http___www.krenizdravo.com_zdravlje_bolesti-zdravlje_rak-anusa-i-rektuma-uzroci-simptomi-komplikacije-i-lijecenje_1.xml
1.1 1.2 1.3 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 3.1 4.1 5.1 6.1 6.2 7.1 8.1 8.2 8.3 8.4 9.1 10.1 10.2 11.1 11.2 12.1 13.1 14.1 15.1 15.2 15.3 16.1 17.1 18.1 18.2 18.3 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 26.2 27.1 28.1 29.1 29.2 29.3 30.1 30.2 31.1 32.1 33.1 33.2 34.1 35.1 35.2 36.1 36.2 37.1 38.1 39.1 40.1 41.1 42.1 43.1 44.1 45.1 46.1 47.1 47.2 48.1 49.1 50.1 51.1 52.1 52.2 53.1 54.1 55.1 56.1 56.2 57.1 58.1 59.1 59.2 60.1 61.1 61.2 61.3 61.4 61.5 62.1 63.1 64.1 64.2 64.3 64.4 64.5 65.1 66.1 67.1 68.1 68.2 68.3 69.1 70.1 70.2 71.1 72.1 73.1 74.1 75.1 76.1
Out of all cases of colorectal cancer, some 70% of malignancies occur in the colon (the large intestine) and 30% appear in the rectum. Anal cancer is uncommon, accounting for only 4% of all cancers affecting the digestive tract. It is an often-curable cancer that produces slow-growing tumors and lesions in the anus and nearby anal anatomy. Anal cancers are skin cancers. The majority of anal cancers are squamous cell carcinomas (in situ or epidermoid), which originate in the first layer of anal tissue and may spread to deeper layers. This type is associated with HPV. About 15% of anal cancers originate in the glands near the anus; this is called adenocarcinoma, or Paget's disease. The remaining anal cancers are basal cell carcinoma and malignant melanoma Melanoma in the anus is difficult to see and is often discovered at a late stage, after the cancer has spread through layers of tissue. Incidence; Contributing Risk Factors The American Cancer Society estimated in 2001 that there would be 3500 new cases of anal cancer among men and women, and 500 deaths resulting from it. Cancer of the perianal skin around the anus is more common in men, while tumors of the anal canal more often affect women. The exact cause of anal cancer is unknown. Aside from general cancer risk factors such as smoking and alcohol consumption, certain risk factors increase a person's risk for developing anal cancer. HPV and anogenital warts are a significant risk factor – both past and current infections. Some strains of HPV that cause larger warts are not associated with cancer. Other contributory risk factors include: - A family history of colorectal cancer, polyps or inflammatory bowel disease. Approximately 5% of cancers of the colon occur in families with a predisposition to the disease. - Age. It usually occurs in people over 50. - Women are at a slightly higher risk than are men. - Those in industrialised parts of the world are more susceptible. - It is thought that a high-meat, high-fat, low-fibre diet encourages the production of carcinogens (cancer-causing substances). Anal cancer affects men and women, but it is the only cancer with a greater prevalence among men who have sex with men (MSM) than in the general population. About 35 in every 100,000 MSM develop anal cancer, compared to less than one in every 100,000 heterosexual men. The risk for anal cancer in HIV-positive men is twice as high as that for HIV-negative MSM. Signs and Symptoms Although most lesions are benign, any visible anal sore or bump should be examined. They may be a sign that others have developed in the anal canal. Other signs include the following: - Abnormal discharge from the anus - Bleeding from the rectum/anus - Itching of the anus - Pain or pressure around the anus - Sore(s) around the anus that do not heal. Diagnosis and Tests Anal cancer is diagnosed by means of an anal Pap smear , in which a cotton swab is inserted past the anus and swirled to capture a tissue sample. The tissue cells are examined under a microscope for signs of dysplasia An abnormal Pap smear shows signs of excessive cell growth and is followed by a colposcopy – the internal examination of specific lesions or areas of cell growth for biopsy Acetic acid (vinegar) is introduced into the anal canal to prepare the cells before an anoscope (a plastic tube), is inserted. A colposcope is then inserted through the anoscope to visualize the cells in the anus with magnification. The procedure is painless. During a biopsy, a biopsy forceps is inserted in the suspect tissue to obtain a sample for close examination. Lesions and tumors found during a colposcopy are typically biopsied. Anal cancer may