vi ste već bili otišli ali je Čerkez izbacio onog Acinog malog debelog nogom u guzicu sa vrata, Aca je izašao sav rasčupan i plav oko oka. To je bilo smiješno jako smiješno." Otpio je još gutljaj rakije. "Pričao sam taj smiješni događaj u "Ciganskom raju" i ušao je Aca, ja ga nisam vidio. Prišao je i udario me. Ma nije puno samo dva puta Đoni. Ništa strašno." Prekinuh ga. "Ništa strašno samo si završio u bolnici sa par šavova na glavi." Pipnuo se po glavi. "Samo tri Đoni i već su ih izvadili ali tamo sam je upoznao. Isplatilo se." Ispio sam ostatak iz čašice do kraja i nasuo Jovi novu čašicu. Dok je pio sitnim gutljajima ustao sam i potapšao ga po ramenu. "Jovo ne brini Aca je naš problem, više te neće smjeti dirati. Sada idem Jovo čeka me posao." Polako sam ustao i viknu "do viđenja" prema vratima. Cvjetić se nakratko pojavio i mahnuo mi rukom u drugoj je držala kuhaču, iz prostorije je dopirao ugodni miris pržene ribe. Jova je krenuo za mnom, da me isprati do vrata. Kada sam mu pružio ruku, zbunjeno je upitao. "Đoni priča se da vas je Škot napustio, da je ostao tamo sa nekom narkomankom i da si ti kriv za sve?" Zbunjeno sam ga pogledao. Stvarno je pokupio ulične tračeve. Ipak klimnuh glavom. "Je Jovo, Škot nas je napustio samo nije ostao sa narkomankom. Mislim da je to fina gospođa i da će mu biti dobro, znaš je Goga." Gledao me zbunjeno otvorenih usta. Kada je progovorio samo je treptao. "Ako nađeš nekoga koga ti voliš onda ti je dobro." Potapšah ga po ramenu i okrenuh se. Dok sam startao motor razmišljao sam o tome što je Strela pokupio od vijesti. Rekao je da me čeka kod Benny-ja. Kuća je bila niska stara i obrasla puzavicama. Pored kuće su bili garaža i dio visokog polu srušenog zida. Ulaz u garažu i zid su bili u obliku slova L. U produžetku kuće je počinjala ograda neke društvene firme koja se bavila otpadom, sudeći po mirisima, svih vrsta. Iza ograde dosta udaljena od nje, je bila zgrada skladišta. Svijetlo od kućice noćnog čuvara se samo naziralo. Od ulaza u kuću pa do kamionskog ulaza u dvorište skladišta, a koji je prekidao ogradu, nalazile su se naslagane gomile starih paleta. Okolica je bila pusta, predgrađe je ovdje počinjalo. Parkirali smo motore između dvije gomile najbliže ulazu u garažu pazeći da se ne vide sa ceste. Skinuli smo jednu paletu i sjeli na nju. Strela je olovnu šipku položio na paletu pored sebe. Tama noći nas je dobro prikrivala. Zapalio sam cigaretu i povukao dim prikrivajući žar cigarete u ruci. Strela je uspio smotati cigaretu i u tami. Pružih mu moj upaljač. Povukao je dim. Klimnuh glavom prema kući. "Znači to je to." Izgovorio sam ovo tiho. "Je Đoni, vlasnica ima negdje oko šezdeset godina i dobru boračku mirovinu. Aca je u nekoj vezi sa njom. Vjerojatno je "opslužuje" i za uzvrat dobije po nešto. Sada se on i onaj mali debeli skrivaju kod nje. Ona drži staru ladu u garaži, a on parkira pored zida u kutu, tako da nitko sa ceste ne vidi njegovog fiću. Uostalom tko i dolazi u ovu vukojebinu." "Siguran si da dolazi svaku večer?" "Ma daj ne da mi se ponavljati, razmisli, u frci je nema kamo ako ide doma svi znaju gdje stanuje i ako ga Dokovi ljudi traže, čekat će ga ispred kuće. Za ovo nitko ne zna, meni je rekao Ceca Ciganin, slučajno je skužio kada je vlasnici kuće prodavao neku robu." "Mislio sam da