http___www.theatrefestival-rijeka.org_predstave-2019_sest-likova-trazi-autora__1.xml
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 28.2 28.3 28.4 28.5 29.1
Croatian House of Culture in Sušak Thursday 2. The Kerempuh Satirical Theater, Zagreb, Croatia Luigi Pirandello: SIX CHARACTERS IN SEARCH OF AN AUTHOR Director & adaptation: Oliver Frljić Dramaturge: Nina Gojić Set Designer: Igor Pauška Costume Designer: Sandra Dekanić Choise of Music: Oliver Frljić Movement: Ana Kreitmeyer Light Design: Vesna Kolarec Sound Design Alen Sinkauz Cast: Father: Vilim Matula Mother: Branka Trlin Stepdaughter– Linda Begonja Son and actor: Damir Poljičak Boy: Roko Sikavica Girl: Iva Šimić Director: Jerko Marčić Actor and moderator: Borko Perić Madam Pace i Actress: Csilla Barath Bastaić Actors: Kim Končar, Karlo Mlinar, Ozren Opačić, Filip Sertić, Matija Šakoronja Visual communication design: Damir Gamulin Photo: Ines Stipetić Opening night: 19th January 2018. Duration: 1 hour and 30 min …it’s a performance that balances not only the dark Pirandellian humour and the playfulness of satirical grotesque (burlesque, even), but also a philosophically devised tragedy of resistance to our seeming turbofolk Destiny. There is no doubt that one part of the audience will be scandalized, but the scandal is not what revs up Frljić’s stage engine. Quite the opposite: the scandal here is ridiculed as cheap demagoguery of the Croatian everyday life. Instead, the whole ensemble demands taking a serious and analytical stand on the perception of social crime. Speaking of loyalty to Pirandello, I have yet to see a theatrical interpretation that is more Pirandellian than this one. Nataša Govedić, Novi list
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1 31.2 31.3 32.1 32.2 32.3 32.4 32.5 33.1 34.1 34.2 34.3 34.4 35.1
Četvrtak, 2. Hrvatski kulturni dom na Sušaku Satiričko kazalište Kerempuh, Zagreb Luigi Pirandello: Šest likova traži autora Režija i adaptacija teksta: Oliver Frljić Asistent redatelja: Tim Hrvaćanin Dramaturginja: Nina Gojić Asistent dramaturginje: Robin Mikulić Scenograf: Igor Pauška Kostimografkinja: Sandra Dekanić Izbor glazbe: Oliver Frljić Pokret: Ana Kreitmeyer Oblikovanje svjetla: Vesna Kolarec Oblikovanje zvuka: Alen Sinkauz Izvršna producentica i inspicijentica: Mirela Tihava Igraju: Otac – Vilim Matula Majka – Branka Trlin Pastorka – Linda Begonja Sin i glumac – Damir Poljičak Dječak – Roko Sikavica Djevojčica – Iva Šimić / Mirela Videk Hranjec Redatelj – Jerko Marčić Prvak i Voditelj programa – Borko Perić Madam Pace i Prvakinja – Csilla Barath Bastaić Glumci – Kim Končar, Karlo Mlinar, Ozren Opačić, Josip Brakus, Matija Šakoronja Oblikovanje vizualnih komunikacija: Damir Gamulin Fotografije: Ines Stipetić Premijera: 19. siječnja 2018. Trajanje: 1 sat i 30 minuta U društvu koje zadnjih dvadeset i šest godina opsesivno traži svoj identitet i autora, ova Pirandellova drama o kazalištu dobiva i neka nova značenja. Kao potpisnik Manifesta intelektualaca fašističkog pokreta i sjajan humorist, Pirandello svakako nalazi ideološke rezonance i interpretativne poticaje u današnjoj Hrvatskoj – barem po broju likova koji ga, i ne znajući, traže. Humor te drame se ledi u trenutku kad njezini komički označitelji pronalaze svoje označeno u rapidnoj fašizaciji hrvatskog društva. Točka u kojoj se fašizam i humor sastaju jest dehumanizacija kao condicio sine qua non. Ali dehumanizaciju koju podrazumijevaju prvi i drugi ipak ima suštinski različite premise i implikacije. Fašizam dehumanizira u realnom svijetu da bi dodatno normalizirao ozakonjeni ili prešutno tolerirani zločin zbog rase ili neke druge identitetske oznake. Dehumanizacija u humoru događa se unutar jasno i naglašeno postavljenog fikcionalnog okvira (…).Njome se onemogućava ili minimalizira mogućnost empatijskog odnosa spram pojedinih likova. (…) Redukcija prostora za empatijsku identifikaciju omogućava humoru i da ostvari svoj subverzivni potencijal u odnosu na realne i normirane društvene odnose moći. Frljić, Iz programa predstave … riječ o izvedbi koja doseže i mračan pirandellovski humor i lake tonove satirične groteske (pa i burleske), a naposljetku i filozofski promišljenu tragičku studiju otpora našoj tobožnjoj turbofolk Sudbini. Nema sumnje da će jedan dio publike predstavom biti »skandaliziran«, ali skandal nije gorivo na koje vozi Frljićeva scenska kočija. Upravo suprotno: skandal je ovdje ismijan kao jeftina demagogija hrvatske svakodnevice, umjesto koje čitava glumačka i autorska ekipa zahtijeva ozbiljnost i analitičnost sagledavanja društvenog kriminala. Govoreći, pak, o vjernosti Pirandellu, dosad nisam vidjela kazališnu interpretaciju koja mu je dosljednije na tragu. Nataša Govedić, Novi list