http___www.urology-today.com_usporedba-ucinkovitosti-blokatora-alfa-adrenergicnih-receptora-tamsulozina-doksazosina-u-lijecenju-kamenaca-donjeg-dijela-mokracovoda__1.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 2.5 2.6 2.7 2.8 2.9 2.10 3.1 4.1 5.1 5.2 6.1 6.2 7.1 7.2 7.3 7.4 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 8.6 8.7 8.8 8.9 9.1 9.2 10.1
Comparison of efficacy of alpha-adrenergic blockers: tamsulosin and doxazosin in the treatment of distal ureteral stones Bekavac, B. Ružić(1), I. Gilja, D. Tomić ,M. Kordić, M. Tipurić, D. Zalihić, J. Baranik, M. Ignatkov, K. Pavlović, Klinika za urologiju SKB Mostar, F BiH; (1) Klinika za urologiju Sestre Milosrdnice, Zagreb, Hrvatska ABSTRACT Backgound: Patients with ureteral stones and renal colices represent very important part of everyday urological practice. Alpha-adrenergic blockers increase the rate of spontaneous passage of ureteral stones smaller than 1 cm in a diameter. Objective: To analyse if there was any difference between alpha-adrenergic blockers in time needed for stone removal, pain intensity during the phase of renal colices, cumulative dose of used analgetics. To analyse if there was any difference in the treated groups of patients in the number of indications for operative urological treatment if there was no spontaneous passage of ureteral stones. Methods: The study was performed at the Clinic of urology of University clinical hospital Mostar in the period between January 1, 2012 and December 31, 2012 as prospective head-to-head clinical study. Sixty patients were included in this study, divided in two groups of 30 patients. The first group of patients received tamsulosin (0,4 mg daily) and the second group of patients received doxazosin (2 mg daily). In the case of additional pain diclofenac suppositories were used in doses 1 to 3 mg per kilo daily, i.e. 50 to 200 mg daily divided into 2 to 4 doses. Results: There was no significant difference between groups regarding age (39,00 ± 12,32 and 37,73 ± 11,22 years), gender (x2= 0,29, p = 0,59) or stone size (5,50 ± 1,32 mm and 5,50 ± 1,37 mm). Spontaneous passage of ureteral stones was found in 27 of 30 patients (90%) in tamsulosin group and in 24 of 30 patients (80%) in doxazosin group. There was significant difference between these groups in number of days needed for stone removal. In this regard tamsulosin group had a shorter period of time for stone removal (11,89 ± 5,69 days) than in doxazosin group (15,42 ± 6,81 days). There was no significant difference neither in number of renal colices (5,00 ± 1,87 i 5,00 ± 2,24 colices) nor in cumulative dose of analgetics (250,00 ± 105,37 mg and 300,00 ± 133,00 mg diclofenac suppositories). There was no difference in pain intensity between groups analysed by numerical pain scale (7,38 ± 1,18 and 7,50 ± 1,04). There was no significant difference neither between these groups regarding patients attitude toward pain and analgetics nor the number of operative procedures performed if stone removal was not achieved. Two patients from tamsulosin group had retrograde ejaculation. No other adverse events were observed regardless of alpha-adrenergic blockers used. Conclusion: Alpha-adrenergic blockers have recently been shown to play important role in treating patients with distal ureteral stones and renal colices. Tamsulosin is advised for use in these patients more than doxazosin because of shorter period of time needed for stone removal. Key words: renal colic, ureteral calculi, alpha-adrenergic blockers, tamsulosin, doxazosin