nas Ceca ne voli, čudno da ti rekao." Polako je ugasio cigaretu petom čizme. "Nas ne voli ali Acu mrzi. Mi smo mu samo povremeno konkurencija za šverc robu sa istoka. On ionako u većini slučajeva prodaje ukradenu tehničku robu i krpice, koje njegovi šaneri pokupe iz auta gast arbaeiter-a na cesti. E Aca je to znao i pokušao da mu lupi "porez" za rad na ovom teritoriju. Mislim da je bilo frke sa Kajmanima, stvarno ih mrzi…." "Rekao ti to tek tako?" "Ne baš tek tako malo sam ga pritisnuo da priča ali kada je skužio da mi to treba radi nekog poravnanja dugova sa Acom, pričao je i da ga ništa ne pitaš. Čak mi je rekao i da je Aca sav usran pokušao kupiti pištolj od par dilera "na crno". Samo nitko mu ništa nije želio prodati, zna se da je u frci sa Dokom pa se nitko ne želi zamjerati Doku, taj ne oprašta." Vrijeme je sporo prolazilo. Polako sam zapalio drugu cigaretu. Pogledao sam ka Streli. "Strela reci mi da li te Škot zvao i da li ste pričali?" Završio je motanje cigarete na slijepo i zapalio je. Žar je skrivao držeći cigaretu okrenutu prema dlanu ruke. "Zvao je Đoni, samo nisam želio pričati sa njim." "Zašto?" Kada je povukao dim žar cigarete mu je osvijetlio lice, djelovao je zamišljen. "Jednostavno kada je nazvao Ljilju da joj kaže da je sve gotovo bio je grozan. Prvo joj je rekao da je sve gotovo i to je to, kada je ona zaplakala i pitala zašto i već znaš pozivala se na njene osjećaje i vjeru u njega, popizdio je. Doslovce je izvređao najgorim rječima. Rekao joj je da je samo krava bez mašte, koja se zna samo naguziti i čekati da ga primi, pri tome samo misleći da se uda i oteli djecu. Rekao joj je i razne druge bljuvotine. Ljilja je danima plakala kod Mire. Mira mi je sve ispričala. Kada je nazvao jednostavno nisam znao što bih mu rekao i da li bih ga uopće pitao za to sa Ljiljom ili ne, a koji ku..$..c mu na sve što se izdogađalo i imam i reći. Odbio sam razgovor." Šutio sam par sekundi povlačeći dim cigarete. "Strela to nije Škot ….. ili je to možda Škot, a mi znamo drugog Škota." "Je Đoni to je Škot samo nikada do sada nije imao priliku da se pokaže. Uvijek je imao sve bez puno truda i muke, njegovi su dobro stojeći sa dobrim plaćama, uvijek je imao najbolji motor i najbolji kompjuter sada su mu mislili nabaviti i PC. Ali mislim da je to bio Škot kakvog su njegovi roditelji željeli, a sada će se otkriti pravi Škot. Možda je to isti Škot samo treba fazu transformacije ka slobodi, ne znam." Pogledao sam nebo. Zvijezde su hladno žmirkale na nas. Vrijeme je sporo prolazilo. Strela je rekao da se Aca uvijek pojavi između osam i jedanaest. Pogledah Strelu sa strane. "Nadam se da je obavijest da Aca nije mogao nabaviti pištolj točna. U protivnom ... " "Đoni do jučer prije podne nije sigurno. Bio sam kod Domagoja u gostioni oko podneva da provjerim Cecine priče, znaš da on također prati sve. Rekao mi je da je sat vremena prije mene bio Aca i pitao za "neku utoku na crno" ako koji od kamiondžija nudi. Normalno Domagoj mu je pokazao vrata. On se ne pača u to sa oružijem, a i ono za Doka se dosta pročulo." Crni fića je polako skrenuo sa ceste i zaustavio se pored zida kod garaže. Digao sam se jednim pokretom. Strela me slijedio, uz put je dohvatio olovnu cijev. Čekali smo da izađu i zaključaju auto. Kada su napravili par koraka dalje od auta