http___www.intimatemedicine.com.hr_enciklopedija-seksualnosti_seksualnost_zdravlje-i-seks_spolno-prenosive-bolesti_hepatitis_hepatitis-koliko-uopce-znate__1.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 11.2 12.1 12.2 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 17.2 18.1
Hepatitis B Virus The hepatitis B virus affects the liver and can lead to a variety of complications. The virus is transmitted when blood, semen, or other bodily fluids from an infected person enter the body of a person who is not infected. This can occur through activities such as sex with an infected person or sharing needles or drugs with people who are infected. Symptoms typically occur after an incubation period, which can last from 30 to 180 days. What Is the Hepatitis B Virus? The hepatitis B virus (HBV for short) is the virus that causes the illness hepatitis B. A person infected with the virus may develop: - A sudden onset of fever - Extreme tiredness - Nausea - Lack of appetite - Abdominal pain (stomach pain) - Yellowing of the skin or whites of the eyes (jaundice). These symptoms occur because the hepatitis B virus affects the liver. Not everyone infected with the virus, however, will develop symptoms. Although many people who are exposed to the hepatitis B virus will be able to get rid of it, some people will not. These people end up having a long-term liver infection called chronic hepatitis B. In a person with this condition, the virus continues to cause damage, which can eventually lead to: - Cirrhosis (scarring) of the liver - Liver cancer - Liver failure - Death. The hepatitis B virus is a DNA virus that belongs to the genus Orthohepadnavirus of the Hepadnaviridae family. There are several other types of viral hepatitis, including hepatitis A, C, D, E, and G. The most common types of viral hepatitis in the United States are hepatitis A, B, and C. In a typical year, an estimated 70,000 Americans become infected with chronic HBV, and some 5,000 of them will die of complications caused by the disease.
1.1 2.1 3.1 3.2 3.3 4.1 4.2 5.1 6.1 6.2 6.3 6.4 7.1 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 8.6 8.7 8.8 8.9 8.10 8.11 8.12 8.13 9.1 10.1 10.2 10.3 10.4 10.5 10.6 10.7 10.8 10.9 10.10 10.11 10.12 11.1 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 12.6 12.7 12.8 12.9 12.10
Hepatitis Hepatitis: Koliko uopće znate? Postoje tri najčešća oblika virusnog hepatitisa. Sve ih, na neki način, možemo dobiti spolnim odnosom. Informirajte se o tome što je hepatitis uopće. Hepatitis C, kod ljudi se prenosi putem krvi, što nas može uljuljkati u lažan osjećaj sigurnosti. (photoXpress) Što je hepatitis? Hepatitis je naziv za upalu jetara. Njihovu upalu mogu prouzročiti razni čimbenici, poput alkohola, nepravilne prehrane i raznih virusa. Na području spolnosti glavnu opasnost predstavljaju hepatitis A, hepatits B i hepatitis C, jer se virus koji uzrokuje zarazu hepatitisom, nalazi u spermi i u vaginalnim izlučevinama. Kako se virusi hepatitisa međusobno prilično razlikuju, pogledati ćemo svakog od njih posebno. Hepatitis A Hepatitis A uzrokuje virus Picornavirus, koji spada u porodicu Picornaviridae virusa. Virus se nalazi u izmetu, a preko njega se zbog nedostatne higijene prenosi na sve strane. Poznato je da su često zaražene školjke, što ih uzgajaju u vodama zagađenim fekalijama. Ako pazimo na higijenu, kod spolnih smo odnosa sigurni od zaraze. Kod analnog seksa upotrebljavajmo kondome i nikada se ne upuštajmo u oralno-analni seks, a da nismo potpuno sigurni u moguće posljedice. Penis treba dobro oprati. Isto tako treba ocijeniti, kod nepoznatih osoba, poštuju li osnovni higijenski minimum. Opasan je svaki dodir s izmetom zaražene osobe. To znači da u javnim WC-ima uvijek operemo ruke, a nepoznatima ne diramo anus bez saznanja da li je možda osoba zaražena. Ako to, u žaru seksualne igre ipak učinimo nešto nesmotreno, neposredno nakon odnosa operimo ruke. U izmetu zaraženoga virus se nalazi barem tri tjedna prije nego što se pojave simptomi oboljenja. Zbog toga nema načina kojim bi se moglo ustanoviti da li je netko nositelj virusa. Lijeka nema, iako bolest rijetko prijeđe u kronično oboljenje jetre, što može imati smrtonosan ishod. Hepatitis B Hepatitis B uzrokuje virus iz porodice Hepadnavirusa, točnije Orthohepadnavirus. Njime se možemo zaraziti preko krvi, sperme, vaginalne tekućine, sline, urina i mlijeka majke koja doji. Dakle, zaraziti nas može takorekuć sve što je kod seksa neminovno, jer sve s čime dolazimo u dodir prenosi virus hepatitisa B. Većina zaraženih zarazu preboli bez simptoma i postanu trajno imuni. Desetak postotaka onih koji su zarazu preboljeli, postanu trajni kliconoše, te imaju takozvani kronični hepatitis. Kod spolnih odnosa upravo takve osobe moraju posvetiti poseban oprez mjerama sigurnosti, kako ne bi nekoga zarazili. Najjednostavnije je ako pronađu nekoga tko je na virus imun. Imunima mogu postati i svi oni koji se cijepe protiv tog tipa virusa. Cijepljenje je obavezno za svu djecu, kao i za članove obitelji trajnih kliconoša, njihove spolne partnere, bolesnike na dijalizi i zdravstveno osoblje. Svi ostali se mogu cijepiti samoinicijativno. Ako se bolest razvije, lijeka protiv nje nema. Neki antivirusni lijekovi djeluju kod nekih bolesnika, ali to je slaba utjeha. Hepatitis C Hepatitis C uzrokuje virus iz porodice Flaviviridae, točnije Hepacivirus. To je skupina virusa koja uzrokuje mnogo raznih oboljenja (Denga groznicu, Nilsku groznicu), a prenose je komarci. Kod ljudi se prenosi putem krvi, što nas može uljuljkati u lažan osjećaj sigurnosti. Naime, kod spolnih odnosa vrlo brzo dolazi do pojave malenih ranica, uglavnom zbog trljanja, krv se može nalaziti u spermi, ili u slini (zbog krvarenja desni). Zbog toga je tijekom spolnog odnosa mogućnost infekcije vrlo lako moguća. Slično kao kod prijašnje zaraze, mnogi ljudi niti ne primijete da su zaraženi i zarazu prebole bez ikakvih ozbiljnijih problema. Određeni postotak oboljelih ima ozbiljne probleme. Opasnost povećava dodatna zaraza hepatitisom A ili B i treba izbjegavati svako opterećivanje jetara (alkohol, masna hrana). Za liječenja hepatitisa C upotrebljava se kombinacija lijekova, imunomodulatorni pegilirani interferon alfa, koji se daje u obliku potkožne injekcije, te ribavarin, kojeg bolesnici uzimaju oralno. Uspješno se liječi približno 50 % oboljelih, ovisno o genotipu virusa.