http___www.klikic.hr__page_id_8_1.xml
1.1 1.2 2.1 2.2 3.1 3.2 4.1 5.1 5.2 6.1 7.1 7.2 8.1 9.1 10.1 10.2 10.3 11.1 12.1 13.1 13.2 13.3 13.4 13.5 13.6 14.1 14.2 15.1 15.2 15.3 15.4 15.5 15.6 15.7 15.8
The primary components of gingerbread cakes are plain flour, licitar yeast and sugar. Skillful hands will turn those humble ingredients into beautiful licitars, much as the ugly duckling turned into a graceful and beautiful swan. Having been set aside for a few hours, the dough is rekneaded with the skillful and warm hands of a licitar maker. Lightly floured, it is rolled out on the table with a rolling pin. To turn the rolled out dough into beautiful, eye-catching, and easily recognizable shapes, licitar makers use handmade moulds made of coppered tin. Families who have traditionally been in the licitar making business jealously guard their moulds, passing them from generation to generation. Diligent hands cut mould-shaped licitars out of the dough, lining them up one by one on the table. Taken out of the moulds, heart-shaped licitars await those same diligent hands to place them on the greased and floured pan and put them into a pre-heated 300 degree oven. When baked, hearts are patted to remove the extra flour and set aside for a few days. The hearts being dry, skillful hands of a licitar maker stick them together two by two… … inserting a piece of red and white strand in between. Since red and white are the two colours of the Croatian coat of arms, they make licitar as authentic a souvenir as can be. Having been stuck together, licitar hearts are ready to get decorated… …and acquire the appearance which makes them a popular gift among young people opening their hearts to each other. Dissolve gelatin in water, stir and steam-cook until slightly thickened. Add edible red colour and start decorating the forthcoming Croatian souvenir. Dip smaller licitars carefully in the prepared icing, take them out and set aside to get dry. Basic colouring being done, the hearts in the colour of love are set aside for a day or two to get dry. Lined up next to each other, awaiting further decorations, they offer a pleasurable sight. We have reached the point of decorating or adorning licitar hearts. Water, sugar syrup, gelatin, potato flour and edible colours are mixed together and put in a decorating tube. Gently holding a single cake with their fingertips, licitar makers decorate it squeezing the mixture out. The tube tips are changed depending on the shapes they want to create. When the decorations get dry, the process of licitar making has reached its end. Still … Each licitar heart can be more beautiful and richly decorated in a simple way: by adding a small mirror. The mirror reflects the reality, leaving a touch of light in the souls of those looking at themselves in it, surfacing the emotions of the near and dear and letting them speak their truth … So, what else is to be done? What are we to do to revive the olden days? We have to adorn the hearts adding ever more and more decorations. They have to be embellished with beautiful tendril-like lines and variously coloured flowers which can also be reflected in the mirror. We can hang the hearts on their strands or simply hold them on our palms, which soak up their sweet fragrance and bestow peace upon them. The humble licitar heart gets the door to one’s heart open, softens the soul and brings emotions to the surface. The warmth and affection such a gift shows to our friends make them even more supportive and caring. And finally, those very hearts convert the cry of our ancestors into happiness for keeping their memory alive.
