http___www.taize.fr_spip.php_id_article_13355_page_print_1.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 3.1 3.2 3.3 4.1 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 5.6 5.7 5.8 5.9 5.10 6.1 7.1 7.2 7.3 8.1 8.2 8.3 8.4 9.1 10.1 10.2 10.3 10.4 10.5 10.6 11.1 11.2 11.3 11.4 12.1
Way of the Cross This visit consisted firstly of some time spent in visiting parish officials and youth chaplains to introduce them to the preparations for next year’s meeting and to fix some dates with some of the young people likely to take part. At the same time, it was necessary to ask for their help in preparing this large international and ecumenical meeting, and to reassure those who, in facing such a new challenge, might worry or construct all sorts of strategies designed to assure the success of the venture… Each meeting makes it possible to discover other facets of the lives of the communities being visited. “After their confirmation, the young people disappear: the boys go to the wolfram mine and waste the money they earn. Your suggestion of a meeting could help me to mobilise them.” Ordained just six months ago, Father Emmanuel doesn’t hide the difficulty of meeting up with the young people of Shyorongi, a half hour’s journey from the city centre of Kigali. Mémorial site at Nyamatta Church Nyamatta, a half hour’s journey south of Kigali, will also be asked to offer hospitality. In this district, 33,000 victims of the genocide were listed. This parish church has been requisitioned to preserve the memory of the victims. As in many other localities, at the start of the troubles it was to the church that people ran for shelter. In the early crises, lives had been saved in this way. But this time the killers’ violence didn’t stop at the church doors. They blew up the iron grilles and machine gunned everyone. The tabernacle is in bits; the roof and walls are riddled with bullet holes. They have laid out on the benches the still earthy clothes of the exhumed victims. To one side, two underground ossuaries in the hypogeum are open to visitors. Delegation from the Democratic Republic of Congo After morning prayer with the staff, Reverend Eliseé Musemakweli, president of the Protestant Church of Rwanda, welcomes us warmly and commits himself to involving the country’s pastors in the project. “It will be good if the Minister of Youth or other representatives of the authorities are present. Those in charge need to understand that young people have this interest in the faith, and that they see the role of the Churches,” he remarks. A second part of the visit was participating in the national forum of young Catholics of Rwanda, which took place this year in Kabgayi, from November 16th to 20th. Four days of celebrations, of talks, of meetings bringing together two thousand young people with bishops and around sixty chaplains. Representatives from Congo, Burundi, Tanzania, and - a first time, this year – four Kenyans, joined together there. The brothers were invited to animate the Way of the Cross which led those taking part to criss-cross the town for three hours and to give witness there to the vigour of their faith. Dance of Rwanda Rwanda remains profoundly marked by the genocide of 1994. Almost ten per cent of the population disappeared in this. Many families lost numerous members. Those responsible for this country are animated by an audacious vision and a great ambition. They gladly take the visitors as witnesses by introducing them to the enormous road and work of reconstruction accomplished since 1994. If the memory of having been abandoned by the international community remains an open wound, there is also an immense thirst for recognition. Far from representing a step that is easy and goes without saying, an invitation to a pilgrimage of trust is something that questions people deeply. Along with the organisational challenges of preparing a gathering of several thousand people, what is at stake is to be truly able to make people available and to set them off one with another, one towards another. It is in beginning with ourselves that our invitation has a chance of being understood and taken seriously. Beyond the memory of the drama and gratitude for the road travelled, we hope to discover and celebrate the source of the courage and audacity which has fed those who have set out on a road of peace, reconciliation, and forgiveness. Way of the Cross at the youth forum
