http___www.udk.hr_o-nama_konvencija-un-a-o-pravima-osoba-s-invaliditetom_1.xml
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 8.2 8.3 8.4 9.1 10.1 10.2 11.1 11.2 12.1 13.1 13.2 13.3 14.1 15.1 16.1 16.2 16.3 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 22.2 22.3 23.1 23.2 24.1 25.1 26.1 27.1 27.2 27.3 28.1 28.2 29.1 30.1 30.2 30.3 31.1 31.2 32.1 32.2 33.1 33.2 34.1 34.2 35.1 35.2 36.1 37.1 38.1 39.1 39.2 39.3 39.4 39.5 39.6 40.1 41.1 42.1 42.2 43.1 44.1 45.1 46.1 47.1 48.1 49.1 50.1 51.1 52.1 53.1 53.2 54.1 54.2 55.1 56.1 57.1 58.1 59.1 60.1 61.1 62.1 63.1 64.1 65.1 66.1 67.1 68.1 69.1 70.1 71.1 72.1 73.1 74.1 75.1 76.1 77.1 78.1 79.1 80.1 81.1 81.2 82.1 83.1 84.1 85.1 86.1 87.1 88.1 89.1 90.1 91.1 92.1 93.1 94.1 95.1 95.2 95.3 96.1 97.1 98.1 99.1 99.2 99.3 100.1 101.1 102.1 103.1 104.1 105.1 106.1 107.1 108.1 109.1 110.1 111.1 111.2 111.3 112.1 112.2 112.3 113.1 114.1 115.1 115.2 116.1 117.1 118.1 119.1 120.1 121.1 121.2 122.1 123.1 123.2 123.3 124.1 125.1 126.1 127.1 128.1 129.1 130.1 131.1 132.1 133.1 134.1 135.1 136.1 137.1 138.1 139.1 140.1 141.1 142.1 143.1 144.1 144.2 144.3 145.1 145.2 146.1 147.1 148.1 149.1 150.1 151.1 152.1 153.1 154.1 155.1 155.2 156.1 157.1 158.1 158.2 159.1 160.1 161.1 162.1 163.1 164.1 165.1 166.1 166.2 167.1 168.1 168.2 169.1 169.2 170.1 171.1 171.2 172.1 173.1 174.1 175.1 176.1 176.2 177.1 177.2 178.1 179.1 180.1 181.1 182.1 183.1 184.1 185.1 186.1 187.1 188.1 189.1 190.1 191.1 192.1 193.1 194.1 195.1 196.1 197.1 198.1 199.1 200.1 201.1 202.1 203.1 204.1 204.2 205.1 206.1 206.2 207.1 208.1 209.1 210.1 210.2 211.1 211.2 212.1 213.1 214.1 215.1 216.1 217.1 218.1 218.2 218.3 219.1 220.1 221.1 222.1 222.2 223.1 223.2 224.1 225.1 226.1 227.1 228.1 229.1 230.1 231.1 232.1 233.1 234.1 235.1 236.1 237.1 238.1 242.1 242.2 245.1 246.1 247.1 248.1 249.1 250.1 250.2 251.1 252.1 253.1 254.1 255.1 256.1 257.1 258.1 259.1 260.1 260.2 261.1 261.2 262.1 263.1 264.1 265.1 266.1 267.1 267.2 267.3 268.1 269.1 269.2 270.1 271.1 272.1 273.1 274.1 275.1 276.1 277.1 278.1 279.1 279.2 280.1 281.1 283.1 284.1 285.1 286.1 287.1 288.1 289.1 290.1
Directive 2001/95/EC of the European Parliament and of the Council of 3 December 2001 on general product safety (Text with EEA relevance) THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION, Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Article 95 thereof, Having regard to the proposal from the Commission(1), Having regard to the opinion of the Economic and Social Committee(2), Acting in accordance with the procedure referred to in Article 251 of the Treaty(3), in the light of the joint text approved by the Conciliation Committee on 2 August 2001, Whereas: (1) Under Article 16 of Council Directive 92/59/EEC of 29 June 1992 on general product safety(4), the Council was to decide, four years after the date set for the implementation of the said Directive, on the basis of a report of the Commission on the experience acquired, together with appropriate proposals, whether to adjust Directive 92/59/EEC. It is necessary to amend Directive 92/59/EEC in several respects, in order to complete, reinforce or clarify some of its provisions in the light of experience as well as new and relevant developments on consumer product safety, together with the changes made to the Treaty, especially in Articles 152 concerning public health and 153 concerning consumer protection, and in the light of the precautionary principle. Directive 92/59/EEC should therefore be recast in the interest of clarity. This recasting leaves the safety of services outside the scope of this Directive, since the Commission intends to identify the needs, possibilities and priorities for Community action on the safety of services and liability of service providers, with a view to presenting appropriate proposals. (2) It is important to adopt measures with the aim of improving the functioning of the internal market, comprising an area without internal frontiers in which the free movement of goods, persons, services and capital is assured. (3) In the absence of Community provisions, horizontal legislation of the Member States on product safety, imposing in particular a general obligation on economic operators to market only safe products, might differ in the level of protection afforded to consumers. Such disparities, and the absence of horizontal legislation in some Member States, would be liable to create barriers to trade and distortion of competition within the internal market. (4) In order to ensure a high level of consumer protection, the Community must contribute to protecting the health and safety of consumers. Horizontal Community legislation introducing a general product safety requirement, and containing provisions on the general obligations of producers and distributors, on the enforcement of Community product safety requirements and on rapid exchange of information and action at Community level in certain cases, should contribute to that aim. (5) It is very difficult to adopt Community legislation for every product which exists or which may be developed; there is a need for a broad-based, legislative framework of a horizontal nature to deal with such products, and also to cover lacunae, in particular pending revision of the existing specific legislation, and to complement provisions in existing or forthcoming specific legislation, in particular with a view to ensuring a high level of protection of safety and health of consumers, as required by Article 95 of the Treaty. (6) It is therefore necessary to establish at Community level a general safety requirement for any product placed on the market, or otherwise supplied or made available to consumers, intended for consumers, or likely to be used by consumers under reasonably foreseeable conditions even if not intended for them. In all these cases the products under consideration can pose risks for the health and safety of consumers which must be prevented. Certain second-hand goods should nevertheless be excluded by their very nature. (7) This Directive should apply to products irrespective of the selling techniques, including distance and electronic selling. (8) The safety of products should be assessed taking into account all the relevant aspects, in particular the categories of consumers which can be particularly vulnerable to the risks posed by the products under consideration, in particular children and the elderly. (9) This Directive does not cover services, but in order to secure the attainment of the protection objectives in question, its provisions should also apply to products that are supplied or made available to consumers in the context of service provision for use by them. The safety of the equipment used by service providers themselves to supply a service to consumers does not come within the scope of this Directive since it has to be dealt with in conjunction with the safety of the service provided. In particular, equipment on which consumers ride or travel which is operated by a service provider is excluded from the scope of this Directive. (10) Products which are designed exclusively for professional use but have subsequently migrated to the consumer market should be subject to the requirements of this Directive because they can pose risks to consumer health and safety when used under reasonably foreseeable conditions. (11) In the absence of more specific provisions, within the framework of Community legislation covering safety of the products concerned, all the provisions of this Directive should apply in order to ensure consumer health and safety. (12) If specific Community legislation sets out safety requirements covering only certain risks or categories of risks, with regard to the products concerned the obligations of economic operators in respect of these risks are those determined by the provisions of the specific legislation, while the general safety requirement of this Directive should apply to the other risks. (13) The provisions of this Directive relating to the other obligations of producers and distributors, the obligations and powers of the Member States, the exchanges of information and rapid intervention situations and dissemination of information and confidentiality apply in the case of products covered by specific rules of Community law, if those rules do not already contain such obligations. (14) In order to facilitate the effective and consistent application of the general safety requirement of this Directive, it is important to establish European voluntary standards covering certain products and risks in such a way that a product which conforms to a national standard transposing a European standard is to be presumed to be in compliance with the said requirement. (15) With regard to the aims of this Directive, European standards should be established by European standardisation bodies, under mandates set by the Commission assisted by appropriate Committees. In order to ensure that products in compliance with the standards fulfil the general safety requirement, the Commission assisted by a committee composed of representatives of the Member States, should fix the requirements that the standards must meet. These requirements should be included in the mandates to the standardisation bodies. (16) In the absence of specific regulations and when the European standards established under mandates set by the Commission are not available or recourse is not made to such standards, the safety of products should be assessed taking into account in particular national standards transposing any other relevant European or international standards, Commission recommendations or national standards, international standards, codes of good practice, the state of the art and the safety which consumers may reasonably expect. In this context, the Commission's recommendations may facilitate the consistent and effective application of this Directive pending the introduction of European standards or as regards the risks and/or products for which such standards are deemed not to be possible or appropriate. (17) Appropriate independent certification recognised by the competent authorities may facilitate proof of compliance with the applicable product safety criteria. (18) It is appropriate to supplement the duty to observe the general safety requirement by other obligations on economic operators because action by such operators is necessary to prevent risks to consumers under certain circumstances. (19) The additional obligations on producers should include the duty to adopt measures commensurate with the characteristics of the products, enabling them to be informed of the risks that these products may present, to supply consumers with information enabling them to assess and prevent risks, to warn consumers of the risks posed by dangerous products already supplied to them, to withdraw those products from the market and, as a last resort, to recall them when necessary, which may involve, depending on the provisions applicable in the Member States, an appropriate form of compensation, for example exchange or reimbursement. (20) Distributors should help in ensuring compliance with the applicable safety requirements. The obligations placed on distributors apply in proportion to their respective responsibilities. In particular, it may prove impossible, in the context of charitable activities, to provide the competent authorities with information and documentation on possible risks and origin of the product in the case of isolated used objects provided by private individuals. (21) Both producers and distributors should cooperate with the competent authorities in action aimed at preventing risks and inform them when they conclude that certain products supplied are dangerous. The conditions regarding the provision of such information should be set in this Directive to facilitate its effective application, while avoiding an excessive burden for economic operators and the authorities. (22) In order to ensure the effective enforcement of the obligations incumbent on producers and distributors, the Member States should establish or designate authorities which are responsible for monitoring product safety and have powers to take appropriate measures, including the power to impose effective, proportionate and dissuasive penalties, and ensure appropriate coordination between the various designated authorities. (23) It is necessary in particular for the appropriate measures to include the power for Member States to order or organise, immediately and efficiently, the withdrawal of dangerous products already placed on the market and as a last resort to order, coordinate or organise the recall from consumers of dangerous products already supplied to them. Those powers should be applied when producers and distributors fail to prevent risks to consumers in accordance with their obligations. Where necessary, the appropriate powers and procedures should be available to the authorities to decide and apply any necessary measures rapidly. (24) The safety of consumers depends to a great extent on the active enforcement of Community product safety requirements. The Member States should, therefore, establish systematic approaches to ensure the effectiveness of market surveillance and other enforcement activities and should ensure their openness to the public and interested parties. (25) Collaboration between the enforcement authorities of the Member States is necessary in ensuring the attainment of the protection objectives of this Directive. It is, therefore, appropriate to promote the operation of a European network of the enforcement authorities of the Member States to facilitate, in a coordinated manner with other Community procedures, in particular the Community Rapid Information System (RAPEX), improved collaboration at operational level on market surveillance and other enforcement activities, in particular risk assessment, testing of products, exchange of expertise and scientific knowledge, execution of joint surveillance projects and tracing, withdrawing or recalling dangerous products. (26) It is necessary, for the purpose of ensuring a consistent, high level of consumer health and safety protection and preserving the unity of the internal market, that the Commission be informed of any measure restricting the placing on the market of a product or requiring its withdrawal or recall from the market. Such measures should be taken in compliance with the provisions of the Treaty, and in particular Articles 28, 29 and 30 thereof. (27) Effective supervision of product safety requires the setting-up at national and Community levels of a system of rapid exchange of information in situations of serious risk requiring rapid intervention in respect of the safety of a product. It is also appropriate in this Directive to set out detailed procedures for the operation of the system and to give the Commission, assisted by an advisory committee, power to adapt them. (28) This Directive provides for the establishment of non-binding guidelines aimed at indicating simple and clear criteria and practical rules which may change, in particular for the purpose of allowing efficient notification of measures restricting the placing on the market of products in the cases referred to in this Directive, whilst taking into account the range of situations dealt with by Member States and economic operators. The guidelines should in particular include criteria for the application of the definition of serious risks in order to facilitate consistent implementation of the relevant provisions in case of such risks. (29) It is primarily for Member States, in compliance with the Treaty and in particular with Articles 28, 29 and 30 thereof, to take appropriate measures with regard to dangerous products located within their territory. (30) However, if the Member States differ as regards the approach to dealing with the risk posed by certain products, such differences could entail unacceptable disparities in consumer protection and constitute a barrier to intra-Community trade. (31) It may be necessary to deal with serious product-safety problems requiring rapid intervention which affect or could affect, in the immediate future, all or a significant part of the Community and which, in view of the nature of the safety problem posed by the product, cannot be dealt with effectively in a manner commensurate with the degree of urgency, under the procedures laid down in the specific rules of Community law applicable to the products or category of products in question. (32) It is therefore necessary to provide for an adequate mechanism allowing, as a last resort, for the adoption of measures applicable throughout the Community, in the form of a decision addressed to the Member States, to cope with situations created by products presenting a serious risk. Such a decision should entail a ban on the export of the product in question, unless in the case in point exceptional circumstances allow a partial ban or even no ban to be decided upon, particularly when a system of prior consent is established. In addition, the banning of exports should be examined with a view to preventing risks to the health and safety of consumers. Since such a decision