krenuli smo prema njima. Kretali smo se brzo. Zastali su iznenađeni, već smo bili par metara od njih. Usporili smo. Strela je napola podigao onu olovnu cijev krećući se prema "malom debelom". Ja sam izvadio skakavac i pritisnuo gumb. Osjetih lagani trzaj kada je oštrica "sjela" na svoje mjesto. Aca se povukao jedan korak. Mali debeli je uočio slobodan prostor između Strele i zida i potrčao. Bio je brz za svoje kilograme. Strela ga nije niti pokušao zadržati, samo se okrenuo i pratio ga pogledom par sekundi kako bi se uvjerio da doista bježi. Strela se polako okrenuo prema Aci. Aca je odstupio par koraka kako bi vratima garaže zaštitio leđa. Čuli smo trčeće korake "malog debelog" kako nestaju u daljini. Pomislih da će sigurno potući rekord na 500 metara, a možda i više. Nije ni čudo, vjerojatno je danima živio u strahu od Dokovih ljudi, a sada nije niti shvatio tko mu se približava. Aca je izvukao ručno rađeni bodež i podigao ga ispred sebe. Takve bodeže su imali svi Kajmani. Aca ih je sam tokario i oštrio. Kod prijema u bandu novi član bi dobio Kajman Bodež. Pomislih kako je to bila jadna imitacija filmova. Stupio sam korak naprijed i drugom rukom iz džepa izvadio suzavac. "Aco nešto te napuštaju dečki, čim dođe do frke?" Držao je nož ispred sebe živčano gledajući čas u Strelu čas u mene. "Samo ste mi još vi luđaci falili. Odjebite od mene pametnije je." Strela je napravio jedan korak naprijed polako podižući cijev skoro do nivoa ramena. Napravio sam jedan korak i podigao ruku sa suzavcem da se jasno vidi, nož sam držao drugom, napola podignut ispred sebe. Stajali smo i gledali se. Oni trčeći koraci nisu se više čuli. Acina glava je malo brže radila pokrete lijevo desno od mene prema Streli bilo je očigledno da puca po živcima, a to se nije smjelo dogoditi. Pokušah da mi glas zvuči normalno. "Aco nismo ovdje da bi završili Dokov posao, imaš dovoljno problema i bez nas. Spusti nož, nemaš šansi." Stajali smo u tišini. Pri slaboj svjetlosti činilo mi se da Aca gornjim zubima grize donju usnu. Napokon je polako spustio ruku sa bodežom držeći je pored sebe. "Jebem te luda Đoni, što hoćeš ti sada, bilo pa prošlo." Glas mu je zvučao slabašno. Klimnuo sam glavom. "Aco želim ti se ispričati za sve loše što sam uradio prema tebi. Žao mi je. Stvarno mi je žao što se neke stvari nisu mogle riješiti drukčije". Zastao sam. "Samo Aco ako nam još jedan put pređeš cestu na neki loš način ili pipneš Jovu pjesnika, naći ćemo te i ubiti ću te." Čekao sam da mu riječi dođu do mozga. Skoro sam mogao čuti škripu dok je pokušavao shvatiti što je čuo. Ocijenih da je shvatio dovoljno od onoga što sam rekao. "Sada Aco baci nož, kako bi se mi mogli okrenuti i otići." Činilo se jako dugo, a onda se začuo zveket metala na asfaltu. Bodež je ležao pored Acinih nogu. Polako smo se okrenuli i krenuli ka gomilama paleta. Nakon što smo se malo udaljili viknuo je. Zastao sam ne okrećući se. "Đoni, prihvatit ću tvoju ponudu samo zato što si lud, a ja sa luđacima ne želim imati posla." Začuđeno sam se počeo okretati prema njemu. O kakvoj ponudi budala priča. Ništa što je rečeno nije zvučalo kao ponuda, onda shvatih. Jednostavno je morao nešto reći tek da njegova bude zadnja. To je radio iz tko zna kojih pobuda kompleksa ili trauma iz djetinjstva. Polako mu klimnuh glavom. "Dobro