1.1 2.1 3.1 4.1 5.1 5.2 6.1 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 8.6 8.7 8.8 9.1 9.2 10.1
Usporedba učinkovitosti blokatora alfa-adrenergičnih receptora tamsulozina i doksazosina u liječenju kamenaca donjeg dijela mokraćovoda V.Bekavac, B.Ružić(1), I.Gilja, D.Tomić ,M.Kordić, M.Tipurić, D.Zalihić, J.Baranik, M.Ignatkov, K.Pavlović, Klinika za urologiju SKB Mostar, F BiH; (1) Klinika za urologiju Sestre Milosrdnice, Zagreb,Hrvatska SAŽETAK Uvod: Bolesnici s mokraćnim kamencima i posljedičnom bubrežnom kolikom predstavljaju važan dio svakodnevne urološke prakse. Liječenje blokatorima alfa-adrenergičnih receptora pospješuje spontano uklanjanje mokraćnog kamenca promjera do 1 cm. Cilj istraživanja: Utvrditi ima li razlike među ispitivanim alfa-blokatorima u vremenu potrebnom za uklanjanje kamenca, intenzitetu boli tijekom faze bubrežnih kolika, ukupnoj dozi korištenih analgetika, te postoji li razlika u ispitivanim skupinama u broju indikacija za operacijski postupak liječenja ukoliko ne dođe do spontanog prolaska kamenca. Metode: Istraživanje je provedeno na bolesnicima Klinike za urologiju Sveučilišne kliničke bolnice Mostar, vrijeme trajanja studije je od 1. siječnja 2012. do 31. prosinca 2012. Istraživanje je bilo prospektivna studija parova. Uključeno je ukupno 60 bolesnika, odnosno dvije skupine po 30 bolesnika. Kod 30 bolesnika primjenjivan je tamsulozin kapsule per os u dozi 0,4 mg jednom dnevno, a ostalih 30 bolesnika uzimalo je doksazosin tablete per os u dozi 2 mg, također jednom dnevno. U slučaju dodatnih bolova ispitanici su po potrebi uzimali diklofenak rektalne čepiće u dozi 1-3 mg/kg/dan, odnosno 50-200 mg/dan podijeljeno u 2-4 pojedinačne doze. Rezultati: Nije postojala statistički značajna razlika između skupina u odnosu na starosnu dob (39,00 ± 12,32 i 37,73 ± 11,22 godina), spol (x2= 0,29, p = 0,59), niti u odnosu na veličinu kamenca (5,50 ± 1,32 mm i 5,50 ± 1,37 mm). Spontano uklanjanje ureterolita nastupilo je kod 27 od 30 bolesnika (90%) u skupini liječenoj tamsulozinom, te kod 24 od 30 bolesnika (80%) u skupini liječenoj doksazosinom. Utvrđena je značajna statistička razlika između promatranih skupina u broju dana potrebnih za uklanjanje kamenca, tako da je skupini liječenoj tamsulozinom u prosjeku bio potreban kraći period za uklanjanje kamenca (11,89 ± 5,69 dana) u odnosu na skupinu liječenu doksazosinom (15,42 ± 6,81 dana). Nije bilo statistički značajne razlike u broju napadaja bubrežnih kolika (5,00 ± 1,87 i 5,00 ± 2,24 kolika), kao ni u ukupnoj dozi uzetih analgetika (250,00 ± 105,37 mg i 300,00 ± 133,00 mg diklofenaka u obliku rektalnih čepića). Koristeći numeričku ljestvicu boli pokazano je kako nema razlike u intenzitetu boli između promatranih skupina (7,38 ± 1,18 i 7,50 ± 1,04). Nije ustanovljena značajna razlika između ispitivanih skupina u stavu o boli i analgeticima, a isto tako ni u broju operacijskih postupaka koji su rađeni ukoliko nije došlo do uklanjanja kamenca. Dva bolesnika iz skupine liječene tamsulozinom imala su retrogradnu ejakulaciju. Nije bilo drugih neželjenih djelovanja bez obzira na vrstu propisanog alfa-blokatora. Zaključak: Lijekovi iz skupine blokatora alfa-adrenergičnih receptora zauzimaju značajno mjestu u liječenju bolesnika s kamencem u donjem dijelu mokraćovoda i posljedičnom bubrežnom kolikom. Preporuča se korištenje tamsulozina u odnosu na doksazosin zbog ustanovljenog kraćeg vremena potrebnog za uklanjanje kamenca. Ključne riječi: bubrežna kolika, kamenci mokraćovoda, alfa-adrenergični blokatori, tamsulozin, doksazosin