is not directly applicable to economic operators, Member States should take all necessary measures for its implementation. Measures adopted under such a procedure are interim measures, save when they apply to individually identified products or batches of products. In order to ensure the appropriate assessment of the need for, and the best preparation of such measures, they should be taken by the Commission, assisted by a committee, in the light of consultations with the Member States, and, if scientific questions are involved falling within the competence of a Community scientific committee, with the scientific committee competent for the risk concerned. (33) The measures necessary for the implementation of this Directive should be adopted in accordance with Council Decision 1999/468/EC of 28 June 1999 laying down the procedures for the exercise of implementing powers conferred on the Commission(5). (34) In order to facilitate effective and consistent application of this Directive, the various aspects of its application may need to be discussed within a committee. (35) Public access to the information available to the authorities on product safety should be ensured. However, professional secrecy, as referred to in Article 287 of the Treaty, must be protected in a way which is compatible with the need to ensure the effectiveness of market surveillance activities and of protection measures. (36) This Directive should not affect victims' rights within the meaning of Council Directive 85/374/EEC of 25 July 1985 on the approximation of the laws, regulations and administrative provisions of the Member States concerning liability for defective products(6). (37) It is necessary for Member States to provide for appropriate means of redress before the competent courts in respect of measures taken by the competent authorities which restrict the placing on the market of a product or require its withdrawal or recall. (38) In addition, the adoption of measures concerning imported products, like those concerning the banning of exports, with a view to preventing risks to the safety and health of consumers must comply with the Community's international obligations. (39) The Commission should periodically examine the manner in which this Directive is applied and the results obtained, in particular in relation to the functioning of market surveillance systems, the rapid exchange of information and measures adopted at Community level, together with other issues relevant for consumer product safety in the Community, and submit regular reports to the European Parliament and the Council on the subject. (40) This Directive should not affect the obligations of Member States concerning the deadline for transposition and application of Directive 92/59/EEC, HAVE ADOPTED THIS DIRECTIVE: CHAPTER I Objective - Scope - Definitions Article 1 The purpose of this Directive is to ensure that products placed on the market are safe. This Directive shall apply to all the products defined in Article 2(a). Each of its provisions shall apply in so far as there are no specific provisions with the same objective in rules of Community law governing the safety of the products concerned. Where products are subject to specific safety requirements imposed by Community legislation, this Directive shall apply only to the aspects and risks or categories of risks not covered by those requirements. This means that: (a) Articles 2(b) and (c), 3 and 4 shall not apply to those products insofar as concerns the risks or categories of risks covered by the specific legislation; (b) Articles 5 to 18 shall apply except where there are specific provisions governing the aspects covered by the said Articles with the same objective. Article 2 For the purposes of this Directive: (a) "product" shall mean any product - including in the context of providing a service - which is intended for consumers or likely, under reasonably foreseeable conditions, to be used by consumers even if not intended for them, and is supplied or made available, whether for consideration or not, in the course of a commercial activity, and whether new, used or reconditioned. This definition shall not apply to second-hand products supplied as antiques or as products to be repaired or reconditioned prior to being used, provided that the supplier clearly informs the person to whom he supplies the product to that effect; (b) "safe product" shall mean any product which, under normal or reasonably foreseeable conditions of use including duration and, where applicable, putting into service, installation and maintenance requirements, does not present any risk or only the minimum risks compatible with the product's use, considered to be acceptable and consistent with a high level of protection for the safety and health of persons, taking into account the following points in particular: (i) the characteristics of the product, including its composition, packaging, instructions for assembly and, where applicable, for installation and maintenance; (ii) the effect on other products, where it is reasonably foreseeable that it will be used with other products; (iii) the presentation of the product, the labelling, any warnings and instructions for its use and disposal and any other indication or information regarding the product; (iv) the categories of consumers at risk when using the product, in particular children and the elderly. The feasibility of obtaining higher levels of safety or the availability of other products presenting a lesser degree of risk shall not constitute grounds for considering a product to be "dangerous"; (c) "dangerous product" shall mean any product which does not meet the definition of "safe product" in (b); (d) "serious risk" shall mean any serious risk, including those the effects of which are not immediate, requiring rapid intervention by the public authorities; (e) "producer" shall mean: (i) the manufacturer of the product, when he is established in the Community, and any other person presenting himself as the manufacturer by affixing to the product his name, trade mark or other distinctive mark, or the person who reconditions the product; (ii) the manufacturer's representative, when the manufacturer is not established in the Community or, if there is no representative established in the Community, the importer of the product; (iii) other professionals in the supply chain, insofar as their activities may affect the safety properties of a product; (f) "distributor" shall mean any professional in the supply chain whose activity does not affect the safety properties of a product; (g) "recall" shall mean any measure aimed at achieving the return of a dangerous product that has already been supplied or made available to consumers by the producer or distributor; (h) "withdrawal" shall mean any measure aimed at preventing the distribution, display and offer of a product dangerous to the consumer. CHAPTER II General safety requirement, conformity assessment criteria and European standards Article 3 Producers shall be obliged to place only safe products on the market. A product shall be deemed safe, as far as the aspects covered by the relevant national legislation are concerned, when, in the absence of specific Community provisions governing the safety of the product in question, it conforms to the specific rules of national law of the Member State in whose territory the product is marketed, such rules being drawn up in conformity with the Treaty, and in particular Articles 28 and 30 thereof, and laying down the health and safety requirements which the product must satisfy in order to be marketed. A product shall be presumed safe as far as the risks and risk categories covered by relevant national standards are concerned when it conforms to voluntary national standards transposing European standards, the references of which have been published by the Commission in the Official Journal of the European Communities in accordance with Article 4. The Member States shall publish the references of such national standards. In circumstances other than those referred to in paragraph 2, the conformity of a product to the general safety requirement shall be assessed by taking into account the following elements in particular, where they exist: (a) voluntary national standards transposing relevant European standards other than those referred to in paragraph 2; (b) the standards drawn up in the Member State in which the product is marketed; (c) Commission recommendations setting guidelines on product safety assessment; (d) product safety codes of good practice in force in the sector concerned; (e) the state of the art and technology; (f) reasonable consumer expectations concerning safety. Conformity of a product with the criteria designed to ensure the general safety requirement, in particular the provisions mentioned in paragraphs 2 or 3, shall not bar the competent authorities of the Member States from taking appropriate measures to impose restrictions on its being placed on the market or to require its withdrawal from the market or recall where there is evidence that, despite such conformity, it is dangerous. Article 4 For the purposes of this Directive, the European standards referred to in the second subparagraph of Article 3(2) shall be drawn up as follows: (a) the requirements intended to ensure that products which conform to these standards satisfy the general safety requirement shall be determined in accordance with the procedure laid down in Article 15(2); (b) on the basis of those requirements, the Commission shall, in accordance with Directive 98/34/EC of the European Parliament and of the Council of 22 June 1998 laying down a procedure for the provision of information in the field of technical standards and regulations and of rules on information society services(7) call on the European standardisation bodies to draw up standards which satisfy these requirements; (c) on the basis of those mandates, the European standardisation bodies shall adopt the standards in accordance with the principles contained in the general guidelines for cooperation between the Commission and those bodies; (d) the Commission shall report every three years to the European Parliament and the Council, within the framework of the report referred to in Article 19(2), on its programmes for setting the requirements and the mandates for standardisation provided for in subparagraphs (a) and (b) above. This report will, in particular, include an analysis of the decisions taken regarding requirements and mandates for standardisation referred to in subparagraphs (a) and (b) and regarding the standards referred to in subparagraph (c). It will also include information on the products for which the Commission intends to set the requirements and the mandates in question, the product risks to be considered and the results of any preparatory work launched in this area. The Commission shall publish in the Official Journal of the European Communities the references of the European standards adopted in this way and drawn up in accordance with the requirements referred to in paragraph 1. If a standard adopted by the European standardisation bodies before the entry into force of this Directive ensures compliance with the general safety requirement, the Commission shall decide to publish its references in the Official Journal of the European Communities. If a standard does not ensure compliance with the general safety requirement, the Commission shall withdraw reference to the standard from publication in whole or in part. In the cases referred to in the second and third subparagraphs, the Commission shall, on its own initiative or at the request of a Member State, decide in accordance with the procedure laid down in Article 15(2) whether the standard in question meets the general safety requirement. The Commission shall decide to publish or withdraw after consulting the Committee established by Article 5 of Directive 98/34/EC. The Commission shall notify the Member States of its decision. CHAPTER III Other obligations of producers and obligations of distributors Article 5 Within the limits of their respective activities, producers shall provide consumers with the relevant information to enable them to assess the risks inherent in a product throughout the normal or reasonably foreseeable period of its use, where such risks are not immediately obvious without adequate warnings, and to take precautions against those risks. The presence of warnings does not exempt any person from compliance with the other requirements laid down in this Directive. Within the limits of their respective activities, producers shall adopt measures commensurate with the characteristics of the products which they supply, enabling them to: (a) be informed of risks which these products might pose; (b) choose to take appropriate action including, if necessary to avoid these risks, withdrawal from the market, adequately and effectively warning consumers or recall from consumers. The measures referred to in the third subparagraph shall include, for example: (a) an indication, by means of the product or its packaging, of the identity and details of the producer and the product reference or, where applicable, the batch of products to which it belongs, except where not to give such indication is justified and (b) in all cases where appropriate, the carrying out of sample testing of marketed products, investigating and, if necessary, keeping a register of complaints and keeping distributors informed of such monitoring. Action such as that referred to in (b) of the third subparagraph shall be undertaken on a voluntary basis or at the request of the competent authorities in accordance with Article 8(1)(f). Recall shall take place as a last resort, where other measures would not suffice to prevent the risks involved, in instances where the producers consider it necessary or where they are obliged to do so further to a measure taken by the competent authority. It may be effected within the framework of codes of good practice on the matter in the Member State concerned, where such codes exist. Distributors shall be required to act with due care to help to ensure compliance with the applicable safety requirements, in particular by not supplying products which they know or should have presumed, on the basis of the information in their possession and as professionals, do not comply with those requirements. Moreover, within the limits of their respective activities, they shall participate in monitoring the safety of products placed on the market, especially by passing on information on product risks, keeping and providing the documentation necessary for tracing the origin of products, and cooperating in the action taken by producers and competent authorities to avoid the risks. Within the limits of their respective activities they shall take measures enabling them to cooperate efficiently. Where producers and distributors know or ought to know, on the basis of the information in their possession and as professionals, that a product that they have placed on the market poses risks to the consumer that are incompatible with the general safety requirement, they shall immediately inform the competent authorities of the Member States thereof under the conditions laid down in Annex I, giving details, in particular, of action taken to prevent risk to the consumer. The Commission shall, in accordance with the procedure referred to in Article 15(3), adapt the specific requirements relating to the obligation to provide information laid down in Annex I. Producers and distributors shall, within the limits of their respective activities, cooperate with the competent authorities, at the request of the latter, on action taken to avoid the risks posed by products which they supply or have supplied. The procedures for such cooperation, including procedures for dialogue with the producers and distributors concerned on issues related to product safety, shall be established by the competent authorities. CHAPTER IV Specific obligations and powers of the Member States Article 6 Member States shall ensure that producers and distributors comply with their obligations under this Directive in such a way that products placed on the market are safe. Member States shall establish or nominate authorities competent to monitor the compliance of products with the general safety requirements and arrange for such authorities to have and use the necessary powers to take the appropriate measures incumbent upon them under this Directive. Member States shall define the tasks, powers, organisation and cooperation arrangements of the competent authorities. They shall keep the Commission informed, and the Commission shall pass on such information to the other Member States. Article 7 Member States shall lay down the rules on penalties applicable to infringements of the national provisions adopted pursuant to this Directive and shall take all measures necessary to ensure that they are implemented. The penalties provided for shall be effective, proportionate and dissuasive. Member States shall notify those provisions to the Commission by 15 January 2004 and shall also notify it, without