http___www.jw.org_hr_vijesti_pravna-pitanja_iz-raznih-zemalja_juzna-koreja_prigovor-savjesti-brine-suce__1.xml
1.1 2.1 3.1 3.2 3.3 4.1 4.2 4.3 4.4 5.1 5.2 5.3 5.4 6.1 6.2 7.1 8.1 9.1 9.2 10.1 10.2 10.3 10.4 10.5 11.1 12.1 13.1 13.2 13.3 13.4 13.5 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 18.2 19.1 19.2 19.3
JUNE 16, 2014 | SOUTH KOREA Judges Struggle With Their Own Conscience When Required to Ignore Conscience of Others The presiding judge of the Suwon District Court wept as she read the prison sentence for 21-year-old Chang-jo Im, a conscientious objector to military service. Although the judge had handed down verdicts that day in five other criminal cases without any signs of distress, the injustice of this case moved her to tears. Having no other option, she sentenced this young man, one of Jehovah’s Witnesses, to 18 months’ imprisonment. Every month, judges in South Korea face the same scenario. A young man identifies himself in court as a conscientious objector, and regardless of his personal circumstances, the judge pronounces the expected sentence of 18 months’ imprisonment. In his decision regarding one conscientious objector, Judge Young-sik Kim states: “The justices hardly believe that they are ‘punishing criminals’ when they deal with conscientious objectors.” The conflict he felt caused him to question the validity of the draft evasion statute as a sentencing guideline for conscientious objectors. South Korea refuses to recognize the right of conscientious objection to military service and has made no provision for alternative civilian service. Judges in South Korea cannot avoid this recurring dilemma and must convict conscientious objectors as criminals. Judges are also aware that the UN Human Rights Committee has ruled in several cases—involving 501 young men—that South Korea is violating its international commitments to respect fundamental human rights by prosecuting and imprisoning conscientious objectors. As a result, a growing number of judges grapple with their own conscience as they impose prison sentences on young Christian men whose conscience does not allow them to engage in military service. At this time, six district court judges have referred conscientious objection cases to the Constitutional Court of South Korea, though the Constitutional Court ruled as recently as 2011 that the military service law is constitutional. The judges’ decisions also address practical concerns. What some judges have said about . The morality of imprisoning a person who objects to war for reasons of conscience “The ultimate goal of protecting freedom of conscience by the Constitution as a fundamental right is to protect individuals’ conscience, which form the basis for human worth and dignity. Though their decision to reject military service does not harmonize with the majority’s idea, it would be difficult to argue that their decision amounts to a serious antisocial or antinational crime that deserves strict sanction by directly invoking the criminal punishment.”–Judge Hye-won Lim, Suwon District Court, February 21, 2013, 2012Chogi2381. “Deciding the relationship between oneself and others . [and] giving serious consideration to the ‘value of human existence’ is an integral process of forming one’s character. It also embraces the decision not to deprive anyone of his or her life, even under an armed conflict. If those [who have made] such decisions are forced to perform the military duty or compelled to take up arms and are invariably subjected to punishment if they refuse to perform such a duty, it would amount to denying their rights and their identity. Surely it violates human dignity.”–Judge Young-hoon Kang, Seoul North District Court, January 14, 2013, 2012Chogi1554. Whether recognizing the right of conscientious objection weakens national security “There is no substantial and specific evidence or data available that the adoption of the system of alternative service would undermine national security and equality of imposing the burden of military duty.”–Judge Gwan-gu Kim, Changwon Masan District Court, August 9, 2012, 2012Chogi8. “There is no sufficient reason to claim that national security will be severely endangered to an extent that it would be impossible to protect human dignity and [the] value of all citizens when a minority, including Jehovah’s Witnesses, . refuses to take up arms and perform military training. In fact, the defendant . has already refused to perform military duty despite punishment. If the claim [were] sufficiently grounded, national security and human dignity and the value of all citizens would already be in serious danger.”–Judge Seung-yeop Lee, Ulsan District Court, August 27, 2013, 2013Godan601. How this issue can be resolved “The administrative branch and the National Assembly are capable and able, when the Constitutional Court holds that the provision of this case is against the Constitution, to take into consideration both national security and freedom of conscience and legislate laws that recognize conscientious objection to military service and at the same time strengthen national security.”–Judge Young-sik Kim, Seoul South District Court, July 9, 2013, 2013Chogi641. “There will be neither loss of military force nor significant effect on national security as long as the alternative service system is carefully designed and implemented to avoid draft evasion under the pretext of conscientious objection.”–Judge Seong-bok Lee, Seoul East District Court, February 20, 2014, 2014Chogi30. How will the Constitutional Court respond? These judges ask the Constitutional Court to provide an answer for their troubling dilemma on the issue of conscientious objection. At present, the Court has granted admissibility in 29 cases, including two that involve 433 men. What will the Constitutional Court determine in these cases? Will South Korea’s highest court recognize the right of conscientious objection to military service, opening the way for new legislation? If it does, it will honor its international commitments, its own Constitution, and dignify the consciences of many—bringing relief to hundreds of young men unjustly imprisoned.
