http___www.undp.org_content_croatia_hr_home_presscenter_articles_2014_07_21_opskrba-ruralnih-krajeva-hrvatske-elektri-nom-energijom-iz-obnovljivih-izvora__1.xml
1.1 2.1 3.1 3.2 3.3 4.1 4.2 5.1 6.1 6.2 6.3 6.4 7.1 8.1 8.2 8.3 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 9.6 10.1 10.2 10.3 11.1 11.2 12.1
Bringing Electricity to Remote Areas in Croatia with Renewable Energy Sources With UNDP's help, rural areas will begin to restore power supply According to the Croatian Bureau of Statistics, there are currently over 2,500 households in the Republic of Croatia without access to electricity, and it is estimated that around 50% of those are located in rural areas. Renewable energy can play a crucial role in bringing electricity to these households, as was demonstrated in UNDP's pilot project called “Bringing Electricity to Remote Areas in Croatia with Renewable Energy Sources.” A stand-alone solar power plant was installed in two homes in the remote villages of Homoljac and Čavlovica, as a part of the pilot project started in Ajderovac, Lika Senj County. “Energy is closely linked to poverty reduction because it is central to practically all aspects of the core conditions of poverty – such as poor health, lack of access to water, sanitation and education. It is important to note that if the region has no electricity available it is likely that there will be a negative migration of citizens which will contribute to lack of development,” says Jelena Kremenjaš, UNDP Project Coordinator. The pace of installing electricity in rural Croatia is painfully slow, mostly because many of these households are located in areas of special state concern, as a result of war-related destruction. “Rural electrification programs can undoubtedly face major obstacles. The low population densities in rural areas result in high capital and operating costs for electricity companies. Consumers are often poor and their electricity consumption low. This should give an even stronger support to the use of stand-alone photovoltaic system - it's cheaper and environmentally friendly,” says Admir Pajić, UNDP Technical Expert. Within the pilot project for rural electrification that UNDP implemented in Sisak-Moslavina and Lika-Senj County, it was determined that many homes without electricity in rural areas are scattered over vast expanses of land, which is why the construction of a standard power grid infrastructure is 3 to 5, (and in some cases even 8) times more expensive than using renewable energy sources. The pilot project included the supply and installation of independent photovoltaic (PV) systems of 2.4 kW for two households with permanent residency in the areas of special state concern, Čavlovica and Homoljac. The system cost HRK 50,000 (EUR 6,500) per household, while the cost of connection to the public grid would have been around HRK 400,000 (EUR 53,000) – almost eight times more expensive than the renewable energy approach. The Serb National Council also financially participated in securing the final solution for families, by providing household electrical appliances to encourage demand for solar electricity. In addition, a systematic approach has been developed to help determine whether stand-alone PV systems or conventional connections to electric grids should be chosen for households. This included the establishment of a registry to locate the households in rural areas of four pilot-counties (Karlovac, Sisak-Moslavina, Lika-Senj and Zadar County) without access to the electrical grid. The result was 84 homes in 64 communities, with 38 of those still inhabited year-round despite having no electricity. Also, a methodology was developed to provide an overview of the optimal ways and costs of electrification for each of the locations found in the registry. In doing so, several factors must be taken into account such as the distance from a possible connection to the existing grid; and electricity consumption of the households, in order to ensure the installation of optimal renewable energy system which can satisfy household energy needs. The analysis was made by in-house software that was developed by UNDP for that purpose. To summarize, the construction and reconstruction of sub-transmission lines and electricity distribution network is a very capital intensive venture, which is not always economically effective, especially in distant rural areas with low consumption rates. On the other side, the state has an obligation to secure electricity supply to all its citizens. There are more economically efficient ways to do it especially if new technologies and renewable energy sources are taken into account. The state authorities should carry out feasibility studies of the whole electricity supply system that needs to be extended or repaired in order to determine the rate of return on investment of amenities. They must also begin to provide electricity to rural areas gradually with the use of renewable resources off-grid installations where it is economically more efficient. It is evident that economically and environmentally sustainable energy solutions to secure electrical infrastructure are needed, renewable energy sources are inevitable part of those solutions, to secure access to energy for every citizen of Croatia.
