http___www.trsat-svetiste.com.hr_sv-josip-zarucnik-bdm__1.xml
1.1 2.1 3.1 3.2 3.3 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 4.6 4.7 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 5.6 5.7 5.8 5.9 5.10 5.11 5.12 5.13 5.14 5.15 5.16 5.17 5.18 5.19 5.20 5.21 5.22 5.23 5.24 5.25 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 6.6 6.7 6.8 6.9 6.10 6.11 6.12 6.13 6.14 6.15 7.1 7.2
CHRIST THE SAVIOUR (Part one) By: His Lordship Bishop The Honourable Andres Quow OM Behold what manner of love the Father has given unto us so that we can be called sons and daughters of God. We are into the season in which we remembered and celebrate the birth of Christ. I’ll be encouraging us from the Gospel of St. Matthew 1:18-25. Now the birth of Jesus Christ was on this wise. When His mother Mary was espoused to Joseph, before they came together, she was found with Child, of the Holy Ghost. Then Joseph her husband, being a just man and not willing to make her a public example, was minded to put her away privately. But while he thought on these things, behold, the angel of the Lord appeared to him in a dream, saying, “ Joseph, thou son of David, fear not to take unto thee Mary, thy wife, for that which is conceived in her is of the Holy Ghost. And she shall bring forth a Son and thou shalt call His name Jesus, for He shall save His people from their sins. Now all this was done that it might be fulfilled which was spoken by the Lord through the prophet, saying, Behold, a virgin shall be with child and shall bring forth a son and shall call His name Emmanuel, which is being interpreted, God with us. Then Joseph being raised from his sleep did as the angel of the Lord had bidden him and took unto him his wife and knew her not till she had brought forth her firstborn Son, and he called his name Jesus. Now, this is the coming of God into the human race, in order to save those who will believe on the Lord Jesus Christ. There has never been anyone like Jesus Christ! We see this in His birth through a miraculous conception. No one has ever been born like the Lord Jesus Christ. My God!! ‘’ That which is conceived in her is of The Holy Ghost ‘’. Now the Holy Spirit is never called the Father of Jesus. God is called the Father of Jesus, but it was through the agency of The Holy Spirit ofGod that this conception took place in the body of the virgin Mary. Beloved, no man had anything to do with the conception of Jesus. There was no taint of human sin whatsoever. That is the reason why this body was perfect, into which God the Son stepped and become one of us. He stooped to us, in order that He might lift us to God and Heaven and eternal salvation. The name Jesus carries with it the thought of God’s salvation, Saviour, the One Who is to do the saving, Jesus came to be the Saviour of all who would believe in Him. The bad thing is so many people think they can save themselves. Others think they can add to His work and help Him in the saving. Beloved, You and I cannot save ourselves, because Christ is the Only Saviour. You and I cannot add to what He has done; He is the Perfect Saviour. He is The Saviour and there is no other. We are to trust Him as our Saviour…. To be saved, we must trust the Lord Jesus. There are hearts can rest, just trusting Him to do it, just trusting ourselves over to Jesus, looking only to Him, depending on Him in utter confidence that He will keep His word, that He is The Saviour, Our Saviour and that He has done everything that needs to be done and is doing and will do everything necessary to bring us safely to heaven to share a happy eternity with Him. That is what it means to Believe!!! We commit it all to Him, in full trust that He will take care of everything for us. That is what the name Jesus means. He is the Savior, we are the saved if we trust Him. Jesus was the Messiah, the Old Testament promised us a Deliverer who was to come into the world to deliver people from their sins. It was to be a two-fold operation. The first time, He will come and save people from sin by dying on a cross for us. The second time, He will come to deliver from sin and the devil completely and fully, to put sin out of business. All of this is involved in the word Messiah. The Messiah was to do two things…. Die for the sins of those who trust Him and deliver the world from the curse which was brought on by Adam’s sin. Jesus is wonderful not only in that He is a Savior and Messiah, but also He is the Son of David. This links Him to the Kingdom… God promised David a kingdom that will never end. Jesus Christ is the Descendant of David, and He will come again and sit on the throne of David, which He will raise up again. He will rule over this earth a thousand years as the Son of David. He has the Legal right…. What a wonderful thing. As we go through this Christmas season, let us pause for a moment and reflect on the main purpose of His birth. I will continue with Part 2 of this message in my next writing. May Christ the Saviour continue to live in and around you.
