http___www.krenizdravo.rtl.hr_zdravlje_bolesti-zdravlje_tendinoza-ahilove-tetive-uzroci-i-lijecenje_1.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 3.1 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 4.6 4.7 4.8 4.9 4.10 4.11 4.12 4.13 4.14 5.1 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 6.6 6.7 6.8 6.9 7.1 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 8.6 9.1 10.1 10.2 10.3 10.4 10.5 10.6 10.7 10.8 10.9 11.1 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 12.6 13.1 14.1 14.2 14.3 14.4 14.5 14.6 14.7 14.8 14.9 14.10 14.11 14.12 14.13 14.14 14.15 14.16 14.17 14.18
Overview Achilles Tendonitis or achilles tendinopathy which is probably a more accurate term is an overuse injury causing pain, inflammation and or degeneration of the thick achilles tendon at the back of the ankle. The term achilles tendinopathy is probably a better term to describe the range of conditions that can cause achilles tendon pain. Achilles tendonitis can be either acute or chronic. Acute achilles tendonitis is usually more painful and of recent onset. Chronic achilles tendonitis will have come on gradually and over weeks, not necessarily preventing activity. Causes The Achilles tendon is a strong band of connective tissue that attaches the calf muscle to the heel bone. When the muscle contracts, the tendon transmits the power of this contraction to the heel, producing movement. The Achilles tendon moves through a protective sheath and is made up of thousands of tiny fibres. It is thought that Achilles tendonitis develops when overuse of the tendon causes the tiny fibres that make up the tendon to tear. This causes inflammation, pain and swelling. As the tendon swells it can begin to rub against the sheath surrounding it, irritating the sheath and causing it too to become inflamed and swollen. It has a poor blood supply, which can make it susceptible to injury and can make recovery from injury slow. Factors that can lead to the development of Achilles tendonitis include, tight or weak calf muscles, rapidly increasing the amount or intensity of exercise. Hill climbing or stair climbing exercises. Changes in footwear, particularly changing from wearing high-heeled shoes to wearing flat shoes. Wearing inadequate or inappropriate shoes for the sporting activity being undertaken. Not adequately warming up and stretching prior to exercise. A sudden sharp movement that causes the calf muscles to contract and the stress on the Achilles tendon to be increased. This can cause the tendon fibres to tear. Symptoms A symptom is something the patient feels and reports, while a sign is something other people, such as a doctor, detect. For example, pain is a symptom, while a rash is a sign. The most typical symptom of Achilles tendinitis is a gradual buildup of pain that deteriorates with time. With Achilles tendinitis, the Achilles tendon may feel sore a few centimeters above where it meets the heel bone. Other possible signs and symptoms of Achilles tendinitis are, the Achilles tendon feels sore a few centimeters above where it meets the heel bone, lower leg feels stiff or lower leg feels slow and weak. Slight pain in the back of the leg that appears after running or exercising, and worsens, pain in the Achilles tendon that occurs while running or a couple of hours afterwards. Greater pain experienced when running fast (such as sprinting), for a long time (such as cross country), or even when climbing stairs. The Achilles tendon swells or forms a bump or the Achilles tendon creaks when touched or moved. Please note that these symptoms, and others similar can occur in other conditions, so for an accurate diagnosis, the patient would need to visit their doctor. Diagnosis When diagnosing Achilles tendinitis, a doctor will ask the patient a few questions about their symptoms and then perform a physical examination. To perform a physical exam on the Achilles tendon, the doctor will lightly touch around the back of the ankle and tendon to locate the source of the pain or inflammation. They will also test the foot and ankle to