http___www.uoll.hr_sustav_modules_news_article.php_storyid_29_1.xml
1.1 1.2 2.1 2.2 2.3 3.1 3.2 3.3 4.1 5.1 5.2 5.3 6.1 6.2 7.1 7.2 8.1 9.1
Celiac disease is one of the most common genetic conditions in the world, affecting 1 in every 133 people. People with celiac disease are not able to digest gluten, a protein found in wheat, rye and barley. Celiac disease is an autoimmune disorder, and it is very different from a wheat allergy or gluten intolerance. With celiac disease, gluten attacks the villi, which are tiny finger-like projections that line the small intestine and absorb nutrients. Gluten damages the villi, and as a result, the villi don't properly absorb proteins, minerals, carbohydrates and fats from food. Celiac disease is a multisymptom, multisystem disorder. The symptoms can vary greatly between cases and they are not always gastrointestinal in nature. Celiac disease can appear any time during a person's life. These are some of the more common symptoms of celiac disease in children and adolescents: Children will not “grow out” of celiac disease. It is a condition that must be managed for a lifetime. If left untreated, celiac disease can cause chronic and life-threatening damage to the small intestine and can lead to an increased risk of other disorders. While the cause of celiac disease is unknown, researchers have determined that there is a strong genetic component to the disease. People with celiac disease have an increased risk of passing it on to their children. The Center for Celiac Disease at The Children's Hospital of Philadelphia is one of the largest and most comprehensive centers of its kind in the United States. At the center, clinical experts use a variety of tests to diagnose celiac disease, and offer comprehensive care for children with the disease, including dietary support and disease management. Reviewed by: Patrick S. Pasquariello Jr. MD Date: May 2014
1.1 2.1 3.1 4.1 4.2 4.3 5.1 6.1 6.2 6.3 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 7.6 7.7 8.1 8.2 8.3 9.1 9.2 9.3 9.4 10.1 10.2 10.3 10.4 10.5 10.6 10.7 10.8 10.9 10.10 10.11 10.12 10.13 10.14 10.15 10.16 10.17 10.18 10.19 10.20 11.1 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 13.1 14.1 14.2 15.1 15.2 15.3 15.4 15.5 15.6 15.7 15.8 16.1 17.1 17.2 17.3 17.4 17.5 18.1 18.2 19.1 19.2 19.3 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1 27.2 28.1 29.1 30.1 31.1 32.1 33.1 33.2 34.1 34.2 35.1 36.1 37.1 38.1 41.1 42.1 43.1 44.1 45.1 46.1 47.1 48.1 49.1 50.1 52.1 52.2 52.3 52.4 52.5 52.6 53.1
Bolest brojnih lica – celijakija neprepoznat problem ŠTO JE CELIJAKIJA ILI GLUTENSKA ENTEROPATIJA? Svjetski dan celijakije 19. svibnja 2007. Neprepoznati oboljeli! Oštećenje sluznice tankog crijeva zbog nepodnošljivosti glutena koje traje duže vrijeme može rezultirati razvojem vrlo teških i životno ugrožavajućih bolesti kao što su karcinom crijeva i maligni tumor limfnog tkiva crijeva. Neki oblici bolesti, a nazivaju se još i komplikacije bolesti, su: osteoporoza, anemija, povećani krvni tlak, psihičke bolesti, nizak rast, bolesti srca i krvožilnog sustava, pretilost, neplodnost,.... upoznajte ovu bolest CELIJAKIJA ILI GLUTENSKA ENTEROPATIJA je nesnošljivost organizma na gluten, bjelančevinu pšenice, ječma, raži i zobi. Autoimuna je, doživotna, najčešća kronična gastroenterološka bolest. Javlja se kod osoba s nasljednom predispozicijom za ovu bolest kada jedu hranu koja sadrži gluten. Znanje o celijakiji i održavanju zdravlja kod te bolesti izrazito je slabo. Prepoznavanje celijakije, tj. razina kliničke sumnje na ovu bolest posebno je izražen problem u Hrvatskoj, pogotovo kod odraslih osoba. Na jednog dijagnosticiranog bolesnika najmanje je sedam neprepoznatih. Bolest zahvaća sve dobne skupine i oba spola, može se javiti već kod male djece i u odraslih. Različiti simptomi te bolesti dugotrajno mogu biti skriveni i neprepoznati. Kod većine odraslih oboljelih celijakija je dijagnosticirana dok su obavljali pretrage radi sumnje na neke druge poremećaje. Istraživanja pokazuju da je u samo u 1 od 10 slučajeva liječnik na prvo mjesto od mogućih dijagnoza stavio celijakiju. Oboljeli od celijakije