http___www.krenizdravo.com_zdravlje_bolesti-zdravlje_tendinoza-ahilove-tetive-uzroci-i-lijecenje_1.xml
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 14.2 14.3 15.1 15.2 15.3 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 22.2 23.1 23.2 23.3 23.4 23.5 24.1 24.2 24.3 25.1 26.1 27.1 28.1 28.2 29.1 30.1 31.1 31.2 32.1 32.2 33.1 35.1 36.1 36.2 37.1 38.1 38.2 38.3 38.4 39.1 40.1 41.1 42.1 43.1 44.1 45.1 46.1 46.2 47.1 48.1
The Achilles tendon (or occasionally Achilles’ tendon ), also known as the calcaneal tendon or the tendocalcaneous , is a tendon of the posterior leg It serves to attach the gastrocnemius (calf) and soleus muscles to the calcaneus (heel) bone. Anatomy The Achilles tendon is the tendonous extension of three muscles in the lower leg: gastrocnemius, soleus, and plantaris In humans, the tendon passes behind the ankle It is the thickest and strongest tendon in the body. It is about 15 cm long, and begins near the middle of the calf, but receives fleshy fibers on its anterior surface, almost to its lower end. Gradually becoming contracted below, it is inserted into the middle part of the posterior surface of the calcaneus, a bursa being interposed between the tendon and the upper part of this surface. The tendon spreads out somewhat at its lower end, so that its narrowest part is about 4 cm above its insertion. It is covered by the fascia and the integument , and stands out prominently behind the bone; the gap is filled up with areolar and adipose tissue Along its lateral side, but superficial to it, is the small saphenous vein The Achilles' muscle reflex tests the integrity of the S1 spinal root. Nomenclature The oldest-known written record of the tendon being named for Achilles is in 1693 by the Flemish/Dutch anatomist Philip Verheyen. In his widely used text Corporis Humani Anatomia, Chapter XV, page 328, he described the tendon's location and said that it was commonly called "the cord of Achilles" ("quae vulgo dicitur chorda Achillis"). The name Achilles' heel comes from Greek mythology. Achilles' mother, the goddess Thetis, received a prophecy of her son's death. In order to protect him, she dipped him into the River Styx, which protected his entire body from harm. However, in order to dip him into the river, she needed to grab onto his heel. During the Trojan War, Achilles was struck on his unprotected heel by a poisoned arrow, which killed him. Because eponyms have no relationship to the subject matter anatomical eponyms are being replaced by descriptive terms. The current terminology for Achilles tendon is calcaneal tendon. However, recently the medical community has decided to revert to the old eponyms and this tendon is, once again, known as the Achilles. Role in disease Achilles tendinitis is inflammation of the tendon, generally due to overuse of the affected limb or as part of a strain injury. More common is Achilles tendinosis , a degenerative condition with inflammation of the tendon, often accompanied by pain and swelling of the surrounding tissue and paratendon Maffulli et al. suggested that the clinical label of tendinopathy should be given to the combination of tendon pain, swelling and impaired performance. Achilles tendon rupture is a partial or complete break in the tendon; it requires immobilisation or surgery. Xanthoma can develop in the Achilles tendon in patients with familial hypercholesterolemia Treatment of damage Initial treatment of damage to the tendon is generally nonoperative. Orthotics can produce early relief to the tendon by the correction of malalignments, non-steroidal anti-inflammatory drugs (NSAIDs) are generally to be avoided as they make the more-common tendinopathy (degenerative) injuries worse; though they may very occasionally be indicated for the rarer tendinitis (inflammatory) injuries. Physiotherapy by eccentric calf stretching under resistance is commonly recommended, usually in conjunction with podiatric insoles or heel cushioning. According to reports by Hakan Alfredson, M.D., and associates of clinical trials in Sweden, the pain in Achilles tendinopathy arises from the nerves associated with neovascularization and can be effectively treated with 1-4 small injections of a sclerosant. In a cross-over trial, 19 of 20 of his patients were successfully treated with this sclerotherapy. In case of Achilles tendon rupture is concerned, there are three main types of treatment: the open and the percutaneous operative methods, and nonoperative approaches. An achilles injury can take up to 12-16 months to recover from. Role in postural orientation Bilateral Achilles tendon vibration in the absence of vision has a major impact on postural orientation. Vibration applied to the Achilles tendon is well known to induce in freely standing subjects a backward body displacement and in restrained subjects an illusory forward body tilt. The vibrations stimulate muscle spindles in the calf muscles. The muscles spindles alert the brain that the body is moving forward, so the central nervous system compensates by moving the body backwards. Additional images