be discovered during a routine digital rectal exam (DRE), in which a medical professional inserts a gloved finger past the anus to feel for abnormalities. Staging is the evaluation of the size and location of a tumor to determine a prognosis and appropriate treatment. Initially, abnormal tissue growth is classified as high- or low-grade squamous interepithelial neoplasia (LSIN or HSIN; high- or low-grade abnormal cell growth), or as cancer. This is determined by the biopsy performed during colposcopy. If cancer is detected, its stages are described in the following way: - Stage 0 Cancer is found only in top layer of anal tissue (squamous cell carcinomas). - Stage I Cancer has metastasized (spread) beyond first layer of tissue but is smaller than 2cm. - Stage II Cancer is larger than 2cm but confined to tissue. - Stage III A Cancer has metastasized to nearby organs (bladder, reproductive) or lymph nodes. - Stage III B Cancer has metastasized to organs and lymph nodes in the abdomen, groin, or rectum. - Stage IV Cancer has metastasized to distant organs. Treatment and Prevention Treatment depends on the type of tumor and its stage of development. There are three types of conventional treatment: Surgery - Surgical resection; may be done with laser surgery (usually Stages 0 – II) - Radiation (usually Stage II and higher) - Chemotherapy (usually Stage II and higher.) A local surgical resection (removal) of the tumor and a small amount of surrounding tissue may suffice in cases of Stage 0 cancer, where the cancer has not metastasized and does not affect the sphincters. In later stages, where cancer has spread, a surgeon may perform an abdominoperineal resection to remove affected tissue, lymph nodes , or sections of or organs in the abdomen This procedure requires a colostomy, wherein the anus is removed and waste is diverted from the colon through a surgically created opening, through the abdominal wall, and to an external bag for disposal. Abdominoperineal resection is used less frequently because radiation and chemotherapy are effective and do not require a colostomy. Resection can cause anal stenosis (narrowing) of the anal canal and anus due to scar tissue Surgery is sometimes required to widen the anus and restore proper function. Radiation Radiation, the shrinkage of cancerous tumors with energy waves (e.g., X-rays), is performed with external radiation or internal radioactive implants (radioisotopes). Internal radiation using implants (brachytherapy) involves placing plastic-covered radioactive seeds (pellets) inside the anus, near the cancerous tissue, to shrink tissue. The seeds stay in for the appropriate length of time, perhaps permanently, and require fewer trips to the physician's office. Radiation may be combined with chemotherapy. Radiation causes side-effects including loss of control of the sphincter muscle (incontinence ), temporary browning of the skin, and fatigue Chemotherapy Chemotherapy involves drug treatment to kill cancer cells. Drugs used to treat anal cancer include 5-fluorouracil (5-FU), mitomycin, and cisplatin, which are administered orally or intravenously. Chemotherapy is a systemic treatment; the drugs enter and travel throughout the body to kill cancer cells wherever they are. All of these drugs (antineoplastic agents) inhibit the normal production and use of deoxyribonucleic acid (DNA), which is needed for cell growth and division. Arrested cell growth results in tumor shrinkage. Chemotherapy drugs cause acute side-effects, including nausea , fatigue, vomiting, fever, diarrhea , and sensitivity to sunlight. Certain drugs are associated with specific side effects. 5-fluorouracil may cause low white blood cell count, ulcers , and visual problems. Mitomycin is associated with bone marrow , kidney , mucous membrane , and pulmonary toxicity, as well as kidney failure Cisplatin may cause hearing problems, serious disorientation, and anaphylactic (allergic shock) reactions, including respiratory distress and swelling.
1.1 2.1 2.2 3.1 3.2 3.3 4.1 4.2 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 12.2 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 19.2 20.1 20.2 20.3 20.4 21.1 21.2 21.3 22.1 23.1 23.2 24.1 24.2 25.1 25.2 25.3 26.1 27.1 27.2 27.3 28.1 29.1 30.1 30.2 31.1 32.1 33.1 33.2 34.1 35.1 36.1 37.1 38.1 39.1 40.1 41.1 42.1 43.1 44.1 45.1 46.1 47.1 48.1 49.1 49.2 50.1 50.2 50.3 50.4 51.1 51.2 51.3 52.1 52.2 52.3 53.1 53.2 54.1 54.2 55.1 56.1 57.1 57.2 57.3 57.4 58.1 58.2 59.1 59.2 59.3 60.1 61.1 63.1 64.1 65.1
