http___www.jw.org_hr_izdanja_casopisi_g201503_bule-o-podjeli-kolonijalnog-svijeta__1.xml
1.1 2.1 3.1 3.2 4.1 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 6.1 6.2 7.1 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 8.6 8.7 9.1 10.1 10.2 10.3 11.1 11.2 11.3 12.1 12.2 13.1 13.2
PORTRAITS FROM THE PAST Decrees That Divided Continents After Christopher Columbus returned from his first voyage to the Americas in 1493, the kings of Spain and Portugal disagreed on who should control trade and colonization of the newly discovered lands. Spain looked to the pope, Alexander VI, to settle the dispute. KINGS AND POPES SLICE UP CONTINENTS Spain, Portugal, and the Papacy had already considered ownership of newfound lands. In 1455, Pope Nicholas V granted the Portuguese exclusive rights to explore lands and islands along the Atlantic Coast of Africa and to claim for themselves everything that they found there. In 1479, in the Treaty of Alcáçovas, Afonso V of Portugal and his son, Prince John, surrendered sovereignty over the Canary Islands to Ferdinand and Isabella of Spain. In exchange, Spain recognized the Portuguese monopoly over African trade and Portuguese sovereignty over the Azores, the Cape Verde Islands, and Madeira. Two years later, Pope Sixtus IV reaffirmed this treaty, specifying that any new discoveries south and east of the Canary Islands would belong to Portugal. However, John, now John II of Portugal, claimed that the lands discovered by Columbus belonged to Portugal. The Spanish monarchs were having none of it, and they appealed to the new pope, Alexander VI, for the right to colonize and Christianize the areas discovered by Columbus. With the stroke of a pen, Pope Alexander VI divided continents Alexander initiated three formal decrees in response. The first, “by the authority of Almighty God,” awarded exclusive and perpetual possession of the new territories to Spain. The second fixed a north-south line of demarcation running about 350 miles (560 km) west of the Cape Verde Islands. All lands discovered, or to be discovered, west of that line, said Alexander, were Spain’s. By the stroke of a pen, the pope divided continents! His third decree seemed to extend Spanish influence eastward as far as India. This, of course, infuriated King John, whose subjects had only recently succeeded in rounding the tip of Africa, thus extending the Portuguese monopoly into the Indian Ocean. A NEW LINE ON THE MAP Fed up with Alexander, * John negotiated directly with Ferdinand and Isabella. “The Spanish monarchs, fearing the ruthless Portuguese and busy enough digesting the New World, were more than happy to seek a reasonable compromise,” says author William Bernstein. So, in 1494, a treaty named after the Spanish town in which it was stipulated was signed in Tordesillas. The Treaty of Tordesillas maintained the north-south line Alexander had drawn but moved it 920 miles (1,480 km) farther west. Supposedly, all Africa and Asia now “belonged” to Portugal; the New World to Spain. This westward shift of the line, however, brought much of the as-yet-undiscovered land later known as Brazil into Portuguese territory. The decrees that authorized Spain and Portugal to take possession of and defend newly acquired lands were used as a basis for much bloodshed. These decisions not only ignored the rights of people who lived in those lands ^ par. 9 For more information on this infamously corrupt pope, see the article “Alexander VI
1.1 2.1 3.1 3.2 4.1 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 5.6 5.7 6.1 6.2 6.3 7.1 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 8.6 8.7 9.1 10.1 10.2 11.1 11.2 11.3 12.1 12.2 12.3 13.1
