http___www.jw.org_hr_izdanja_casopisi_g201307_kako-se-nositi-s-djetetovim-nastupima-bijesa__1.xml
1.1 2.1 3.1 4.1 4.2 4.3 4.4 5.1 5.2 6.1 7.1 7.2 7.3 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 8.6 8.7 8.8 8.9 9.1 9.2 9.3 10.1 10.2 10.3 11.1 12.1 12.2 12.3 12.4 13.1 13.2 13.3 13.4 14.1 14.2 14.3 15.1 16.1 16.2 16.3 16.4 16.5 17.1 18.1 18.2 18.3 18.4 19.1 19.2 20.1 20.2 20.3 21.1 21.2
HELP FOR THE FAMILY | PARENTING How to Deal With Tantrums THE CHALLENGE When he is upset, your two-year-old launches into a fit of screaming, stomping, and thrashing about. You wonder: ‘Is my child normal? Does he throw tantrums because of something I am doing wrong? Will he ever grow out of this?’ You can help your two-year-old to change his behavior. First, though, consider what could be contributing to it. WHY IT HAPPENS Small children have limited experience in handling their emotions. That factor alone can lead to an occasional tantrum. But there is more. Think about the change that a child experiences at about age two. From the time that he was born, his parents catered to his every need. If he cried, for example, they came running. ‘Is the baby sick? Does he need to be fed? soothed? changed?’ The parents did whatever was needed to make things better. And that was proper because a baby is fully dependent upon his parents. At about age two, however, a child begins to realize that his parents are catering to him less and less. In fact, instead of their serving his needs, they expect him to comply with their wishes. The tables have turned, and a two-year-old may not take well to the change without protest In time, a child usually adjusts to the fact that his parents are his instructors, not just his caretakers. Hopefully, he also comes to see that his role is to “be obedient to [his] parents.” (Colossians 3:20) In the meantime, a child may test every fiber of his parents’ patience with one tantrum after another. WHAT YOU CAN DO Be understanding. Your child is not a miniature adult. Having little experience in dealing with his emotions, he may overreact when he is upset. Try to see the situation through his eyes. Stay calm. When your child is having a tantrum, losing your temper will not help. To the extent possible, ignore the tantrum and react matter-of-factly. Remembering why tantrums occur will help you to stay calm. Hold your ground. If you give in to whatever it is your child is demanding, he will likely throw another tantrum the next time he wants something. Calmly show your child that you mean what you say. Remembering why tantrums occur will help you to stay calm Be patient. Do not expect tantrums to disappear overnight, especially if you have given your child reason to believe that his behavior will sway you. If you react properly and consistently, however, the tantrums will likely diminish. Eventually, they will stop altogether. The Bible says: “Love is long-suffering.” Also, try the following: When the tantrum begins, hold your child in your arms (if possible) and, without hurting him, restrict him from thrashing about. Do not shout at your child. Just wait for the storm to pass. Eventually, the child will realize that the tantrum has got him nowhere. Designate an area where you can put your child when he has a tantrum. Tell him that he may come out when he has calmed down, and then leave him there. If your child has a tantrum in public, remove him from the view of others. Do not give in just because he is making a spectacle. That will only leave your child with the message that by throwing a tantrum, he can get whatever he wants. ^ par. 5 Although we refer to the child as a male in this article, the principles discussed apply to both genders.