1.1 1.2 2.1 3.1 3.2 3.3 4.1 4.2 4.3 4.4 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 5.6 6.1 6.2 7.1 8.1 9.1 9.2 10.1 10.2 10.3 10.4 11.1 12.1 13.1 13.2 13.3 14.1 15.1 15.2 16.1 17.1 18.1 18.2 19.1 19.2 19.3
LIPNJA 2014. | JUŽNA KOREJA Suci ne mogu mirne savjesti ignorirati tuđu savjest Predsjednica Okružnog suda u gradu Suwonu rasplakala se kad je 21-godišnjem Chang-jo Imu pročitala presudu kojom ga se osuđuje na zatvorsku kaznu zato što zbog prigovora savjesti odbija služiti vojsku. Iako je sutkinja tog dana bez imalo problema pročitala presude u pet kaznenih slučajeva, nepravda nanesena tom mladiću, koji je Jehovin svjedok, toliko ju je dirnula da je zaplakala. Budući da nije imala drugog izbora, morala ga je osuditi na 18 mjeseci zatvora. Svakog mjeseca suci u Južnoj Koreji nađu se u sličnoj situaciji. Čim neki mladić pred sudom kaže da ulaže prigovor savjesti, suci mu odrede očekivanu kaznu od 18 mjeseci zatvora bez obzira na to kakve su njegove životne okolnosti. Sudac Young-sik Kim prokomentirao je svoju odluku u vezi s jednim mladićem koji je uložio prigovor savjesti. Rekao je: “Suci ne smatraju da ‘kažnjavaju kriminalce’ kad rješavaju slučajeve u kojima mladići odbijaju vojsku zbog prigovora savjesti.” Uznemirena savjest potaknula je tog suca da preispita zakon o izbjegavanju novačenja koji služi kao temelj za izricanje kazne onima koji ulažu prigovor savjesti. Južna Koreja vojnim obveznicima odbija priznati pravo na prigovor savjesti i ne nudi im mogućnost služenja civilne službe. Suci u Južnoj Koreji neprestano se nalaze pred moralnom dilemom kad osobe koje ulažu prigovor savjesti moraju osuditi kao kriminalce. Svjesni su i presude koju je UN-ov Odbor za ljudska prava donio u slučajevima u koje je bio uključen 501 mladić. Naime, Odbor je Južnu Koreju proglasio krivom za kršenje međunarodnih odredbi o temeljnim ljudskih pravima. Iako se obavezala pridržavati tih odredbi, Južna Koreja ih ignorira tako što podiže optužnice protiv onih koji ulažu prigovor savjesti i osuđuje ih na zatvorsku kaznu. Zbog toga sve više sudaca ne može mirne savjesti slati u zatvor mlade kršćane kojima savjest ne dopušta da idu u vojsku. Iako je Ustavni sud Južne Koreje 2011. zaključio da se zakonom o služenju vojnog roka ne krši ustav, šest sudaca okružnog suda nedavno je tom sudu proslijedilo predmete koji se tiču prigovora savjesti. Odluke tih sudaca povezane su i s nekim drugim pitanjima. Što su rekli neki suci... Je li etički ispravno zatvarati osobu koja ne želi ići u rat zbog svoje savjesti? “Time što želimo da ustav zaštiti slobodu savjesti kao temeljno ljudsko pravo zapravo želimo zaštiti čovjekovu savjest, koja je temelj ljudske vrijednosti i dostojanstva. (...) Iako njihova odluka o odbijanju vojske nije u skladu s mišljenjem većine, ne možemo baš reći da ona predstavlja ozbiljni protudruštveni i protudržavni zločin koji zaslužuje strogu kaznu kakva se izriče kriminalcima” (sudac Hye-won Lim, Okružni sud u