Aco, drago mi je da smo sve izgladili." Ljutito se nagnuo podigao bodež i krenuo prema vratima kuće, na pola puta je zastao i pogledao nas. "Stvarno ste ludi, ludi obojica, bolje ne pričati sa vama." Okrenuo se i u par sitnih brzih koraka nestao iza vrata. Pogledah Strelu i nasmiješih se. "Shvati to kao njegov način da nam kaže "ugodnu večer želim", samo to." Strela slegnu ramenima. "Nadam se da si u pravu i da je ovo najbolji način da to riješimo sa njim. Iako sumnjam da nam neće pokušati nešto vratiti." Krenuli smo ka motorima iza paleta. "Strela možda nam i hoće pokušati vratiti ali vjerojatnije je da neće više obraćati pažnju na nas, kao da ne postojimo. Da smo ga prebili žestoko, to bi ga privremeno smirilo ali bi podiglo stupanj mržnje prema nama u njemu, a on je nabijen mržnjom. Tada bi čekao da nas kad tad stigne, kao na ravnoj cesti bez kraja, mi smo prestigli večeras njega, a on bi dodao gas i pokušao stići nas. Tako bi moglo ići u beskrajno. Mislim da smo ga ovako jednostavno pustili da se vrti u svom krugu kao hrčak ali bez nas." Slegao je ramenima navlačeći kacigu. Onda se okrenu prema meni. "Đoni, često znaš puno srati ali uvijek imaš tu neku spretnost riječima da me uvjeriš da si u pravu, a sada idemo kod Benny-ja na cugu pa doma." Startali smo motore. Strela je motao drugu cigaretu za mene. Sjedili smo kod Benny-ja dok se prije podnevno sunce probijalo kroz prozorčić i bacalo reflektorski snop na dvije kave i jedan sok sa dvije čaše ispred nas. Lokal je bio popunjen samo sa pet curica iz obližnje škole, koje su najvjerojatnije "markirale" sat nastave pa uz colu gledale video. Počekao sam da mi Strela pruži cigaretu. Polako sam zapalio i otpio gutljaj kave. "Strela što si mi želio reći?" Zapalio je svoju cigaretu i povukao jedan dugi dim. Polako ga je ispuštao kroz nos i usta. "Đoni uvijek možeš računati na mene u bilo koje doba dana i noći ali sranje je sa Mirom." Odmahnuh glavom. "Kakvo sranje? Pa nisam je niti vidio da bih joj se zamjerio? Počeo si sa njom prije polaska, od kada sam se vratio nismo niti izašli zajedno sa njom da bih joj se mogao zamjeriti." Gledao me u tišini. Potom počeo polako. "Ženska sranja i solidarnost. Ljilja je još u šoku nakon svega. Mira je normalno kao prijateljica na njenoj strani. Kako je Škotova mama tebe optužila za sve, tako je to preuzela i Ljilja, a Mira od nje. Mislim da njih dvije više mrze tebe nego Škota. Teorija je da si ti nas dvojicu odvukao u njemačku, da to nisi uradio Škot bi još bio sa Ljiljom. hebiga, ženska pamet." Udario je dlanom po stolu. Šutio sam. Vrata kafića su se otvorila i ušao je Žiža poštar. Nosio je onu poštarsku torbu preko leđa i nekoliko pisama u ruci. Zaputio se prema šanku za kojim je stajao Marko. Nadao sam se da mu ne nosi dopise od Uprave prihoda, Marko je nakon toga bio loše volje. Očigledno nisu bili dopisi od uprave prihoda. Marko je uzeo kuverte i pokazao Žiži da sjedne, a to je značilo "jednu na račun kuće". Žiža se smjestio na stolicu i prihvatio pivu nešto pričajući Marku. Okrenuh se ka Streli. "Ne kužim tu njihovu logiku i slagalicu ali ok, ne moramo se viđati u kombinaciji sa Mirom." Strela je ugasio cigaretu. "Đoni daj mi samo desetak dana ili malo više, da je malo urazumim i sve je isto kao prije. Do tada navečer izlazimo svatko za