delay, of any amendment affecting them. Article 8 For the purposes of this Directive, and in particular of Article 6 thereof, the competent authorities of the Member States shall be entitled to take, inter alia, the measures in (a) and in (b) to (f) below, where appropriate: (a) for any product: (i) to organise, even after its being placed on the market as being safe, appropriate checks on its safety properties, on an adequate scale, up to the final stage of use or consumption; (ii) to require all necessary information from the parties concerned; (iii) to take samples of products and subject them to safety checks; (b) for any product that could pose risks in certain conditions: (i) to require that it be marked with suitable, clearly worded and easily comprehensible warnings, in the official languages of the Member State in which the product is marketed, on the risks it may present; (ii) to make its marketing subject to prior conditions so as to make it safe; (c) for any product that could pose risks for certain persons: to order that they be given warning of the risk in good time and in an appropriate form, including the publication of special warnings; (d) for any product that could be dangerous: for the period needed for the various safety evaluations, checks and controls, temporarily to ban its supply, the offer to supply it or its display; (e) for any dangerous product: to ban its marketing and introduce the accompanying measures required to ensure the ban is complied with; (f) for any dangerous product already on the market: (i) to order or organise its actual and immediate withdrawal, and alert consumers to the risks it presents; (ii) to order or coordinate or, if appropriate, to organise together with producers and distributors its recall from consumers and its destruction in suitable conditions. When the competent authorities of the Member States take measures such as those provided for in paragraph 1, in particular those referred to in (d) to (f), they shall act in accordance with the Treaty, and in particular Articles 28 and 30 thereof, in such a way as to implement the measures in a manner proportional to the seriousness of the risk, and taking due account of the precautionary principle. In this context, they shall encourage and promote voluntary action by producers and distributors, in accordance with the obligations incumbent on them under this Directive, and in particular Chapter III thereof, including where applicable by the development of codes of good practice. If necessary, they shall organise or order the measures provided for in paragraph 1(f) if the action undertaken by the producers and distributors in fulfilment of their obligations is unsatisfactory or insufficient. Recall shall take place as a last resort. It may be effected within the framework of codes of good practice on the matter in the Member State concerned, where such codes exist. In particular, the competent authorities shall have the power to take the necessary action to apply with due dispatch appropriate measures such as those mentioned in paragraph 1, (b) to (f), in the case of products posing a serious risk. These circumstances shall be determined by the Member States, assessing each individual case on its merits, taking into account the guidelines referred to in point 8 of Annex II. The measures to be taken by the competent authorities under this Article shall be addressed, as appropriate, to: (a) the producer; (b) within the limits of their respective activities, distributors and in particular the party responsible for the first stage of distribution on the national market; (c) any other person, where necessary, with a view to cooperation in action taken to avoid risks arising from a product. Article 9 In order to ensure effective market surveillance, aimed at guaranteeing a high level of consumer health and safety protection, which entails cooperation between their competent authorities, Member States shall ensure that approaches employing appropriate means and procedures are put in place, which may include in particular: (a) establishment, periodical updating and implementation of sectoral surveillance programmes by categories of products or risks and the monitoring of surveillance activities, findings and results; (b) follow-up and updating of scientific and technical knowledge concerning the safety of products; (c) periodical review and assessment of the functioning of the control activities and their effectiveness and, if necessary, revision of the surveillance approach and organisation put in place. Member States shall ensure that consumers and other interested parties are given an opportunity to submit complaints to the competent authorities on product safety and on surveillance and control activities and that these complaints are followed up as appropriate. Member States shall actively inform consumers and other interested parties of the procedures established to that end. Article 10 The Commission shall promote and take part in the operation in a European network of the authorities of the Member States competent for product safety, in particular in the form of administrative cooperation. This network operation shall develop in a coordinated manner with the other existing Community procedures, particularly RAPEX. Its objective shall be, in particular, to facilitate: (a) the exchange of information on risk assessment, dangerous products, test methods and results, recent scientific developments as well as other aspects relevant for control activities; (b) the establishment and execution of joint surveillance and testing projects; (c) the exchange of expertise and best practices and cooperation in training activities; (d) improved cooperation at Community level with regard to the tracing, withdrawal and recall of dangerous products. CHAPTER V Exchanges of information and rapid intervention situations Article 11 Where a Member State takes measures which restrict the placing on the market of products - or require their withdrawal or recall - such as those provided for in Article 8(1)(b) to (f), the Member State shall, to the extent that such notification is not required under Article 12 or any specific Community legislation, inform the Commission of the measures, specifying its reasons for adopting them. It shall also inform the Commission of any modification or lifting of such measures. If the notifying Member State considers that the effects of the risk do not or cannot go beyond its territory, it shall notify the measures concerned insofar as they involve information likely to be of interest to Member States from the product safety standpoint, and in particular if they are in response to a new risk which has not yet been reported in other notifications. In accordance with the procedure laid down in Article 15(3) of this Directive, the Commission shall, while ensuring the effectiveness and proper functioning of the system, adopt the guidelines referred to in point 8 of Annex II. These shall propose the content and standard form for the notifications provided for in this Article, and, in particular, shall provide precise criteria for determining the conditions for which notification is relevant for the purposes of the second subparagraph. The Commission shall forward the notification to the other Member States, unless it concludes, after examination on the basis of the information contained in the notification, that the measure does not comply with Community law. In such a case, it shall immediately inform the Member State which initiated the action. Article 12 Where a Member State adopts or decides to adopt, recommend or agree with producers and distributors, whether on a compulsory or voluntary basis, measures or actions to prevent, restrict or impose specific conditions on the possible marketing or use, within its own territory, of products by reason of a serious risk, it shall immediately notify the Commission thereof through RAPEX. It shall also inform the Commission without delay of modification or withdrawal of any such measure or action. If the notifying Member State considers that the effects of the risk do not or cannot go beyond its territory, it shall follow the procedure laid down in Article 11, taking into account the relevant criteria proposed in the guidelines referred to in point 8 of Annex II. Without prejudice to the first subparagraph, before deciding to adopt such measures or to take such action, Member States may pass on to the Commission any information in their possession regarding the existence of a serious risk. In the case of a serious risk, they shall notify the Commission of the voluntary measures laid down in Article 5 of this Directive taken by producers and distributors. On receiving such notifications, the Commission shall check whether they comply with this Article and with the requirements applicable to the functioning of RAPEX, and shall forward them to the other Member States, which, in turn, shall immediately inform the Commission of any measures adopted. Detailed procedures for RAPEX are set out in Annex II. They shall be adapted by the Commission in accordance with the procedure referred to in Article 15(3). Access to RAPEX shall be open to applicant countries, third countries or international organisations, within the framework of agreements between the Community and those countries or international organisations, according to arrangements defined in these agreements. Any such agreements shall be based on reciprocity and include provisions on confidentiality corresponding to those applicable in the Community. Article 13 If the Commission becomes aware of a serious risk from certain products to the health and safety of consumers in various Member States, it may, after consulting the Member States, and, if scientific questions arise which fall within the competence of a Community Scientific Committee, the Scientific Committee competent to deal with the risk concerned, adopt a decision in the light of the result of those consultations, in accordance with the procedure laid down in Article 15(2), requiring Member States to take measures from among those listed in Article 8(1)(b) to (f) if, at one and the same time: (a) it emerges from prior consultations with the Member States that they differ significantly on the approach adopted or to be adopted to deal with the risk; and (b) the risk cannot be dealt with, in view of the nature of the safety issue posed by the product, in a manner compatible with the degree of urgency of the case, under other procedures laid down by the specific Community legislation applicable to the products concerned; and (c) the risk can be eliminated effectively only by adopting appropriate measures applicable at Community level, in order to ensure a consistent and high level of protection of the health and safety of consumers and the proper functioning of the internal market. The decisions referred to in paragraph 1 shall be valid for a period not exceeding one year and may be confirmed, under the same procedure, for additional periods none of which shall exceed one year. However, decisions concerning specific, individually identified products or batches of products shall be valid without a time limit. Export from the Community of dangerous products which have been the subject of a decision referred to in paragraph 1 shall be prohibited unless the decision provides otherwise. Member States shall take all necessary measures to implement the decisions referred to in paragraph 1 within less than 20 days, unless a different period is specified in those decisions. The competent authorities responsible for carrying out the measures referred to in paragraph 1 shall, within one month, give the parties concerned an opportunity to submit their views and shall inform the Commission accordingly. CHAPTER VI Committee procedures Article 14 The measures necessary for the implementation of this Directive relating to the matters referred to below shall be adopted in accordance with the regulatory procedure provided for in Article 15(2): (a) the measures referred to in Article 4 concerning standards adopted by the European standardisation bodies; (b) the decisions referred to in Article 13 requiring Member States to take measures as listed in Article 8(1)(b) to (f). The measures necessary for the implementation of this Directive in respect of all other matters shall be adopted in accordance with the advisory procedure provided for in Article 15(3). Article 15 The Commission shall be assisted by a Committee. Where reference is made to this paragraph, Articles 5 and 7 of Decision 1999/468/EC shall apply, having regard to the provisions of Article 8 thereof. The period laid down in Article 5(6) of Decision 1999/468/EC shall be set at 15 days. Where reference is made to this paragraph, Articles 3 and 7 of Decision 1999/468/EC shall apply, having regard to the provisions of Article 8 thereof. The Committee shall adopt its rules of procedure. CHAPTER VII Final provisions Article 16 Information available to the authorities of the Member States or the Commission relating to risks to consumer health and safety posed by products shall in general be available to the public, in accordance with the requirements of transparency and without prejudice to the restrictions required for monitoring and investigation activities. In particular the public shall have access to information on product identification, the nature of the risk and the measures taken. However, Member States and the Commission shall take the steps necessary to ensure that their officials and agents are required not to disclose information obtained for the purposes of this Directive which, by its nature, is covered by professional secrecy in duly justified cases, except for information relating to the safety properties of products which must be made public if circumstances so require, in order to protect the health and safety of consumers. Protection of professional secrecy shall not prevent the dissemination to the competent authorities of information relevant for ensuring the effectiveness of market monitoring and surveillance activities. The authorities receiving information covered by professional secrecy shall ensure its protection. Article 17 This Directive shall be without prejudice to the application of Directive 85/374/EEC. Article 18 Any measure adopted under this Directive and involving restrictions on the placing of a product on the market or requiring its withdrawal or recall must state the appropriate reasons on which it is based. It shall be notified as soon as possible to the party concerned and shall indicate the remedies available under the provisions in force in the Member State in question and the time limits applying to such remedies. The parties concerned shall, whenever feasible, be given an opportunity to submit their views before the adoption of the measure. If this has not been done in advance because of the urgency of the measures to be taken, they shall be given such opportunity in due course after the measure has been implemented. Measures requiring the withdrawal of a product or its recall shall take into consideration the need to encourage distributors, users and consumers to contribute to the implementation of such measures. Member States shall ensure that any measure taken by the competent authorities involving restrictions on the placing of a product on the market or requiring its withdrawal or recall can be challenged before the competent courts. Any decision taken by virtue of this Directive and involving restrictions on the placing of a product on the market or requiring its withdrawal or its recall shall be without prejudice to assessment of the liability of the party concerned, in the light of the national criminal law applying in the case in question. Article 19 The Commission may bring before the Committee referred to in Article 15 any matter concerning the application of this Directive and particularly those relating to market monitoring and surveillance activities. Every three years, following 15 January 2004, the Commission shall submit a report on the implementation of this Directive to the European Parliament and the Council. The report shall in particular include information on the safety of consumer products, in particular on improved traceability of products, the functioning of market surveillance, standardisation work, the functioning of RAPEX and Community measures taken on the basis of Article 13. To this end the Commission shall conduct assessments of the relevant issues, in particular the approaches, systems and practices put in place in the Member States, in the light of the requirements of this Directive and the other Community legislation relating to product safety. The Member States shall provide the Commission with all the necessary assistance and information for carrying out the assessments and preparing the reports. Article 20 The Commission shall identify the needs, possibilities and priorities for Community action on the safety of services and submit to the European Parliament and the Council, before 1 January 2003, a report, accompanied by proposals on the subject as appropriate. Article 21 Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary in order to comply with this Directive with effect from 15 January 2004. They shall forthwith inform the Commission thereof. When Member States adopt those measures, they shall contain a reference to this Directive or be accompanied by such reference on the occasion of their official publication. The methods of making such reference shall be laid down by Member States. Member States shall communicate to the Commission the provisions of national law which they adopt in the field covered by this Directive. Article 22 Directive 92/59/EEC is hereby repealed from 15 January 2004, without prejudice to the obligations of Member States concerning the deadlines for transposition and application of the said Directive as indicated in Annex III. References to Directive 92/59/EEC shall be construed as references to this Directive and shall be read in accordance with the correlation table in Annex IV. Article 23 This Directive shall enter into force on the day of its publication in the Official Journal of the European Communities. Article 24 This Directive is addressed to the Member States. Done at Brussels, 3 December 2001. For the European Parliament The President Fontaine For the Council The President Vandenbroucke (3) Opinion of the European Parliament of 15.11.2000 (OJ C 223, 8.8.2001, p. 154), Council Common Position of 12.2.2001 (OJ C 93, 23.3.2001, p. 24) and Decision of the European Parliament of 16.5.2001 (not yet published in the Official Journal). Decision of the European Parliament of 4.10.2001 and Council Decision of 27.9.2001. Directive as amended by Directive 1999/34/EC of the European Parliament and of the Council (OJ L 141, 4.6.1999, p. 20). Directive amended by Directive 98/48/EC (OJ L 217, 5.8.1998, p. 18). ANNEX I REQUIREMENTS CONCERNING INFORMATION ON PRODUCTS THAT DO NOT COMPLY WITH THE GENERAL SAFETY REQUIREMENT TO BE PROVIDED TO THE COMPETENT AUTHORITIES BY PRODUCERS AND DISTRIBUTORS The information specified in Article 5(3), or where applicable by specific requirements of Community rules on the product concerned, shall be passed to the competent authorities appointed for the purpose in the Member States where the products in question are or have been marketed or otherwise supplied to consumers. The Commission, assisted by the Committee referred to in Article 15, shall define the content and draw up the standard form of the notifications provided for in this Annex, while ensuring the effectiveness and proper functioning of the system. In particular, it shall put forward, possibly in the form of a guide, simple and clear criteria for determining the special conditions, particularly those concerning isolated circumstances or products, for which notification is not relevant in relation to this Annex. In the event of serious risks, this information shall include at least the following: (a) information enabling a precise identification of the product or batch of products in question; (b) a full description of the risk that the products in question present; (c) all available information relevant for tracing the product; (d) a description of the action undertaken to prevent risks to consumers. ANNEX II PROCEDURES FOR THE APPLICATION OF RAPEX AND GUIDELINES FOR NOTIFICATIONS RAPEX covers products as defined in Article 2(a) that pose a serious risk to the health and safety of consumers. Pharmaceuticals, which come under Directives 75/319/EEC(1) and 81/851/EEC(2), are excluded from the scope of RAPEX. RAPEX is essentially aimed at a rapid exchange of information in the event of a serious risk. The guidelines referred to in point 8 define specific criteria for identifying serious risks. Member States notifying under Article 12 shall provide all available details. In particular, the notification shall contain the information stipulated in the guidelines referred to in point 8 and at least: (a) information enabling the product to be identified; (b) a description of the risk involved, including a summary of the results of any tests/analyses and of their conclusions which are relevant to assessing the level of risk; (c) the nature and the duration of the measures or action taken or decided on, if applicable; (d) information on supply chains and distribution of the product, in particular on destination countries. Such information must be transmitted using the special standard notification form and by the means stipulated in the guidelines referred to in point 8. When the measure notified pursuant to Article 11 or Article 12 seeks to limit the marketing or use of a chemical substance or preparation, the Member States shall provide as soon as possible either a summary or the references of the relevant data relating to the substance or preparation considered and to known and available substitutes, where such information is available. They will also communicate the anticipated effects of the measure on consumer health and safety together with the assessment of the risk carried out in accordance with the general principles for the risk evaluation of chemical substances as referred to in Article 10(4) of Regulation (EEC) No 793/93(3) in the case of an existing substance or in Article 3(2) of Directive 67/548/EEC(4) in the case of a new substance. The guidelines referred to in point 8 shall define the details and procedures for the information requested in that respect. When a Member State has informed the Commission, in accordance with Article 12(1), third subparagraph, of a serious risk before deciding to adopt measures, it must inform the Commission within 45 days whether it confirms or modifies this information. The Commission shall, in the shortest time possible, verify the conformity with the provisions of the Directive of the information received under RAPEX and, may, when it considers it to be necessary and in order to assess product safety, carry out an investigation on its own initiative. In the case of such an investigation, Member States shall supply the Commission with the requested information to the best of their ability. Upon receipt of a notification referred to in Article 12, the Member States are requested to inform the Commission, at the latest within the set period of time stipulated in the guidelines referred to in point 8, of the following: (a) whether the product has been marketed in their territory; (b) what measures concerning the product in question they may be adopting in the light of their own circumstances, stating the reasons, including any differing assessment of risk or any other special circumstance justifying their decision, in particular lack of action or of follow-up; (c) any relevant supplementary information they have obtained on the risk involved, including the results of any tests or analyses carried out. The guidelines referred to in point 8 shall provide precise criteria for notifying measures limited to national territory and shall specify how to deal with notifications concerning risks which are considered by the Member State not to go beyond its territory. Member States shall immediately inform the Commission of any modification or lifting of the measure(s) or action(s) in question. The Commission shall prepare and regularly update, in accordance with the procedure laid down in Article 15(3), guidelines concerning the management of RAPEX by the Commission and the Member States. The Commission may inform the national contact points regarding products posing serious risks, imported into or exported from the Community and the European Economic Area. Responsibility for the information provided lies with the notifying Member State. The Commission shall ensure the proper functioning of the system, in particular classifying and indexing notifications according to the degree of urgency. Detailed procedures shall be laid down by the guidelines referred to in point 8. Directive as last amended by Commission Directive 2000/38/EC (OJ L 139, 10.6.2000, p. 28). Directive as last amended by Commission Directive 2000/37/EC (OJ L 139, 10.6.2000, p. 25). Directive as last amended by Commission Directive 2000/33/EC (OJ L 136, 8.6.2000, p. 90). ANNEX III PERIOD FOR THE TRANSPOSITION AND APPLICATION OF THE REPEALED DIRECTIVE (REFERRED TO IN THE FIRST SUBPARAGRAPHE OF ARTICLE 22) >TABLE> ANNEX IV CORRELATION TABLE (REFERRED TO IN THE SECOND SUBPARAGRAPH OF ARTICLE 22)
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 2.6 2.7 2.8 2.9 2.10 2.11 2.12 2.13 2.14 2.15 2.16 2.17 2.18 2.19 2.20 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1 32.1 33.1 34.1 35.1 36.1 37.1 38.1 39.1 40.1 41.1 41.2 42.1 43.1 43.2 44.1 45.1 46.1 47.1 48.1 49.1 50.1 51.1 52.1 53.1 54.1 55.1 56.1 57.1 57.2 58.1 59.1 60.1 61.1 62.1 63.1 64.1 65.1 66.1 67.1 68.1 69.1 69.2 70.1 71.1 72.1 73.1 74.1 75.1 76.1 77.1 78.1 79.1 80.1 81.1 82.1 83.1 84.1 85.1 86.1 87.1 88.1 89.1 90.1 91.1 92.1 93.1 94.1 95.1 96.1 97.1 98.1 99.1 100.1 101.1 102.1 102.2 103.1 104.1 105.1 106.1 107.1 108.1 109.1 110.1 111.1 112.1 113.1 114.1 115.1 116.1 117.1 118.1 119.1 120.1 121.1 122.1 123.1 124.1 125.1 125.2 125.3 126.1 127.1 128.1 129.1 130.1 131.1 132.1 133.1 134.1 135.1 136.1 137.1 138.1 139.1 139.2 140.1 141.1 142.1 143.1 144.1 144.2 145.1 146.1 146.2 147.1 148.1 149.1 150.1 151.1 152.1 153.1 154.1 155.1 156.1 157.1 158.1 159.1 160.1 161.1 162.1 163.1 164.1 165.1 166.1 167.1 168.1 169.1 170.1 171.1 172.1 173.1 174.1 175.1 176.1 177.1 178.1 179.1 180.1 181.1 182.1 182.2 183.1 184.1 185.1 186.1 187.1 188.1 189.1 190.1 190.2 191.1 191.2 192.1 192.2 193.1 194.1 195.1 196.1 196.2 197.1 198.1 199.1 200.1 201.1 202.1 203.1 204.1 205.1 206.1 206.2 207.1 208.1 209.1 210.1 211.1 212.1 212.2 213.1 214.1 215.1 215.2 215.3 216.1 217.1 218.1 219.1 220.1 221.1 222.1 223.1 224.1 224.2 225.1 226.1 227.1 228.1 229.1 230.1 231.1 231.2 232.1 233.1 234.1 235.1 236.1 237.1 238.1 239.1 240.1 241.1 242.1 243.1 244.1 245.1 246.1 247.1 248.1 249.1 250.1 251.1 252.1 253.1 254.1 255.1 256.1 257.1 258.1 259.1 260.1 261.1 262.1 263.1 264.1 265.1 266.1 267.1 268.1 269.1 270.1 271.1 272.1 273.1 274.1 275.1 276.1 277.1 278.1 279.1 280.1 280.2 281.1 282.1 283.1 284.1 285.1 286.1 287.1 287.2 288.1 289.1 290.1 291.1 292.1 293.1 294.1 295.1 296.1 296.2 297.1 298.1 299.1 300.1 301.1 301.2 302.1 302.2 303.1 304.1 304.2 305.1 305.2 305.3 306.1 306.2 306.3 307.1 308.1 309.1 310.1 311.1 312.1 313.1 314.1 315.1 316.1 317.1 317.2 318.1 319.1 320.1 320.2 320.3 321.1 321.2 321.3 322.1 323.1 324.1 325.1 326.1 327.1 328.1 329.1 330.1 331.1 332.1 332.2 332.3 333.1 334.1 335.1 336.1 336.2 337.1 338.1 339.1 340.1 340.2 341.1 342.1 343.1 344.1 345.1 346.1 347.1 348.1 349.1 349.2 350.1 351.1 352.1 352.2 353.1 353.2 354.1 355.1 356.1 356.2 357.1 358.1 359.1 360.1 361.1 362.1 363.1 364.1 365.1 366.1 367.1 367.2 367.3 367.4 368.1 368.2 368.3 369.1 370.1 371.1 372.1 372.2 373.1 374.1 375.1 376.1 377.1 378.1 379.1 380.1 381.1 382.1 383.1 384.1 385.1 386.1 387.1 388.1 389.1 389.2 390.1 391.1 392.1 393.1 393.2 394.1 395.1 396.1 397.1 398.1 398.2 399.1 400.1 400.2 400.3 401.1 402.1 403.1 404.1 405.1 405.2 406.1 407.1 408.1 409.1 410.1 411.1 412.1 413.1 414.1 414.2 414.3 415.1 416.1 416.2 416.3 417.1 418.1 419.1 419.2 420.1 421.1 422.1 423.1 424.1 425.1 426.1 427.1 427.2 427.3 427.4 428.1 428.2 428.3 429.1 430.1 430.2 431.1 432.1 433.1 434.1 435.1
PREDGOVOR Prava osoba s invaliditetom u Republici Hrvatskoj utvrđena su Ustavom, kojim se naglašava potreba posebne skrbi o osobama s invaliditetom i njihovog uključivanja u društveni život. Brojnim propisima, slijedeći osnovno načelo posebne zaštite osoba s invaliditetom, razrađene su pojedine odredbe Ustava, ali u različitoj mjeri i na različit način, ovisno o sustavu u kojem se ta zaštita ostvaruje. Većina međunarodnih dokumenata po svojoj naravi nema obvezujući značaj, ali Vlada Republike Hrvatske prepoznala ih je kao vrlo značajne za osobe s invaliditetom i njihov sadržaj unijela u nacionalne politike, strategije i programe s ciljem osiguravanja prava svih osoba s invaliditetom i izjednačavanja mogućnosti za osobe s invaliditetom. Potaknuta Općom deklaracijom o pravima čovjeka, Deklaracijom o pravima osoba s invaliditetom, Rezolucijom o sprečavanju invaliditeta i rehabilitaciji osoba s invaliditetom, Smjernicama Ujedinjenih naroda za osnutak i razvoj nacionalnih koordinacijskih tijela za invaliditet, Konvencijom o uklanjanju svih oblika diskriminacije žena, Pekinškom deklaracijom i Akcijskom platformom, Svjetskim programom Ujedinjenih naroda djelovanja za mlade do 2000. i poslije, Standardnim pravilima o izjednačavanju mogućnosti za osobe s invaliditetom Ujedinjenih naroda, Međunarodnom klasifikacijom funkcioniranja, invaliditeta i zdravlja, te Akcijskim planom Vijeća Europe za promicanje prava i potpunog sudjelovanja u društvu osoba s invaliditetom: poboljšanje kvalitete života osoba s invaliditetom u Europi 2006. - 2015., Vlada Republike Hrvatske kontinuirano poduzima dodatne aktivnosti kojima potiče razvijanje svijesti o pravima, potrebama, sposobnostima i doprinosu osoba s invaliditetom u zajednici.Republika Hrvatska je sudjelovala u radu Ad Hoc Odbora Ujedinjenih naroda za donošenje Konvencije o pravima osoba s invaliditetom, koju je 13. prosinca 2006. godine usvojila Opća skupština. Tom prigodom, glavni tajnik Ujedinjenih naroda, gospodin Kofi Annan, istaknuo je kako je ovo značajan dan za 650 milijuna osoba s invaliditetom u cijelom svijetu koji označava prekretnicu u njihovom životu. Iako je Konvencija usmjerena prema pravima osoba s invaliditetom, ona govori o društvu kao cjelini i potrebi osiguravanja mogućnosti da svaka osoba pridonosi tom društvu sukladno svojim mogućnostima i sposobnostima. Osobama s invaliditetom osigurat će put za uživanje ljudskih prava ravnopravno sa svim drugim građanima – u obrazovanju, zapošljavanju, pristupu građevinama i drugim uslugama te pristupu pravdi. Naglašeno je kako je Konvencija prvi dokument o ljudskim pravima donesen u 21. stoljeću, kao i najbrže donesen dokument u povijesti međunarodnih propisa, te prvi za kojeg se najviše lobiralo preko interneta. Predsjedavatelj Ad Hoc Odbora, gospodin Don MacKay, istaknuo je kako je Konvencija primjer jedinstva i suradnje vlada i civilnog društva, koji pokazuje svijetu jedini način za ostvarivanje značajnih promjena za poboljšanje trenutačne i buduće kvalitete života ljudskog roda na temelju načela jednakosti. Naglasio je kako nasilnička i “zaštitnička” praksa, kao što su prisilna sterilizacija djevojaka i žena zbog njihova invaliditeta, prisilna institucionalizacija i donošenje odluka u ime osobe s invaliditetom, mora biti ukinuta. Kroz 50 članaka Konvencije unapređuje se, štiti i osigurava punopravno i ravnopravno uživanje svih ljudskih prava i temeljnih sloboda osoba s invaliditetom i unapređuje poštivanje njihova dostojanstva. Konvencijom su osobe s invaliditetom definirane kao osobe koje imaju dugotrajno tjelesno, mentalno, intelektualno ili senzorno oštećenje koje u interakciji s različitim preprekama može spriječiti njihovo potpuno i učinkovito sudjelovanje u društvu na načelu jednakosti s drugima. U radu Ad Hoc Odbora uz predstavnike Vlada sudjelovali su i predstavnici civilnog društva. Registrirano je više od 400 predstavnika koji su svojim radom pridonijeli cjelovitosti i sveobuhvatnosti dokumenta. Potrebno je istaknuti i djelovanje osoba s invaliditetom iz Republike Hrvatske, a posebno onih koji su svojim djelovanjem kroz Zajednicu saveza osoba s invaliditetom Hrvatske ili na drugi način, prateći donošenje Konvencije na internet stranicama Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti, dali značajan doprinos kvalitetnijem definiranju pojedinih članaka Konvencije. U politici prema osobama s invaliditetom Vlada Republike Hrvatske stavlja težište na aktivni pristup, što podrazumijeva nastojanje da osobe s invaliditetom, u mjeri i uvijek kad je to moguće, same kontroliraju uvjete vlastita života. Načelo “jednakih prava ili ravnopravnosti” podrazumijeva da su potrebe svakog pojedinca jednako važne, odnosno da te potrebe trebaju biti temelj planiranja na nacionalnoj i lokalnoj razini. S navedenim ciljem Vlada Republike Hrvatske podržava usvajanje Konvencije o pravima osoba s invaliditetom Ujedinjenih naroda te će pristupiti njezinoj ratifikaciji u što kraćem roku. Konvencija predstavlja temelj Nacionalne strategije za izjednačavanje mogućnosti osoba s invaliditetom od 2007. do 2015. godine, najznačajnijega nacionalnog dokumenta za osobe s invaliditetom. POTPREDSJEDNICA VLADE, MINISTRICA OBITELJI, BRANITELJA I MEĐUGENERACIJSKE SOLIDARNOSTI Jadranka Kosor, dipl. iur. Ujedinjeni narodi Opća skupština - Konvencija o pravima osoba s invaliditetom Države potpisnice ove Konvencije, (a) Pozivajući se na načela proglašena u Povelji Ujedinjenih naroda kojima se priznaju prirođeno dostojanstvo i vrijednost, te jednaka i neotuđiva prava svih članova ljudske zajednice kao temelj slobode, pravde i mira u svijetu, (b) Prihvaćajući da su Ujedinjeni narodi u Općoj deklaraciji o pravima čovjeka i u Međunarodnim ugovorima o ljudskim pravima, proglasili i složili se da svatko ima sva prava i slobode navedene u tim dokumentima, bez razlike po bilo kojoj osnovi, (c) Potvrđujući univerzalnost, nedjeljivost i međusobnu ovisnost svih ljudskih prava i temeljnih sloboda kao i potrebu da se osobama