http___www.istriasun.com_istra_unesco.php_1.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 3.1 4.1 5.1 6.1 6.2 6.3 7.1 8.1 8.2 8.3 9.1 10.1 10.2 10.3 11.1 12.1 12.2 13.1 14.1 14.2 14.3 14.4 14.5 15.1 16.1 16.2 17.1 18.1 18.2 18.3 18.4 18.5 18.6 18.7 18.8 18.9 18.10 18.11 18.12 19.1 20.1 20.2 20.3 20.4 21.1 22.1 22.2 22.3 22.4 23.1 24.1 24.2 24.3 24.4 24.5 24.6 24.7 24.8 24.9 25.1 26.1 26.2
UNESCO: Lacemaking in Croatia Lacemaking in Croatia (Čipkarstvo u Hrvatskoj) is a tradition dating back to the Renaissance when lacemaking began spreading throughout the Mediterranean[1] and continental Europe. Throughout the years, Croatian lace has become notable for its unique patterns and designs. In 2009 UNESCO recognised lacemaking in Croatia as an Intangible Cultural Heritage of Humanity. Today in Croatia there are three centres of lacemaking tradition: the Adriatic islands of Pag and Hvar and the northern town of Lepoglava. UNESCO: Festivity of St. Blaise, Patron Saint of Dubrovnik The Festivity of St. Blaise, the patron of Dubrovnik, represents an exceptional example of intangible cultural heritage, which in a continuous historic sequence from the 10th century to our time, has kept its traditional and recognizable features and exquisite expression, channelling local and national cultural landscape into diverse manifestations, intertwining tangible and intangible cultural heritage with permeating spiritual dimension. UNESCO: The Sinjska Alka, a knights’ tournament in Sinj The Sinjska alka is an equestrian competition which has been held every first Sunday in the month of August in town of Sinj, Croatia since 1715, commemorating the victory over Ottoman Turkish administration. It consists of an equestrian competition, in which various horsemen attempt to aim their lances at a hanging metal ring (alka) at full gallop. In 2010 it has been inscribed in UNESCO Intangible Cultural Heritage Lists. UNESCO: Annual Carnival Bell Ringers’ Pageant from the Kastav Area During the Carnival period (between the 17th of January and Ash Wednesday), about ten groups of men in the Kastav area march through their own and surrounding villages in processions via traditional routes, several kilometers long. Some wear masks and others different headgear symbolizing vegetation and fertility. They all have sheepskin throws turned inside-out and bells, after which they were named. UNESCO: Spring procession of Ljelje/Kraljice (Queens) from Gorjani Kraljice (queens) from village Gorjani are girls who go through their village in a procession and perform a ritual consisting of special songs and dance with sabres in spring, on Whitsunday. They are divided into kraljice (queens) and kraljevi (kings); about ten kings wear sabres and male hats decorated with flowers and half as much queens wear white garlands on their heads like brides. From a wide repertoire of kraljica lyrics they choose songs corresponding to the families they are visiting; most often they sing to a girl, boy or a young bride. UNESCO: Two-part Singing and Playing in the Istrian Scale, Istria Two-part singing and playing in the Istrian Scale is a complex style of folk music found even outside Istria and the Croatian Littoral, but it is most compactly preserved precisely in this area. Basically, two-part singing is based on non-tempered tone relations and a characteristic color of tone that is achieved in vocal music by powerful singing, partly through the nose. UNESCO: Procession "Za Križen" on the Island of Hvar Za križen is a night Procession that happens every Maundy Thursday