sebe. Ostalo ostaje po starom ako nešto trebaš, tu sam." Klimnuh glavom. Žiža poštar je već popio pivu i krenuo prema vratima, od jednom je stao i pogledao me. "Đoni, odlično. Ne moram sada do tvoje kuće. Imam ovdje nešto preporučeno za tebe pa potpiši." Pružio mi je kuvertu, kemijsku i povratnicu da potpišem. Potom odvojio povratnicu i pružio kuvertu, pozdravio i izašao. Već bez otvaranja sam znao što je u njoj. Polako otvorih kuvertu i izvadih dopis. Polako sam položio dopis na stol ispred sebe i Strele. Pogledah ga. "Trebam se javiti u neku vojnu poštu u Tuzli za tjedan dana, a prije toga u vojni odsjek da podignem upute i naknadu za troškove puta. Mislim da nam ovo daje dovoljno vremena ne samo da Mira već i cijeli kraj zaboravi sve moje grijehe." Strela je polako pročitao dopis, potom mahnuo prema Marku. "Mark donesi nam dva dupla konjaka i pivo, Đoni ide u vojsku." Gledao sam Marka dok je donosio piće. Pomislih kako je sve i počelo ovdje uz konjak i pivo, tako se i završilo, za mene krug je zatvoren. STVARNOST PRIVIDA Gledao sam Gogu pomalo ciničnim pogledom koji je dopuzao negdje iz odbrambenih mehanizama moje podsvijesti. "Goga želiš reći da sam ja manipulator?" Nasmiješila se sa nekim tužnim izrazom. "Jesi Đoni, samo vjerojatno dobar dio života nisi toga svjestan." Zavrtio sam čašu na stolu. "Goga ako ti je lakše možeš i tako misliti." Gledala me šutke. Nakon nekog vremena je udahnula. "Đoni manipulator ne nameće svoju volju da drugi urade ono što on želi. Manipulator nametne da drugi žele uraditi ono što on želi. To si ti radio. Đoni ja nisam Škota dovukla u Hamburg. To si ti uradio. Jednostavno si svojom pričom i ponašanjem nametnuo i njemu i Streli da požele taj put proći sa tobom. Na kraju ste došli, tri dečka iz starog kraja u kojem sam odrasla, tri dečka iz predgrađa sa idejama i pojmovima časti predgrađa. Sa tim se niste mogli snaći tamo gdje ste dospjeli. Mene je to i strašilo. Mogli ste ga uvijek odvući na vaš pojam časti, života i onoga što je ispravno. Kasnije slušajući njegove priče zaključila sam da si glavni manipulator ekipe ti. Jednostavno bi im predstavio stvari koje si ti želio uraditi tako da su oni poželjeli to uraditi." Polako sam klimnuo glavom. "Može se to i tako gledati. Znači svi u ovoj priči smo bili manipulatori i žrtve izuzev možda Bose i Petre ali one i onako nisu bitan dio ove priče." Polako sam ustao sa stolice. "Goga ja nemam više pitanja. Čudno mi je samo da ti nemaš pitanja za mene, o mom životu." Sjedila je i polako i hladnokrvno otvarala bočice sa whiskey-jem. "Sjedi Đoni, nismo još završili i Bosa i Petra su bile manipulatori samo nisu računale da se igra sa manipulatorom nekada može negativno završiti. Tebe nisam ništa pitala zato što sam sve što me zanimalo o tebi doznala od Mirjane vlasnice restorana. Đoni sjedi i reći ću ti nešto što bi trebao znati, sigurno si to trebao znati." Pokazala je rukom na stolicu. U izrazu lica i pokretima je imala nešto što mi je govorilo da je iskrena. Polako sam se vrati na stolicu. Uzela je onaj ključ od motora i jednu karticu i gurnula to prema meni. "Uzmi Đoni poslije ti kažem nešto što si prije trebao doznati. Javit ću mom odvjetniku da preuzme motor i da ga da na pripremu za put, tu ti je ključ i njegova vizitka, učini mi to i uzmi taj motor. Mislim da se mi