http___www.transmadrid.eu__page_id_448_lang_HR_1.xml
1.1 1.2 1.3 1.4 2.1 2.2 2.3 3.1 3.2 3.3 4.1 4.2 4.3 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 5.6 5.7 6.1 6.2 7.1 8.1 9.1 9.2 9.3 9.4 10.1 10.2 10.3 11.1 11.2 12.1 12.2 13.1 13.2 13.3 14.1 15.1 15.2 16.1 17.1 17.2 18.1 18.2 18.3 19.1 19.2 20.1 21.1 22.1 22.2 23.1 23.2 25.1 25.2 26.1 27.1 27.2 28.1
The peace conference and the signing of the Dayton agreement aimed to ensure peace in Bosnia and Herzegovina. In 1994, a new map reflecting the state of political relations in this former Yugoslav republic was created. The State was divided into two entities, the Federation of Bosnia and Herzegovina and the Republic of Srpska. Both are coordinated by a tripartite presidency and the Council of Ministers, a structure that represents the new pillars of the state. A quite complicated political map and the terrible traces of the just ended war made a very unstable political scene. The international military units and the Office of High Representative appointed by the European Union were the only guarantors of a very fragile peace. The Spanish peacekeepers were stationed in Medjugorije, overseeing the Mostar area and its surrounding areas. In spite of this situation, Transmadrid launched the initiative to establish cooperative “ties” between the Spanish companies and the institutions of Bosnia and Herzegovina, and propose the creation of a consortium of Spanish companies which had already worked in Croatia and were specialists in the fields of infrastructure, energy and telecommunications. Those companies came into the conclusion that in the Mostar area there were several viable business opportunities. This was because of the positive environment that was consolidated in this region thanks to the presence of Spanish peacekeepers and also because of the fact that many public sector enterprises in this part of Bosnia and Herzegovina had already made plans and projects on priorities for the region and country. In 1996, the Spanish Ministry of Foreign Affairs and Trade took the initiative and organized a trip to Croatia, Bosnia and Herzegovina and Serbia. At the head of the Spanish delegation was Carlos Westendorp, Spanish Foreign Minister and Apolonio Ruiz Ligero, Secretary of the Minister of Commerce. Many Spanish companies were part of the delegation and Aleksandar Hajduka, Transmadrid CEO, was honored to participate. The reconstructions of the infrastructure, the energy supply, as well as the public and social works were the main subjects treated during the trip. The importance of renewing and improving telecommunications services such as cabling infrastructure and public telephones were specially stressed. In addition to being leaders in their respective sectors, the Spanish companies participating provided their many experience in the region, particularly by their entrepreneurial achievements in Croatia. The participants were: Amper, main supplier of smart phones HPT, with around 10,000 units installed, offered the possibility of giving value-added services (credit card, fax, electronic purse, etc.); Alcatel Cable and Iberian, one of the main suppliers of telecommunication copper and optical fiber cables in Croatia, with 7,000 km of cable already installed, in addition to having started the delivery of 300 km of fiber optic cable in PTT Mostar; Abengoa, group of companies operating on five continents, specialized in the field of electric power, sewage treatment and air and rail control systems, who leads a consortium with Elecnor and Isolux with the aim of providing quality service to the Region (ISINEL). The representatives of the Government of Bosnia and Herzegovina, acknowledging the help and support work done by the contingent of Spanish armed forces stationed in Medjugorje, expressed their interest in exploiting the level of sympathy