on the island of Hvar, Croatia. The event has centuries of tradition and is included in the UNESCO Intangible Cultural Heritage Lists. The Procession is a unique ceremony of a special piety, and an expression of a religious and cultural identity of the inhabitants of the middle part of the island of Hvar that is held in an uninterrupted sequence for five centuries. Also exceptional is its duration (during 8 hours everyone passes 25 km) and its stress for its passion play content; it is prepared and enforced by brotherhoods, respectively the community of the believers of Hvar in whose history and life the Cross is deeply inscribed. The backbone of the Procession is the Gospin plač, octosyllabic Passion text from the 15th century that in the form of music Dialog sing chosen singers, kantaduri UNESCO: Traditional Manufacturing of Children’s Wooden Toys in Hrvatsko Zagorje Wooden children’s toys are recognizable traditional products of Hrvatsko zagorje with a long history. Precisely in this area, a peculiar production of toys was developed in the 19th century and it has been preserved in some villages such as Laz, Stubica, Tugonica and Marija Bistrica. UNESCO: Bećarac singing and playing from Eastern Croatia Bećarac is a humorous form of folk song, originally from rural Slavonia, and eventually spreading across Croatia and into southern Hungary and Vojvodina. The root of the word comes from bećar, meaning "bachelor", "reveler" or "carouser". Bećarci are always teasing, mocking and/or lascivious, and are usually sung by a male company at village parties. Bećarac uses a strict form of couplet in decasyllable, always sung to the same music, played by a tamburitza orchestra or just by the choir. The first verse is sung by the choir leader and forms a logical thesis; it is repeated by the choir of gathered men. The second verse is a humorous antithesis, also repeated by the choir (but often broken by laughter). Bećarci are usually performed at the peak of a party as a drinking song after the crowd is sufficiently warmed up by wine and music. A series of bećarci can last indefinitely. The lyrics are often made up at the spot or improvised, and the best ones are spread and reused for later parties. In 2009, Croatia submitted the bećarac among others for inclusion in the UNESCO Intangible Cultural Heritage Lists. In 2010, the attempt was again unsuccessful, and English translations were made for better reference. In 2011, it was included in the list. UNESCO: Gingerbread craft from Northern Croatia Licitars are colorfully decorated biscuits made of sweet honey dough that are part of Croatia's cultural heritage and a traditional symbol of Zagreb. They are used as an ornamental gift often given at celebrations of love such as weddings, St. Valentine's Day, birthdays. At Christmas time Zagreb is adorned with thousands of licitar hearts; the Christmas tree in the main square is festooned with thousands of licitar hearts. In 2010, UNESCO added the Gingerbread craft from Northern Croatia to the "Representative List of the Intangible Cultural Heritage" for Croatian culture. UNESCO: Nijemo Kolo, silent circle dance of the Dalmatian hinterland The Nijemo Kolo is performed by a group forming a closed circle with the men leading their female partners in quick, fortuitous steps which are often vigorous and daunting. The most noticeable aspect of the dance is that it performed entirely without music. Nijemo Kolo is a silent dance originating from the Dalmatian hinterland in southern Croatia. In 2011 it was inscribed on the UNESCO