više nećemo vidjeti." Klimnuh glavom. "Sigurno se više svojom voljom nećemo vidjeti. Reci mi zašto je bitno da ja uzmem taj motor?" Udahnula je. "Đoni ovaj ključ nosim umjesto Škotove slike. Znaš ljudi nose slike osoba sa kojima su proveli ugodna razdoblja života ne iz ljubavi ili poštovanja prema tim ljudima, već zato što kada pogledaju tu sliku sjete se lijepih ugodnih trenutaka koje su proveli sa tom osobom. Za mene je ovaj ključ bio dio toga. Motor je bio bitan dio njegovog života kao i vas dvojica. Ja sam ga odvojila od jednog dijela onoga čemu je pripadao. Sada osjećam ako ovaj motor prepustim tebi da vraćam djelić njega na staro mjesto. Uzmi i doznati ćeš još nešto." Polako sam podigao ključ i vizitku. Ubacio sam sve u gornji džep jakne i uzeo čašu sa pićem. Otpio sam gutljaj i dohvatio još jednu njenu cigaretu, pružila mi je upaljač. Kada sam povukao dim pogledah je upitno. "Što sam još davno trebao znati?" Gledala me je hladnim pogledom. "Đoni i Petra i Bosa su imale svoje ideje. Nisi ti tako neodoljiv da bi se jedan lezbijski par zaljubio u tebe. Da, Bosa je imala sklonosti ka tebi još iz starog kraja ali priča je malo drugačija od onoga što ti misliš." Prekinuh je. "Misliš reći da je ona moja veza sa njima bila privid?" Nasmiješila se. "Na početku da ali poslije su se same uhvatile na svoje ljepilo. Ujedno Đoni, zlatni dobri Đoni, otišao si nakon što si živio sa njima i nisi se niti javio telefonom da ih čuješ ili pitaš kako su." Osjetih grč u želucu. "Zvao sam, mislim jedan dva puta nisam ih dobio i pokupili su me u JNA. Pa, pisao sam im i razmijenili smo pisma dok sam bio u JNA. Ne znam par pisama." Lagano je otpila iz čaše. "I kako je išlo dalje?" "Ne sjećam se točno, bilo je negdje pred kraj vojske primio sam pismo od Petre da je Bosa poginula u prometnoj. Nisam imao nikakve šanse dobiti odsustvo za sahranu nekoga tko mi nije čak niti rod, a u inozemstvu je. Pa i pasoš su mi oduzeli prije JNA, to je tada bila standardna procedura. Uglavnom napisao sam joj da ne mogu doći ali čim budem mogao doći ću da joj zajedno odemo na grob." Klimnula je glavom. "Da, kada joj se pokvario auto na cesti krenula je postaviti trokut iza auta, sve po zakonu, tada je pokupio i nju i auto pijani Bugarski vozač hladnjače. Tragedija. Bilo mi je jako teško radi Bose. Bila je dobra prema meni. A ti Đoni kada si joj konačno otišao na grob?" Grč u želucu se polako pojačavao. "Pet godina kasnije sam bio poslovno u Hamburgu. Nazvao sam Petru. Ispričala mi je da se, nakon Bosine smrti, udala za nekog Jurgena i da ima dijete ali da će me odvesti na groblje. Vidjeli smo se, došla je sa curicom i otišli smo zajedno na Bosin grob. Zapalio sam svijeću i pomolio se. Otišli smo nakon toga svi zajedno u restoran u blizini i popili piće. Činilo se da je Petra sretna, a mala je bila lijepo napredno dijete oko tri godine." Smiješak na Goginom licu se malo pojačao. "Đoni ti nemaš djece kao ni ja, kako sam saznala." Klimnuh glavom. "Ni meni to nije išlo." Gledala me i vrtila čašu u rukama. "Đoni curica nije bila napredna za "oko tri godine" već normalno dijete za malo više od četiri godine." Osjetio sam slabost u rukama. Gledao sam je oštro. Smiješeći se vrtila je čašu među prstima. Osjećao sam da mi je glas hladan. "Goga što misliš reći. Ne zajebavaj se sa tim. Reci