s invaliditetom zajamči njihovo puno uživanje bez diskriminacije, (d) Pozivajući se na Međunarodni ugovor o ekonomskim, socijalnim i kulturnim pravima, Međunarodni ugovor o građanskim i političkim pravima, Međunarodnu konvenciju o uklanjanju svih oblika rasne diskriminacije, Konvenciju o ukidanju svih oblika diskriminacije žena, Konvenciju protiv mučenja i drugih oblika okrutnog, nečovječnog i ponižavajućeg postupanja ili kažnjavanja, Konvenciju o pravima djeteta te Međunarodnu konvenciju o zaštiti prava svih radnika emigranata i članova njihovih obitelji, (e) Prihvaćajući da je invaliditet razvojni proces te da invaliditet nastaje kao rezultat međudjelovanja osoba s oštećenjima i prepreka koje proizlaze iz stajališta njihove okoline te iz prepreka koje postoje u okolišu, a koje onemogućuju njihovo puno i učinkovito sudjelovanje u društvu na izjednačenoj osnovi s drugim ljudima, (f) Priznajući važnost načela i političkih smjernica sadržanih u Svjetskom programu djelovanja koji se odnosi na osobe s invaliditetom i u Standardnim pravilima o izjednačavanju mogućnosti za osobe s invaliditetom u smislu utjecaja na promicanje, formuliranje i ocjenjivanje politika, planova, programa i aktivnosti na državnoj, regionalnoj i međunarodnoj razini, kako bi se još više izjednačile mogućnosti za osobe s invaliditetom, (g) Naglašavajući značaj uključivanja pitanja vezanih uz invaliditet u središnje tokove događanja,kao sastavnoga dijela odnosnih strategija održivoga razvoja, (h) Priznajući također da diskriminacija bilo koje osobe na osnovi invaliditeta predstavlja povredu prirođenog dostojanstva i vrijednosti čovjeka, (i) Priznajući i nadalje raznolikost osoba s invaliditetom, (j) Priznajući potrebu promicanja i zaštite ljudskih prava svih osoba s invaliditetom, uključujući i one kojima je potrebna veća podrška, (k) Izražavajući zabrinutost da osobe s invaliditetom, usprkos ovim različitim instrumentima i nastojanjima, i dalje nailaze na zapreke u svom sudjelovanju kao ravnopravni članovi društva, što predstavlja kršenje njihovih ljudskih prava u svim dijelovima svijeta, (l) Priznajući važnost međunarodne suradnje u unapređenju životnih uvjeta osoba s invaliditetom u svim zemljama, posebice onima u razvoju, (m) Prihvaćajući postojeće i potencijalne doprinose osoba s invaliditetom sveopćem blagostanju i raznolikosti njihovih zajednica, te da će promicanje punog uživanja ljudskih prava i temeljnih sloboda od strane osoba s invaliditetom i puno sudjelovanje osoba s invaliditetom polučiti kao rezultat njihov veći osjećaj pripadnosti i značajan napredak u ljudskom, socijalnom i ekonomskom razvitku društva te iskorjenjivanje siromaštva, (n) Priznajući važnost osobne autonomije i neovisnosti osoba s invaliditetom, uključujući slobodu izbora, (o) Uzimajući u obzir da bi osobe s invaliditetom trebale imati mogućnost aktivnoga uključivanja u procese donošenja odluka o politikama i programima, uključujući one koji se izravno odnose na njih, (p) Izražavajući zabrinutost zbog teških uvjeta s kojima se suočavaju osobe s teškim ili višestrukim invaliditetom, te osobe s invaliditetom koje su podložne višestrukim odnosno otežavajućim oblicima diskriminacije na osnovi rase, boje kože, spola, jezika, vjere, političkih ili drugih uvjerenja, nacionalnog, etničkog, domorodačkog ili socijalnog podrijetla, imovinskog statusa, rođenja, dobi ili nekog drugog statusa, (q) Prihvaćajući da su žene i djevojčice s invaliditetom često izloženije riziku od nasilja, ozljeđivanja, zlostavljanja, zapostavljanja ili nesavjesnog postupanja, maltretiranja ili izrabljivanja, kako u svojim domovima, tako i izvan njih, (r) Prihvaćajući da djeca s teškoćama u razvoju trebaju u potpunosti uživati sva ljudska prava i temeljne slobode ravnopravno s drugom djecom, te podsjećajući na obveze koje su zemlje potpisnice Konvencije o pravima djeteta preuzele u tom smislu, (s) Naglašavajući potrebu za uključivanjem aspekata spolova u sve napore usmjerene prema promicanju punog uživanja ljudskih prava i temeljnih sloboda osoba s invaliditetom, (t) Ističući činjenicu da većina osoba s invaliditetom živi u uvjetima siromaštva i prepoznajući u tom smislu nužnu potrebu ublažavanja negativnog učinka siromaštva na osobe s invaliditetom, (u) Imajući na umu da su uvjeti mira i sigurnosti utemeljeni na punom poštivanju ciljeva i načela sadržanih u Povelji Ujedinjenih naroda i poštivanje primjenjivih dokumenata o ljudskim pravima nužni za punu zaštitu osoba s invaliditetom, posebno za vrijeme oružanih sukoba i strane okupacije, (v) Priznajući važnost mogućnosti pristupa fizičkom, socijalnom, ekonomskom i kulturnom okruženju te pristupa obrazovanju, informacijama i komunikaciji, u omogućavanju punoga uživanja svih ljudskih prava i temeljnih sloboda osobama s invaliditetom, (w) Shvaćajući da je pojedinac, imajući obveze prema drugim pojedincima i prema zajednici kojoj pripada, dužan boriti se za promicanje i poštivanje prava priznatih u Međunarodnoj povelji o ljudskim pravima, (x) Uvjerene da je obitelj prirodna i temeljna skupna jedinica društva i da ima pravo na zaštitu društva i države, a da osobe s invaliditetom i članovi njihovih obitelji trebaju primiti potrebnu zaštitu i pomoć kako bi se obiteljima omogućilo davanje doprinosa punom i ravnopravnom uživanju prava osoba s invaliditetom, (y) Uvjerene da će sveobuhvatna i cjelovita međunarodna konvencija usmjerena na promicanje i zaštitu dostojanstva osoba s invaliditetom značajno pridonijeti poboljšanju izrazito nepovoljnoga socijalnog položaja osoba s invaliditetom te promicati njihovo sudjelovanje u građanskim, političkim, ekonomskim, društvenim i kulturnim područjima života uz jednake mogućnosti, kako u zemljama u razvoju, tako i u razvijenim zemljama, Suglasile su se oko sljedećeg: Članak 1. SVRHA Svrha ove Konvencije je promicanje, zaštita i ispunjavanje punog i ravnopravnog uživanja svih ljudskih prava i temeljnih sloboda svih osoba s invaliditetom i promicanje poštivanja njihovog urođenog dostojanstva. Osobe s invaliditetom uključuju one koji imaju dugotrajna tjelesna, mentalna, intelektualna ili osjetilna oštećenja, koja u međudjelovanju s različitim preprekama mogu sprečavati njihovo puno i učinkovito sudjelovanje u društvu na ravnopravnoj osnovi s drugima. Članak 2. DEFINICIJE Za potrebe ove Konvencije: “Komunikacija” uključuje jezike, prikazivanje teksta, Braillevo pismo, taktilnu komunikaciju, uvećani tisak, pristupačne multimedije, kao i pisani oblik, zvučne zapise, obični jezik, osobne čitače i augmentativne i alternativne oblike, sredstva i formate komunikacije, uključujući pristupačnu informacijsku i komunikacijsku tehnologiju; “Jezik” označava govorne i znakovne jezike te druge vrste jezika koji nemaju formu govornih jezika; “Diskriminacija na osnovi invaliditeta”označava svako razlikovanje, isključivanje ili ograničavanje na osnovi invaliditeta koje ima svrhu ili učinak sprečavanja ili poništavanja priznavanja, uživanja ili korištenja svih ljudskih prava i temeljnih sloboda na političkom, ekonomskom, socijalnom, kulturnom, društvenom i svakom drugom području, na izjednačenoj osnovi s drugima. Ona uključuje sve oblike diskriminacije, uključujući i uskraćivanje razumne prilagodbe; “Razumna prilagodba“ znači potrebnu i odgovarajuću prilagodbu i podešavanja, koja ne predstavljaju neproporcionalno ili neprimjereno opterećenje, da bi se u pojedinačnom slučaju, tamo gdje je to potrebno, osobama s invaliditetom osiguralo ravnopravno uživanje ili korištenje svih ljudskih prava i temeljnih sloboda na izjednačenoj osnovi s drugima; “Univerzalni dizajn” označava oblikovanje proizvoda, okruženja, programa i usluga na način da ih mogu koristiti svi ljudi u najvećoj mogućoj mjeri, bez potrebe prilagođavanja ili posebnog oblikovanja. “Univerzalni dizajn” neće isključivati pomoćne naprave za određene skupine osoba s invaliditetom u onim slučajevima kada je to potrebno. Članak 3. OPĆA NAČELA Načela ove Konvencije će biti: (a) poštivanje urođenog dostojanstva, osobne autonomije uključujući slobodu osobnog izbora i neovisnost osoba; (b) nediskriminacija; (c) puno i učinkovito sudjelovanje i uključivanje u društvo; (d) poštivanje razlika i prihvaćanje invaliditeta kao dijela ljudske raznolikosti i čovječnosti; (e) jednakost mogućnosti; (f) pristupačnost; (g) jednakost između muškaraca i žena; (h) poštivanje sposobnosti razvoja djece s teškoćama u razvoju i poštivanje prava djece s teškoćama u razvoju na očuvanje vlastitog identiteta. Članak 4. OPĆE OBVEZE Države potpisnice obvezuju se osigurati puno ostvarenje svih ljudskih prava i temeljnih sloboda svim osobama s invaliditetom bez diskriminacije na osnovi invaliditeta. U tu svrhu države potpisnice se obvezuju: (a) usvojiti odgovarajuće zakonodavne, upravne i druge mjere za provođenje prava priznatih ovom Konvencijom; (b) poduzeti sve odgovarajuće mjere, uključujući zakonodavstvo, za izmjenu ili ukidanje postojećih zakona, propisa, običaja i prakse, koji predstavljaju diskriminaciju osoba s invaliditetom; (c) uzeti u obzir zaštitu i promicanje ljudskih prava osoba s invaliditetom pri donošenju političkih odluka i programa; (d) suzdržati se od svakog postupanja ili prakse koja nije u skladu s ovom Konvencijom te osigurati da javne vlasti i institucije djeluju u skladu s ovom Konvencijom; (e) poduzeti sve odgovarajuće mjere kako bi se uklonila diskriminacija na osnovi invaliditeta izražena od strane bilo koje osobe, organizacije ili privatnog poduzeća; (f) poduzeti ili promicati istraživanje i razvoj univerzalno dizajniranih predmeta, usluga, opreme i objekata, prema definiciji iz članka 2. ove Konvencije, a što bi trebalo zahtijevati najmanje moguće prilagodbe i najmanji trošak, kako bi se zadovoljile specifične potrebe osoba s invaliditetom, te promicati univerzalni dizajn u razvoju standarda i smjernica; (g) poduzeti ili promicati istraživanje i razvoj, te promicati dostupnost i uporabu novih tehnologija, uključujući informatičke i komunikacijske tehnologije, pomagala za kretanje, uređaja i pomoćnih tehnologija, prilagođenih osobama s invaliditetom, dajući prednost tehnologijama dostupnih cijena; (h) pružiti osobama s invaliditetom pristupačne informacije o pomagalima za kretanje, te uređajima i pomoćnim tehnologijama, uključujući nove tehnologije, kao i o drugim oblicima pomoći, službama potpore i kapacitetima; (i) promicati obučavanje stručnjaka i osoblja koje radi s osobama s invaliditetom o pravima priznatim ovom Konvencijom kako bi bili osposobljeni za bolje pružanje pomoći i usluga zajamčenih tim pravima. S obzirom na ekonomska, socijalna i kulturna prava, svaka država potpisnica obavezuje se poduzeti mjere u skladu sa svojim najvećim raspoloživim mogućnostima i, gdje je to potrebno, u okvirima međunarodne suradnje, s ciljem postupnog potpunog ostvarenja ovih prava, ne zanemarujući one obveze, sadržane u ovoj Konvenciji, koje su odmah primjenjive u skladu s međunarodnim pravom. U razvoju i primjeni zakona i politika u provedbi ove Konvencije i u drugim procesima donošenja odluka koje se odnose na osobe s invaliditetom, države potpisnice će se savjetovati i u to aktivno uključiti osobe s invaliditetom, kao i djecu s teškoćama u razvoju, putem organizacija koje ih predstavljaju. Ništa u ovoj Konvenciji neće utjecati na bilo koje odredbe koje na djelotvorniji način ostvaruju prava osoba s invaliditetom, a koje mogu biti sadržane u zakonima države potpisnice ili međunarodnom zakonu važećem u toj državi. Neće biti ograničenja ili ukidanja bilo kojeg od temeljnih ljudskih prava ili osnovnih sloboda priznatih ili postojećih u bilo kojoj državi potpisnici ove Konvencije na temelju zakona, konvencija, propisa ili običaja, s isprikom da ova Konvencija ne priznaje ta prava ili da ih priznaje u manjem opsegu. Odredbe ove Konvencije odnosit će se na sve dijelove saveznih država bez ikakvih ograničenja ili izuzetaka. Članak 5. JEDNAKOST I NEDISKRIMINACIJA Države potpisnice prihvaćaju da su sve osobe jednake pred zakonom te imaju jednako pravo, bez ikakve diskriminacije, na zaštitu i dobrobit od zakona. Države potpisnice će zabraniti bilo kakvu diskriminaciju na osnovi invaliditeta i osigurat će osobama s invaliditetom jednaku i učinkovitu zaštitu od diskriminacije. Da bi promicale jednakost i ukinule diskriminaciju, države potpisnice će poduzeti sve primjerene korake za osiguravanje razumne prilagodbe. Posebne mjere potrebne za ubrzavanje ili ostvarivanje defacto jednakosti osoba s invaliditetom neće se smatrati diskriminacijom prema odredbama ove Konvencije. Članak 6. ŽENE S INVALIDITETOM Države potpisnice priznaju da su žene i djevojke s invaliditetom izložene višestrukoj diskriminaciji te će u tom smislu poduzeti mjere radi osiguranja punog i ravnopravnog uživanja svih njihovih ljudskih prava i temeljnih sloboda. Države potpisnice će poduzeti sve odgovarajuće mjere radi osiguranja punog razvoja, napretka i osnaživanja položaja žena kako bi im zajamčile korištenje i uživanje ljudskih prava i temeljnih sloboda navedenih u ovoj Konvenciji. Članak 7. DJECA S TEŠKOĆAMA U RAZVOJU Države potpisnice osigurat će sve potrebne mjere kako bi zajamčile djeci s teškoćama u razvoju puno uživanje ljudskih prava i temeljnih sloboda ravnopravno s drugom djecom. U svim aktivnostima koje se odnose na djecu s teškoćama u razvoju prvenstveni će značaj biti pridan najboljim interesima djeteta. Države potpisnice osigurat će da djeca s teškoćama u razvoju imaju pravo slobodno izraziti svoje stavove o svim pitanjima koja ih se tiču, a njihovi stavovi će se razmatrati sukladno njihovoj dobi i zrelosti, ravnopravno s drugom djecom, a u ostvarivanju toga prava bit će im pružena pomoć u skladu s razinom teškoća u razvoju i uzrastom. Članak 8. PODIZANJE RAZINE SVIJESTI Države potpisnice se obvezuju odmah usvojiti učinkovite i primjerene mjere u svrhu: (a) podizanja razine svijesti javnosti u svim segmentima društva, uključujući i razinu obitelji, vezano uz invaliditet i osobe s invaliditetom, kao i promicanja poštivanja njihovih prava i dostojanstva; (b) borbe protiv stereotipa, predrasuda i štetnih postupaka prema osobama s invaliditetom na svim područjima života, uključujući one utemeljene na spolu i dobi; (c) podizanja svijesti javnosti o sposobnostima i doprinosu osoba s invaliditetom. Mjere za postizanje navedenih ciljeva uključuju: (a) Pokretanje i provođenje djelotvornih kampanja podizanja svijesti javnosti s ciljem: (i) senzibiliziranja javnosti za prava osoba s invaliditetom; (ii) promicanja pozitivne percepcije osoba s invaliditetom i većeg stupnja društvene svijesti o osobama s invaliditetom (iii) promicanja priznavanja vještina, stvarnih vrijednosti i sposobnosti osoba s invaliditetom, te njihova doprinosa na radnom mjestu i tržištu rada; (b) Osnaživanje stava poštivanja prava osoba s invaliditetom na svim razinama obrazovnog sustava, počevši od djece u ranoj životnoj dobi; (c) Poticanje svih sredstava javnog priopćavanja na predstavljanje osoba s invaliditetom na način usklađen sa ciljevima ove Konvencije; (d) Promicanje programa obuke za podizanje razine svijesti o osobama s invaliditetom i njihovim pravima. Članak 9. PRISTUPAČNOST Države potpisnice ove Konvencije poduzet će odgovarajuće mjere osiguravanja pristupačnosti osoba s invaliditetom izgrađenom okruženju, prijevozu, informacijama i komunikacijama, uključujući informacijske i komunikacijske tehnologije i sustave, kao i drugim uslugama i kapacitetima otvorenim i namijenjenim javnosti, kako u urbanim, tako i u ruralnim područjima, na ravnopravnoj osnovi, kako bi osobama s invaliditetom osigurale neovisno življenje i potpuno sudjelovanje u svim područjima života. Ove će se mjere, koje će uključivati identifikaciju i uklanjanje barijera i prepreka pristupačnosti, primjenjivati, među ostalim, na: (a) građevine, ceste, prijevoz i druge zatvorene i otvorene prostore, uključujući škole, stambene zgrade, zdravstvene ustanove i radna mjesta; (b) informacije, komunikacije i druge usluge, uključujući elektroničke usluge i službe hitnih intervencija. Države potpisnice će također poduzeti odgovarajuće mjere radi: (a) razvijanja, poticanja i praćenja provođenja minimalnih standarda i smjernica za pristupačnost prostora i usluga otvorenih ili namijenjenih javnosti; (b) osiguravanja da privatne pravne osobe koje nude prostor, sredstva i usluge namijenjene javnosti vode računa o svim aspektima pristupačnosti za osobe s invaliditetom; (c) pružanja obuke interesnim skupinama o pitanjima pristupačnosti s kojima se suočavaju osobe s invaliditetom; (d) osiguranja natpisa na Braillevom pismu i u lako čitljivom obliku u zgradama i drugim prostorima otvorenim za javnost; (e) osiguranja drugih oblika pomoći u vidu osobnih asistenata i posrednika, uključujući vodiče, čitače i tumače za znakovni jezik, kako bi se olakšao pristup javnim objektima i prostorima otvorenim za javnost; (f) promicanja drugih odgovarajućih oblika pomoći i potpore osobama s invaliditetom kako bi se osigurao njihov pristup informacijama; (g) promicanja pristupačnosti novih informacijskih i komunikacijskih tehnologija i sustava, uključujući internet; (h) promicanja oblikovanja, razvoja, proizvodnje i distribucije dostupnih informacijskih i komunikacijskih tehnologija i sustava u ranoj fazi, tako da te tehnologije i sustavi postanu pristupačni uz minimalne