Intangible Cultural Heritage Lists. UNESCO: Klapa multipart singing of Dalmatia, southern Croatia The klapa music is a form of traditional a cappella singing in Dalmatia, Croatia. The word klapa translates as "a group of friends" and traces its roots to littoral church singing. The motifs in general celebrate love, wine (grapes), country (homeland) and sea. Main elements of the music are harmony and melody, with rhythm very rarely being very important. In 2012 klapa was inscribed in UNESCO Intangible Cultural Heritage of Humanity. A klapa group consists of a first tenor, a second tenor, a baritone, and a bass. It is possible to double all the voices apart from the first tenor. It is usually composed of up to a dozen male singers. In recent times, female vocal groups have been quite popular, but in general male and female groups do not mix. UNESCO: Ojkanje singing Ojkanje singing, or just ojkanje, is a tradition of polyphonic folk singing from the Dalmatian hinterland region in Croatia, marked by a distinctive voice-shaking technique. In 2010 it has been inscribed in UNESCOs List of Intangible Cultural Heritage in Need of Urgent Safeguarding.
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 3.1 4.1 4.2 4.3 5.1 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 6.6 6.7 6.8 6.9 7.1 8.1 8.2 8.3 8.4 9.1 10.1 10.2 10.3 11.1 12.1 12.2 12.3 12.4 13.1 14.1 14.2 14.3 14.4 15.1 16.1 16.2 16.3 16.4 17.1 18.1 18.2 18.3 18.4 18.5 18.6 18.7 18.8 19.1 20.1 20.2 20.3 20.4 21.1 22.1 22.2 22.3 22.4 22.5 22.6 22.7 23.1 24.1 24.2 24.3 24.4 24.5 24.6 24.7 24.8 25.1 26.1 26.2 26.3
UNESCO: Čipkarstvo u Hrvatskoj Hrvatsko čipkarstvo je hrvatska kulturna baština čipkarstva, vještina izrade čipke šivanjem iglom i preplitanjem pomoću batića. Razlika između čipkarstva europskih zemalja i onog na prostoru naše zemlje su njezini stvaratelji. U Europi je izrada čipke bila u rukama ženskih crkvenih redova, građanstva i plemstva, dok se u Hrvatskoj njihovim posredstvom prenosi u ruke seoskih žena u manjim ruralnim sredinama. One čipku izrađuju za potrebe tradicijske odjeće i posoblja. Hrvatsko čipkarstvo je kao nematerijalna svjetska baština upisano na UNESCO-v popis nematerijalne svjetske baštine u Europi 2009. godine. UNESCO: Fešta svetoga Vlaha, zaštitnika Dubrovnika Fešta svetoga Vlaha, zaštitnika Dubrovnika, UNESCO-va je nematerijalna svjetska baština u Hrvatskoj koja, prigodom proslave njegova blagdana 3. veljače, neprekidno traje od 972. godine[1] do danas. Temelji se na legendi o pojavljivanju svetoga Vlaha koji je pomogao Dubrovčanima u obrani od Mlečana. U Festu se masovno uključuju stanovnici grada, okolice, ali i nekih drugih krajeva Hrvatske i obližnjih zemalja, predstavnici državnih i mjesnih vlasti te predstavnici Rimokatoličke crkve. UNESCO: Sinjska alka, viteški turnir u Sinju Sinjska alka, natjecanje konjanika u gađanju alke kopljem koje se u Sinju održava svake godine u prvoj pol. kolovoza u spomen pobjede nad Turcima 1715. Alkari jašući u punom trku nastoje pogoditi kopljem alku obješenu na konopcu razapetom preko trkaće staze na visini od najmanje 3,2 m. Alka je sastavljena od dvaju koncentričnih željeznih obruča promjera 12,7 cm i 3,36 cm. Obruči su međusobno spojeni trima prečkicama, tako da je razmak među obručima podijeljen na jedan veći i dva manja pregratka. Utrka se odvija pojedinačno i počinje na 180 m od alke, a završava na 100 m iza nje i ponavlja se tri puta. Alkar koji kopljem dugim najmanje 2,75 m pogodi “u sridu” alke, dobiva tri boda (“punata”), pogodak u gornji pregradak vrijedi 2 boda, a pogodak u jedan