1.1 2.1 3.1 4.1 4.2 4.3 4.4 5.1 5.2 6.1 7.1 7.2 7.3 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 8.6 8.7 8.8 8.9 8.10 9.1 9.2 9.3 10.1 10.2 10.3 11.1 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 12.6 13.1 13.2 13.3 13.4 13.5 14.1 14.2 14.3 14.4 15.1 16.1 16.2 16.3 16.4 16.5 17.1 18.1 18.2 18.3 19.1 20.1 20.2 20.3
SAVJETI ZA OBITELJ | ODGOJ DJECE Kako se nositi s djetetovim nastupima bijesa? U ČEMU JE PROBLEM? Kad se vaš dvogodišnji sin zbog nečeg naljuti, počne vrištati, ljutito lupati nogama i bacakati se po podu. Možda se pitate: Je li s mojim djetetom sve u redu? Jesam li ja kriv zbog toga što pravi takve ispade? Hoće li to ikad prestati? No nemojte misliti da je situacija beznadna. Vi možete pomoći svom djetetu da se prestane tako ponašati, ali najprije trebate saznati zašto su mališani skloni nastupima bijesa. ZAŠTO SE TO DOGAĐA? Mala djeca ne znaju obuzdavati svoje osjećaje. To je samo po sebi dovoljno da ponekad izgube kontrolu nad sobom i počnu praviti scene. No postoji još jedan razlog zbog kojeg se mališani tako ponašaju. Razmislite o promjeni koja nastupa u djetetovom životu otprilike kad navrši dvije godine. Otkad se rodilo, bilo je u centru pažnje. Mama i tata stalno su se bavili njime. Ako bi dijete zaplakalo, oni bi odmah dotrčali da vide što mu treba. Pitali bi se: Je li bolesno? Treba li ga nahraniti? Umiriti? Promijeniti mu pelene? Roditelji su činili sve što treba kako bi njihovo malo zlato bilo sretno i zadovoljno. To je sasvim na mjestu jer je maleno dijete potpuno ovisno o mami i tati. No u dobi od otprilike dvije godine dijete počinje shvaćati da roditelji više ne skaču toliko oko njega i da rjeđe udovoljavaju njegovim željama. Ustvari, oni sada očekuju da ih dijete sluša i radi ono što oni žele. U odnosu roditelja i djeteta dolazi do promjene koju mališan vjerojatno neće prihvatiti zdravo za gotovo, nego će pokazati da mu to nije po volji — možda tako što će dati oduška svom bijesu. Dijete se s vremenom obično navikne na to da ga roditelji trebaju i poučavati, a ne samo voditi brigu o njegovim potrebama. Jednog će dana vjerojatno shvatiti da treba slušati svoje roditelje (Kološanima 3:20). No u međuvremenu bi moglo često protestirati i praviti ispade te tako iskušavati njihovo strpljenje do krajnjih granica. ŠTO MOŽETE UČINITI? Pokazujte razumijevanje. Malo dijete ne može razmišljati niti postupati poput odrasle osobe. Budući da ne zna obuzdavati svoje osjećaje, moglo bi burno reagirati kad se zbog nečeg naljuti. U takvim prilikama nastojte razumjeti zašto se dijete tako ponaša. (Biblijsko načelo: 1. Korinćanima 13:11.) Ostanite smireni. Ako izgubite živce kad dijete počne divljati, samo ćete pogoršati situaciju. Kad vidite da je vašeg sina ili kćer uhvatila žuta minuta, nemojte to previše uzeti k srcu, nego nastojte ostati mirni. Imajte na umu zašto se djeca tako ponašaju jer će vam to pomoći da ostanete smireni. (Biblijsko načelo: Mudre izreke 19:11.) Nemojte popuštati. Udovoljite li djetetovom hiru, ono će vjerojatno napraviti scenu i idući put kad bude nešto htjelo. Mirno mu objasnite da ostajete pri onom što ste mu rekli. (Biblijsko načelo: Matej 5:37.) Imajte na umu zašto su mala djeca sklona izljevima bijesa jer će vam to pomoći da ostanete smireni Budite strpljivi. Nemojte očekivati da će vaše dijete preko noći postati mirno i poslušno, pogotovo ako ste dosad tolerirali njegove ispade i dopuštali mu da vas vrti oko malog prsta. No budete li razboriti i dosljedni u primjeni odgojnih mjera, djetetovi će ispadi s vremenom biti sve rjeđi, a na koncu će potpuno prestati. Biblija kaže: “Ljubav je dugotrpljiva” (1. Korinćanima 13:4). Obratite pažnju na još neke prijedloge koji vam mogu pomoći da izađete na kraj s djetetovim nastupima bijesa. Kad dijete dobije napad bijesa, pokušajte ga čvrsto primiti kako se ne bi bacalo po podu, no pazite da ga pritom ne ozlijedite. Nemojte vikati na njega, nego jednostavno pričekajte da se smiri. Dijete će na koncu shvatiti da vrištanjem i bacakanjem po podu neće ništa postići. Ako mališan počne divljati, pošaljite ga u njegovu sobu i recite mu da smije izaći tek kad se smiri. Ukoliko dijete počne praviti scene na javnom mjestu, odvedite ga nekamo gdje ga drugi neće vidjeti. Nemojte mu popustiti samo zato što vas sramoti pred ljudima. Ako mu popustite, mališan će zaključiti da jednostavno treba napraviti scenu, pa će dobiti što god poželi.