1.1 2.1 3.1 4.1 4.2 4.3 5.1 5.2 5.3 6.1 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 7.6 7.7 7.8 7.9 7.10 8.1 9.1 9.2 9.3 10.1 10.2 10.3 10.4 11.1 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 12.6 13.1 13.2 13.3 13.4 14.1
Ruanda 2011. Dva brata, u pratnji dvoje mladih Kenijaca, od 8. do 20. studenog prošle godine boravili su u Ruandi, na novoj fazi priprema Hodočašća povjerenja na Zemlji, koje će se održati u Kigaliju od 14. do 18. studenog 2012. Planinarski križni put Ovaj posjet sastojao se prvenstveno od vremena provedenog u posjetu župnim službenicima i mladim kapelanima, kako bismo ih upoznali s pripremama za Susret slijedeće godine te dogovorili pojedine datume s nekima od mladih koji će vjerojatno sudjelovati. Istovremeno, bilo je potrebno pitati za njihovu pomoć u pripremi ovog velikog međunarodnog ekumenskog susreta i uvjeriti one koji, suočeni s tim novim izazovom, možda brinu i smišljaju razne strategije ne bi li osigurali uspjeh tom pothvatu... Svaki sastanak omogućuje da otkrijemo i druge aspekte života zajednice koju posjećujemo. «Nakon sakramenta potvrde, mladi ljudi nestaju: dječaci idu gdje su mine od volframa i troše zarađeni novac. Vaš prijedlog Susreta bi mi mogao pomoći da ih pokrenem.» Zaređen prije svega šest mjeseci, o. Emmanuel ne krije poteškoće pri susretu s mladima iz Shyorongija, udaljenog pola sata hoda od centra grada Kigalija. Spomen stranica na Nyamatta Crkve U Nyamatti, udaljenoj pola sata vožnje južno od Kigalija, također ćemo pitati da ponude gostoprimstvo. U tom okrugu evidentirano je 33.000 žrtava genocida. Od ove je crkve zatraženo da sačuva uspomene na žrtve. Kao i u mnogim drugim mjestima, čim su počele nevolje, ljudi su zaklon tražili upravo u crkvi. Tijekom ranijih kriza, mnogi su životi spašeni na taj način. No, ovoga puta se ubojiti nasilnici nisu zaustavili pred crkvenim vratima. Raznijeli su željezne ograde i pucali iz strojnica po svima. Tabernakul je u dijelovima, krov i zidovi puni su rupa od metaka. Na klupe su položili još uvijek blatnu odjeću ekshumiranih žrtava. Na jednoj strani, dvije podzemne kosturnice u hipogeumu otvorene su za posjetitelje. Delegacija iz Demokratske Republike Kongo Nakon jutarnje molitve s osobljem, velečasni Eliseé Musemakweli, toplo nas pozdravlja predsjednik Protestantske crkve Ruandi i obvezuje se da će angažirati pastore iz svoje zemlje za ovaj projekt. «Dobro bi bilo da Ministar mladih ili drugih predstavnici vlasti budu prisutni. Oni koji su na vlasti moraju shvatiti da mladi ljudi imaju interes za vjeri i da vide ulogu Crkve», zamjećuje velečasni Musemakweli. Drugi dio posjeta je sudjelovanje u nacionalnom forumu mladih katolika iz Ruande, koji je održan ove godine u Kabgayiju, od 16. do 20. studenoga. Četiri dana slavlja, razgovora i sastanaka okupilo je dvije tisuće mladih s biskupima i oko šezdeset kapelana. Predstavnici Konga, Burundija, Tanzanije te - prvi put, ove godine - četiri Kenijca, pridružili su im se. Braća su bila pozvana predvoditi križni put koji je sudionike vodio raznim predjelima tijekom tri sata te svjedočiti snazi vjere tih ljudi. Ples Ruande Ruanda je i dalje duboko obilježena genocidom koji se dogodio 1994. godine. Gotovo deset posto stanovništva nestalo je tijekom tog događaja. Mnoge su obitelji izgubile brojne članove. Oni koji su odgovorni za ovu zemlju vođeni su smjelim vizijama i velikim ambicijama. Rado se posjetiteljima što su svjedoka tako da ih uvodi u ogromnim ceste i rada obnove ostvaren od 1994. Ako je sjećanje da se odustalo od strane međunarodne zajednice ostaje otvorena rana, tu je i ogromna žeđ za priznavanje. Daleko od toga da predstavlja jednostavan korak koji se podrazumijeva, poziv na Hodočašće povjerenja je nešto što ljude duboko dira i rađaju se različita pitanja. Uz organizacijske izazove priprema skupa koji će okupiti nekoliko tisuća ljudi, treba doista biti u stanju omogućiti atmosferu gdje su ljudi na raspolaganju jedni drugima, da krenu jedni s drugima, jedni prema drugima. U početku se putem nas samih taj poziv može razumjeti i uzeti ozbiljno. Osim sjećanja na dramatične događaje i spomene te zahvalnosti za sve što smo proputovali, nadamo se da ćemo otkriti i slaviti izvor hrabrosti i smionosti koje je hranio one koji su krenuli putem mira, pomirenja i praštanja. Križni put mladih na forumu