1.1 2.1 2.2 2.3 3.1 4.1 5.1 5.2 6.1 7.1 7.2 7.3 7.4 8.1 9.1 10.1 10.2 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 17.2 17.3 18.1 18.2 18.3 19.1 19.2 20.1 20.2 20.3 21.1 22.1 22.2 22.3 22.4 22.5 23.1 24.1 24.2 24.3 24.4 25.1 25.2 25.3 25.4 25.5 25.6 25.7 26.1 26.2 27.1 27.2 28.1 28.2 28.3 29.1 29.2 29.3 29.4 30.1 31.1 31.2 32.1 32.2 33.1 33.2 33.3 34.1 35.1 36.1 36.2 36.3 36.4 37.1 37.2 37.3 37.4 38.1 38.2 38.3 38.4 38.5 39.1 39.2 40.1
Tendinoza Ahilove tetive – uzroci i liječenje Tendinoza Ahilove tetive uzrokuje bol duž stražnje strane noge u blizini peta. Ahilova tetiva je najveća tetiva u tijelu. Ona povezuje mišiće i kosti pete te se koristi prilikom hodanja, trčanja i skakanja. Iako Ahilova tetiva može izdržati velike napore prilikom trčanja i skakanja, ona je također sklona tendinitisu, povezanim s prekomjernim naprezanjem i degeneracijama. Postoje dvije vrste tendioze Ahilove tetive, ovisno o tome koji dio tetive je zahvaćen: - Tendinoza srednjeg dijela tetive – češće pogađa mlađe, aktivne ljude. Vlakna u središnjem dijelu tetive degeneriraju te dolazi do pojave oteklina i zadebljanja. - Tendinoza donjeg dijela tetive – zahvaća područje gdje se spajaju tetiva i petna kost. U oba slučaja, oštećena vlakna tetive mogu otvrdnuti. Kod tendinoze donjeg dijela tetive često se javlja izbočenje petne kosti (tzv. Haglundova bolest). Tendinoza se može pojaviti čak i kod pacijenata koji nisu aktivni. Naziv tendinoza novijeg je datuma jer su istraživanja uzroka nastanka oštećenja koštano zglobnog sustava, tzv. sindroma prenaprezanja, pokazala kako se u tetivi ne odvija upala kako se ranije pretpostavljalo, pa se shodno tome iz uporabe izbacio naziv tendinitis jer nastavak –itis označava upalno zbivanje. Uzroci tendinoze Ahilove tetive Tendinoza Ahilove tetive obično nije vezana uz neke specifične ozljede. Ona je posljedica sindroma prenaprezanja, koji se često javlja kada tijelo izlažemo pretjeranim naporima. No, postoje i drugi faktori koji mogu utjecati na razvoj tendinoze, uključujući: - Nagli porast u trajanju ili intenzitetu vježbanja – primjerice, svakodnevno povećanje udaljenosti prilikom trčanja po nekoliko kilometara, bez davanja prilike tijelu da se prilagodi novoj udaljenosti. - Kratki lisni mišić – kod kratkog lisnog mišića, intenzivno vježbanje može staviti dodatni teret na Ahilove tetive - Izbočenje petne kosti – dodatni rast kostiju na mjestu gdje se spajaju Ahilova tetiva i petna kost, može uzrokovati trenje i bolove. Liječenje tendinoze Ahilove tetive Nekirurške metode U većini slučajeva, nekirurške mogućnosti liječenja pružaju smanjenje bolova, iako može potrajati nekoliko mjeseci dok se simptomi u potpunosti ne povuku. Čak i uz rano liječenje, bol može trajati duže od tri mjeseca. Ako ste imali bolove nekoliko mjeseci prije nego što ste posjetili liječnika, to može potrajati i do šest mjeseci. - Odmor – prvi korak u smanjenju boli je smanjiti ili čak zaustaviti aktivnosti koje uzrokuju bolove. Ako ste redovito radili intenzivne vježbe (kao što je trčanje), prebacivanje na aktivnosti nižeg intenziteta će biti dovoljno da smanjite opterećenje Ahilove tetive. Aktivnosti kao što su biciklizam, eliptične vježbe i plivanje će vam pomoći da ostanete aktivni. - Led – stavljanje leda na najbolnije područje Ahilove tetive je korisno i može se koristiti prema potrebi tijekom dana. Držite led otprilike 20 minuta, ili manje ako ranije osjetite utrnuće kože. - Nesteroidni protuupalni lijekovi – kao što su ibuprofen i naproxen, smanjuju bolove i oticanje. Oni, međutim, ne smanjuju zadebljanje degenerirane tetive. Kod potrebe za korištenjem lijekova duže od jednog mjeseca, obavezno se prethodno savjetujte s vašim liječnikom. - Vježbanje – sljedeća vježba služi za jačanja lisnog mišića, čime se smanjuje opterećenje Ahilove tetive: - Istezanje lisnog mišića – nagnite se naprijed prema zidu, tako da vam je jedno koljeno ravno i peta na podu. Stavite drugu nogu ispred i savijte koljeno, a kukove lagano gurajte prema zidu. Zadržite poziciju 10 sekundi i opustite se. Ponovite ovu vježbu 20 puta za svaku nogu. Prilikom izvođenja vježbe