Suwonu, 21. veljače 2013, 2012Chogi2381). “Odnos prema drugim ljudima (...) i ozbiljno promišljanje o ‘vrijednosti ljudskog postojanja’ sastavni su dio formiranja nečijeg karaktera. U to je uključena i odluka da nikoga ne lišavamo života, čak ni u oružanim sukobima. Ako se one koji su donijeli takve odluke prisiljava da služe vojsku ili uzmu oružje i neprestano ih se kažnjava zato što odbijaju izvršiti tu dužnost, to je kao da se narušava njihova prava i njihov identitet. Time se gazi ljudsko dostojanstvo” (sudac Young-hoon Kang, Okružni sud u sjevernom Seulu, 14. siječnja 2013, 2012Chogi1554). Da li priznavanje prava na prigovor savjesti narušava nacionalnu sigurnost? “Ne postoje stvarni ni konkretni dokazi ili podaci koji bi potvrdili da uvođenje civilne službe potkopava nacionalnu sigurnost i ravnopravnost između onih koji služe vojni rok i onih koji ga odbijaju” (sudac Gwan-gu Kim, Okružni sud za Changwon i Masan, 9. kolovoza 2012, 2012Chogi8). “Nema razloga tvrditi da će nacionalna sigurnost biti snažno ugrožena ako odlučimo zaštititi ljudsko dostojanstvo i vrijednost svih građana kad manjina, uključujući i Jehovine svjedoke, (...) odbija uzeti oružje i ići u vojsku. Ustvari, optuženik (...) je već odbio služiti vojni rok premda zna da će biti kažnjen. Ako bi tvrdnja da prigovor savjesti narušava nacionalnu sigurnost bila posve utemeljena, državna sigurnost te ljudsko dostojanstvo i vrijednost svih građana već bi bili u velikoj opasnosti” (sudac Seung-yeop Lee, Okružni sud u Ulsanu, 27. kolovoza 2013, 2013Godan601). Kako će biti riješeno to pitanje? “Nakon što Ustavni sud potvrdi da se u ovom slučaju krši ustav, upravno tijelo i Narodna skupština mogu uzeti u obzir nacionalnu sigurnost i slobodu savjesti. Osim toga, mogu donijeti zakone koji prihvaćaju ulaganje prigovora savjesti na služenje vojnog roka i istovremeno ojačati državnu sigurnost” (sudac Young-sik Kim, Okružni sud u južnom Seulu, 9. srpnja 2013, 2013Chogi641). “Nećemo ostati bez vojnika niti će nacionalna sigurnost biti značajnije ugrožena ako civilna služba bude pažljivo osmišljena i zakonski regulirana kako bi se izbjeglo da prigovor savjesti nekome posluži kao izgovor za odbijanje vojske” (sudac Seong-bok Lee, Okružni sud u istočnom Seulu, 20. veljače 2014, 2014Chogi30). Što će učiniti Ustavni sud? Šest sudaca traži od Ustavnog suda da odgovori na moralne dileme s kojima se susreću kad rješavaju slučajeve u kojima građani Južne Koreje ulažu prigovor savjesti. Za sada je Sud prihvatio 29 slučaja, uključujući i dva slučaja u kojima se sudi 433 mladića. Kakvu će odluku Ustavni sud donijeti u tim slučajevima? Hoće li najviša sudska instanca u Južnoj Koreji priznati pravo na prigovor savjesti i tako otvoriti put za donošenje novog zakona? Učini li to, pokazat će da želi ispuniti međunarodne obaveze koje je dužna držati te da poštuje svoj ustav i savjest mnogih Korejaca, što će stotinama mladića koji su nepravedno zatvoreni donijeti veliko olakšanje.