troškove. Članak 10. PRAVO NA ŽIVOT Države potpisnice ponovo potvrđuju prirođeno pravo na život svih ljudskih bića i poduzet će sve potrebne mjere kako bi osigurale učinkovito uživanje toga prava osobama s invaliditetom na jednakoj osnovi s drugima. Članak 11. RIZIČNE SITUACIJE I HUMANITARNA KRIZNA STANJA Države potpisnice poduzet će, u skladu sa svojim obvezama proisteklim iz međunarodnog prava, uključujući međunarodno humanitarno pravo i međunarodno pravo koje obuhvaća ljudska prava, sve potrebne mjere za osiguranje zaštite i sigurnosti osoba s invaliditetom u rizičnim situacijama, uključujući situacije oružanih sukoba, humanitarne krize i prirodne katastrofe. Članak 12. JEDNAKOST PRED ZAKONOM Države potpisnice ponovo potvrđuju da osobe s invaliditetom imaju pravo svugdje biti prihvaćene kao osobe s poslovnom sposobnošću. Države potpisnice će prihvatiti da osobe s invaliditetom imaju punu poslovnu sposobnost na jednakoj osnovi kao i druge osobe u svim aspektima života. Države potpisnice će poduzeti odgovarajuće mjere usmjerene na osiguravanje potrebne pomoći osobama s invaliditetom za ostvarivanje poslovne sposobnosti. Države potpisnice osigurat će da sve mjere koje se odnose na ostvarivanje poslovne sposobnosti predvide odgovarajuće i djelotvorne zaštitne mehanizme koji će sprečavati zlouporabu u skladu s međunarodnim pravom koje obuhvaća ljudska prava. Takvi zaštitni mehanizmi osigurat će da mjere koje se odnose na ostvarivanje poslovne sposobnosti poštuju prava, volju i sklonosti te osobe, da se isključi sukob interesa i zlouporaba utjecaja, da su proporcionalne i prilagođene osobnim okolnostima, da se primjenjuju u najkraćem mogućem vremenu i da podliježu redovitoj reviziji nadležnog, nezavisnog i nepristranog tijela vlasti ili sudbenoga tijela. Zaštitni mehanizmi trebaju biti proporcionalni stupnju kojim takve mjere utječu na prava i interese osobe. U skladu s odredbama ovog članka države potpisnice poduzet će odgovarajuće i svrsishodne mjere osiguranja jednakih prava osoba s invaliditetom da posjeduju i nasljeđuju imovinu, kontroliraju svoje vlastite financijske poslove i imaju jednak pristup bankovnim kreditima, hipotekama i drugim oblicima financiranja, te će također osigurati da osobe s invaliditetom ne budu bez vlastite volje lišene svojega vlasništva. Članak 13. PRISTUP PRAVOSUĐU Države potpisnice osigurat će učinkovit pristup pravosuđu osobama s invaliditetom na jednakoj osnovi s drugim osobama, uključujući osiguravanje proceduralnih i dobi primjerenih prilagodbi, kako bi se olakšala njihova učinkovita uloga bilo kao izravnih ili neizravnih sudionika, uključujući i svjedočenje, u svim sudskim postupcima, uključujući istražni postupak i druge prethodne faze postupka. Da bi pomogle u osiguravanju učinkovitoga pristupa pravdi osobama s invaliditetom, države potpisnice će promicati odgovarajuću obuku onih koji rade na pravosudnom području, uključujući policiju i zatvorsko osoblje. Članak 14. OSOBNA SLOBODA I SIGURNOST Države potpisnice će osigurati da osobe s invaliditetom na jednaki način kao i drugi: (a) uživaju pravo na osobnu slobodu i sigurnost; (b) ne budu nezakonski ili samovoljno lišene slobode, da svako lišavanje slobode bude u skladu sa zakonom, te da ni u kojem slučaju postojanje invaliditeta ne bude opravdanje za lišavanje slobode. Ukoliko osobe s invaliditetom budu lišene slobode u bilo kojem postupku, države potpisnice osigurat će da im se na jednakopravnoj osnovi s drugim osobama zajamče prava u skladu s međunarodnim pravom koje obuhvaća ljudska prava i s njima će se postupiti u skladu s ciljevima i načelima ove Konvencije, uključujući osiguravanje razumne prilagodbe. Članak 15. SLOBODA OD MUČENJA ILI OKRUTNOG, NEČOVJEČNOG ILI PONIŽAVAJUĆEG POSTUPANJA ILI KAŽNJAVANJA Nijedna osoba s invaliditetom neće biti podvrgnuta mučenju ili okrutnom, nečovječnom ili ponižavajućem postupanju ili kažnjavanju. Posebno, nitko ne smije biti podvrgnut medicinskim ili znanstvenim pokusima bez svojega slobodnog pristanka. Države potpisnice će poduzeti sve djelotvorne zakonske, upravne, pravosudne i druge mjere kako bi spriječile da osobe s invaliditetom, na jednakopravnoj osnovi s drugima, ne budu izložene mučenju ili okrutnom, nečovječnom ili ponižavajućem postupanju ili kažnjavanju. Članak 16. SLOBODA OD IZRABLJIVANJA, NASILJA I ZLOSTAVLJANJA Države potpisnice će poduzeti sve prikladne zakonske, upravne, socijalne, obrazovne i druge mjere zaštite osoba s invaliditetom, kako unutar tako i izvan njihovog doma, od svih oblika izrabljivanja, nasilja i zlostavljanja, uključujući i aspekte vezane uz spol. Države potpisnice će također poduzeti sve primjerene mjere sprečavanja izrabljivanja, nasilja i zlostavljanja, osiguravajući osobama s invaliditetom i njihovim obiteljima i skrbnicima, među ostalim, odgovarajuće oblike pomoći i potpore koji uvažavaju njihovu spol i dob, uključujući i osiguravanje informacija i edukacije o tome kako izbjeći, prepoznati i izvijestiti o slučajevima nasilja i zlostavljanja. Države potpisnice će osigurati senzibiliziranost za dob, spol i invaliditet prilikom pružanja ovih usluga. Kako bi spriječile slučajeve izrabljivanja, nasilja i zlostavljanja, države potpisnice će osigurati učinkovit nadzor svih objekata i programa namijenjenih osobama s invaliditetom koji će provoditi neovisna tijela. Države potpisnice će poduzeti sve prikladne mjere promicanja tjelesnog, kognitivnog i psihološkog oporavka, rehabilitacije i socijalne reintegracije osoba s invaliditetom koje su bile žrtve bilo kojeg oblika izrabljivanja, nasilja ili zlostavljanja, uključujući i uspostavu službi zaštite. Takav oporavak i reintegracija odvijat će se u okruženju koje potiče zdravlje, dobrobit, samopoštovanje, dostojanstvo i neovisnost osobe, vodeći računa o specifičnostima potreba koje proizlaze iz dobi i spola. Države potpisnice će uvesti djelotvorno zakonodavstvo i politiku, uključujući zakonodavstvo i politike usmjerene na žene i djecu, kako bi osigurale da se slučajevi izrabljivanja, nasilja i zlostavljanja osoba s invaliditetom identificiraju istraže i, gdje je to primjereno, kazneno gone. Članak 17. ZAŠTITA OSOBNOG INTEGRITETA OSOBE Svaka osoba s invaliditetom ima pravo na poštivanje svojega tjelesnog i mentalnog integriteta na ravnopravnoj osnovi s drugima. Članak 18. SLOBODA KRETANJA I NACIONALNOST Države potpisnice će osobama s invaliditetom priznati prava na slobodu kretanja, izbora mjesta stanovanja i nacionalnosti, na ravnopravnoj osnovi s drugima, uključujući i jamstvo da osobe s invaliditetom: (a) imaju pravo steći nacionalnost i ne budu lišene svoje nacionalnosti samovoljno ili na osnovi invaliditeta; (b) ne budu lišene, na osnovi invaliditeta, mogućnosti posjedovanja i korištenja dokumenata o svojoj nacionalnosti ili drugih identifikacijskih dokumenta, ili služenja ostalim odgovarajućim postupcima kao što su imigracijski postupci, koji mogu biti potrebni u cilju ostvarenja prava na slobodu kretanja; (c) imaju pravo napustiti bilo koju zemlju, uključivši svoju vlastitu; (d) ne budu lišene, proizvoljno ili temeljem svojega invaliditeta, prava ulaska u vlastitu zemlju. Djeca s teškoćama u razvoju bit će evidentirana odmah po rođenju i od rođenja će imati pravo na ime, pravo na stjecanje nacionalnosti i, u mjeri u kojoj je to ostvarivo, imaju pravo znati tko su im roditelji i pravo da roditelji o njima vode brigu. Članak 19. NEOVISNO ŽIVLJENJE I UKLJUČENOST U ZAJEDNICU Države potpisnice ove Konvencije priznaju jednako pravo svim osobama s invaliditetom na život u zajednici, s pravom izbora jednakim kao i za druge osobe, te će poduzeti učinkovite i odgovarajuće mjere kako bi olakšale osobama s invaliditetom puno uživanje ovoga prava i punog uključenja i sudjelovanja u zajednici, uključujući i osiguranje sljedećeg: (a) mogućnosti da osobe s invaliditetom odaberu svoje mjesto boravka, gdje i s kim će živjeti, na ravnopravnoj osnovi s drugima, te da nisu obvezne živjeti bilo kojim nametnutim načinom života; (b) pristupa širokom rasponu usluga koje različite službe potpore pružaju osobama s invaliditetom u njihovom domu ili ustanovama za smještaj, uključujući osobnu asistenciju potrebnu za potporu življenju i za uključenje u zajednicu, kao i za sprečavanje izolacije ili segregacije iz zajednice; (c) ravnopravnog pristupa osoba s invaliditetom uslugama, objektima i prostorima namijenjenima općoj populaciji, te njihove primjerenosti potrebama osoba s invaliditetom. Članak 20. OSOBNA POKRETLJIVOST Države potpisnice ove Konvencije će poduzeti učinkovite mjere osiguranja slobode kretanja s najvećom mogućom neovisnošću za osobe s invaliditetom, uključujući: (a) olakšavanje slobode kretanja osoba s invaliditetom na način i u vrijeme koje one same izaberu, i po pristupačnoj cijeni; (b) olakšavanje dostupnosti osoba s invaliditetom kvalitetnim pomagalima za kretanje, napravama, potpornim tehnologijama, te svim oblicima osobne asistencije posrednicima, uključujući i pristupačnost cijena svih ovih oblika pomoći; (c) Pružanje obuke u vještinama kretanja osobama s invaliditetom, kao i specijalističkom osoblju koje radi s osobama s invaliditetom; (d) poticanje poduzeća koja proizvode pomagala za kretanje, naprave i potporne tehnologije, na uvažavanje svih aspekata pokretljivosti osoba s invaliditetom. Članak 21. SLOBODA IZRAŽAVANJA I MIŠLJENJA, TE PRISTUP INFORMACIJAMA Države potpisnice će poduzeti sve odgovarajuće mjere kako bi osigurale ostvarenje ravnopravnog prava osoba s invaliditetom na slobodu izražavanja i mišljenja, uključujući i slobodu traženja, dobivanja i prenošenja informacija i ideja, te prava na sve druge dostupne načine komuniciranja, prema vlastitu izboru, kao što je navedeno u članku 2. ove Konvencije, uključujući i sljedeće: (a) pružanje informacija namijenjenih općoj javnosti, pravodobno i bez dodatnog troška, osobama s invaliditetom, na njima prihvatljiv način, koristeći pritom tehnologije i metode prilagođene različitim oblicima invaliditeta; (b) prihvaćanje i olakšavanje korištenja znakovnih jezika, Braillevog pisma, augmentativne i alternativne komunikacije, i svih drugih dostupnih sredstava, načina i oblika komunikacije po izboru osoba s invaliditetom; (c) poticanje privatnih poduzeća koja pružaju usluge općoj populaciji, uključujući i usluge koje se pružaju putem interneta, u obliku koji je pristupačan osobama s invaliditetom; (d) poticanje sredstava javnog priopćavanja, uključujući i pružanje informacija putem interneta, da svoje usluge učine pristupačnim osobama s invaliditetom; (e) priznavanje i poticanje upotrebe znakovnih jezika. Članak 22. POŠTIVANJE PRIVATNOSTI Nijedna osoba s invaliditetom, bez obzira na prebivalište ili odabrani način života, neće biti izložena samovoljnom ili nezakonitom narušavanju svoje privatnosti, kao ni obitelji, doma, dopisivanja ili drugih oblika komuniciranja, niti će biti izložena nezakonitim napadima na svoju čast i ugled. Osobe s invaliditetom imaju pravo na zakonsku zaštitu od takvog narušavanja privatnosti ili napada na nju. Države potpisnice će zaštititi privatnost osobnih, zdravstvenih i rehabilitacijskih podataka osoba s invaliditetom, na jednakoj osnovi s drugima. Članak 23. POŠTIVANJE DOMA I OBITELJI Države potpisnice ove Konvencije će poduzeti učinkovite i odgovarajuće mjere otklanjanja diskriminacije protiv osoba s invaliditetom u svim pitanjima vezanim uz brak, obitelj, roditeljstvo i osobne odnose, a posebno će osigurati, na jednakoj osnovi s drugima: (a) prihvaćanje prava svih osoba s invaliditetom, koje su u dobi za brak, da sklope brak i zasnuju obitelj na osnovi slobodne i potpune suglasnosti budućih bračnih partnera; (b) prava osoba s invaliditetom na slobodno i odgovorno odlučivanje o broju djece i tome kada će ih imati, kao i pravo na pristup informacijama, primjerenim njihovoj dobi, obrazovanju vezanom uz reprodukciju i planiranje obitelji, te sredstvima koja su im potrebna kako bi mogli ostvariti ova prava; (c) da osobe s invaliditetom, uključujući djecu, očuvaju svoju plodnost na jednakopravnoj osnovi s drugima. Države potpisnice će osigurati prava i odgovornosti osoba s invaliditetom u pogledu skrbništva, čuvanja, dodjeljivanja i usvajanja djece, ili sličnih instituta, gdje ovi koncepti postoje u nacionalnom zakonodavstvu; u svim slučajevima prioritetno će se uzimati u obzir interesi djece. Države potpisnice će pružiti odgovarajuću pomoć osobama s invaliditetom u provedbi njihovih dužnosti u podizanju djece. Države potpisnice će osigurati da djeca s teškoćama u razvoju imaju jednaka prava u pogledu obiteljskog života. S ciljem ostvarivanja tih prava i da bi se spriječilo sakrivanje, napuštanje, zanemarivanje i segregacija djece s teškoćama u razvoju, države potpisnice će osigurati rane i sveobuhvatne informacije, usluge i potporu djeci s teškoćama u razvoju i njihovim obiteljima. Države potpisnice će osigurati da dijete ne bude odvojeno od svojih roditelja protivno njihovoj volji, osim ako nadležna tijela nakon pravomoćne sudske presude, u skladu s primjenjivim pravom i postupkom, ne utvrde da je takvo odvajanje potrebno i u najboljem interesu djeteta. Ni u kojem slučaju dijete neće biti odvojeno od roditelja na osnovi invaliditeta, bilo djeteta ili jednog ili oba roditelja. Države potpisnice će, u slučajevima kad uža obitelj nije u stanju voditi brigu o djetetu s teškoćama u razvoju, poduzeti sve što je potrebno za alternativno zbrinjavanje u široj obitelji, a ukoliko to ne bi bilo moguće, unutar zajednice u obiteljskom okruženju. Članak 24. OBRAZOVANJE Države potpisnice priznaju pravo osoba s invaliditetom na obrazovanje. U svrhu ostvarenja ovog prava bez diskriminacije na osnovi jednakih mogućnosti, države potpisnice će osigurati sveobuhvatno obrazovanje na svim razinama, kao i cjeloživotno obrazovanje, usmjereno na: (a) puni razvoj ljudskog potencijala i osjećaja dostojanstva i vlastite vrijednosti, osnaživanja poštivanja ljudskih prava, temeljnih sloboda i ljudske raznolikosti; (b) razvoj osobnosti osoba s invaliditetom, kao i njihovih talenata i kreativnosti, te mentalnih i tjelesnih sposobnosti, u njihovu punom potencijalu; (c) omogućavanje djelotvornog sudjelovanja osoba s invaliditetom u slobodnom društvu. U ostvarenju ovog prava, države potpisnice će osigurati: (a) da osobe s invaliditetom ne budu isključene iz općeg obrazovnog sustava na osnovi svojeg invaliditeta, te da djeca s teškoćama u razvoju ne budu isključena iz besplatnog i obveznog osnovnog ili iz srednjeg obrazovanja na osnovi teškoća u razvoju; (b) da osobe s invaliditetom mogu imati pristup kvalitetnom i besplatnom osnovnom obrazovanju i srednjem obrazovanju, na ravnopravnoj osnovi s drugima, u zajednicama u kojima žive; (c) razumnu prilagodbu individualnim potrebama; (d) da osobe s invaliditetom dobiju potrebnu pomoć, unutar općeg obrazovnog sustava, kako bi se olakšalo njihovo djelotvorno obrazovanje; (e) pružanje učinkovitih individualiziranih mjera potpore u okruženjima koja najviše pridonose akademskom i socijalnom razvoju, u skladu s ciljem potpunog uključivanja. Države potpisnice će omogućiti osobama s invaliditetom učenje životnih i društvenih vještina kako bi olakšale njihovo puno i ravnopravno sudjelovanje u obrazovanju i životu kao članova zajednice. U tu svrhu, države potpisnice će učiniti sljedeće: (a) olakšati učenje Braillevog pisma, alternativnog pisma, augmentativnih i alternativnih načina, sredstava i oblika komunikacije, vještina orijentacije i pokretljivosti, te promicati potporu vršnjaka i mentorski rad; (b) olakšati učenje znakovnog jezika i promicanje jezičnog identiteta zajednice gluhih; (c) osigurati provođenje obrazovanja osoba, poglavito djece koja su slijepa, gluha ili gluho slijepa na najprikladnijim jezicima i načinima komunikacije za te pojedince, i u okruženju koje u najvećoj mogućoj mjeri potiče intelektualni i socijalni razvoj. Da bi pomogle u ostvarivanju ovoga prava, države potpisnice će poduzeti odgovarajuće mjere za zapošljavanje nastavnika, uključujući nastavnike s invaliditetom, koji znaju znakovni jezik i Braillevo pismo i obučit će stručnjake i osoblje koje radi na svim razinama obrazovanja. Takva obuka će uključivati svijest o invaliditetu i korištenje odgovarajućih augmentativnih i alternativnih načina, sredstava i oblika komunikacije, obrazovnih tehnika i materijala za potporu osobama s invaliditetom. Države potpisnice će osobama s invaliditetom osigurati pristup općem tercijarnom obrazovanju, stručnom usavršavanju, obrazovanju odraslih i cjeloživotnom učenju bez diskriminacije i na osnovi izjednačenoj s drugima. U tu svrhu, države potpisnice će osigurati razumnu prilagodbu za osobe s invaliditetom. Članak 25. ZDRAVLJE Države potpisnice priznaju pravo osobama s invaliditetom na uživanje najviših ostvarivih standarda tjelesnog i mentalnog zdravlja bez diskriminacije na osnovi invaliditeta. Države potpisnice će poduzeti sve prikladne mjere kako bi osobama s invaliditetom osigurale pristup zdravstvenim službama, uključujući rehabilitaciju povezanu sa zdravljem, vodeći računa o njihovom spolu. Države potpisnice posebno će: (a) osigurati osobama s invaliditetom isti opseg, kvalitetu i standard besplatnih ili dostupnih zdravstvenih usluga i programa koji se pružaju drugim osobama, uključujući područje spolnog i reproduktivnog zdravlja i zdravstvene programe kojima je obuhvaćeno