and understanding reached between both countries and implement it in the business and technology industry. The project from Elektroprivreda Herceg Bosne (power company situated in an area mostly populated by Croatians), which provided the reconstruction of the Mostar hydro power plant (destroyed and flooded during the war) and the construction of a new high-voltage grid, also unused in the contest. Only a bit time after this visit to Mostar, thanks to the coordination offered by Transmadrid the negotiations between Isinel and Elektroprivreda HB began. The project represented then the largest contract that the European Community had offered to Bosnia and Herzegovina. Thanks to a FAD credit and a commercial loan package conceded to Elektroprivreda and the participation of local investors a total of nearly 100 million convertible marks (approximately 50 million euros) was reached with which it was possible to reconstruct the Mostar hydro power plant and the entire network of the high power lines system. This established another bond of cooperation between the Spanish and Bosnia y Herzegovina companies. New projects in the fields of water treatment, telecommunications and infrastructure, both in the territory of the Federation of BiH and in the Republic of Srpska, were subsequently carried out successfully, despite the complex administrative problems which require necessary government guarantees. As well as being a priority in a country devastated by war, the project of rebuilding the power grid and telecommunications system also represented union links for a better understanding and coexistence, so necessary and yet so marked by the war traumas. In 1996, the contract to supply telephone between Amper and HPT Mostar was signed. This was the same type of public phone implanted in Croatia and combined a coins and chip card system. The introduction of this method of payment also allowed the Fábrica Nacional de Moneda y Timbre Española (Spanish National Mint and Stamp company) to participate with the supply of chip cards. In 1997, a joint operation between Amper and Alcatel Cable Ibérica was proposed. It consisted on the supply of phones and equipment CLL (hardware-based fixed network mobile) and fiber optic cables. It was complex project because of the simultaneous involvement of two Spanish suppliers and two different systems of funding. Based on the same management philosophy, a new Transmadrid project was born. In 1996, the international financial institutions set their priorities to modernize the rail infrastructure of Bosnia and Herzegovina. The railway infrastructure of Bosnia and Herzegovina was before the war one of the most modern in the region and suffered as a result of it an enormous destruction. The existing rail park also got worse because of the war and the lack of maintenance. Under such circumstances, Transmadrid promoted the idea of a tilting train, Talgo type, for Bosnia and Herzegovina. Knowing, for its proven experience in the railway sector in Yugoslavia in the 70s and 80s, the operation was based on a clear premise: the need of renewing the passenger’s trains, which would also mean an undeniable step forward in quality, comfort and adaptability. However, it was also important to create a project without a complex and costly investment, which would also allow a country devastated by war to quickly retrieve a European status joining the European network of rail traffic by fulfilling its requirements and standards with the same living conditions and quality of services than its neighbors. Talgo is not just a product defined as an articulated tilting train, which today represents the outstanding Spanish technology, over the years, it has become an institution in this sector, synonymous to passenger’s train in Spain. The Bosnia and Herzegovina railways were in such a bad situation