IZ RIZNICE PROŠLOSTI Papinske bule o podjeli kolonijalnog svijeta NAKON što se Kristofor Kolumbo 1493. vratio sa svog istraživačkog putovanja na kojem je otkrio Ameriku, španjolski i portugalski vladari počeli su se sporiti oko toga tko ima pravo zaposjesti novootkrivene zemlje, trgovati s njima te iskorištavati njihova prirodna bogatstva. Španjolska se za pomoć u rješavanju spora obratila papi Aleksandru VI. SVATKO JE HTIO SVOJ DIO KOLAČA Španjolska, Portugal i rimski pape već su prije raspravljali o tome tko ima pravo zaposjesti novootkrivene zemlje. Godine 1455. papa Nikola V. podario je Portugalcima isključivo pravo da istražuju zemlje i otoke duž zapadne obale Afrike te da uzmu sve što ondje pronađu. Potom su 1479. portugalski kralj Alfons V. i njegov sin Ivan sporazumom iz Alcáçovasa predali vlast nad Kanarskim otocima španjolskim vladarima Ferdinandu II. Aragonskom i Izabeli I. Kastiljskoj. Španjolci su zauzvrat priznali Portugalcima isključivo pravo na trgovinu s afričkim kolonijama te vlast nad Azorima, Kapverdskim otocima i Madeirom. Dvije godine kasnije papa Siksto IV. izdao je bulu kojom je potvrdio valjanost tog sporazuma te izričito kazao da Portugalu trebaju pripasti sve zemlje južno i istočno od Kanarskih otoka koje bi se u budućnosti mogle otkriti. Alfonsov sin, koji je u međuvremenu postao portugalski kralj Ivan II, tražio je da zemlje koje je otkrio Kolumbo pripadnu Portugalu. Španjolski monarsi nisu htjeli ni čuti za takvo što. Obratili su se za pomoć novom papi, Aleksandru VI, tražeći od njega dopuštenje da koloniziraju područja koja je Kolumbo otkrio te da pokrštavaju tamošnje stanovništvo. Papa Aleksandar VI. jednim je potezom pera podijelio svijet na dva dijela Kako bi im izišao u susret, Aleksandar je izdao tri službene povelje, odnosno bule. Prvom je “u ime Svemogućeg Boga” Španjolskoj dodijelio isključivo i trajno pravo na zaposjedanje novootkrivenih zemalja. Drugom je bulom kao crtu razgraničenja proglasio meridijan koji se nalazi oko 560 kilometara zapadno od Kapverdskih otoka. Sve novootkrivene i još neotkrivene zemlje koje se nalaze zapadno od te granice papa Aleksandar dodijelio je Španjolskoj. Tako je jednim potezom pera podijelio svijet na dva dijela! Trećom bulom omogućio je Španjolskoj da na istoku proširi svoju prevlast sve do Indije. Time je razbjesnio portugalskog kralja Ivana II, čiji su podanici kratko prije toga uspjeli oploviti najjužniji rt Afrike te tako proširiti portugalsku prevlast na Indijski ocean. NOVA PODJELA SVIJETA Nezadovoljan Aleksandrovim * odlukama Ivan je odlučio izravno pregovarati s Ferdinandom i Izabelom. U svom osvrtu na to burno povijesno razdoblje američki spisatelj William Bernstein kaže: “Španjolski vladari bili su zaokupljeni osvajanjem Novog svijeta, a i bojali su se nemilosrdnog portugalskog vladara, pa su objeručke prihvatili njegov prijedlog da zajednički pronađu neko razumno kompromisno rješenje.” Tako je 1494. potpisan sporazum koji je dobio ime po španjolskom gradiću Tordesillasu, u kojem su španjolski vladari zaključili dogovor s portugalskom krunom. Sporazumom iz Tordesillasa crta razgraničenja koju je bio odredio papa Aleksandar pomaknuta je gotovo 1 500 kilometara zapadnije. Time su čitava Afrika i Azija pripale Portugalu, dok je Novi svijet pripao Španjolskoj. Pomicanjem granice prema zapadu Portugalcima je pripao i velik dio još neotkrivene zemlje koja je kasnije nazvana Brazil. Papinske bule kojima su Španjolci i Portugalci dobili pravo da zauzmu novootkrivene zemlje te ih brane od mogućih osvajača dovele su do silnog krvoprolića. Tim su ispravama bila zanemarena prava starosjedilačkog stanovništva, pa su kolonizatori te ljude tlačili i nemilosrdno izrabljivali. Papinske povelje dovele su i do toga da su pripadnici raznih naroda stoljećima ratovali za prevlast nad novootkrivenim zemljama i za slobodu plovidbe svjetskim morima. ^ odl. 9 Nešto više o životu i zlim djelima tog ozloglašenog pape možete pročitati u članku “Aleksandar VI — papa kojeg Rim nije zaboravio”, objavljenom u Stražarskoj kuli od 15. lipnja 2003, na stranicama 26-29.