see if their range of motion and flexibility has been impaired. The doctor might also order an imaging test to be done on the tendon. This will aid in the elimination of other possible causes of pain and swelling, and may help the doctor assess the level of damage (if any) that has been done to the tendon. Types of imaging tests that could be used for diagnosing Achilles tendinitis are MRI (Magnetic resonance imaging), X-ray, Ultrasound. Nonsurgical Treatment Most cases are successfully treated non-surgically although this is time-consuming and frustrating for active patients. Treatment is less likely to be successful if symptoms have been present more than six months. Nonsurgical management includes nonsteroidal anti-inflammatory medications, rest, immobilization, limitation of activity, ice, contrast baths, stretching and heel lifts. If symptoms fail to resolve after two to three months, a formal physical therapy program may be of benefit. An arch support may help if there is an associated flatfoot. A cast or brace to completely rest this area may be necessary. Extracorporeal shockwave therapy and platelet-rich plasma injections? have variable reports of success. Nitroglycerin medication applied to the overlying skin may be of benefit. Surgical Treatment Achilles tendon repair surgery is often used to repair a ruptured or torn Achilles tendon, the strong fibrous cord that connects the two large muscles in the back of your calf to your heel bone. These muscles (the gastrocnemius and the soleus) create the power needed to push off with your foot or rise up on your toes. Achilles tendon ruptures are quite common. Most happen during recreational activities that require sudden bursts of muscle power in the legs. Often a torn Achilles tendon can be diagnosed with a physical examination. If swelling is present, the orthopaedist may delay the Achilles tendon surgery until it subsides. Prevention Stay in good shape year-round and try to keep your muscles as strong as they can be. Strong, flexible muscles work more efficiently and put less stress on your tendon. Increase the intensity and length of your exercise sessions gradually. This is especially important if you’ve been inactive for a while or you’re new to a sport. Always warm up before you go for a run or play a sport. If your muscles are tight, your Achilles tendons have to work harder to compensate. Stretch it out. Stretch your legs, especially your calves, hamstrings, quadriceps, and thigh muscles – these muscles help stabilize your knee while running. Get shoes that fit properly and are designed for your sport. If you’re a jogger, go to a running specialty store and have a trained professional help you select shoes that match your foot type and offer plenty of support. Replace your shoes before they become worn out. Try to run on softer surfaces like grass, dirt trails, or synthetic tracks. Hard surfaces like concrete or asphalt can put extra pressure on the joints. Also avoid running up or down hills as much as possible. Vary your exercise routine. Work different muscle groups to keep yourself in good overall shape and keep individual muscles from getting overused. If you notice any symptoms of Achilles tendonitis, stop running or doing activities that put stress on your feet. Wait until all the pain is gone or you have been cleared to start participating again by a doctor.
1.1 2.1 2.2 2.3 3.1 4.1 5.1 5.2 6.1 7.1 7.2 7.3 7.4 8.1 9.1 10.1 10.2 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 17.2 17.3 18.1 18.2 18.3 19.1 19.2 20.1 20.2 20.3 21.1 22.1 22.2 22.3 22.4 22.5 23.1 24.1 24.2 24.3 24.4 25.1 25.2 25.3 25.4 25.5 25.6 25.7 26.1 26.2 27.1 27.2 28.1 28.2 28.3 29.1 29.2 29.3 29.4 30.1 31.1 31.2 32.1 32.2 33.1 33.2 33.3 34.1 35.1 36.1 36.2 36.3 36.4 37.1 37.2 37.3 37.4 38.1 38.2 38.3 38.4 38.5 39.1 39.2 40.1 41.1 42.1 44.1 45.1