that special actions to achieve a more effectively connected transport with its regional environment needed to be taken. The improvement of the political situation in the region made the restoration of rail links between Bosnia and Herzegovina and neighboring countries possible. The dissolution of the former Yugoslavia along with the disintegration of the former Yugoslav Railways Corporation, produced significant changes in the flow of travelers between the new countries, adding the tragic events of the war that caused the total disruption of the flow of travelers. In the lines between Bosnia and Herzegovina, Croatia and Serbia the rail traffic disappeared for almost a decade, except for a few freight trains that covered the Sarajevo-Ploce line. The volume of passengers after the war was almost nonexistent compared to previous times, the most obvious reasons were: the harsh consequences of war on relations between nations and the massive destruction of the railway infrastructure and rolling stock. The implementation of the Talgo train, not only will solve the problem in the short term, but it will also make a long-term policy of development in the passenger transport sector in Bosnia and Herzegovina as it will allow the Talgo train to circulate at the highest speeds. From 90 to 120 km/h. In the future it will reach the 220/250 Km/h. The purpose to deliver the Talgo system at the Railways of Bosnia and Herzegovina in 2010 seemed at first utopian, romantic and non-viable. Transmadrid wanted a railway that would not only link the main traffic routes in Bosnia and Herzegovina, but also the international trafficking of Bosnia and Herzegovina with its western and eastern neighbors and with the rest of countries of the European Union. Accepting suggestions given by Transmadrid, Talgo took a key decision sending a train with measuring instruments to test the route on the railway from Croatia to Bosnia and Herzegovina. On the route Ploce to Mostar participated, along with representatives of the Spanish Embassy, Emilio Gonzalez, Commercial Attache to Bosnia and Herzegovina, members of the Croatian Railways and Railway directors of the Bosnia and Herzegovina Federation, Talgo and Transmadrid representatives, in addition to the peacekeepers in Bosnia and Herzegovina. It is remarkable that this trip was the first passenger train journey in Bosnia and Herzegovina after the war. We refer to this fact with satisfaction and pride, because we even won a nickname, “the Spanish cowboys” by crossing the country on a rail practically out of service. After many years of tireless work between Transmadrid, the direction of Talgo and BiH Railways, signed the contract. As a result, in 2011, all Talgo trains covered by the agreement will be delivered in Bosnia and Herzegovina. Despite the difficulties that often seemed insurmountable, the project was successfully carried out and will allow the link between the cities of Bosnia and Herzegovina. The passenger traffic will be modernized and the country will be joined with the European Union countries too. Transmadrid confirmed, once again, his perseverance in building bridges of cooperation. We have new challenges ahead and we are convinced that the Republika Srpska Railways will also join the project. It would mean a symbolic value as a Spanish-tech product, synonymous for years to the passenger traffic, would link all the states of Southeastern Europe and mitigate the traces of war and mistrust. Descarga de Documentos:(pdf)
1.1 1.2 2.1 2.2 3.1 3.2 3.3 4.1 4.2 4.3 5.1 6.1 6.2 7.1 8.1 9.1 10.1 10.2 11.1 11.2 12.1 12.2 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 17.2 17.3 18.1 18.2 18.3 18.4 19.1 20.1 20.2 20.3 21.1 21.2 22.1 22.2 22.3 22.4 23.1 24.1 24.2 25.1 26.1 26.2 27.1 28.1 29.1 30.1 30.2 30.3 30.4 31.1