često svjesno ili nesvjesno krše bezglutensku dijetu. Često se javljaju iskušenja o prestanku dijete, posebno ukoliko se neposredno ne vide pogoršanja kod grešaka u prehrani. Uvijek treba imati na umu - mnogi simptomi raznih bolesti dugotrajno mogu biti skriveni. OBLICI BOLESTI Bolest se može javiti u svakoj životnoj dobi. Ne postoje dva oboljela od celijakije s istim simptomima bolesti. Simptomi ovise o dobi bolesnika, trajanju i jačini bolesti te oštećenju drugih organa. Otkrivanje pritajenih ili netipičnih formi celijakije je danas sve češće u kasnijoj dobi života. Klasični ili tipični oblik bolesti, tzv. crijevni oblik bolesti nastaje zbog oštećenja sluznice tankog crijeva, iako se on susreće u manje od 50% bolesnika. Klasični oblik bolesti najčešće se javlja između 6. i 18. mjeseca života. Tada su češć tipični simptomi kao dugotrajni proljev ili učestale, obilne, masne, pjenušave zaudarajuće stolice, nenapredovanje ili gubitak na tjelesnoj težini, gubitak teka, nadut trbuh, promjena raspoložanja djeteta i sl. Kožna celijakija ili herpetiformni dermatitis je oblik bolesti karakteriziran pojavom sitnijih mjehurića na koži koljena, laktova i bedra bolesnika, koji jako svrbe, pucaju i ostavljaju ožiljke. Celijakija se može ispoljiti i slikom psorijaze te gubitka kose dijela ili čak cijelog vlasišta. Jedini simptom bolesti može biti slabokrvnost zbog nedostatka željeza koja uporno traje usprkos dugotrajnoj terapiji. Niski rast veće djece ili adolescenata može biti jedini simptom bolesti. Ukoliko se bolest pravovremeno dijagnosticira te otpočne bezglutenska dijeta normalizira se rast. Poremećaj u razvoju zubne cakline nalazi se u 30% neliječenih bolesnika. Celijakija je opisana u 1,5 do 7% reumatoloških bolesnika koji pate od reumatoidnog artritisa. Bolovi u zglobovima i upala zglobova povlače se po uvođenju bezglutenske dijete. Celijakija se može ispoljiti kroničnom upalom jetre, zatim krhkošću kostiju kao posljedice njihove smanjene gustoće. 40 % osoba s osteopenijom imaju celijakiju, a 20 -ak % oboljelih od celijakije pati od osteoporoze. Neurološki poremećaji celijakičara prezentiraju se slikom epilepsije, cerebelarne ataksije, polineuropatije i miastenije. Bezglutenska dijeta i ovdje može imati važnu ulogu u nestanku simptoma bolesti. U većeg broja adolescenata koji pate od celijakije opažen je zaostatak u razvoju puberteta. Nadalje, celijakija se može ispoljiti slabijom plodnošću oboljele osobe. Celijakija se može prezentirati i znakovima srčane bolesti kao što su upala srčane ovojnice – perikarditis, te proširenje srca sa znakovima popuštanja njegove funkcije. Bolesnici s tihim, tzv. asimptomatskim oblikom bolesti prividno su zdravi. Ti bolesnici nemaju nikakvih simptoma bolesti, ali se histološkom analizom bioptata crijevne sluznice otkriva oštećenje tipično za celijakiju. Ti se bolesnici obično otkrivaju među rodbinom bolesnika oboljelih od ˝jasne˝ celijakije. KOMPLIKACIJE BOLESTI Izostanak terapije veoma povećava opasnost razvoja brojnih ozbiljnih bolesti. Oštećenje sluznice tankog crijeva koje traje onemogućuje iskorištavanje tvari iz hrane, ima za posljedicu hormonalne poremećaje, a može rezultirati i razvojem vrlo teških i životno ugrožavajućih bolesti crijeva kao što su karcinom crijeva i maligni tumor limfnog tkiva crijeva tzv. limfom. Nedvojbena je utvrđena dvostruko veća stopa umiranja bolesnika koji pate od neliječene celijakije u usporedbi sa skupinom zdravih ljudi. Stopa smrtnosti prvenstveno se odnosi na umiranje od posljedica spomenutih malignih bolesti. U bolesnika u kojih je bolest prepoznata i liječena stopa smrtnosti je ista stopi smrtnosti skupine zdravih ljudi. UDRUŽENOST CELIJAKIJE S DRUGIM BOLESTIMA. Bolesnici koji pate od celijakije mogu oboljeti od šećerne bolesti, autoimune upale štitnjače, autoimune upale jetre, autoimune upale sluznice želuca, oštećenja nadbubrežne žlijezde i dr. Celijakiju češće susrećemo u bolesnika koji pate od nekih drugih nasljednih bolesti kao što su Downov sindrom, Turnerov sindrom, Wiliamsov sindrom, neke prirođene srčane greške i dr. DIJAGNOZA CELIJAKIJE Standard dijagnoze celijakije je analiza tkiva dobivenog