Tendinoza Ahilove tetive – uzroci i liječenje Tendinoza Ahilove tetive uzrokuje bol duž stražnje strane noge u blizini peta. Ahilova tetiva je najveća tetiva u tijelu. Ona povezuje mišiće i kosti pete te se koristi prilikom hodanja, trčanja i skakanja. Iako Ahilova tetiva može izdržati velike napore prilikom trčanja i skakanja, ona je također sklona tendinitisu, povezanim s prekomjernim naprezanjem i degeneracijama. Postoje dvije vrste tendioze Ahilove tetive, ovisno o tome koji dio tetive je zahvaćen: - Tendinoza srednjeg dijela tetive – češće pogađa mlađe, aktivne ljude. Vlakna u središnjem dijelu tetive degeneriraju te dolazi do pojave oteklina i zadebljanja. - Tendinoza donjeg dijela tetive – zahvaća područje gdje se spajaju tetiva i petna kost. U oba slučaja, oštećena vlakna tetive mogu otvrdnuti. Kod tendinoze donjeg dijela tetive često se javlja izbočenje petne kosti (tzv. Haglundova bolest). Tendinoza se može pojaviti čak i kod pacijenata koji nisu aktivni. Naziv tendinoza novijeg je datuma jer su istraživanja uzroka nastanka oštećenja koštano zglobnog sustava, tzv. sindroma prenaprezanja, pokazala kako se u tetivi ne odvija upala kako se ranije pretpostavljalo, pa se shodno tome iz uporabe izbacio naziv tendinitis jer nastavak –itis označava upalno zbivanje. Uzroci tendinoze Ahilove tetive Tendinoza Ahilove tetive obično nije vezana uz neke specifične ozljede. Ona je posljedica sindroma prenaprezanja, koji se često javlja kada tijelo izlažemo pretjeranim naporima. No, postoje i drugi faktori koji mogu utjecati na razvoj tendinoze, uključujući: - Nagli porast u trajanju ili intenzitetu vježbanja – primjerice, svakodnevno povećanje udaljenosti prilikom trčanja po nekoliko kilometara, bez davanja prilike tijelu da se prilagodi novoj udaljenosti. - Kratki lisni mišić – kod kratkog lisnog mišića, intenzivno vježbanje može staviti dodatni teret na Ahilove tetive - Izbočenje petne kosti – dodatni rast kostiju na mjestu gdje se spajaju Ahilova tetiva i petna kost, može uzrokovati trenje i bolove. Liječenje tendinoze Ahilove tetive Nekirurške metode U većini slučajeva, nekirurške mogućnosti liječenja pružaju smanjenje bolova, iako može potrajati nekoliko mjeseci dok se simptomi u potpunosti ne povuku. Čak i uz rano liječenje, bol može trajati duže od tri mjeseca. Ako ste imali bolove nekoliko mjeseci prije nego što ste posjetili liječnika, to može potrajati i do šest mjeseci. - Odmor – prvi korak u smanjenju boli je smanjiti ili čak zaustaviti aktivnosti koje uzrokuju bolove. Ako ste redovito radili intenzivne vježbe (kao što je trčanje), prebacivanje na aktivnosti nižeg intenziteta će biti dovoljno da smanjite opterećenje Ahilove tetive. Aktivnosti kao što su biciklizam, eliptične vježbe i plivanje će vam pomoći da ostanete aktivni. - Led – stavljanje leda na najbolnije područje Ahilove tetive je korisno i može se koristiti prema potrebi tijekom dana. Držite led otprilike 20 minuta, ili manje ako ranije osjetite utrnuće kože. - Nesteroidni protuupalni lijekovi – kao što su ibuprofen i naproxen, smanjuju bolove i oticanje. Oni, međutim, ne smanjuju zadebljanje degenerirane tetive. Kod potrebe za korištenjem lijekova duže od jednog mjeseca, obavezno se prethodno savjetujte s vašim liječnikom. - Vježbanje – sljedeća vježba služi za jačanja lisnog mišića, čime se smanjuje opterećenje Ahilove tetive: - Istezanje lisnog mišića – nagnite se naprijed prema zidu, tako da vam je jedno koljeno ravno i peta na podu. Stavite drugu nogu ispred i savijte koljeno, a kukove lagano gurajte prema zidu. Zadržite poziciju 10 sekundi i opustite se. Ponovite ovu vježbu 20 puta za svaku nogu. Prilikom izvođenja vježbe trebali biste osjetiti zatezanje lisnog mišića. - Fizikalna terapija – je vrlo korisna u liječenju tendinoze Ahilove tetive, a osobito kod tendinoze srednjeg dijela tetive. - Ekscentrične vježbe – se definiraju kao kontrakcije (zatezanje) mišića. Ako se one ne izvode ispravno mogu uzrokovati oštećenje Ahilove tetive. U početku, vježbe bi trebali raditi pod nadzorom fizioterapeuta, nakon čeka se mogu izvoditi i kod kuće. Ove vježbe mogu uzrokovati nelagodu, međutim, ona ne bi trebala biti nepodnošljiva. - Obostrano podizanje i spuštanje peta – stanite na rub stepenica ili podignutu stabilnu platformu s polovicom stopala. Držite se za ogradu ili zid, kako