Mirovna konferencija i sklapanje Daytonskog sporazuma trebali su osigurati mir u BiH. Godine 1994. godine stvoren je novi zemljovid te buduće državne tvorevine koji odražava političke odnose u toj bivšoj jugoslavenskoj republici. Država je podijeljena na dva entiteta, Federaciju BiH i Republiku Srpsku. Oba entiteta objedinjuju se preko tročlanog Predsjedništva i kroz Vijeće ministara, i taj je ustroj trebao predstavljati nove temelje države. Prilično kompliciran politički zemljovid i neizbrisivi tragovi nedavnog rata čine političku scenu vrlo nestabilnom. Međunarodne vojne postrojbe i ured Visokog predstavnika kojeg imenuje Europska unija su jedini jamci vrlog krhkog mira. Španjolske se trupe u okviru mirovne misije stacioniraju u Međugorju i nadgledavaju prostor Mostara i njegovu okolicu. U takvom ambijentu Transmadrid pokreće inicijativu za uspostavljanjem veza između španjolskih tvrtki i institucija BiH, te predlaže osnivanje konzorcija španjolskih tvrki koje su već imale iskustva u Hrvatskoj i koje su specijalizirane za područje infrastrukture, energetike i telekomunikacija. Predstojeća obnova tih sektora razorenih ratom predstavlja ujedno prioritet u obnovi BiH.Transmadrida odlučuje da samostalno i pomoću vlastitih sredstava krene u uspostavljanje potrebnih kontakata.Putem vlastitih aktivnosti i spoznaja, zaključuju da na području Mostara postoje najzrelije poslovne mogućnosti. U prvom redu zbog vrlo pozitivne klime koju je u toj regiji ostavio boravak španjolskih mirovnih snaga te također zbog činjenice da mnoga poduzeća iz javnog sektora u tom djelu BiH već imaju razrađene planove i projekte za regionalne i državne prioritete. 1996. godine španjolsko Ministarstvo vanjskih poslova i Ministarstvo trgovine preuzimaju inicijativu i organiziraju putovanje u Hrvatsku, BiH i Srbiju.Na čelu španjolskog izaslanstva je Carlos Westerndorp, tadašnji ministar vanjskih poslova, te tajnik ministra trgovine Apolonio Ruiz Ligero.U delegaciji sudjeluje značajan broj španjolskih poduzeća, a direktor Transmadrida, Aleksandar Hajduka, ima čast sudjelovanja u spomenutoj misiji. Tokom te misije prvenstveno se razgovaralo o pitanjima obnove infrastrukture, dostave energije, javnih i socijalnih radova, te je istaknuto značenje ponovne uspostave i poboljšanja telekomunikacijskih usluga na poljima kao što su infrastruktura kablova i javnih govornica. Španjolska poduzeća koja su sudjelovala na tom sastanku, osim činjenice da su vodeća poduzeća u svom sektoru, donijela su sa sobom veliko iskustvo na tim prostorima, posebno zbog poslovnih dostignuća u susjednoj Hrvatskoj: Amper, kao glavni dobavljač inteligentnih javnih govornica za HPT, s oko 10.000 instaliranih komada, nudi mogućnost usluga dodane vrijednosti (kreditna kartica, faks, električni novčanik, itd.). Alcatel Cable Ibérica, kao jedan od glavnih dobavljača telekomunikacijskih kablova u Hrvatskoj, kako bakrenih tako i optičkih, s već montiranih 7.000 km, osim toga već je započeo isporuku 300 km optičkog kabla za PTT Mostar, uz vlastito financiranje. Abengoa, grupa poduzeća koja djeluju na svih pet kontinenata, specijalizirana za područje električne energije, pročišćavanje otpadnih voda, te za zračnu i željezničku kontrolu, predvodi konzorcij (ISINEL) formiran skupa s Elecnorom i Isoluxom kako bi ponudili kvalitetnu uslugu ovoj regiji. Predstavnici vlade Bosne i Hercegovine, odajući priznanje podršci i pomoći koju je pružio kontingent španjolskih oružanih snaga raspoređen u Međugorju, izrazili su interes da se iskoristi naklonost i postignuto razumijevanje između dva naroda te da se isti prošire na poslovni i tehnološki sektor.Tom prilikom je procijenjeno da je od primarnog interesa projekt Elektroprivrede Herceg-Bosne, koji je uključivao obnovu Hidrocentrale Mostar, uništene i potopljene u ratu, kao i izgradnja nove dalekovodne mreže, također onesposobljene u ratu. Ubrzo nakon posjeta Mostaru započinju