Rak anusa i rektuma – uzroci, simptomi, komplikacije i liječenje Rak anusa je rijetka vrsta raka koji se javlja u analnom kanalu. Analni kanal je kratka cijev na kraju rektuma kroz koju stolica napušta tijelo. Rak anusa može uzrokovati znakove i simptome kao što su rektalno krvarenje i analna bol. Simptomi raka anusa mogu sličiti simptomima drugih bolesti, poput hemoroida. Iz tog razloga, osobe s rakom anusa često ne odlaze odmah liječniku. U većini slučajeva rak anusa se dijagnosticira u ranoj fazi, kada su šanse za izlječenje najveće. Većina osoba liječi se kombinacijom kemoterapije i zračenja. Simptomi raka anusa i rektuma Rak anusa i rektuma obično uključuje sljedeće simptome: - Krvarenje iz anusa ili rektuma - Bol u području anusa - Izrasline u analnom kanalu - Svrbež u području anusa ili rektuma Kada posjetiti liječnika? Znakovi i simptomi raka anusa i rektuma nisu specifični te ih neke osobe često pogrešno pripisuju drugim bolestima, poput hemoroida. Posjetite vašeg liječnika u slučaju bilo kakvih simptoma koji vam smetaju, osobito u slučaju čimbenika koji povećavaju rizik od raka anusa. Liječenje ove bolesti je vrlo učinkovito ako se rak otkrije u ranoj fazi. Faktori rizika kod raka anusa i rektuma Za nekoliko čimbenika je utvrđeno da povećavaju rizik od raka anusa, uključujući: - Starija dob – većina slučajeva raka anusa se pojavljuje kod osoba starijih od 50 godina - Veliki broj seksualnih partnera – kod muškaraca i žena koji imaju mnogo seksualnih partnera postoji povećan rizik od raka anusa. - Analni seks – muškarci i žene koji prakticiraju analni seks imaju povećan rizik od raka anusa. - Pušenje – pušenje cigareta može povećati rizik od raka anusa. Bivši pušači imaju samo blago povišen rizik od raka anusa. - Humani papiloma virus (HPV) – HPV infekcija povećava rizik od nekoliko vrsta raka, uključujući rak anusa i rak vrata maternice. HPV infekcija je spolno prenosiva bolest koja također može uzrokovati i genitalne bradavice. HPV infekcija može uzrokovati javljanje abnormalnih stanica u analnom kanalu. Te abnormalne stanice nisu rak, ali se mogu razviti u rak anusa. - Lijekovi ili stanja koja potiskuju imunološki sustav – osobe koje uzimaju lijekove za suzbijanje imunološkog sustava (imunosupresivni lijekovi), uključujući i osobe koje su primile transplantirani organ, imaju povećan rizik od raka anusa. Dugotrajna primjena kortikosteroida, kao što su oni propisani za kontrolu autoimunih poremećaja, također može povećati rizik od raka anusa. HIV virus, koji uzrokuje AIDS, potiskuje imunološki sustav i povećava rizik od raka anusa. Uzroci raka anusa i rektuma Rak anusa formira se kada genetska mutacija pretvara normalne, zdrave stanice u abnormalne stanice. Zdrave stanice rastu i množe se te na kraju umiru, dok abnormalne stanice rastu i množe se izvan kontrole i ne umiru. Akumulacija abnormalnih stanica oblikuje tumor. Stanice raka zahvaćaju okolno tkivo i mogu se odvojiti od početnog tumora i proširiti tijelom (metastazirati). Rak anusa je usko vezan uz spolno prenosive infekcije humanog papiloma virusa (HPV). Prisutnost HPV-a je otkrivena u velikom broju slučajeva raka anusa. Smatra se da je HPV najčešći uzrok raka anusa. Komplikacije kod raka anusa i rektuma Rak anusa i rektuma se rijetko širi (metastazira) na udaljene dijelove tijela. Samo mali postotak tumora će se proširiti, a njih je posebno teško liječiti. Rak anusa koji metastazira najčešće se širi na jetra i pluća. Testovi i dijagnoza raka anusa i rektuma Pretrage i postupci koji se koriste za dijagnosticiranje raka anusa i rektuma su: - Pregled analnog kanala i rektuma zbog utvrđivanja abnormalnosti – tijekom ovog ispitivanja, liječnik će prstom pregledati rektum i analni kanal kako bi utvrdio postojanje abnormalnosti, poput izraslina. Ova metoda se ne koristi za dijagnosticiranje raka, no može vašem liječniku dati naznaku bolesti, koja se dijagnosticira dodatnim testiranjima. - Vizualni uvid u analni kanal i rektum – vaš liječnik može koristiti osvijetljenu cijev kako bi pregledao analni kanal i rektum te utvrdio abnormalnosti. - Ultrazvuk analnog kanala – emitiranjem visoko energetskih zvučnih valova, koji se odbijaju od tkivo i organe, te tako stvaraju sliku unutrašnjosti tijela, mogu se utvrditi abnormalnosti. - Uzimanje