http___www.jw.org_sr-latn_publikacije_knjige_bible-teach_Du_C5_A1a-i-duh-_C5_A1ta-ovi-izrazi-stvarno-zna_C4_8De__1.xml
1.1 2.1 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 4.1 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 5.6 6.1 6.2 6.3 6.4 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 8.6 8.7 8.8 8.9 8.10 8.11 9.1 9.2 9.3 10.1 11.1 11.2 11.3 11.4 11.5 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 12.6 12.7 12.8 12.9 13.1 13.2 14.1 14.2 15.1 15.2 15.3 16.1 16.2
APPENDIX “Soul” and “Spirit”—What Do These Terms Really Mean? WHEN you hear the terms “soul” and “spirit,” what comes to your mind? Many believe that these words mean something invisible and immortal that exists inside us. They think that at death this invisible part of a human leaves the body and lives on. Since this belief is so widespread, many are surprised to learn that it is not at all what the Bible teaches. What, then, is the soul, and what is the spirit, according to God’s Word? “SOUL” AS USED IN THE BIBLE First, consider the soul. You may remember that the Bible was originally written mainly in Hebrew and Greek. When writing about the soul, the Bible writers used the Hebrew word ne′phesh or the Greek word psy·khe′. These two words occur well over 800 times in the Scriptures, and the New World Translation consistently renders them “soul.” When you examine the way “soul” or “souls” is used in the Bible, it becomes evident that this word basically refers to (1) people, (2) animals, or (3) the life that a person or an animal enjoys. Let us consider some scriptures that present these three different senses. People. “In Noah’s days . a few people, that is, eight souls, were carried safely through the water.” (1 Peter 3:20) Here the word “souls” clearly stands for people Animals. In the Bible’s creation account, we read: “God went on to say: ‘Let the waters swarm forth a swarm of living souls and let flying creatures fly over the earth upon the face of the expanse of the heavens.’ And God went on to say: ‘Let the earth put forth living souls according to their kinds, domestic animal and moving animal and wild beast of the earth according to its kind.’ And it came to be so.” (Genesis 1:20, 24) In this passage, fish, domestic animals, and wild beasts are all referred to by the same word Life as a person. Sometimes the word “soul” means one’s life as a person. Jehovah told Moses: “All the men who were hunting for your soul are dead.” (Exodus 4:19) What were Moses’ enemies hunting for? They were seeking to take Moses’ life. Earlier, while Rachel was giving birth to her son Benjamin, “her soul was going out (because she died).” (Genesis 35:16-19) At that time, Rachel lost her life. Consider also Jesus’ words: “I am the fine shepherd; the fine shepherd surrenders his soul in behalf of the sheep.” (John 10:11) Jesus gave his soul, or life, in behalf of mankind. In these Bible passages, the word “soul” clearly refers to life as a person. You will find more examples of this sense of “soul” at 1 Kings 17:17-23; Matthew 10:39; John 15:13; and Acts 20:10. A further study of God’s Word will show you that nowhere in the entire Bible are the terms “immortal” or “everlasting” linked with the word “soul.” Instead, the Scriptures state that a soul is mortal, meaning that it dies. (Ezekiel 18:4, 20) Therefore, the Bible calls someone who has died simply a “dead soul.” THE “SPIRIT” IDENTIFIED Let us now consider the Bible’s use of the term “spirit.” Some people think that “spirit” is just another word for “soul.” However, that is not the case. The Bible makes clear that “spirit” and “soul” refer to two different things. How do they differ? Bible writers used the Hebrew word ru′ach or the Greek word pneu′ma when writing about the “spirit.” The Scriptures themselves indicate the meaning of those words. For instance, Psalm 104:29 states: “If you [Jehovah] take away their spirit [ru′ach], they expire, and back to their dust they go.” And James 2:26 notes that “the body without spirit [pneu′ma] is dead.” In these verses, then, “spirit” refers to that which gives life to a body. Without spirit, the body is dead. Therefore, in the Bible the word ru′ach is translated not only as “spirit” but also as “force,” or life-force. For example, concerning the Flood in Noah’s day, God said: “I am bringing the deluge of waters upon the earth to bring to ruin all flesh in which the force [ru′ach] of life is active from under the heavens.” (Genesis 6:17; 7:15, 22) “Spirit” thus refers to an invisible force (the spark of life) that animates all living creatures. The soul and the spirit are not the same. The body needs the spirit in much the same way as a radio needs electricity Speaking about man’s death, Ecclesiastes 12:7 states: “The dust [of his body] returns to the earth just as it happened to be and the spirit itself returns to the true God who gave it.” When the spirit, or life-force, leaves the body, the body dies and returns to where it came from How comforting it is to know that this is exactly what God will do for all of those resting in “the memorial tombs”! (John 5:28, 29) At the time of the resurrection, Jehovah will form a new body for a person sleeping in death and bring it to life by putting spirit, or life-force, in it. What a joyful day that will be! If you would like to learn more about the terms “soul” and “spirit” as used in the Bible, you will find valuable information in the brochure What Happens to Us When We Die? and on pages 375-84 of the book Reasoning From the Scriptures, both published by Jehovah’s Witnesses.