što si mislila reći!" Smiješila se gledajući me u oči. "Znaš, jesi li koristio kontracepciju sa Bosom i Petrom?" Zbunjeno sam odmahnuo glavom. "Ne mislio sam da one vode računa." Smijala se. "O pametni bez grješni Đoni je pretpostavio da lezbijke koriste kontracepciju. Čim ugledaju jedna drugu vrisnu "neću bez kontracepcije napravit ćeš mi bebača". Budalo." Smijala se iskreno. Meni nije bilo do smijeha. Polako je otpila još jedan gutljaj iz čaše. "Đoni, Petra je rodila devet mjeseci od tvog posjeta. Bile su presretne. Možda im je samo malo smetalo što se ne javljaš. Željele su to dijete, samo su se malo zaljepile pa su željele i da se vratiš. U biti dobro si im poslužio, bile su u vezi i dobile su dijete. Nesreća sa Bosom se dogodila mjesec i pol nakon rođenja. Petra je naljetela na tog Jurgena u novoj kompaniji gdje se zaposlila kao programer. Jurgen (Jirgen) je bio peder, peško, pederčina od četrdeset i pet godina ali je želio promaknuće na mjesto menadžera, a to nije išlo ako je pederčina. Brzo su sklopili dogovor. Vjenčali su se, Jurgen je priznao dijete i bio je čovjek po standardima. Dobio je promaknuće. Kada si bio u posjetu Bosinom grobu devedesete, bili su već deset mjeseci razvedeni." Smijala se iskreno se smijala. Osjećao sam slabost. "I gdje je sada Petra?" "U istom stanu gdje si je i ostavio, samo je "napredna mala" već malo odrasla i otišla svojim putem." Mutilo mi se u glavi. "Goga ne lupetaj, kako to sve znaš? Što si, vidovita? Nisu te voljele i niste bile u kontaktu, pa ne možeš to znati." Pogledala me nadmoćno. "Preko Suzi šećeru, od kada je Škot otišao bila sam više puta sa Suzi. Nikada me ona niti njene frendice nisu zanimale za vezu ili zajednički život ali za zabavu su dobre, doista dobre. Đoni Mirjana kaže da nemaš djece, šećeru imaš već dvadeset i kusur godina, samo ne znaš." Smijala se dok je zatvarala vrata iza mene. Smijala se iskreno. Polako sam hodao ka parkingu. Zaustavio sam se pored kioska i kupio cigarete. Dovukao sam se do crkve. Sjeo sam na jedan kamen u uređenom crkvenom dvorištu i zapalio cigaretu. Trebalo mi je par minuta da registriram glazbu i pjevanje koji su dopirali iza crkvenih vrata. Sjetih se da su u tijeku "Dani katoličke mladeži". Poslušao sam pažljivije. Iza vrata se sada jasno čuo "Glori aleluja" refren "za život nam snage daj" nakon toga glori aleluja. Polako sam počeo njihati glavom u ritmu pjesme. Ugasio sam cigaretu petom čizme. Posegnuo sam u gornji džep jakne i izvadio ključ i vizitku, malo sam ih gledao i vratio u džep. Posegnuo sam za mobitelom. Lidija je ionako bila na godišnjem od idućeg tjedna, a ja ću ostatak svog bez problema problema dobiti telefonski. Pjesma iza crkvenih vrata je utihnula. Lidija se javila nakon trećeg signala. "Halo dolaziš konačno na ručak?" Počekao sam par sekundi. "Ne, uzmi kacigu i jaknu dolazim po tebe i idemo na put." "Đoni ponovo si se napasao ludih gljiva. Kada, gdje i zašto?" "Sada, u Hamburg, da pokupimo jedan motor i da porazgovaram sa jednom ženom, a uz put ću ti ispričati priču, možda ti se priča svidi, možda ne ali to je drugo zašto." "Nismo spakirali opremu za put." "Kupit ćemo uz put što nam treba, samo isključi sve i čekaj me na cesti." Prekinuo sam vezu. Dok sam kretao prema motoru iza crkvenih vrata je počela nova pjesma "Braćo moja