http___www.tz-zupanja.hr_sumarski-muzej__1.xml
1.1 2.1 2.2 3.1 6.1 7.1 8.1 8.2 9.1 9.2
Forester’s Museum Address: fra. T. B. Leakovića 2, Bošnjaci contact: Antun Leaković e-mail: Antun.Leakovic@hrsume.hr web: hrsume.hr/sumarski-muzej-bosnjaci Forester’s Museum with its fortune of flora and fauna of the Spačvanske Forests basin, which is connected with the well known quality of Slavonian oak wood, along with the vivid displays of the types of trees, their cross-sections and fruits is an exemplary place for education of students and other nature lovers. Rich in contents well laid out and interesting, it is one of the most beautiful museums of its kind in the whole Europe. The museum guards and displays the rich tradition of organized forestry – the history and development of forestry, as well as the tools as a good example of the way work used to be done, and how it is done today. The rich collection of paintings by Josip Babogredac is a part of the museum exhibit, which this artist has given as a legacy to the village of Bošnjaci.
1.1 2.1 2.2 3.1 6.1 7.1 8.1 8.2 8.3 8.4 9.1 9.2 10.1 10.2 11.1 11.2
Šumarski muzej Bošnjaci Bošnjaci, fra. Leakovića 2 Kontakt: Antun Leaković e-mail: Antun.Leakovic@hrsume.hr web: hrsume.hr/sumarski-muzej-bosnjaci Šumarski muzej nalazi se u Bošnjacima u srcu Spačvanskih šuma uz koje se veže nadaleko poznata kvaliteta Slavonske hrastovine. Muzej je osnovan kako bi se sačuvale vrijednosti hrasta lužnjaka i prikazao razvoj šumarstva na ovim prostorima. Sadržajno bogat, pregledan i zanimljiv jedan je od najljepših muzeja takve vrste u Europi. U Muzeju je sačuvano i izloženo bogatstvo tradicije organiziranog šumarstva – povijest i razvoj šumarstva, te alati kao dobar prikaz kako se nekada radilo, a kako se to čini danas. Sa svojim bogatstvom flore i faune, zornim prikazima vrsta drveća, njihovih presjeka i plodova uzorno je mjesto za edukaciju učenika i svih ljubitelja prirode. Dio muzeja je i bogata zbirka slika Josipa Babogreca. Priča o organiziranom šumarstvu počinje prije više od 250 godina, a 1756. godine Marija Terezija donijela je prvi zakon, takozvana pravila o ponašanju u šumi. Ovdje se nekada živjelo od šumarstva, domaći ljudi su bili kirijaši, izvlačili su drva, a ondje su se sjatili i svi ostali, iz drugih dijelova Hrvatske, ali i Englezi, Francuzi, Austrijanci, i svatko je znao svoj posao – jedni su sjekli, drugi izvlačili, a gospoda su trupce odvlačili. Od kirijanja se nekada dobro zarađivalo i sve priče o eksploataciji šuma vrtjele su se – oko dukata! I ovi naši dukati koje današnje djevojke i snaše nose potječu uglavnom iz šume, a manje iz poljoprivrede, o čemu najbolje govori i poslovica ‘Oranje – varanje, kirija – gotov novac!’ Nije tada bilo: ‘Doći će dika s njive pa će me darivat’, nego se govorilo: ‘Kad se dika iz kirije vrati, on će mene darivati!’ I dika je darivao, i to, bome, u dukatima!