http___www.klokanica.hr_vrticka-dob_razvoj-od-4-do-6-godine_izmisljeni-prijatelji-otkrivaju-djetetove-interese-i-strahove-1302_1.xml
1.1 1.2 1.3 2.1 3.1 4.1 4.2 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 10.2 10.3 10.4 11.1 11.2 11.3 12.1 12.2 12.3 12.4 13.1 13.2 13.3 14.1 14.2 14.3 14.4 14.5 14.6 15.1 15.2 15.3 15.4 15.5 16.1 16.2 16.3 16.4 16.5
You have a pretty good handle on who lives in your house. And the last time you checked, you had one child, not two. And even if you did have two children, you are pretty sure one wouldn't be a purple-haired, flying fairy named "Marshay." Welcome to the world of imaginary friends. Having an imaginary friend (or friends) is a very common childhood phase that often occurs during the preschool years -- ages three to five. An imaginary friend can appear for many reasons, including some or all of the below: - serves as a coping mechanism to get your little one through a time of transition - is a product of an ever-growing imagination - helps a child understand the difference between right and wrong - gives a preschooler a sense of control over their environment - serves as company if a child is playing alone Imaginary friends are not a bad thing, nor does the presence of one mean that your child is lonely or will have trouble making friends or socializing in the future. Quite the opposite in fact. According to the American Academy of Pediatrics, imaginary friends are a creative way for kids to try out new activities, ways of conversing, behaviors and emotions. Here's what to do if you find yourself welcoming a new member of the household. Be supportive. To learn more about your child's dreamed up sidekick, try embracing the idea of it. If she's open to talking about it, ask your little one questions about who she is and where she comes from. But don't push too hard. It might not be a good idea to start a conversation with her buddy either -- what if your imagination doesn't match up with your child's? Instead, just go with the flow and let your little one take the lead. Don't enable either. By letting your preschooler dictate when his imaginary friends shows on the scene, it doesn't mean that the "friend" can start bending the rules and do things your child isn't permitted to. If your child starts jumping on the couch because "Martin" thinks it's fun, you still need to step in and draw the line. Pay attention to when the imaginary friend appears Is "Lonny the Pirate" only around when your little guy is getting trouble for something? ("He made me dump all of my toys onto the floor.") If so, don't accuse your child of lying. Instead, talk about the rules of the house and how everyone must follow them. Does the imaginary friend arrive when you are interacting with a new baby or if you are talking about a big change in your child's life? By being mindful of when the imaginary friend shows up on the scene, you'll have some insight as to why he was created to begin with. See the good in an imaginary friend. An imaginary friend lets your child engage in creative play while working on socialization and language skills. It also lets your child feel control over the situation. An imaginary friend can be bossed around and talked back to with no negative backlash to your child. Safe and comforting, your child can practice trying out who she is with an imaginary friend and create scenarios where she socializes with others. Be patient. How long will an imaginary friend stick around? Hard to say. The AAP says some kids have one pretend playmate for up to six months, while others change make-believe companions every day. As your child becomes immeshed in real life, it's likely the need for an imaginary friend will quietly fade away.
1.1 1.2 1.3 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 3.1 4.1 4.2 4.3 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 6.1 7.1 7.2 7.3 7.4 8.1 8.2 8.3 8.4 9.1 10.1
Za roditelje spoznaja da njihovo dijete ima imaginarnog prijatelja može biti zbunjujuća i zabrinjavajuća. No, imaginarni prijatelji ipak nisu razlog za brigu. Oni najčešće predstavljaju normalnu razvojnu pojavu kojom dijete daje smisao svijetu koji ga okružuje i rezultat su radoznalosti i kreativnosti te predstavljaju zdravi izraz dječje mašte. Prema dosadašnjim istraživanjima oko 60% djece ima imaginarnog prijatelja. Gotovo u pravilu, izmišljeni prijatelj istog je spola kao i dijete. Dijete može imati i više izmišljenih prijatelja koji ne moraju nužno biti ljudska bića, već se mogu javiti i kao životinje ili druga bića, primjerice zeko, zmaj ili neki drugi likovi koji čine da se dijete osjeća ugodnije u određenim situacijama. Obično se pojavljuju u dobi od tri do četiri godine, a faza može trajati do devete godine života. U predškolskoj dobi češće su prisutni kod djevojčica, dok su u školskoj dobi podjednako prisutni kod oba spola, s nešto većom pojavnošću kod kod prvorođenih ili jedinaca. Nemojte se bojati imaginarnih prijatelja Suočeni s “novim članom obitelji“ roditelji, umjesto straha, trebaju pokazati interes za "nove prijatelje" svog djeteta i tako otkriti djetetove interese, strahove i brige. Iako ova pojava može zbuniti i zabrinuti roditelje, pokazalo se da je igra s imaginarnim prijateljem pozitivna za razvoj djeteta. Ipak, svi imaginarni prijatelji nemaju istu funkciju, neki su tako samo fantazije dok drugi predstavljaju način prevladavanja pojedinih iskustava ili emocija koje dijete ne zna drukčije izraziti. Imaginarni prijatelji im tako pomažu prilikom stjecanja novih vještina ili u nošenju sa životnim promjenama. Dijete tako može nadoknaditi odlazak bliske osobe ili si pak pomoći u suočavanju s traumatskom situacijom. Prema prirodi imaginarnoga prijatelja često možemo zaključiti što djetetu treba ili nedostaje jer obično svojim izmišljenim prijateljima daju karakteristike koje bi željeli imati. Dakle, ako su usamljeni, njihov imaginarni prijatelj će im praviti društvo, a ako su tužni utješit će ih. Ako je dijete primjerice "u društvu" čarobnjaka ili lava vjerojatno se boji nečega pa mu je potreban prijatelj koji će ga zaštititi, a ako se imaginarni prijatelj prema njemu loše odnosi, moguće da ima problema sa samopoštovanjem. Izraz mašte i kreativnosti Vrlo je važno je da se djetetu nikada zbog izmišljenog prijatelja ne rugate, ne prekoravate ga ili mu zabranjujete igru. Umjesto toga, naglasite isto kao izraz djetetove mašte i kreativnosti. Također, ne sudjelujte s djetetom u toj igri tako da i vi razgovarate s njim jer time dodatno zbunjujete dijete. Shvatite ovu maštariju kao izraz kreativnosti i faze emocionalnog sazrijevanja djeteta i pustite da dijete samo odluči kada će zamišljeni prijatelj zauvijek otići, a vi budite aktivni promatrač. Većina djece preraste imaginarnog prijatelja do osme ili devete godine života, a neki i ranije. Ako se zadrži nakon te dobi, postaju štetni jer otežavaju djetetovo uključivanje u aktivnosti s drugom djecom ili dovode do odbacivanja od strane vršnjaka. To pak predstavlja rizik za emocionalne i komunikacijske poteškoće budući da dijete kroz interakciju s vršnjacima razvija socijalne i komunikacijske vještine. Također, treba biti oprezan i potražiti stručnu pomoć ako dijete ne pravi razliku između imaginarnog i stvarnog prijatelja ili počne poprimati osobnost imaginarnoga prijatelja, odnosno vjeruje da su zapravo ista osoba. Iz svega navedenog, razvidno je da je pojava imaginarnog prijatelja zapravo korisna te može biti zdrav način nošenja s teškim ili /i intenzivnim osjećajima i različitim interpersonalnim i intrapersonalnim pritiscima. Pročitajte što se još događa u razvoju vašeg djeteta u dobi od tri godine!