od donjih pregradaka 1 bod. Ako dvojica ili više natjecatelja postignu isti broj bodova, natjecanje nastavljaju oni sami sve dok jedan ne postane pobjednik. Taj dio natjecanja naziva se pripetavanje. Dva dana prije alke održava se generalna proba (tzv. bara), a uoči samog natjecanja druga generalna proba (tzv. čoja). UNESCO: Godišnji pokladni ophod zvončara s područja Kastva Zvončari su najpoznatiji ophodnici stočarske pokladne magije u Hrvatskoj, a najbogatije zvončarskim skupinama je područje Kastavštine. Uz Halubajske zvončare (Marčelji i Viškovo), djeluje još nekoliko skupina iz Brega, Brguda, Mučića, Muna, Rukavca, Zameta, Zvoneća i Žejana. Zapadni zvončari imaju više manjih zvona oko pojasa, lice im je otkriveno i na glavi nose klobuk sa zelenilom i papirnatim raznobojnim cvijećem (krabujosnica), dok istočni zvončari nose velike (teriomorfne) maske i jedno veliko zvono. U Kastavštini pust prestaje na Pepelnicu, spaljivanjem pusta (pokladne lutke), nakon čega slijedi pusna večera za zvončare i njihove žene. UNESCO: Godišnji proljetni ophod kraljice ili ljelje iz Gorjana Godišnji proljetni ophod kraljice u Gorjanima, Slavonske kraljice ili Ljelje, narodni običaj, upisan je 1966. godine kao hrvatska kulturna baština. Prepoznat je 2007. kao nematerijalna svjetska baština i 2009. godine upisan je na UNESCO-v popis nematerijalne svjetske baštine u Europi. Slavonske kraljice, mačevni ples djevojaka, koji je u tradicijskoj kulturi sjeverne Hrvatske povezan s pomičnim blagdanom Duhova, danas zbog svoje atraktivnosti možemo češće vidjeti na sceni nego u seoskome okružju. UNESCO: Dvoglasje tijesnih intervala Istre i Hrvatskog primorja Istarsko dvoglasno pjevanje je hrvatska kulturna baština folklornog pjevanja uz pratnju narodnih instrumenata koji sviraju po istarskoj ljestvici. Napjevi se izvode dakle dvoglasno, ali u netemperiranim intervalima (malo manji od male terce ili malo veći od velike sekste). Predtakt ukazuje na vođicu u donjem glasu koja se pjeva samo u kadenci (kraju napjeva). Koristi se ne samo u Istri, nego i na Kvarneru, kvarnerskim otocima i još nekim kvarnerskim mjestima. UNESCO: Procesija "Za Križen" na otoku Hvaru Za križem je naziv za tradicionalnu noćnu procesiju koja se već nekoliko stoljeća svaki Veliki četvrtak organizira na otoku Hvaru. Procesija je jedinstveni obred osobite pobožnosti te izraz vjerskog i kulturnog identiteta stanovnika središnjeg dijela otoka Hvara, koji se u neprekinutom nizu odvija pet stoljeća. Iznimna je i po svom trajanju (tijekom 8 sati prođe se 25 kilometara) i po naglašenom pasionskom sadržaju, pripremaju je i provode bratovštine, odnosno zajednice hvarskih vjernika u čiju je povijest i život križ duboko upisan. Okosnica procesije je Gospin plač, osmerački pasionski tekst iz 15. stoljeća kojeg u formi glazbenog dijaloga pjevaju izabrani pjevači, kantaduri. UNESCO: Umijeće izrade drvenih tradicijskih dječjih igračaka s područja Hrvatskog zagorja Drvene igračke Hrvatskog zagorja su tradicijski hrvatski proizvod nastao u 19. stoljeću u Zagorju. Izrada je počela u 19. stoljeću i zadržala se do današnjih dana u selima općina Marija Bistrica i Gornje Stubice. Središta izrade su mjesta Bistrički Laz, Stubički Laz, Gornja Stubica, Marija Bistrica, Tugonica i Turnišće [1]. Postoji oko 50 modela igračaka poput svirala, klepetaljki (ptica s kotačićima koja se gura na štapu), tamburice, drvene životinje, najčešće konjići, zviždaljke, modeli automobila, kamiona, vlakova, aviona, dječji namještaj za lutke itd. UNESCO: Bećarac, vokalni odnosno vokalno-instrumentalni napjev s područja