pregovori između direkcija Elektroprivrede H-B i Isinela, koje koordinira Transmadrid. U vrlo profesionalnom ozračju izrađuje se projektna dokumentacija te u siječnju 1997. dolazi do potpisivanja ugovora. Kao model financiranja se predviđa učešće Elektroprivrede H-B vlastitim sredstvima, a preostali dio bi se financirao kreditom FAD španjolske vlade. U to je vrijeme projekt predstavljao najveći ugovoreni posao koji je Europska zajednica ponudila BiH. Zahvaljujući kreditu FAD-a za razvoj energetike, dodijeljenom mostarskoj Elektroprivredi, uz paket komercijalnih kredita i uz učešće lokalnih investitora, dostignuta je svota od 100 milijuna konvertibilnih maraka (otprilike 50 milijuna eura); čime je omogućena obnova hidrocentrale Mostar, stradale u ratu, te obnova dalekovodnih sustava koji će integrirati cijelu mrežu. Tako je izgrađen još jedan most suradnje između španjolskih tvrtki i poduzeća u BiH. Novi projekti s područja pročišćavanja voda, telekomunikacije i infrastrukture, kako na teritoriji Federacije BiH, tako i na teritoriju Republike Srpske, uspješno su realizirani usprkos složenim administrativnim problemima oko izdavanja državnih garancija.Projekti obnove električne mreže i telekomunikacija, osim nedvojbenih prioriteta u zemlji opuštenoj ratom, također predstavljaju poveznice za bolje razumijevanje i suživot, toliko potreban a ujedno toliko težak i opterećen ratnim traumama.1996. potpisuje se ugovor o isporuci telefona između Ampera i HPT Mostar. Radi se o istom tipu javnog telefona koji je isporučen u Hrvatskoj, koji radi na kovanice i čip kartice. Uvođenje tog načina plaćanja omogućeno je i sudjelovanje Španjolske tvornice novca i biljega koja isporučuje svoje čip kartice. 1997. planirana je mješovita operacija između Ampera i Alcatel Cable Ibérica za isporuku, djelomično pomoću FAD kredita, a djelomično sredstvima javnog poduzeća za telekomunikacije Republike Srpske, telefona i opreme CLL (opreme za fiksnu telefoniju s bazom na mobilnoj mreži) i optičkih kablova. Riječ je o složenom projektu zbog istodobnog sudjelovanja dvaju španjolskih dobavljača i dvaju različitih sistema financiranja.Može se potvrditi, da su unatoč složenosti ugovora i usporavanju izvršetka istog zbog administrativnih pitanja, oba, tj. i ugovori i isporuke, izvršeni na zadovoljavajući način, potvrđujući činjenicu da je Amperova tehnologija više nego dokazane vrhunske kvalitete. Kao što je i vrhunske kvalitete optički kabel koji proizvodi jedna od vodećih tvrtki na tom polju. Na istom tragu razmišljanja rađa se jedan novi projekt koji Transmadrid inicira 1996.g, kada međunarodne financijske institucije određuju kao prioritet modernizaciju željezničke infrastrukture BiH.Željeznička infrastruktura BiH, koja je prije rata bila jedna od najmodernijih u regiji, trpi velika razaranja. Postojeći vozni park se također raspada, djelomično zbog ratnih razaranja, a djelomično zbog neodržavanja. U tim okolnostima Transmadrid promovira ideju nagibnogvlaka tipa Talga za Bosnu i Hercegovinu. Poznavatelji su zbog svog iskazanog iskustva u željezničkom sektoru u Jugoslaviji sedamdesetih i osamdesetih godina pošli od jasne pretpostavke:potrebno je obnoviti putničke vlakove, ali s vidljivim pomakom u kvaliteti, udobnosti i prilagodljivosti, bez složenih i skupih ulaganja, kako bi zemlja opustošena ratom brzo povratila europski status, s istim uvjetima života i kvalitetom usluga kao u susjednim državama i priključila se na europsku mrežu željezničkog prometa ispunjavajući njene zahtjeve i normative. TALGO nije samo proizvod definiran kao nagibni artikulirani vlak, koji danas predstavlja vrhunac španjolske tehnologije, već je tijekom godina postao institucija u tom sektoru, tako da je u Španjolskoj riječ Talgo postala sinonim za putnički vlak. Željeznice Bosne i Hercegovine se nakon uništenja infrastrukture i pokretnog parka, kao