biste osigurali ravnotežu i spriječili ozljede. Ovaj položaj će vam omogućiti pomicanje gore i dolje bez udarca u stepenice. Podignite pete, a zatim ih spustite do najniže moguće točke. Ponovite ovaj korak 20 puta. Ovu vježbu je potrebno izvoditi sporo, jer brzi pokreti mogu stvoriti rizik od oštećenja tetive. S vremenom, kada se bol bude smanjivala, možete povećati razinu težine vježbanja držeći mali uteg u svakoj ruci. - Jednostrano podizanje i spuštanje peta – ova vježba se izvodi slično kao i prethodna, no težište se nalazi na jednoj nozi. Izvodite vježbu tek nakon što ste svladali obostrano podizanje i spuštanje peta. - Injekcije kortizona – kortizon je vrsta steroida i snažan antiupalni lijek. Injekcije kortizona u Ahilovu tetivu rijetko se preporučuju jer mogu uzrokovati rupturu tetive. - Potporne cipele i ortopedski ulošci – bol kod tendinoze često može biti umanjena pomoću potpornih cipela i ortopedskih uložaka. Primjerice, cipele koje su mekše na stražnjem dijelu pete mogu smanjiti iritaciju tetive. Nošenje povišenih peta (1-2 cm) također može biti od pomoći jer potpomaže rasterećenje tetive. - Terapija udarnim valom – tijekom tog postupka, impulsi stimuliraju proces ozdravljenja oštećenog tkiva tetive. Ova terapija nije pokazala konzistentne rezultate te se stoga obično ne izvodi. Terapija udarnim valom je neinvazivna metoda, odnosno ne zahtjeva kirurški rez. Zbog minimalnih rizika, ova metoda se ponekad koristi prije operacije. Kirurško liječenje Kirurgija se kod tendinoze Ahilove tetive uzima u obzir samo ako se bol ne smanji nakon 6 mjeseci liječenja. Specifična vrsta operacije ovisi o lokaciji tendinoze i stupnju oštećenja. Gastrocnemius recesija – riječ je o kirurškom produljenju mišića gastrocnemius. S obzirom da je zbog kratkog lisnog mišića povećano opterećenje Ahilove tetive, ovaj je postupak koristan kod pacijenata koji imaju poteškoća kod savijanja noge, unatoč pravilnom istezanju. U ovom slučaju, jedan od dva mišića koji čine lisni mišić produljuje se, kako bi se povećalo kretanje gležnja. Postupak može biti izveden s tradicionalnim, otvorenim rezom ili s manjim rezom i endoskopom, instrumentom koji sadrži malu kameru. Razgovarajte s vašim liječnikom o postupku koji najbolje odgovara vašim potrebama. Komplikacije kod operacije su rijetke, ali mogu uključivati oštećenje živaca. Operacija može biti izvedena sa ili bez debridmana, što je uklanjanje oštećenog tkiva. - Debridman i popravak (tetiva ima manje od 50% oštećenja) – cilj je uklanjanje oštećenog dijela Ahilove tetive. Nakon toga, preostala tetiva se učvršćuje šavovima. Izbočenje petne kosti također može biti uklonjeno. Popravak tetive u tim slučajevima može zahtijevati korištenje metala ili plastike kako bi se Ahilova tetiva zadržala na petnoj kosti. - Debridman s prijenosom tetive (tetiva ima više od 50% oštećenja) – u slučajevima gdje više od 50% Ahilove tetive nije zdravo i zahtijeva uklanjanje, preostali dio tetive nije dovoljno jak da bi funkcionirao samostalno. Da bi se spriječila ruptura preostalog dijela tetive, izvodi se prijenos tetive s dijela tetive palca. Palac će i dalje biti u mogućnosti da normalno funkcionira, a većina pacijenata neće primijetiti promjenu u načinu na koji su hodali ili trčali. Ovisno o stupnju oštećenja tetive, neki pacijenti neće biti u mogućnosti baviti se natjecateljskim sportom ili trčanjem nakon operacije. Oporavak – većina pacijenata pokazuje dobre rezultate. Glavni čimbenik u kirurškom oporavku je stupanj oštećenja tetive. Što je oštećenje veće, oporavak je duži, a vjerojatnost da će se pacijent moći vratiti sportskim aktivnostima manja. Fizikalna terapija je važan dio oporavka. Mnogi pacijenti zahtijevaju 12 mjeseci rehabilitacije do potpunog oporavka. Komplikacije – umjerena do jake boli nakon operacije javlja se kod 20 do 30% bolesnika. Osim toga, može se dogoditi infekcija rane, koju je vrlo teško liječiti na ovom mjestu. Izvor: Orthoinfo.aaos.org Kurkuma 95% Ekstrakt & Bioperine Ekstrakt korijena kurkume i piperina. Zeodent Zeolitni prah za zube (95g) Protiv zubnog kamenca i bolesti desni.