Slavonije, Baranje i Srijema Bećarac je oblik narodne pjesme porijeklom iz ruralne Slavonije, odakle se njegova popularnost proširila do južne Mađarske i diljem Vojvodine. U obliku je dvostih koji se sastoji od dva deseterca čije se zadnje riječi rimuju. U studenom 2011. UNESCO je upisao bećarac u svoj popis nematerijalne kulturne baštine čovječanstva. Svi bećarci imaju istu melodiju od 24 takta i pjevaju se uzastopno. Glavni pjevač pjeva prvi stih, a slušatelji ga ponavljaju uz melodijsku varijaciju. Drugi stih je humoristična antiteza prvom i obično završava smijehom pratećih pjevača. Trajanje izvedbe ovisi o energiji i kreativnosti glavnog pjevača koji mora posjedovati snažan glas i širok repertoar starih, ali i novih kitica, kao i sposobnost njihova kombiniranja. UNESCO: Medičarski obrt na području sjeverne Hrvatske Licitar je šareno ukrašeni kolač od slatkoga tijesta kakav se tradicionalno proizvodi u središnjem i nizinskome dijelu Hrvatske; također i obrtnik (medičar) koji ga proizvodi, a izrađuje i druge medenjake, napitke od meda (medica, gvirc), svijeće i zavjetne darove od očišćenoga i prerađenoga voska, te ih prodaje ponajprije na sajmovima i proštenjima. Nekoć se tijesto za licitare utiskivalo u ručno izrađene (drvene) kalupe, a danas se oblikuje u limenim kalupima pa se peče, boji voćnim bojama (crvena, žuta, zelena, bijela) i ukrašava šećernom smjesom, ogledalcima i dr. Licitar je najčešće u obliku srca, konja, ptice, gljive, vijenca i sl. Dana 15. studenoga 2010. tradicija pravljenja licitara je upisana na UNESCO-v popis nematerijalne svjetske baštine u Europi. UNESCO: Nijemo kolo s područja Dalmatinske zagore Nijemo kolo je narodni ples koji se najčešće izvodi u Zagori. U studenom 2011. UNESCO je uvrstio nijemo kolo u svoj popis nematerijalne kulturne baštine čovječanstva. To je zatvoreni (ne nužno) kružni ples i izvodi se bez glazbe, iako mu vokalne ili instrumentalne izvedbe mogu prethoditi ili ga slijediti. Danas se najčešće izvodi prije crkvenih svetkovina ili na festivalima. Nijemo kolo pleše dva ili više plesača. Broj plesača nije ograničen, premda brojka do nekih dvadesetak plesača čini ples kola skladnim i obično do tog broja plesača se ne javlja nesklad u naglašenim koracima, iako je moguće uskladiti i veći broj plesača, gotovo neograničeno velik broj, naravno ovisno o iskustvu plesača. UNESCO: Klapsko pjevanje Klapsko pjevanje je tradicionalna hrvatska vokalna glazba podrijetlom s juga Hrvatske (Dalmacija), najviše iz primorskih i otočkih krajeva. Izvodi se i u urbanim, ali i ruralnim sredinama. U prosincu 2012. god. UNESCO je uvrstio klapsko pjevanje na popis nematerijalne svjetske baštine u Europi. Pjeva se višeglasno, bez pratnje glazbalima. Izvorno se pjeva "na uho", što znači da nema voditelja. Pjesmu povede najviši glas, a zatim se uključuju i ostali pjevači, pjevajući istovremeno s vodećim glasom. Bitno je naglasiti "najviši glas", jer su se prijatelji udružili, formirali klapu zato što su prijatelji, što su se povezali u društvo kao skladne naravi, a ne zato što su tražili ljude po njihovim glasovnim sposobnostima. UNESCO: Glazbeni izričaj Ojkanje Ojkanje (ili treskanje, orzenje, rozganje) je najstarija vrsta pjevanja u Hrvatskoj. Prema riječima stručnjaka, ojkanje je ostatak predslavenskog balkanskog pjevanja s područja antičke Dalmacije (današnja Dalmacija, BiH i Crna Gora), kojega su Hrvati usvojili i sačuvali. UNESCO-ov Odbor za nematerijalnu kulturnu baštinu svijeta 16. studenog 2010. uvrstio je glazbeni izričaj ojkanje na popis ugrožene nematerijalne svjetske baštine.