cijelo stanovništvo; (b) osigurati zdravstvene usluge potrebne osobama s invaliditetom, uključujući primjerenu ranu identifikaciju i intervenciju, kao i usluge čija je namjena smanjenje i prevencija daljnjeg invaliditeta, uključujući invaliditet kod djece i starijih osoba; (c) pružati ove zdravstvene usluge što je moguće bliže zajednicama u kojima osobe s invaliditetom žive, uključujući ruralne krajeve; (d) zahtijevati od zdravstvenih radnika pružanje iste kvalitete usluga osobama s invaliditetom kao i drugima, i na osnovi slobodnog i informiranog pristanka, među ostalim podizanjem razine svijesti o ljudskim pravima, dostojanstvu, neovisnosti i potrebama osoba s invaliditetom kroz obuku i promicanje etičkih standarda u javnom i privatnom zdravstvenom sektoru; (e) zabraniti diskriminaciju osoba s invaliditetom u pružanju zdravstvenog osiguranja, kao i životnog osiguranja, gdje je to dopušteno nacionalnim zakonom, a što će biti osigurano pod poštenim i razumnim uvjetima; (f) spriječiti diskriminirajuće uskraćivanje zdravstvene zaštite ili zdravstvenih usluga ili hrane i pića temeljem invaliditeta. Članak 26. OSPOSOBLJAVANJE I REHABILITACIJA Države potpisnice će poduzeti djelotvorne i prikladne mjere, uključujući pritom i vršnjačku pomoć, kako bi omogućile osobama s invaliditetom stjecanje i održavanje najveće moguće neovisnosti, i najpotpuniju moguću tjelesnu, mentalnu, društvenu i profesionalnu sposobnost, te punu uključenost i sudjelovanje u svim područjima života. U tu svrhu, države potpisnice će organizirati, ojačati i proširiti sveobuhvatne usluge i programe osposobljavanja i rehabilitacije, posebice na području zdravstva, zapošljavanja, obrazovanja i socijalnih usluga, na način da: (a) usluge i programi osposobljavanja i rehabilitacije započnu u najranijoj mogućoj fazi i budu temeljeni na multidisciplinarnoj procjeni individualnih potreba i jačih strana osobe; (b) usluge i programi osposobljavanja i rehabilitacije podupru sudjelovanje i uključenje u zajednicu i sve aspekte društva, da budu dobrovoljni te da budu dostupni osobama s invaliditetom na najbližoj mogućoj lokaciji njihovom prebivalištu, uključujući ruralna područja. Države potpisnice će promicati razvoj temeljne i trajne obuke stručnjaka i drugog osoblja koje radi u službama osposobljavanja i rehabilitacije. Države potpisnice će promicati dostupnost, poznavanje i upotrebu pomoćnih naprava i tehnologija oblikovanih za osobe s invaliditetom koje su vezane uz osposobljavanje i rehabilitaciju. Članak 27. RAD I ZAPOŠLJAVANJE Države potpisnice priznaju pravo na rad osobama s invaliditetom, na jednakoj osnovi s drugima; ovo uključuje pravo na mogućnost zarađivanja za život od rada, slobodno odabranog ili prihvaćenog na tržištu rada i u radnom okruženju koje je otvoreno, uključujuće i dostupno osobama s invaliditetom. Države potpisnice će osigurati i promicati ostvarenje prava na rad, uključujući pritom i one koji steknu invaliditet tijekom zaposlenja, poduzimanjem odgovarajućih koraka, uključujući i zakonodavstvo, s ciljem, među ostalim: (a) zabrane diskriminacije temeljem invaliditeta u odnosu na sva pitanja vezana uz sve oblike zapošljavanja, uključujući uvjete pronalaženja kandidata, primanja na posao i zapošljavanja, trajanja zaposlenja, napredovanja u službi i sigurnih uvjeta rada koji ne štete zdravlju; (b) zaštite osoba s invaliditetom na ravnopravnoj osnovi s drugima u pogledu pravednih i povoljnih uvjeta rada, uključujući jednake mogućnosti i jednaku plaću za rad iste vrijednosti, sigurne i zdrave uvjete rada, uz zaštitu od uznemiravanja i pravnu zaštitu u slučaju pritužbi; (c) osiguravanja ostvarivanja radničkih i sindikalnih prava osobama s invaliditetom na ravnopravnoj osnovi s drugima; (d) omogućavanja djelotvornog pristupa osoba s invaliditetom općim tehničkim programima, kao i programima profesionalne orijentacije, službama zapošljavanja i profesionalnom i trajnom obrazovanju; (e) promicanja mogućnosti zapošljavanja i napredovanja u karijeri osoba s invaliditetom na tržištu rada, kao i pružanja pomoći u pronalaženju, dobivanju, zadržavanju posla i povratku na posao; (f) promicanja mogućnosti samozapošljavanja, poduzetništva, razvoja zadrugarstva i pokretanja vlastitog posla; (g) zapošljavanja osoba s invaliditetom u javnom sektoru; (h) promicanja zapošljavanja osoba s invaliditetom u privatnom sektoru kroz odgovarajuće politike i mjere, koje mogu uključivati afirmativne akcijske programe, poticaje i druge mjere; (i) osiguranja prihvatljive prilagodbe okruženja na radnom mjestu za osobe s invaliditetom; (j) promicanja stjecanja radnog iskustva osoba s invaliditetom na otvorenom tržištu rada; (k) promicanja programa strukovne i profesionalne rehabilitacije, zadržavanja posla i povratka na posao za osobe s invaliditetom. Države potpisnice će osigurati da osobe s invaliditetom ne budu držane u ropskom ili podčinjenom odnosu i da budu, pod jednakim uvjetima kao i druge osobe, zaštićene od prisilnog rada. Članak 28. PRIMJERENI ŽIVOTNI STANDARD I SOCIJALNA ZAŠTITA Države potpisnice priznaju pravo osobama s invaliditetom na odgovarajući životni standard za njih i njihove obitelji, uključujući odgovarajuću prehranu, odijevanje, stanovanje, kao i na stalno unapređenje životnih uvjeta te će poduzeti odgovarajuće korake kako bi zaštitile i promicale ostvarenje ovog prava bez diskriminacije na osnovi invaliditeta. Države potpisnice priznaju pravo osoba s invaliditetom na socijalnu zaštitu i na uživanje tog prava bez diskriminacije na osnovi invaliditeta, te će poduzeti odgovarajuće korake kako bi zaštitile i promicale ostvarenje ovog prava, uključujući i mjere u svrhu: (a) osiguranja jednakog pristupa osoba s invaliditetom čistoj vodi i osiguranja dostupnosti odgovarajućih i financijski pristupačnih usluga i drugih vrsta pomoći vezanih uz potrebe koje proizlaze iz invaliditeta; (b) osiguranja pristupa osoba s invaliditetom, posebice žena, djevojaka i osoba starije životne dobi s invaliditetom, programima socijalne zaštite i programima smanjenja siromaštva; (c) osiguranja pristupa državnoj pomoći osobama s invaliditetom i njihovih obitelji koje žive u uvjetima siromaštva kako bi podmirili izdatke vezane uz invaliditet, uključujući odgovarajuću obuku, savjetovanje, financijsku pomoć i povremenu pomoć u kući oko skrbi za osobu s invaliditetom; (d) osiguranja pristupa osoba s invaliditetom javnim programima stambenoga zbrinjavanja; (e) osiguranja ravnopravnoga pristupa osobama s invaliditetom programima i beneficijima mirovinskog osiguranja. Članak 29. SUDJELOVANJE U POLITIČKOM I JAVNOM ŽIVOTU Države potpisnice će osobama s invaliditetom jamčiti njihova politička prava i mogućnost njihova uživanja na jednakoj osnovi s drugima, te će: (a) osigurati da osobe s invaliditetom mogu djelotvorno i u potpunosti sudjelovati u političkom i javnom životu na jednakoj osnovi s drugima, izravno ili putem slobodno izabranih predstavnika, uključujući i pravo i mogućnost da glasuju i budu birani, među ostalim: (i) osiguravajući da glasačke procedure, prostori i materijali budu prikladni, dostupni i laki za razumijevanje i uporabu; (ii) štiteći pravo osoba s invaliditetom na tajno glasovanje na izborima i javnim referendumima, bez zastrašivanja, kao i pravo samostalnog kandidiranja na izborima i obavljanja svih javnih funkcija na svim razinama vlasti, omogućavajući uporabu potpornih i novih tehnologija gdje je to primjereno; (iii) osiguravajući slobodno izražavanje volje osoba s invaliditetom kao birača i u tu svrhu, gdje je to potrebno, na njihov zahtjev dopustiti pomoć u glasovanju od strane osobe po njihovu vlastitom izboru; (b) aktivno promicati okruženje u kojem osobe s invaliditetom mogu djelotvorno i u potpunosti sudjelovati u vođenju javnih poslova, bez diskriminacije i na jednakoj osnovi s drugima, te ohrabriti njihovo sudjelovanje u javnim poslovima, uključujući: (i) sudjelovanje u nevladinim organizacijama i udrugama koje se bave javnim i političkim životom države, uključujući aktivnosti i vođenje političkih stranaka; (ii) osnivanje i učlanjivanje u organizacije osoba s invaliditetom kako bi ih one predstavljale na međunarodnoj, nacionalnoj, regionalnoj i lokalnoj razini. Članak 30. SUDJELOVANJE U KULTURNOM ŽIVOTU, REKREACIJI, RAZONODI I ŠPORTU Države potpisnice priznaju osobama s invaliditetom pravo na sudjelovanje u kulturnom životu na jednakoj osnovi s drugima, te će poduzeti sve odgovarajuće mjere kako bi osigurale da osobe s invaliditetom: (a) imaju pristup kulturnim materijalima u svim dostupnim oblicima; (b) imaju pristup TV programima, filmovima, kazalištu i drugim kulturnim aktivnostima, u svim dostupnim oblicima; (c) imaju pristup mjestima kulturnih događanja ili usluga, kao što su kazališta, muzeji, kino dvorane, knjižnice i turističke usluge, te, koliko je to moguće, spomenicima i mjestima od nacionalnoga kulturnog značenja. Države potpisnice će poduzeti odgovarajuće mjere kako bi omogućile osobama s invaliditetom razvoj i korištenje svojega kreativnog, umjetničkog i intelektualnog potencijala, ne samo za vlastitu dobrobit, nego također i za obogaćivanje društva. Države potpisnice će poduzeti sve odgovarajuće korake kako bi osigurale da zakoni koji štite intelektualna vlasnička prava ne sadrže nerazumne ili diskriminirajuće prepreke pristupu osoba s invaliditetom kulturnim materijalima, poštujući pritom odredbe međunarodnog prava. Osobe s invaliditetom će imati pravo, na jednakoj osnovi s drugima, na priznavanje i potporu svojem specifičnom kulturnom i jezičnom identitetu, uključujući znakovni jezik i kulturu gluhih. S ciljem omogućavanja osobama s invaliditetom prava sudjelovanja na jednakoj osnovi s drugim osobama u rekreativnim, slobodnim i športskim aktivnostima, države potpisnice će poduzeti odgovarajuće mjere u svrhu: (a) poticanja i promicanja sudjelovanja, u najvećoj mogućoj mjeri, osoba s invaliditetom u redovnim športskim aktivnostima na svim razinama; (b) osiguranja mogućnosti organiziranja, razvoja i sudjelovanja u športskim i rekreacijskim aktivnostima namijenjenim osobama s invaliditetom i u tu će se svrhu poticati osiguravanje odgovarajućeg vodstva, obuke i sredstava podrške, na jednakoj osnovi s drugima; (c) osiguranja pristupa osoba s invaliditetom športskim, rekreacijskim i turističkim odredištima; (d) osiguranja djeci s teškoćama u razvoju jednakog pristupa sudjelovanju u igri, rekreaciji, slobodnim i športskim aktivnostima, uključujući i one aktivnosti koje su dio obrazovnog sustava; (e) osiguranja pristupa osoba s invaliditetom uslugama koje pružaju organizatori rekreacijskih, turističkih, slobodnih i športskih aktivnosti. Članak 31. STATISTIKA I PRIKUPLJANJE PODATAKA Države potpisnice se obvezuju prikupljati potrebne informacije, uključujući statističke podatke, kako bi omogućile formuliranje i provedbu politike koja će ovu Konvenciju učiniti djelotvornom. Proces sakupljanja i obrade ovih podataka će biti: (a) U suglasnosti sa zakonski uspostavljenom zaštitom, uključujući zakonodavstvo o zaštiti podataka, u pogledu povjerljivosti i poštivanja privatnosti osoba s invaliditetom; (b) u suglasnosti s međunarodno prihvaćenim normama zaštite ljudskih prava i temeljnih sloboda i etičkih načela statistike. Podatci prikupljeni u skladu s ovim člankom bit će razvrstani na odgovarajući način i korišteni kao pomoć u procjeni provođenja obveza država potpisnica preuzetih ovom Konvencijom te za identifikaciju i otklanjanje prepreka s kojima se osobe s invaliditetom suočavaju u ostvarivanju svojih prava. Države potpisnice će preuzeti odgovornost za distribuciju ovih statističkih podataka i osigurat će njihovu dostupnost osobama s invaliditetom i drugima. Članak 32. MEĐUNARODNA SURADNJA Države potpisnice prihvaćaju važnost međunarodne suradnje i njezinog promicanja u podupiranju nacionalnih napora za postizanje svrhe i ciljeva ove Konvencije te će poduzeti odgovarajuće i učinkovite mjere u tom pogledu, zajedno s drugim državama i, kad je to primjereno, u partnerstvu s odgovarajućim međunarodnim i regionalnim organizacijama i civilnim društvom, posebice s organizacijama osoba s invaliditetom. Takve mjere mogu, među ostalim, uključivati: (a) osiguravanje da međunarodna suradnja, uključujući međunarodne programe razvoja, bude sveobuhvatna i pristupačna osobama s invaliditetom; (b) olakšavanje i podržavanje izgradnje kapaciteta, uključujući razmjenu i međusobno dijeljenje informacija, iskustava, programa izobrazbe i najboljih primjera iz prakse; (c) olakšavanje suradnje u istraživanju i pristupu znanstvenim i tehničkim spoznajama; (d) pružanje, prema potrebi, tehničke i ekonomske pomoći, uključujući i olakšavanje pristupa i razmjenu pristupačnih i potpornih tehnologija te kroz prijenos tehnologija. Odredbe ovoga članka ne utječu na obveze svake države potpisnice da ispuni svoje obveze preuzete temeljem ove Konvencije. Članak 33. NACIONALNA PROVEDBA I PRAĆENJE Države potpisnice će odrediti, u skladu sa svojim ustrojem, jedno ili više središnjih mjesta unutar vlade za pitanja vezana uz provedbu ove Konvencije i posvetiti dužnu pozornost uspostavi ili imenovanju koordinacijskog mehanizma u okviru vlade koji će omogućiti povezivanje aktivnosti među različitim sektorima i na različitim razinama. Države potpisnice će, u skladu sa svojim pravnim i administrativnim sustavom, održavati, osnaživati, imenovati ili uspostaviti okvir za djelovanje unutar odnosne države potpisnice, uključujući jedan ili više nezavisnih mehanizama, kako bude primjereno, koji će promicati, štititi i nadzirati provedbu ove Konvencije. Prigodom imenovanja ili uspostavljanja tog mehanizma, države potpisnice će uzeti u obzir načela koja se odnose na status i funkcioniranje nacionalnih institucija za zaštitu i promicanje ljudskih prava. Civilno društvo, a posebice osobe s invaliditetom i organizacije koje ih predstavljaju, bit će uključene i u punoj mjeri sudjelovati u procesu praćenja provedbe. Članak 34. ODBOR ZA PRAVA OSOBA S INVALIDITETOM Radi izvršavanja ovdje navedenih funkcija uspostavit će se Odbor za prava osoba s invaliditetom (u daljnjem tekstu: Odbor). Odbor će se, u trenutku stupanja ove Konvencije na snagu, sastojati od dvanaest stručnjaka. Nakon dodatnih šezdeset ratifikacija ili pristupanja Konvenciji, članstvo Odbora će se povećati za šest članova, te će dostići broj od najviše osamnaest članova. Članovi Odbora će obavljati dužnost kao privatne osobe i bit će visokoga moralnog ugleda s priznatom stručnošću i iskustvom na području uređenom ovom Konvencijom. Pri nominiranju svojih kandidata države članice su pozvane voditi računa o odredbama navedenim u članku 4. stavku 3. ove Konvencije. Države potpisnice će izabrati članove Odbora vodeći računa o ravnomjernoj geografskoj zastupljenosti, zastupljenosti različitih civilizacijskih oblika i različitih pravnih sustava, ravnomjernoj zastupljenosti spolova i sudjelovanju stručnjaka s invaliditetom. Članovi Odbora bit će odabrani tajnim glasovanjem s popisa osoba koje imenuju države potpisnice između svojih državljana na sastancima Konferencije država potpisnica. Na tim sastancima, na kojima će dvije trećine država potpisnica činiti kvorum, osobe izabrane u Odbor bit će one koje dobiju najveći broj glasova i apsolutnu većinu glasova predstavnika prisutnih država potpisnica koje glasuju. Početni izbori će se održati najkasnije šest mjeseci nakon stupanja na snagu ove Konvencije. Najmanje četiri mjeseca prije datuma svakih izbora Glavni tajnik Ujedinjenih naroda uputit će pismo državama potpisnicama pozivajući ih na dostavu nominacija u roku dva mjeseca. Glavni tajnik će potom pripremiti abecedni popis svih tako nominiranih osoba, s označenom državom potpisnicom koja ih je nominirala, a zatim će taj popis uputiti državama potpisnicama ove Konvencije. Članovi Odbora birat će se na četiri godine. Za tu će dužnost moći biti odabrani još jednom. Međutim, mandat šest članova, biranih na prvim izborima, će isteći nakon dvije godine; odmah nakon prvih izbora, imena ovih šest članova odredit će predsjedavajući ždrijebom na sastanku navedenom u stavku 5. ovoga članka. Izbor šest dodatnih članova Odbora obavit će se prilikom redovnih izbora, u skladu s odgovarajućim odredbama ovoga članka. Ukoliko član Odbora umre ili da ostavku ili izjavi da iz nekih drugih razloga ne može više obavljati svoju dužnost, država potpisnica, koja je nominirala tog člana, imenovat će drugog stručnjaka istih kvalifikacija koji udovoljava uvjetima navedenim u odredbama ovoga članka, kako bi obavljao dužnost do kraja mandata. Odbor će usvojiti svoj poslovnik o radu. Glavni tajnik Ujedinjenih naroda će osigurati potrebno osoblje, opremu i prostorije potrebne za učinkovito funkcioniranje Odbora prema ovoj Konvenciji i sazvat će njegov prvi sastanak. Uz odobrenje Opće skupštine, članovi Odbora osnovanoga prema odredbama ove Konvencije primat će naknadu iz izvora Ujedinjenih naroda pod uvjetima koje postavi skupština, imajući u vidu važnost odgovornosti Odbora. 