1.1 2.1 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 4.1 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 5.6 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 6.6 6.7 7.1 7.2 7.3 7.4 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 8.6 8.7 8.8 8.9 8.10 8.11 8.12 9.1 9.2 10.1 11.1 11.2 11.3 11.4 11.5 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 12.6 12.7 12.8 13.1 13.2 13.3 13.4 13.5 13.6 13.7 13.8 13.9 13.10 14.1 14.2 14.3 14.4 14.5 14.6 15.1 15.2 15.3 16.1 16.2 16.3
DODATAK "Duša“ i "duh“ — šta ovi izrazi stvarno znače? NA ŠTA pomisliš kada čuješ reči "duša“ i "duh“? Mnogi veruju da se ove reči odnose na nešto u nama što je nevidljivo i besmrtno. Oni misle da prilikom smrti taj nevidljivi deo čoveka napušta telo i nastavlja da živi. Pošto je ovo verovanje veoma rašireno, mnogi se iznenade kada saznaju da Biblija to uopšte ne naučava. Stoga, šta su duša i duh prema Božjoj Reči? UPOTREBA REČI "DUŠA“ U BIBLIJI Osmotri najpre reč "duša“. Verovatno se sećaš da je Biblija prvobitno bila napisana uglavnom na hebrejskom i grčkom. Kada su pisali o duši, pisci Biblije su koristili hebrejsku reč nefeš ili grčku reč psihe. Te dve reči se pojavljuju preko 800 puta u Pismu. Kada istražiš kako se reč "duša“ ili "duše“ koristi u Bibliji, postaje jasno da ona u osnovi ukazuje na (1) ljude, (2) životinje ili (3) život koji ima osoba ili životinja. Osmotrimo neke stihove u kojima se vide ova tri različita značenja. Ljudi. "U Nojevim danima… svega nekoliko ljudi, to jest osam duša, spaslo [se] prošavši kroz vodu“ (1. Petrova 3:20). Ovde reč ’duše‘ jasno ukazuje na ljude — na Noja, njegovu ženu, njegova tri sina i njihove žene. U Izlasku 16:16, data su uputstva Izraelcima u pogledu sakupljanja mane. Bilo im je rečeno sledeće: ’Nakupite toga prema broju duša koje imate u svom šatoru.‘ Količina mane koja bi se sakupila zasnivala se na broju članova domaćinstva. Neki drugi biblijski primeri koji pokazuju da se reči "duša“ ili "duše“ odnose na pojedinca ili više ljudi nalaze se u Postanku 46:18, Isusu Navinu 11:11, Delima apostolskim 27:37 i Rimljanima 13:1. Životinje. U biblijskom izveštaju o stvaranju čitamo: "Bog reče: ’Neka vodama provrvi mnoštvo živih duša, i neka leteća stvorenja lete nad zemljom po nebeskom svodu.‘ Zatim Bog reče: ’Neka zemlja pusti iz sebe žive duše po svojim vrstama, stoku, druge životinje što se miču i divlje životinje zemaljske po svojim vrstama.‘ I bilo je tako“ (Postanak 1:20, 24). U ovim stihovima se za ribe, domaće i divlje životinje koristi ista reč — "duše“. Ptice i druge životinje nazivaju se dušama i u Postanku 9:10, Levitskoj 11:46 i Brojevima 31:28. Život osobe. Ponekad reč "duša“ označava život neke osobe. Jehova je rekao Mojsiju: "Pomrli [su] svi koji su progonili tvoju dušu“ (Izlazak 4:19). Šta su to progonili Mojsijevi neprijatelji? Hteli su da mu uzmu život. Isto tako, dok je rađala svog sina Venijamina Rahela se "rastavljala sa životom ["dušom“, fusnota], jer je umirala“ (Postanak 35:16-19). Rahela je tada umrla. Zapazi takođe šta je Jovan rekao o Isusu: "Po ovome smo upoznali ljubav: po tome što je on svoj život ["dušu“, fusnota] položio za nas“ (1. Jovanova 3:16). Isus je dao svoju dušu, to jest svoj život, u korist čovečanstva. U