http___www.jw.org_hr_izdanja_biblija_nwt_biblija-online_ivan_5__1.xml
1.1 1.2 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 2.6 2.7 2.8 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 12.2 12.3 13.1 14.1 16.1
30 I can do nothing on my own. As I hear, I judge; and my judgement is just, because I seek to do not my own will but the will of him who sent me. 31 If I testify about myself, my testimony is not true. 32There is another who testifies on my behalf, and I know that his testimony to me is true. 33You sent messengers to John, and he testified to the truth. 34Not that I accept such human testimony, but I say these things so that you may be saved. 35He was a burning and shining lamp, and you were willing to rejoice for a while in his light. 36But I have a testimony greater than Johns. The works that the Father has given me to complete, the very works that I am doing, testify on my behalf that the Father has sent me. 37And the Father who sent me has himself testified on my behalf. You have never heard his voice or seen his form, 38and you do not have his word abiding in you, because you do not believe him whom he has sent. 39 You search the scriptures because you think that in them you have eternal life; and it is they that testify on my behalf. 40Yet you refuse to come to me to have life. 41I do not accept glory from human beings. 42But I know that you do not have the love of God in* you. 43I have come in my Fathers name, and you do not accept me; if another comes in his own name, you will accept him. 44How can you believe when you accept glory from one another and do not seek the glory that comes from the one who alone is God? 45Do not think that I will accuse you before the Father; your accuser is Moses, on whom you have set your hope. 46If you believed Moses, you would believe me, for he wrote about me. 47But if you do not believe what he wrote, how will you believe what I say? The New Revised Standard Version (Anglicized Edition), copyright 1989, 1995 by the Division of Christian Education of the National Council of the Churches of Christ in the United States of America. Used by permission. All rights reserved. Enter another bible reference: biblemail@oremus.org 10 February 2011
1.1 1.2 1.3 1.4 1.5 1.6
5 Poslije toga bio je židovski blagdan+ i Isus je otišao u Jeruzalem.2 A u Jeruzalemu se kod Ovčjih vrata+ nalazi jezerce koje se hebrejski zove Betzata, a ima pet trijemova.3 U njima je ležalo mnoštvo bolesnih, slijepih, hromih i onih s usahnulim udovima.4* ——5 Ondje je bio neki čovjek koji je od svoje bolesti bolovao trideset i osam godina.6 Vidjevši ga kako leži, a znao je da je bolestan već dugo vremena,+ Isus ga je upitao: “Želiš li ozdraviti?”+7 Bolesni mu je odgovorio: “Gospodine, nemam nikoga da me spusti u jezerce kad se voda uzburka, pa dok ja dođem, drugi već siđe prije mene.”8 A Isus mu je rekao: “Ustani, uzmi ležaj svoj i hodaj!”+9 Nato je čovjek odmah ozdravio, te je uzeo ležaj svoj i počeo hodati.A taj je dan bila subota.