13. Članovi Odbora imat će pravo na sredstva i prostor, povlastice i imunitet stručnjaka u misiji Ujedinjenih naroda u skladu s odnosnim odredbama Konvencije o povlasticama i imunitetima Ujedinjenih naroda. Članak 35. IZVJEŠĆA DRŽAVA POTPISNICA Svaka država potpisnica će Odboru podnijeti sveobuhvatno izvješće, preko Glavnog tajnika Ujedinjenih naroda, o mjerama poduzetim radi ostvarenja obveza preuzetih potpisivanjem ove Konvencije i o napretku ostvarenom u tom pogledu, u roku od dvije godine nakon stupanja na snagu ove Konvencije za svaku odnosnu državu potpisnicu. Nakon toga će države potpisnice podnositi daljnja izvješća najmanje svake četiri godine i dalje kad god to Odbor bude zatražio. Odbor će dati smjernice vezane uz sadržaj izvješća. Država potpisnica koja je podnijela sveobuhvatno početno izvješće Odboru ne treba u narednim izvješćima ponavljati već dostavljene podatke. Pri pripremanju izvješća za Odbor države potpisnice bi to trebale činiti kroz otvoreni i transparentni postupak i uzimati u obzir odredbe članka 4. stavka 3. ove Konvencije. koje proizlaze iz ove Konvencije. Članak 36. RAZMATRANJE IZVJEŠĆA Odbor će razmatrati svako izvješće i sačinit će, prema tome kako bude procijenio primjerenim, svoje prijedloge i opće preporuke o izvješću te ih proslijediti odnosnoj državi potpisnici. Država potpisnica može potom odgovoriti Odboru navodeći sve podatke koje želi. Odbor može od država potpisnica tražiti dodatne podatke relevantne za provođenje ove Konvencije. Ako država potpisnica značajno zakasni s podnošenjem izvješća, Odbor može obavijestiti odnosnu državu potpisnicu o potrebi razmatranja provedbe ove Konvencije u toj državi potpisnici, na temelju pouzdanih podataka dostupnih Odboru, ukoliko se potrebno izvješće ne podnese u roku od tri mjeseca nakon obavijesti. Odbor će pozvati odnosnu državu potpisnicu na sudjelovanje u takvom razmatranju. Ukoliko država potpisnica odgovori podnošenjem relevantnog izvješća, primjenjivat će se odredbe stavka 1. ovog članka. Glavni tajnik Ujedinjenih naroda stavit će izvješća na raspolaganje svim državama potpisnicama. Države potpisnice će staviti svoja izvješća na raspolaganje javnosti u svojim zemljama i omogućit će davanje prijedloga i općih preporuka koje se odnose na ova izvješća. Odbor će prenijeti, kad to bude smatrao prikladnim, izvješća država potpisnica specijaliziranim agencijama, fondovima i programima Ujedinjenih naroda i drugim nadležnim tijelima kako i pomoć koja bi se u njima tražila, zajedno s eventualnim primjedbama i potrebama. Članak 37. SURADNJA IZMEĐU DRŽAVA POTPISNICA I ODBORA Svaka država potpisnica će surađivati s Odborom i pomagati njegovim članovima u ispunjavanju njihovih dužnosti. U svojem odnosu s državom potpisnicom Odbor će razmotriti načine i sredstva za poboljšanje sposobnosti države u provođenju ove Konvencije, uključujući i međunarodnu suradnju. Članak 38. ODNOS ODBORA S DRUGIM TIJELIMA Da bi se potaklo učinkovito provođenje ove Konvencije i ohrabrila međunarodna suradnja na području koje ova Konvencija obuhvaća: (a) Specijalizirane agencije i druga tijela Ujedinjenih naroda imat će pravo biti prisutna pri razmatranju provedbe onih odredbi ove Konvencije koje ulaze u njihov djelokrug rada. Odbor može, kada to procijeni prikladnim, pozvati specijalizirane agencije i druga nadležna tijela da daju stručno mišljenje o provođenju Konvencije na područjima koja ulaze u njihov djelokrug. Odbor može pozvati specijalizirane agencije i druga tijela Ujedinjenih naroda da podnesu izvješća o provođenju Konvencije na područjima koja potpadaju u njihov djelokrug; (b) U vršenju svojega mandata Odbor će konzultirati, kada to bude prikladno, druga odgovarajuća tijela osnovana temeljem međunarodnih pravnih dokumenata o ljudskim pravima u cilju osiguravanja dosljednosti njihovih smjernica o izvješćivanju, komentara i općih preporuka, te radi izbjegavanja dvostrukosti i preklapanja u obavljanju njihovih dužnosti. Članak 39. IZVJEŠĆE ODBORA Odbor će svake dvije godine izvješćivati Opću skupštinu i Gospodarsko i socijalno vijeće o svojim aktivnostima i može davati prijedloge i opće preporuke utemeljene na pregledu izvješća i podataka dobivenih od država potpisnica. Takvi prijedlozi i opće preporuke će biti uključene u izvješće Odbora zajedno s komentarima država potpisnica ukoliko ih one budu imale. Članak 40. KONFERENCIJA DRŽAVA POTPISNICA Države potpisnice će se redovito sastajati na Konferenciji država potpisnica kako bi razmotrile bilo koje pitanje vezano uz provedbu ove Konvencije. Najkasnije šest mjeseci nakon što ova Konvencija bude stupila na snagu, Glavni tajnik Ujedinjenih naroda će sazvati Konferenciju država potpisnica. Glavni tajnik Ujedinjenih naroda sazivat će naredne sastanke svake dvije godine ili u skladu s odlukom Konferencije država potpisnica. Članak 41. DEPOZITA Glavni tajnik Ujedinjenih naroda bit će depozitar ove Konvencije. Članak 42. POTPIS Ova će Konvencija biti otvorena za potpisivanje svim državama i organizacijama regionalne integracije u sjedištu Ujedinjenih naroda u New Yorku od 30. ožujka 2007. godine. Članak 43. PRISTANAK NA PRIHVAĆANJE OBVEZA IZ KONVENCIJE Ova će Konvencija podlijegati ratifikaciji zemalja potpisnica i formalnoj potvrdi organizacija regionalne integracije koje su je potpisale. Bit će otvorena za pristupanje svim državama ili organizacijama regionalne integracije koje nisu potpisale Konvenciju. Članak 44. ORGANIZACIJE REGIONALNE INTEGRACIJE “Organizacija regionalne integracije” označavat će organizaciju koju osnivaju suverene države odnosne regije, na koju su zemlje članice prenijele nadležnost po pitanjima uređenim ovom Konvencijom. Takve organizacije će u svojim dokumentima formalnog potvrđivanja ili pristupanja naznačiti opseg nadležnosti u odnosu na pitanja uređena ovom Konvencijom. One će naknadno obavijestiti depozitara o svakoj suštinskoj izmjeni u opsegu njihove nadležnosti. Korištenje izraza “države potpisnice” u ovoj Konvenciji odnosit će se na te organizacije u granicama njihove nadležnosti. Za potrebe članka 45., stavka 1. i članka 47., stavaka 2. i 3., bilo koji instrument koji položi organizacija regionalne integracije neće se ubrajati. Organizacije regionalne integracije mogu, u pitanjima iz svoje nadležnosti, ostvariti pravo glasa na Konferenciji država potpisnica s brojem glasova jednakim broju država članica koje su potpisnice ove Konvencije. Takva organizacija neće moći ostvariti svoje pravo na glasovanje ako bilo koja od njenih država članica iskoristi svoje pravo i obrnuto. Članak 45. STUPANJE NA SNAGU Ova će Konvencija stupiti na snagu tridesetog dana nakon dana pohrane dvadesetog instrumenta ratifikacije ili pristupa kod Glavnog tajnika Ujedinjenih naroda. Za svaku državu ili organizaciju regionalne integracije koja ratificira, formalno potvrdi ili pristupi Konvenciji nakon polaganja dvadesetog takvog instrumenta, Konvencija će stupiti na snagu tridesetog dana nakon polaganja njezinoga vlastitog instrumenta. Članak 46. REZERVE Rezerve nespojive s ciljem i svrhom ove Konvencije neće biti dozvoljene. Rezerve se mogu povući u bilo koje vrijeme. Članak 47. AMANDMANI Bilo koja država potpisnica može predložiti amandman na ovu Konvenciju i dostaviti ga Glavnom tajniku Ujedinjenih naroda. Glavni tajnik će potom obavijestiti o predloženom amandmanu države potpisnice, sa zahtjevom da se izjasne žele li sazvati konferenciju država potpisnica u svrhu razmatranja i glasanja o tim prijedlozima. U slučaju da se, unutar četiri mjeseca od dana takve obavijesti, najmanje jedna trećina država potpisnica izjasni u korist sazivanja takve konferencije, Glavni tajnik će sazvati konferenciju pod pokroviteljstvom Ujedinjenih naroda. Bilo koji amandman koji bude prihvaćen od dvotrećinske većine država potpisnica, koje budu prisutne i koje budu glasale na konferenciji, bit će upućen na odobrenje Općoj skupštini, a zatim i svim državama potpisnicama na prihvaćanje. Amandman koji bude prihvaćen i potvrđen u skladu sa stavkom 1. ovog članka stupit će na snagu tridesetoga dana nakon što broj položenih dokumenata o prihvaćanju dostigne dvije trećine broja država potpisnica na dan prihvaćanja amandmana. Nakon toga, amandman će stupiti na snagu za svaku državu potpisnicu tridesetoga dana nakon polaganja vlastitog dokumenta o prihvaćanju. Amandman će biti obvezujući samo za one države potpisnice koje ga prihvate. Ako Konferencija država potpisnica tako odluči konsenzusom, amandman je usvojen i potvrđen u skladu sa stavkom 1. koji se odnosi isključivo na članke 34., 38., 39. i 40., stupit će na snagu za sve države potpisnice tridesetoga dana nakon što broj položenih instrumenata o prihvaćanju dostigne dvije trećine broja država potpisnica na dan usvajanja amandmana. Članak 48. OTKAZIVANJE KONVENCIJE Država potpisnica može pismenom obaviješću Glavnom tajniku Ujedinjenih naroda otkazati Konvenciju. Otkaz će stupiti na snagu godinu dana nakon dana kada Glavni tajnik zaprimi obavijest. Članak 49. PRISTUPAČNI FORMAT Tekst ove Konvencije će biti na raspolaganju u pristupačnim formatima. Članak 50. IZVORNICI Tekstovi ove Konvencije na arapskom, kineskom, engleskom, francuskom, ruskom i španjolskom će biti jednako izvorni.Kao potvrdu toga, niže potpisani opunomoćenici, koje su njihove vlade sukladno primjenjivim propisima za to ovlastile, potpisali su ovu Konvenciju. Fakultativni protokol uz Konvenciju o pravima osoba s invaliditetom Države potpisnice ovoga protokola složile su se o sljedećem: Članak 1. Država potpisnica ovoga Protokola (u daljnjem tekstu “država potpisnica”) priznaje nadležnost Odbora za prava osoba s invaliditetom (u daljnjem tekstu “Odbor”) za primanje i razmatranje predstavki pojedinaca ili u ime pojedinaca ili skupina pojedinaca koji su u njezino pravnoj nadležnosti, a koji tvrde da su žrtve kršenja odredaba ove Konvencije od strane te države potpisnice. Odbor neće primati podneske koji se odnose na državu potpisnicu Konvencije ukoliko ona nije potpisnica ovoga Protokola. Članak 2. Odbor će smatrati da je predstavka neprihvatljiva ako: (a) je predstavka anonimna; (b) predstavka predstavlja zlouporabu prava podnošenja takvih predstavki ili nije u skladu s odredbama ove Konvencije; (c) je Odbor već razmatrao isto pitanje ili je ono predmet razmatranja u nekom drugom postupku međunarodnog ispitivanja ili rješavanja; (d) nisu iscrpljeni svi raspoloživi pravni lijekovi važeći u državi potpisnici. Ovo se pravilo neće primjenjivati kad je primjena pravnih lijekova bezrazložno produžena ili kad nije izgledno da će imati učinkoviti rezultat; (e) je očigledno neutemeljena ili nije dovoljno obrazložena; ili kada (f) su činjenice koje su predmet predstavke nastupile prije stupanja na snagu ovoga Protokola za odnosnu državu potpisnicu, osim ako se te činjenice nastave nakon toga datuma. Članak 3. U skladu s odredbama članka 2. ovog Protokola, Odbor će predstavku koja mu je podnesena kao povjerljiva dati na uvid državi potpisnici. Država primateljica će u roku od šest mjeseci Odboru dostaviti pisano objašnjenje ili izjavu kojom objašnjava odnosni slučaj i o pravnom lijeku ukoliko ga je ta država primijenila. Članak 4. U bilo kojem trenutku nakon primanja predstavke i prije odlučivanja o njezinoj osnovanosti, Odbor može uputiti odnosnoj državi potpisnici zahtjev za žurnim razmatranjem poduzimanja onih žurnih mjera koje mogu biti potrebne radi izbjegavanja moguće nepopravljive štete žrtvi ili žrtvama navodnoga kršenja njihovih prava. Kada se Odbor služi svojim ovlastima iz stavka 1. ovoga članka, time ne prejudicira odluku o prihvatljivosti ili o osnovanosti predstavke. Članak 5. Odbor će održavati zatvorene sjednice kad razmatra predstavke podnesene u skladu s ovim Protokolom. Nakon razmatranja predstavke Odbor će uputiti prijedloge i preporuke, ukoliko ih ima, odnosnoj državi potpisnici i podnositelju predstavke. Članak 6. Ukoliko Odbor primi pouzdane obavijesti koje ukazuju da država potpisnica ozbiljno i sustavno krši prava iz ove Konvencije, Odbor će pozvati državu potpisnicu na suradnju u razmatranju tih obavijesti i u tome će cilju dostaviti primjedbe vezane uz odnosne obavijesti. 2. Uzimajući u obzir primjedbe koje je mogla dostaviti odnosna država potpisnica, kao i svaku drugu pouzdanu obavijest koja mu je dostupna, Odbor može odrediti jednog ili više svojih članova za provedbu istrage i podnošenje žurnoga izvješća Odboru. Kada je to opravdano i uz suglasnost države potpisnice, istraga može uključivati i posjetu njezinom teritoriju. Nakon razmatranja nalaza takve istrage, Odbor će dostaviti te nalaze odnosnoj državi potpisnici zajedno s mogućim komentarima i preporukama. Odnosna država potpisnica će, u roku od šest mjeseci po primitku nalaza, komentara i preporuka koje joj je Odbor dostavio, dostaviti svoje primjedbe Odboru. Takva će se istraga provoditi povjerljivo, a tražit će se suradnja države potpisnice u svim fazama postupka. Članak 7. Odbor može pozvati odnosnu državu potpisnicu da u svoje izvješće prema članku 35. Konvencije uvrsti podatke o mjerama poduzetim kao odgovor na istragu provedenu u skladu s člankom 6. ovoga Protokola. Odbor može, ukoliko je to potrebno, po isteku razdoblja od šest mjeseci navedenoga u članku 6., stavak 4., pozvati odnosnu državu potpisnicu da ga informira o mjerama koje je poduzela kao odgovor na istragu. Članak 8. Svaka država potpisnica može, u vrijeme potpisivanja ili ratifikacije ovoga Protokola ili pristupanja, izjaviti da ne priznaje nadležnost Odbora navedenu u člancima 6. i 7. Članak 9. Glavni tajnik Ujedinjenih naroda bit će depozitar ovoga Protokola. Članak 10. Ovaj Protokol bit će otvoren za potpisivanje državama potpisnicama Konvencije i organizacijama regionalne integracije u sjedištu Ujedinjenih naroda u New Yorku od 30. ožujka 2007. godine. Članak 11. Ovaj će Protokol podlijegati ratifikaciji država potpisnica koje su potpisale ili pristupile Konvenciji. Podlijegat će formalnom potvrđivanju potpisnica-organizacija regionalne integracije koje su formalno potvrdile ili pristupile Konvenciji. Bit će otvoren za pristupanje svim državama ili organizacijama regionalne integracije koje su ratificirale, formalno potvrdile i pristupile Konvenciji, a koje nisu potpisale Protokol. Članak 12. “Organizacija regionalne integracije” označavat će organizaciju koju osnivaju suverene države odnosne regije, na koju su zemlje članice prenijele nadležnost po pitanjima uređenim ovom Konvencijom i ovim Protokolom. Takve organizacije će u svojim dokumentima formalnog potvrđivanja ili pristupanja naznačiti opseg nadležnosti u odnosu na pitanja uređena ovom Konvencijom i ovim Protokolom. One će naknadno obavijestiti depozitara o svakoj suštinskoj izmjeni u opsegu njihove nadležnosti. Služenje izrazom “države potpisnice” u ovom će se Protokolu odnositi na te organizacije u granicama njihove nadležnosti. Za potrebe članka 13., stavak 1. i članka 15., stavak 2., bilo koji instrument koji podnese organizacija regionalne integracije neće se ubrajati. Organizacije regionalne integracije, u pitanjima iz svoje nadležnosti, mogu ostvariti svoje pravo glasa na sastancima država potpisnica s brojem glasova jednakim broju država članica koje su potpisnice ovoga Protokola. Takva organizacija neće moći ostvariti svoje pravo na glasovanje ako bilo koja od njezinih država članica iskoristi svoje pravo i obrnuto. Članak 13. Nakon stupanja na snagu Konvencije, ovaj Protokol će stupiti na snagu tridesetog dana nakon polaganja desetog instrumenta o ratifikaciji ili pristupanju. Za svaku državu ili organizaciju regionalne integracije koja ratificira, formalno potvrđuje ili pristupa Protokolu nakon polaganja desetog takvog instrumenta, Protokol će stupiti na snagu tridesetog dana nakon polaganja vlastitog instrumenta. Članak 14. Rezerve nespojive s ciljem i svrhom ovoga Protokola neće biti dozvoljene. Rezerve se mogu povući u bilo koje vrijeme. Članak 15. Bilo koja država potpisnica može predložiti amandman na ovaj Protokol i dostaviti ga Glavnom tajniku Ujedinjenih naroda. Glavni tajnik će potom obavijestiti o predloženom amandmanu države potpisnice, sa zahtjevom da se izjasne žele li sazvati konferenciju država potpisnica u svrhu razmatranja i glasanja o tim prijedlozima. U slučaju da se, unutar četiri mjeseca od dana takve obavijesti, najmanje jedna trećina država potpisnica izjasni u korist sazivanja takve konferencije, Glavni tajnik će sazvati konferenciju pod pokroviteljstvom Ujedinjenih naroda. Bilo koji amandman koji bude prihvaćen od dvotrećinske većine država potpisnica, koje budu prisutne i koje budu glasale na konferenciji, bit će upućen na odobrenje Općoj skupštini, a zatim i svim državama potpisnicama na prihvaćanje. Amandman koji bude prihvaćen i potvrđen u skladu sa stavkom 1. ovog članka stupit će na snagu tridesetoga dana nakon što broj položenih dokumenata o prihvaćanju dostigne dvije trećine broja država potpisnica na dan prihvaćanja amandmana. Nakon toga, amandman će stupiti na snagu za svaku državu potpisnicu tridesetoga dana nakon polaganja vlastitog dokumenta o prihvaćanju. Amandman će biti obvezujući samo za one države potpisnice koje ga prihvate. Članak 16. Država potpisnica može pismenom obaviješću Glavnom tajniku Ujedinjenih naroda otkazati ovaj Protokol. Otkazivanje stupa na snagu godinu dana nakon dana kada Glavni tajnik zaprimi obavijest. Članak 17. Tekst ovoga Protokola bit će na raspolaganju u pristupačnim formatima. Članak 18. Tekstovi ovoga Protokola na arapskom, kineskom, engleskom, francuskom, ruskom i španjolskom bit će jednako izvorni. Kao potvrdu toga, niže potpisani opunomoćenici, koje su njihove vlade sukladno primjenjivim propisima za to ovlastile, potpisali su ovaj Protokol.