radujmo se Bog je tu". KRAJ KAKO SAM OBEĆAO BORISU NA DRUŽENJU U GOSPIĆU PRIČA POSTANA DO KRAJA :D ‚e vala svaka čast tebi a posebno Borisu, jer da ne bi njega čekao bi se ovaj kraj još dugo, dugo, dug du d... :h :h :h :h :h odlično Đoni baš mi je leglo :aplauz: čim se pojavi u štampanom izdanju poručujem primjerak za sebe da pročitam sve odjednom sa uživanjem. nastavi maestro u ovom pravcu, stil ne mijenjaj, a motor bi mogao.... npr versys :evil: :occasion: :occasion: :occasion: :occasion: :occasion: ‚e vala svaka čast tebi a posebno Borisu, jer da ne bi njega čekao bi se ovaj kraj još dugo, dugo, dug du d... :h :h :h :h :h odlično Đoni baš mi je leglo :aplauz: čim se pojavi u štampanom izdanju poručujem primjerak za sebe da pročitam sve odjednom sa uživanjem. nastavi maestro u ovom pravcu, stil ne mijenjaj, a motor bi mogao.... npr versys :evil: :occasion: :occasion: :occasion: :occasion: :occasion: Hvala Gastro. Znaš volio bih čuti i koju kritiku od srca, to pomaže da se čovjek poboljša u onome što radi. Prije cca 1,5 god. je već postana cijela priča na motori.hr, a Boris je rekao da ne ide tamo iz nekih principijelnih razloga ali da bi volio pročitati cijelu priču, pa nakon dobrog druženja cuge i janjocida (umalo pa ratni zloćin protiv janjaca) eto. Boris mi je kao i vi ostali ostavio super dojam pa .. želim zahvaliti i Panti na dobrom dočeku i gostoprimstvu. Tiskanog izdanja neće biti, već prije više od cca 2 godine javio se jedan agent za tisak (kada je prvi dio bio na motori.hr) i ponudio tisak ali uz uvijete "pišeš po rokovima, imamo pravo zahtijevati izmjenu sadržaja/kraja priče i slično" odhebal sam to. Pišem iz zabave (zato ide sporo) i pišem što želim, bez što naruče. Slobodan sam od parazita. Boris mislim još nije skužio da je po njegovoj želji :D Sto reci... sigurno da nijesam validan za ozbiljnu literarnu kritiku, jednostavno sam kao prosjecni citalac odusevljen i to ne krijem, volio bih jos puno stiva na ovu temu :thumbleft: Ocigledno da ni ja nijesam redovan na hr motori kao ovdje :D Zao mi je da nece biti na papiru, ali razumijem razloge i podrzavam. ps da si upoznao Borisa, mene i Tifijevo vino u petak, ostavili bi jos bolji utisak :angel: :D ps da si upoznao Borisa, mene i Tifijevo vino u petak, ostavili bi jos bolji utisak :angel: :D Pa zakasnio sam na prave događaje :D ali i u subotu je bilo super i opušteno, idealne teme za smiriti živce nakon sj .. ebanog radnog tjedna, motori druženje putovanja. Upozorio sam Borisa da ću malo više pričati na te teme ako da povoda budući da mi cijeli tjedan bio sj..eban na poslu paa se našli :D. Žao mi što nisam kušao Tifijevo vino ali ima godina :D Evo , konačno uspio pročitat priču.....(radi boljeg doživljaja od početka ) što reči ????? lijepo ! nije to neki vrhunski literarni uradak , ali je jedna lijepo i tečno ispričana priča o mladosti mnogih od nas.....mene osobno podsjetila na neke slične događaje iz mojih mladih dana ....i dala mi povoda da malo razmislim o tim vremenima....a to i je bit svake dobre priče , da ostavi traga na čitatelja ! nastavi dalje pisati ,čitatelja buš sigurno imal ! A što se tiče petka .....bilo je tekuči zajebano....kaj misliš zašto sam u subotu pil mineralnu ????? drugi put buš nam pomogel , nadam se ....a do tada želim svima puno ugodnih kilometri !