*+10 Stoga su Židovi govorili izliječenome: “Subota je i nije ti dopušteno+ nositi ležaj.”11 A on im je odgovorio: “Onaj koji me ozdravio rekao mi je: ‘Uzmi ležaj svoj i hodaj!’”12 Tada su ga upitali: “Tko je taj čovjek koji ti je rekao: ‘Uzmi ga i hodaj’?”13 Ali izliječeni nije znao tko je taj, jer se Isus bio sklonio zbog mnoštva koje se ondje nalazilo.14 Nakon toga Isus ga je našao u hramu i rekao mu: “Eto, ozdravio si. Više ne griješi, da ti se što gore ne dogodi!”15 I čovjek je otišao i rekao Židovima da je Isus taj koji ga je ozdravio.16 Zbog toga su Židovi počeli optuživati+ Isusa, jer je takvo što činio u subotu.17 A Isus im je odvratio: “Otac moj radi sve do sada, a i ja radim.”+18 Zato su Židovi još više tražili priliku da ga ubiju,+ jer ne samo da je kršio subotu nego je i Boga nazivao svojim Ocem,+ izjednačujući+ se s Bogom.19 Isus im je nato rekao: “Zaista, zaista, kažem vam, Sin ne može ništa učiniti sam od sebe, nego samo ono što vidi da čini Otac.+ Jer što god on čini, to i Sin čini na isti način.20 Jer Otac ljubi Sina+ i pokazuje mu sve što sam čini. Pokazat će mu i veća djela od ovih, da biste se vi divili.+21 Jer kao što Otac podiže mrtve i oživljava ih,+ tako i Sin oživljava one koje hoće.+22 Jer Otac ne sudi nikome, nego je sav sud povjerio Sinu,+23 da bi svi poštovali Sina+ kao što poštuju Oca. Tko ne poštuje Sina, ne poštuje ni Oca koji ga je poslao.+24 Zaista, zaista, kažem vam, tko čuje moju riječ i vjeruje onome koji me poslao, ima vječni život+ i ne dolazi na sud, nego je prešao iz smrti u život.+25 Zaista, zaista, kažem vam, dolazi čas, i već je tu, kad će mrtvi+ čuti glas+ Sina Božjeg, i koji poslušaju, živjet će.+26 Jer kao što Otac ima život u sebi,+ tako je i Sinu dao da ima život u sebi.+27 I dao mu je vlast da sudi,+ jer je Sin čovječji.+28 Ne čudite se tome, jer dolazi čas u koji će svi koji su u grobovima*+ čuti glas njegov29 i izaći — oni koji su činili dobro na uskrsnuće života,+ a oni koji su činili zlo na uskrsnuće osude.+30 Ja ne mogu ništa učiniti sam od sebe — kako čujem onako sudim, i sud je moj pravedan+ jer ne vršim svoju volju, nego volju onoga koji me poslao.+31 Ako samo ja svjedočim+ o sebi, svjedočanstvo moje nije istinito.+32 Ima drugi koji svjedoči o meni i znam da je istinito svjedočanstvo kojim on svjedoči o meni.+33 Vi ste poslali ljude k Ivanu i on je posvjedočio za istinu.+34 No ja ne trebam svjedočanstvo od čovjeka, nego govorim ovo da biste se vi spasili.+35 Ivan je bio svjetiljka koja gori i sja, a vi ste se samo načas htjeli radovati njegovom svjetlu.+36 Ali ja imam svjedočanstvo veće od Ivanovog, jer djela koja mi je Otac dao da izvršim, sama ta djela koja činim,+ svjedoče o meni da me Otac poslao.37 Pa i Otac koji me poslao sam je posvjedočio o meni.+ Vi nikada niste čuli glas njegov niti ste vidjeli lik njegov,+38 a niti riječ njegova ostaje u vama, jer ne vjerujete onome kojega je on poslao.39 Vi istražujete Pisma,+ jer mislite da ćete pomoću njih imati vječni život, a upravo ona svjedoče o meni.+40 Ali vi ne želite doći k meni da biste imali život.+41 Ja ne prihvaćam slavu od ljudi,+42 nego dobro znam da vi u sebi nemate ljubavi prema Bogu.+43 Ja sam došao u ime Oca svojega,+ ali vi me ne primate. Kad bi tko drugi došao u svoje ime, njega biste primili.44 Kako biste mogli vjerovati kad prihvaćate slavu+ jedan od drugoga, a ne tražite slavu koja dolazi od jedinog Boga?+45 Nemojte misliti da ću vas ja optužiti pred Ocem. Ima tko vas optužuje, Mojsije,+ u kojega se vi uzdate.46 Jer kad biste vjerovali Mojsiju, vjerovali biste i meni, jer je on pisao o meni.+47 Ali ako ne vjerujete njegovim spisima,+ kako ćete vjerovati mojim riječima?”