biopsijom sluznice tankog crijeva. Endoskopski (gastroduoendoskopijom) uzeta biopsija iz distalnog dvaneaesnika (duodenuma) jednako je vjerodostojna kao i pomoću usisne kapsule iz jejujnuma (gornjeg dijela tankog crijeva) uzeta biopsija. Antigen tkiva (antigen histološke kompatibilnosti) HLA-DQ2 (često i HLA-DQ8) javlja se kod celijakije u 95 % slučajeva! Testiranjem krvi s velikom sigurnošću se može postaviti opravdana sumnja na celijakiju. Antiendomizijska protutijela, antiglijadinska protutijela, te protutijela na tkivnu transglutaminazu su testovi probira. Negativni test antitijela ne isključuje celijakiju s potpunom sigurnošću! Pozitivni test trebao bi liječnika uputiti da istraži postoji li kod dotičnog pacijenta celijakija. Oko 10 - 15 % prvih srodnika pacijenata oboljelih od celijakije imaju mikroskopski vidljive morfološke promjene sluznice tankog crijeva. Ne valja započinjati s bezglutenskom dijetom prije dijagnosticirane bolesti jer ista ometa pravilnu dijagnozu te može zamaskirati sliku neke slične bolesti s istim simptomima. Jedina i neophodna terapija liječenja je doživotna striktna bezglutenska dijeta. U slučaju celijakije bezglutenska hrana je zaista jedini lijek! Ona dovodi do potpune remisije bolesti, dok ponovno izlaganje glutenu izaziva recidiv bolesti. Oštećenje crijeva nestaje uz prehranu namirnicama bez glutena. Sve dok je oboljeli od celijakije na strogoj bezglutenskoj dijeti i pazi na svoju prehranu zdravlja je kao svaka druga relativno zdrava osoba. Za provođenje stroge prehrane bez glutena neophodna je točna informiranost bolesnika koji proizvodi sadrže gluten, a koji ne. Mora se paziti na moguće skrivene izvore glutena, jer on može biti prisutan u aditivima, konzervansima i različitim stabilizatorima, koji se često nalaze u gotovoj hrani, lijekovima, nekim sredstvima za održavanje higijene usta, itd. Potvrđena dijagnoza celijakije znači osjetljivost na gluten za cijeli život. Ponovno izlaganje glutenu nakon postavljene dijagnoze je opasno! Još uvijek, nažalost, nema mogućnosti da se celijakija izliječi. S obzirom na velik broj oboljelih od celijakije u Europskoj uniji, a vjerojatno i Hrvatskoj, procjenjujemo da oko 30.000 osoba u našoj zemlji nesvjesno i ozbiljno ugrožava zdravlje konzumiranjem glutena. Neprepoznata i neliječena bolest može rezultirati razvojem vrlo teških i životno ugrožavajućih komplikacija bolesti. Preveniramo ih otkrivanjem celijakije. CELIJAKIJA ILI GLUTENSKA ENTEROPATIJA, BOLEST CIJELOG ORGANIZMA – NAJČEŠĆA JE GASTROENTEROLOŠKA BOLEST. U Europskoj uniji jedna od 100 osoba ima celijakiju. Od deset oboljelih tek jedan je prepoznat. To vjerojatno vrijedi i za Hrvatsku. IMAŠ LI CELIJAKIJU ? pod ovim motom održat će se SVJETSKI DAN CELIJAKIJE TJEDAN SVJESNOSTI O CELIJAKIJI U HRVATSKOJ od 19. do 25. svibnja, 2007. POZIVAMO MEDICINSKE STRUČNJAKE I MEDICINSKE INSTITUCIJE NA SURADNJU, DA SE UKLJUČE U OBILJEŽAVANJE SVJETSKOG DANA CELIJAKIJE I TJEDNA SVJESNOSTI O CELIJAKIJI U HRVATSKOJ. HRVATSKE UDRUGE ZA CELIJAKIJU Rad Udruga za celijakiju vrlo je koristan, sveobuhvatan i potpora je kako za bolesnika, tako i za njegovu obitelj, te cijelo društvo. Svi dijagnosticirani bolesnici i njihove oobitelji trebali bi biti uključeni u Udruge. Neke od brojnih zadaća Udruga za celijakiju su savjetovanje oko izbora namirnica, organiziranje edukacija o pripremi hrane bez glutena, prikupljanje podataka o mogućem sadržaju glutena u hrani. Veoma koristan materijal koji Udruge imaju je Mapa edukativnih i informativnih materijala o celijakiji. Udruge organiziraju savjetovališta o bolesti, terapiji, održavanju zdravlja i radionice (o izboru i pripremi hrane,itd.). Pomoć Udruzi pružaju stručnjaci, srodne udruge, članovi Udruge,te osobe istih potreba. Kontakt telefoni predstavnika Udruga za celijakiju HR: Ružica Lah, Zagreb, 01 2916 281; 098 738 576; Marija Klobučarić, Čakovec, 040 865 435; Branka Rožić, Split, 021 386 991; 098 599 209; Olivera Lasić, Dubrovnik, 020 471 119; 098 964 1562; Greta Šprlje, Metković, 020 6933 109; Emilija Wertheim, Zadar, 023 274 424, 091 577 5202; Nada Žagar, Rijeka, 051 266 177; Đitka Bartolović, Pula, 052 506 05, 098 507 133.