ovim biblijskim stihovima, reč "duša“ jasno ukazuje na život dotične osobe. Još neke primere ovog značenja reči "duša“ naći ćeš u Mateju 10:39, Jovanu 15:13 i Delima apostolskim 20:10. Proučavajući dalje Božju Reč primetićeš da se izrazi "besmrtan“ ili "večan“ nigde u Bibliji ne dovode u vezu s rečju "duša“. Umesto toga, Pismo navodi da je duša smrtna, što znači da ona umire (Jezekilj 18:4, 20). ŠTA JE "DUH“ Osmotrimo sada kako se u Bibliji koristi izraz "duh“. Neki misle da je "duh“ samo druga reč za izraz "duša“. Međutim, nije tako. Biblija jasno pokazuje da se "duh“ i "duša“ odnose na različite stvari. U čemu je razlika? Kada su pisali o "duhu“, pisci Biblije su koristili hebrejsku reč ruah ili grčku reč pneuma. Samo Pismo pokazuje šta znače te reči. Na primer, u Psalmu 104:29 piše: "Uzmeš li im [Jehova] duh [ruah], umiru, i u prah se svoj vraćaju.“ A u Jakovu 2:26 se kaže da je "telo bez duha [pneuma] mrtvo“. Dakle, "duh“ u ovim stihovima ukazuje na nešto što daje život telu. Bez duha, telo je mrtvo. Zato se reč ruah ne prevodi u Bibliji samo kao "duh“, nego i kao "dah“, to jest životna snaga. Na primer, što se tiče Potopa koji je bio u vreme Noja, Bog je rekao: "Ja ću pustiti vode potopa na zemlju da unište svako stvorenje pod nebesima u kome je dah života [ruah]“ (Postanak 6:17; 7:15, 22). Prema tome, "duh“ ukazuje na nevidljivu silu (iskru života) koja sva stvorenja održava na životu. Duša i duh nisu isto. Telu je potreban duh kao što je nekom radiju potrebna struja — da bi funkcionisalo. Da bismo to još bliže prikazali, zamislimo radio na baterije. Kada staviš baterije u radio i uključiš ga, struja koju daju baterije takoreći ga oživljava. Međutim, on je bez baterija mrtav. Isto se dešava i kada se radio koji je priključen na struju iskopča iz utičnice. Slično tome, duh je sila koja oživljava naše telo. Takođe, poput struje, duh nema osećanja i ne može da razmišlja. To je bezlična sila. Ali bez tog duha, to jest životne snage, naša tela "umiru, i vraćaju se u prah svoj“, kako je rekao psalmista. Govoreći o smrti, Propovednik 12:7 kaže: "Prah [od tela] vraća [se] u zemlju, gde je i bio, a duh se vraća istinitom Bogu, koji ga je dao.“ Kada duh, to jest životna snaga, napusti telo, ono umire i vraća se tamo odakle je i poteklo — u zemlju. Takođe se i životna snaga vraća tamo odakle je potekla — Bogu (Jov 34:14, 15; Psalam 36:9). To ne znači da životna snaga doslovno odlazi na nebo. Ne, nego što se tiče osobe koja je umrla, njeni izgledi za budući život zavise od Jehove Boga. Njen život je, da tako kažemo, u Božjim rukama. Duh, to jest životna snaga, može samo pomoću Božje moći da se dobije nazad kako bi osoba ponovo mogla da živi. Veoma je utešno znati da će Bog upravo to učiniti za sve umrle koji su u njegovom sećanju! U vreme uskrsenja, Jehova će načiniti novo telo za osobu koja spava smrtnim snom i vratiće je u život tako što će joj dati duh, to jest životnu snagu. To će biti stvarno radosno vreme! Ako bi želeo da više saznaš o tome kako se u Bibliji koriste izrazi "duša“ i "duh“, naći ćeš zanimljive informacije u brošuri Šta se događa s nama kad umremo? i u knjizi Raspravljanje na temelju Pisma na stranama 98-102 i 106-10. Obe publikacije su izdali Jehovini svedoci.