1.1 2.1 3.1 3.2 4.1 5.1 5.2 5.3 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 10.2 10.3 11.1 12.1 13.1 13.2 13.3 13.4 13.5 14.1 14.2 14.3 15.1 15.2 15.3 15.4 15.5
Glatkom brašnu, licitarskom kvascu vodi i šećeru ruke dlanovima svojim pokloniše sudbinu da osnova budu kolačićima što, uz dorade vještih ruku, pretvorit će se u prekrasne licitare, kao što ružno pače pretvori se u prekrasna labuda. Nakon što je tijesto odležalo par sati, ruke vješte licitarke toplinom svojih dlanova još jedanput će ga promijesiti i razvijačom ili valjkom za tijesto, razvaljati ga na stolu posipajući ga povremeno prstohvatima mekog brašna. Da bi iz izvaljanog tijesta nastali licitarski kolačići, lijepi, oku ugodni, kao što bješe onaj, već spomenuti labud što nastade od ružnog pačeta, licitarskim kalupima, što ručno su izrađeni od bakrenog lima, svojim oblicima daju licitarima njihove prepoznatljive oblike. Tradicionalne licitarske obitelji ljubomorno čuvaju svoje kalupe, predajući ih od pokoljenja na pokoljenje. Licitare, što kalupi im dušu i oblike svoje podariše, marljive ruke, jedan po jedan, stavljaju i slažu na stol, odvajajući ih od izvaljanog tijesta. I, evo ih – kalupom oblikovani, posloženi na stolu čekaju trenutak u kojem će ih te iste ruke poslagati na limove, prethodno namazane uljem i posute brašnom. Čeka ih već zagrijana pećnica na 300-tinjak ˚C. Nakon pečenja treba odstraniti višak brašna i ostaviti da se kolačići suše nekoliko dana. Prošli su dani sušenja kolačića i već ih čekaju vješte ruke licitarske što sljubit će dva srca jedno uz drugo…. … umećući između njih ”špagicu” u bojama hrvatskoga grba, a time ovaj licitar kazuje još više o sebi, kao o hrvatskom suveniru. Još jedno čekanje licitara, spremnih da krenu na ukrašavanje… …spremni da urešeni, kakovi će uskoro biti, otvore vrata srca djevojke i mladića dok ga budu jedno drugome darivali. U vodi treba namočiti želatinu, dobro promiješati i kuhati na pari dok se ne zgusne. Dodati jestivu crvenu boju i ukrašavanje budućeg hrvatskog suvenira može početi. Manje licitare treba oprezno uroniti u pripremljenu glazuru, a potom ih izvaditi i staviti da se suše. Temeljno bojanje je završeno, a naša srca, bojom ljubavi obojana, treba staviti da se suše jedan do dva dana… … nije li oku ugodan pogled na ta srca poredana jedno kraj druga dok čekaju na svoje daljnje uljepšavanje? Evo – stigli smo do oslikavanja ili, kako se nekad govorilo, ”cifranja” licitarskih srca. Od vode, šećernog sirupa, želatine, krumpirovog brašna, jestivih boja, ruke licitara napravile su smjesu koju stavljaju u tuljak ili tuljac i ”cifranje” može početi. Nježne ruke vrhovima jagodica prstiju svojih pridržavaju licitarski kolačić, dok druga ruka lagano tiska tuljak u kojem je smjesa kojom ga ukrašavaju. Nastavci na vrhu tuljka se mijenjaju ovisno o ukrasu kojima se želi uljepšati licitar. Kada se ispisane šare ili ”cifre” osuše, licitarsko srce je gotovo… ali… … srce može biti ljepše, urešenije! Kako? Komadić ogledalca dodat će mu posebnu ljepotu, jer u ogledalu se zrcali slika stvarnosti, ono ostavlja trag svjetla u dušama onih koji ga gledaju, kroz njih se toče naše emocije dok ga darujemo dragim osobama ili ih od njih dobivamo. I – što još treba učiniti sa licitarskim srcima ovim? Što napraviti da oživimo vremena prošla? Ukrasiti ih još i još i još… Treba ih odjenuti u prekrasne vitice, okititi raznobojnim cvjetićima da se i oni ogledaju u komadiću ogledalca. Vise o svojim šarenim ”špagicama”, leže na dlanu što miriše na njih i kao da osjećaju dodir mira tih ruku. Dveri srca se otvoriše, omekšaše dušu ljubavnicima što toče svoje emocije njihovim darivanjem, raznježiše prijatelje što toplinu i blagonaklonost tvoju osjetiše dobivajući licitarsko srce, a vapaj predaka pretoči se u sreću što ih se kroz licitare sjećamo.