1.1 2.1 3.1 3.2 3.3 4.1 4.2 5.1 6.1 6.2 6.3 6.4 7.1 8.1 8.2 8.3 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 9.6 10.1 10.2 10.3 11.1 11.2 12.1
Opskrba ruralnih krajeva Hrvatske električnom energijom iz obnovljivih izvora Uz pomoć UNDP-a, ruralna područja ponovno dobivaju električnu energiju Prema podacima Državnog zavoda za statistiku, više od 2,500 kućanstava u Hrvatskoj trenutno je bez električne energije, a procjenjuje se da se njih 50 posto nalazi u ruralnim krajevima. Obnovljiva energija može imati ključnu ulogu u dovođenju električne energije tim kućanstvima, kao što je vidljivo iz UNDP-ovog pilot projekta nazvanog „Opskrba udaljenih krajeva Hrvatske električnom energijom iz obnovljivih izvora“. Samostalna solarna elektrana je instalirana u dva kućanstva u udaljenim selima Homoljac i Čavlovica, kao dio prilot projekta pokrenutog u Ajderovcu u Ličko-senjskoj županiji. "Energija je usko povezana sa smanjenjem siromaštva jer je njen nedostatak neodvojiv od temeljnih aspekata siromaštva – poput lošeg zdravlja, nemogućnosti pristupa pitkoj vodi, kanalizaciji i obrazovanju. Važno je imati na umu da, ako regija nema pristup električnoj energiji migracija stanovnika vjerojatno će biti negativna što će se odraziti i na manjak razvojnih mogućnosti", kaže Jelena Kremenjaš, projektni koordinator u UNDP-u. Tempo uvođenja električne energije u ruralnoj Hrvatskoj je bolno spor, uglavnom jer su mnoga od kućanstava bez električne energije smještena na području od posebne državne skrbi, kao posljedice ratnog razaranja. „Programi ruralne elektrifikacije se nesumnjivo suočavaju s velikim preprekama. Slaba naseljenost ruralnih područja rezultira velikim ulaganjima i operativnim troškovima za proizvođače električne energije. Potrošači su često spori, a njihova potrošnja energije je niska. To bi trebao biti razlog za snažniju potporu korištenju samostalnih fotonaponskih sustava – jeftinija su i ekološki prihvatljivija“, kaže Admir Pajić, UNDP-ov tehnički stručnjak. U sklopu projekta za ruralnu elektrifikaciju koji je UNDP proveo u Sisačko-moslavačkoj i Ličko-senjskoj županiji, utvrđeno je da su mnoge kuće bez struje u ruralnom području raštrkane na velikom području, zbog čega je izgradnja standardne električne mreže tri do pet (a u nekim slučajevima čak i osam) puta skuplja od korištenja obnovljivih izvora energije. Pilot projekt je uključio nabavu i ugradnju samostalnih fotonaponskih sustava od 2.4 kW za dva stalno nastanjena kućanstva na području od posebne državne skrbi, Čavlovica i Homoljac. Sustav je koštao 50,000 kuna (6,5000 eura) po kućanstvu, dok bi trošak spajanja na javnu elektroenergetsku mrežu iznosio oko 400,000 kuna (53,000 eura) – gotovo osam puta skuplje nego korištenje obnovljivih izvora energije. Srpsko nacionalno vijeće je također financijski sudjelovalo u pilot projektu; kupnjom kućanskih aparata kako bi potaknuli potražnju za energijom dobivenom iz sunca. Dodatno, sustavni pristup je razvijen kako bi se utvrdilo treba li kućanstvima samostalni fotonaponski sustav ili tradicionalni pristup električnoj mreži. To je uključilo osnivanje registra kako bi se mapirala kućanstva u ruralnim područjima u četiri pilot-županije (Karlovačkoj, Sisačko-moslavačkoj, Ličko-senjskoj i Zadarskoj županiji) bez pristupa električnoj mreži. Rezultat je bio 84 kućanstva u 64 zajednice, sa njih 38 nastanjenih tijekom cijele godine unatoč tome što nemaju struju. Također, razvijena je metodologija kako bi se napravio pregled optimalnih načina i troškova elektrifikacije za svaku lokaciju iz registra. Pri tome, treba uzeti u obzir nekoliko čimbenika kao što je udaljenost od mogućeg priključka na električnu mrežu i energetska potrošnja kućanstva kako bi se osigurala instalacija optimalnog sustava obnovljive energije koji može zadovoljiti energetske potrebe kućanstva. Analiza je napravljena uz pomoć softvera koji je razvio UNDP isključivo za ovu svrhu. Da zaključimo, izgradnja i rekonstrukcija dalekovoda i električne mreže je kapitalno-intenzivna djelatnost, koja nije uvijek ekonomski učinkovita, posebno u udaljenim ruralnim područjima s niskim stopama potrošnje. S druge strane, država ima obvezu osigurati opskrbu električnom energijom svim svojim građanima. Postoje ekonomski isplativiji načini kako to učiniti posebno ako uzmemo u obzir nove tehnologije i obnovljive izvore energije. Država bi trebala provoditi studije izvedivosti cijelog sustava opskrbe električnom energijom koji treba proširiti ili popraviti kako bi se utvrdila stopa povrata na investiciju. Također mora početi opskrbljivati ruralna područja električnom energijom iz obnovljivih izvora gdje je to ekonomski učinkovitije. Očito je da su potrebna ekonomski i ekološki održiva energetska rješenja kako bi se osigurala električna infrastrukutra, pri čemu se ne mogu zanemariti obnovljivi izvori energije kako bi se svakom stanovniku Hrvatske osigurao pristup električnoj energiji.