posljedice rata i sporog oporavka zemlje u poslijeratnom razdoblju, nalaze u takvoj situaciji da treba poraditi na sustavu prijevoza koji bi na najefikasniji način povezao Bosnu i Hercegovinu s njenim regionalnim okruženjem. Usporedo sa smanjenjem tenzija i poboljšanjem političke situacije u regiji pokreće se pitanje ponovne uspostave željezničkih veza između BiH i susjednih zemalja. Raspad bivše Jugoslavije, skupa s raspadom bivših Jugoslavenskih željeznica, donio je značajne promjene u kretanju putnika između novostvorenih zemalja, nadovezujući se na tragična ratna zbivanja koja su uzrokovala potpuni prekid putničkih tokova. Na linijama između Bosne i Hercegovine i susjednih država Hrvatske i Srbije željeznički promet je obustavljen gotovo čitavo jedno desetljeće, osim nekoliko malobrojnih vlakova koji pokrivaju liniju Sarajevo-Ploče, prvenstveno s teretnim vagonima. Putnički promet nakon rata gotovo da i ne postoji u usporedbi s minulim vremenima, zbog više nego očitih razloga: teških posljedica rata u odnosima među narodima i masovnog uništenja željezničk infrastrukture i vlakova. Uvođenje vlaka TALGO ne samo da rješava problem kratkoročno, već će dugoročno obilježiti razvojnu politiku u sektoru putničkog prometa u Bosni i Hercegovini, jer će usporedo s obnavljanjem postojeće infrastrukture (potpuna modernizacija primjenom tehnologija zadnje generacije na prugama, električnim žicama, signalizaciji i sigurnosti) omogućiti vlaku TALGO da prometuje trenutnim maksimalnim brzinama. Pomak s 90 na 120 km/h. Sve dok, u budućnosti, ne dosegne 220-250 km/h.Zamisao o mogućnosti isporuke Talga Željeznicama BiH 2010. godine izgledala je u početku utopijska, romantična i neostvariva. Transmadrid je uporno razrađivao ideju o vlaku koji bi povezivao ne samo glavne prometne pravce ratom rastrgane BiH, već bi predstavljao i međunarodnu prometnu poveznicu BiH kako s njenim istočnim i zapadnim susjedima, tako i sa zemljama Europske unije. Uz koordinaciju Transmadrida inicira se projekt izrade tehno-ekonomske studije. U vožnji Ploče-Mostar uz predstavnike španjolskog Veleposlanstva, Emilija Gonzáleza, komercijalnog atašea za BiH, sudjeluju i predstavnici Hrvatskih željeznica, Željeznica Federacije BiH, Talga i Transmadrida, te mirovnih snaga u BiH. Cijelim putem kompoziciju vlaka prate dva španjolska vojna helikoptera, koji snimaju putovanje, što cijelom projektu daje simboličan značaj. Taj put od Ploča do Zagreba, kroz BiH, prolazi u ugodnoj atmosferi i obiluje dragim anegdotama. Treba istaći da ta vožnja ujedno predstavlja prvo putovanje putničkog vlaka nakon rata u BiH. Sa zadovoljstvom i ponosom ističemo tu činjenicu, jer su nam čak i nadjenuli nadimak «španjolski kauboji» zato što smo prošli kroz zemlju prugom koja je praktički izvan funkcije za putnički promet. Nakon puno godina ustrajnog rada izmedju Transmadrida , direkcije Talga i Željeznica BiH, dolazi do potpisa Ugovora sa Željeznicom Federacije BiH, koji predviđa stopostotno financiranje kreditima FAD-a.2011. godine bit će isporučeni svi vlakovi Talga predviđeni ugovorom u BiH. Tako je uspješno izveden još jedan projekt koji će povezati gradove u BiH, otvoriti ih za najsuvremeniji putnički promet i povezati sa zemljama Europske unije, usprkos poteškoćama koje su često izgledale nepremostive. Transmadrid je još jednom tim projektom potvrdio svoju ustrajnost u gradnji mostova suradnje. Pred nama su daljnji izazovi. Uvjereni smo da će Željeznice Republike Srpske, također pristupiti projektu. Uvjerenje da će najmoderniji putnički vlakovi sedme generacije prometovati cijelim teritorijem BiH, pa stoga i u susjednim zemljama. Imalo bi simbolično značenje, vidjeti španjolski proizvod vrhunske tehnologije, već godinama sinonim za putnički promet, kako povezuje države jugoistočne Europe i ublažuje tragove rata i nepovjerenje. Descarga de Documentos:(pdf)