uzorka tkiva za laboratorijska ispitivanja – ako vaš liječnik otkrije bilo kakve abnormalnosti, može mali uzorak zahvaćenog tkiva poslati u laboratorij na analizu. Pregledom stanica pod mikroskopom liječnici mogu utvrditi postojanje stanica raka. Određivanje stadija raka anusa i rektuma Nakon što je potvrđeno da imate rak anusa, vaš liječnik će poduzeti postupke za određivanje veličine raka i je li se proširio, što pomaže liječniku da odredi najbolji pristup liječenju vaše bolesti. Ispitivanja i postupci koji se koriste kod određivanja stadija raka mogu uključivati: - Slike zdjelice i trbuha – vaš liječnik može koristiti kompjuteriziranu tomografiju (CT), magnetsku rezonanciju (MR) i pozitronsku emisijsku tomografiju (PET) kako bi skenirao vašu zdjelicu i trbuh te procijenio razmjere raka. - Rendgen prsa – može otkriti je li se rak proširio na pluća i kosti u prsima. Liječnik koristi ove pretrage kako bi odredio stadij raka anusa. Faze raka anusa su: - Stadij I – rak je veličine od 2 cm ili manji (tj. otprilike veličine kikirikija ili manji) - Stadij II – rak je veći od 2 cm, ali se nije proširio izvan analnog kanala. - Stadij III A – rak je bilo koje veličine i proširio se na limfne čvorove u blizini rektuma ili oko obližnjih područja, poput mjehura, uretre ili vagine. - Stadij III B – rak je bilo koje veličine i proširio se do obližnjih područja i limfnih čvorova ili se proširio na druge limfne čvorove u zdjelici. - Stadij IV – rak se proširio na dijelove tijela koji se nalaze dalje od zdjelice. Liječenje raka anusa i rektuma Liječenje ovisi o stadiju raka, sveukupnom zdravlju i osobnim preferencijama. Kombinirana kemoterapija i zračenja Liječnici obično liječe rak anusa kombinacijom kemoterapije i zračenja. U kombinaciji, ova dva tretmana poboljšavaju šanse za izlječenje. - Kemoterapija – lijekovi za kemoterapiju se ubrizgavaju u venu ili uzimaju u obliku tableta. Lijekovi putuju kroz tijelo i ubijaju brzorastuće stanice, kao što su stanice raka. Nažalost, oni također oštećuju i zdrave stanice koje rastu brzo, uključujući i one u probavnom traktu i folikulu kose. Uzrokuje nuspojave kao što su mučnina, povraćanje i gubitak kose. - Zračenje – koristi se za ubijanje stanica raka. Zračenje može oštetiti zdravo tkivo u blizini mjesta zračenja. Nuspojave mogu uključivati crvenilo kože i čireve oko anusa, kao i otvrdnuće i smanjenje analnog otvora. Obično zračenje za rak anusa traje pet ili šest tjedana. Kemoterapija se obično provodi tijekom prvog tjedna i peti tjedan. Vaš liječnik će odrediti terapiju na temelju karakteristika raka i cjelokupnog zdravlja. Iako kombinacija ovih terapija povećava njihovu učinkovitost, ona također čini nuspojave češćima. Razgovarajte s vašim liječnikom o nuspojavama koje vas očekuju. Osobe s HIV-om imaju veću vjerojatnost da dožive nuspojave kemoterapije i zračenja, budući da tretmani mogu oslabiti njihov već ugrožen imunološki sustav. Nuspojave mogu otežati liječenje te iz tog razloga, liječnik može preporučiti niže doze kemoterapije i zračenja, ako je prisutan HIV. Kirurško liječenje Liječnici obično koriste različite postupke za uklanjanje raka anusa. - Operacija za uklanjanje ranog stadija raka anusa – koristi se kod vrlo malog raka anusa koji se nije proširio izvan analnog kanala i može biti uklonjen operacijom. Tijekom ovog postupka, kirurg uklanja tumor i malu količinu zdravog tkiva koje ga okružuje. Budući da su tumori mali, u ranoj fazi raka ponekad se mogu ukloniti bez oštećenja analnog sfinktera, tj. mišića koji okružuju analni kanal i koji kontroliraju stolicu. Ovisno o raku, liječnik može preporučiti kemoterapiju i zračenje nakon operacije. - Ako rak ne može biti uklonjen bez oštećenja analnog sfinktera, liječnik može preporučiti kombinaciju kemoterapije i zračenja. Kombinirani tretman može smanjiti rak na veličinu koja omogućuje kirurgu da izvede operaciju bez utjecaja na sfinkter. - Abdominalna resekcija – ako rak nije reagirao na kemoterapiju i zračenje, ili ako je brzo napredovao, liječnik može preporučiti opsežniju operaciju koja se zove abdominoperinealna resekcija. Tijekom ovog postupka kirurg uklanja analni kanal, rektum i dio debelog crijeva. Kirurg tada preostali dio debelog crijeva spaja na otvor (stomu) na trbuhu, kroz koji će otpadne tvari napustiti tijelo. ImunoBran tablete Prirodna podrška imunitetu. Pilex protiv hemoroida Brzo ublažava hemoroide. od 369 kn