trebali biste osjetiti zatezanje lisnog mišića. - Fizikalna terapija – je vrlo korisna u liječenju tendinoze Ahilove tetive, a osobito kod tendinoze srednjeg dijela tetive. - Ekscentrične vježbe – se definiraju kao kontrakcije (zatezanje) mišića. Ako se one ne izvode ispravno mogu uzrokovati oštećenje Ahilove tetive. U početku, vježbe bi trebali raditi pod nadzorom fizioterapeuta, nakon čeka se mogu izvoditi i kod kuće. Ove vježbe mogu uzrokovati nelagodu, međutim, ona ne bi trebala biti nepodnošljiva. - Obostrano podizanje i spuštanje peta – stanite na rub stepenica ili podignutu stabilnu platformu s polovicom stopala. Držite se za ogradu ili zid, kako biste osigurali ravnotežu i spriječili ozljede. Ovaj položaj će vam omogućiti pomicanje gore i dolje bez udarca u stepenice. Podignite pete, a zatim ih spustite do najniže moguće točke. Ponovite ovaj korak 20 puta. Ovu vježbu je potrebno izvoditi sporo, jer brzi pokreti mogu stvoriti rizik od oštećenja tetive. S vremenom, kada se bol bude smanjivala, možete povećati razinu težine vježbanja držeći mali uteg u svakoj ruci. - Jednostrano podizanje i spuštanje peta – ova vježba se izvodi slično kao i prethodna, no težište se nalazi na jednoj nozi. Izvodite vježbu tek nakon što ste svladali obostrano podizanje i spuštanje peta. - Injekcije kortizona – kortizon je vrsta steroida i snažan antiupalni lijek. Injekcije kortizona u Ahilovu tetivu rijetko se preporučuju jer mogu uzrokovati rupturu tetive. - Potporne cipele i ortopedski ulošci – bol kod tendinoze često može biti umanjena pomoću potpornih cipela i ortopedskih uložaka. Primjerice, cipele koje su mekše na stražnjem dijelu pete mogu smanjiti iritaciju tetive. Nošenje povišenih peta (1-2 cm) također može biti od pomoći jer potpomaže rasterećenje tetive. - Terapija udarnim valom – tijekom tog postupka, impulsi stimuliraju proces ozdravljenja oštećenog tkiva tetive. Ova terapija nije pokazala konzistentne rezultate te se stoga obično ne izvodi. Terapija udarnim valom je neinvazivna metoda, odnosno ne zahtjeva kirurški rez. Zbog minimalnih rizika, ova metoda se ponekad koristi prije operacije. Kirurško liječenje Kirurgija se kod tendinoze Ahilove tetive uzima u obzir samo ako se bol ne smanji nakon 6 mjeseci liječenja. Specifična vrsta operacije ovisi o lokaciji tendinoze i stupnju oštećenja. Gastrocnemius recesija – riječ je o kirurškom produljenju mišića gastrocnemius. S obzirom da je zbog kratkog lisnog mišića povećano opterećenje Ahilove tetive, ovaj je postupak koristan kod pacijenata koji imaju poteškoća kod savijanja noge, unatoč pravilnom istezanju. U ovom slučaju, jedan od dva mišića koji čine lisni mišić produljuje se, kako bi se povećalo kretanje gležnja. Postupak može biti izveden s tradicionalnim, otvorenim rezom ili s manjim rezom i endoskopom, instrumentom koji sadrži malu kameru. Razgovarajte s vašim liječnikom o postupku koji najbolje odgovara vašim potrebama. Komplikacije kod operacije su rijetke, ali mogu uključivati oštećenje živaca. Operacija može biti izvedena sa ili bez debridmana, što je uklanjanje oštećenog tkiva. - Debridman i popravak (tetiva ima manje od 50% oštećenja) – cilj je uklanjanje oštećenog dijela Ahilove tetive. Nakon toga, preostala tetiva se učvršćuje šavovima. Izbočenje petne kosti također može biti uklonjeno. Popravak tetive u tim slučajevima može zahtijevati korištenje metala ili plastike kako bi se Ahilova tetiva zadržala na petnoj kosti. - Debridman s prijenosom tetive (tetiva ima više od 50% oštećenja) – u slučajevima gdje više od 50% Ahilove tetive nije zdravo i zahtijeva uklanjanje, preostali dio tetive nije dovoljno jak da bi funkcionirao samostalno. Da bi se spriječila ruptura preostalog dijela tetive, izvodi se prijenos tetive s dijela tetive palca. Palac će i dalje biti u mogućnosti da normalno funkcionira, a većina pacijenata neće primijetiti promjenu u načinu na koji su hodali ili trčali. Ovisno o stupnju oštećenja tetive, neki pacijenti neće biti u mogućnosti baviti se natjecateljskim sportom ili trčanjem nakon operacije. Oporavak – većina pacijenata pokazuje dobre rezultate. Glavni čimbenik u kirurškom oporavku je stupanj oštećenja tetive. Što je oštećenje veće, oporavak je duži, a vjerojatnost da će se pacijent moći vratiti sportskim aktivnostima manja. Fizikalna terapija je važan dio oporavka. Mnogi pacijenti zahtijevaju 12 mjeseci rehabilitacije do potpunog oporavka. Komplikacije – umjerena do jake boli nakon operacije javlja se kod 20 do 30% bolesnika. Osim toga, može se dogoditi infekcija rane, koju je vrlo teško liječiti na ovom mjestu. Izvor: Orthoinfo.aaos.org