1.1 2.1 2.2 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 4.1 4.2 4.3 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 5.6 5.7 5.8 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 6.6 7.1 8.1 8.2 8.3 8.4 9.1 9.2 9.3 10.1 10.2 10.3 10.4 10.5 10.6 11.1 11.2 11.3 11.4 11.5 11.6 12.1 12.2 13.1 13.2 14.1 15.1 15.2 15.3 16.1 16.2 17.1 17.2 17.3 17.4 18.1 18.2 18.3 19.1 20.1 20.2 20.3 20.4 20.5 21.1 21.2 21.3 22.1 22.2 22.3
prečisti zaručnik Blažene Djevice Marije i otac hranitelj Isusa Krista, Sina Božjega. 19. ožujka blagdan sv. Josipa U Crkvi 19.ožujka slavimo blagdan sv. Josipa, zaručnika Bezgrešne Djevice Marije i zaštitnika, čuvara i oca hranitelja Sina Božjeg i našega Gospodina Isusa Krista. Ako tražimo u Evanđeljima lik sv. Josipa i njegov životopis, naići ćemo na nekoliko elemenata i epizoda sakrivenih u šutnji i jednostavnosti. Ta evanđeoska šutnja o Josipu nije šutnja zaborava, već šutnja koja je u isto vrijeme misterij i otkrivenje. U šutnji Josip otkriva veliku tajnu Otajstva sakrivena u njegovoj zaručnici Mariji. U šutnji on stoga odlučuje da otpusti potajno svoju zaručnicu jer još nije bio potpuno shvatio svetu volju Božju. Konačno u šutnji gluhe noći i u snu sami Bog otkriva Josipu preko svojeg anđela tajnu Otajstva Utjelovljene Riječi Božje u utrobi prečiste Djevice Marije i njegovo poslanje – misiju uz Isusa i Mariju Božjim planovima spasenja ljudskoga roda. Josip nije vizionar, on je čovjek vjere. On je čovjek stvarnosti, čovjek koji potiče iz naroda. San, u kojem jedna osoba ulazi kao u mističnu sferu i u sferu neočekivane i čudne spoznaje, u Bibliji postaje simbol – znak i sredstvo Božjih otkrivenja. Stoga Evanđelje i govori o »snovima« koji se često spominju u povijesti praotaca, jer putem snova Bog vrlo često ljudima priopćava svoje nakane. Kao što je Ivan Krstitelj posljednji od proroka, tako je Josip posljednja biblijska ličnost na kojoj se Božja objava očituje u »snovima«. Ta Josipova sličnost s praocima vjere još više dolazi do izražaja u njegovu bijegu s Isusom i Marijom u Egipat. Tako se na njemu, Mariji i Isusu ostvaruje novi izlazak Božjeg naroda. Sva ta Božja otkrivenja Josip spoznaje u šutnji i u šutnji prihvaća taj svoj veliki i teški, ali uzvišeni životni put koji mu je Božja providnost odredila. Na taj način Bog određuje Josipu da u šutnji izvrši svoje poslanje, svoju zadaću u Božjim planovima otkupljenja i spasenja ljudi i čovječanstva. Tajanstveno i duboko značenje Josipovog poslanja i zadaće u tom Božjem djelu spasenja svijeta nalazi se u slavnom Natanovu proročanstvu upućenu kralju Davidu, a koje smo čuli u današnjem prvom čitanju iz Druge knjige o Samuelu. Izraelova nada u očekivanog Mesiju zasniva se sva na ovom proročanstvu što ga prorok Natan dade Davidu. Mesija će dakle, izići iz Davidova potomstva i spasenje će izvesti nad Izraelom i cijelim ljudskom rodom. »Ovako govori Gospodin: „Kad se ispune tvoji dani i ti počineš kod svojih otaca, podići ću tvoga potomka nakon tebe, koji će se roditi od tvoga tijela, i utvrdit ću njegovo kraljevstvo. (…) Ja ću njemu biti otac, a on će meni biti sin.”« (2 Sam 7,5. 12-14) Josip otac Isusov Josip je bio »iz doma Davidova«, što je očito iz Isusova rodoslovlja po Mateju (Mt 1,1-24) i iz blagovijesti Lukina evanđelja (Lk 27). Tako po Josipu, djevičanskom mužu Marijinu, Isus postaje »sin Davidov« i kraljevske loze. Isus Krist je taj obećani Mesija i pravi »sin Davidov« koji će biti graditelj pravoga Hrama, Crkve Božje. »On će sagraditi dom imenu mojemu, a ja ću utvrditi njegovo prijestolje zauvijek« (2 Sam 7,13). Tako nepokolebljiva i vjerna, kroz sva pokoljenja, ljubav Božja, koja je najveća oznaka Boga Saveznika sa svojim narodom, je već unaprijed vrhunski počivala na najvećem Izabraniku, »sinu Davidovu«, Isusu Kristu. Taj Mesija će imati najintimnije sinovske veze s Bogom, Jahvom: »Ja ću njemu biti otac, a on će meni biti sin« (2 Sam 7,14). Nitko kao On, koji je i u ljudskoj naravi pravi Sin Božji, neće biti tako potpuno sjedinjen s Bogom. Ali u taj splet ljubavi s Bogom, u tu povijest i ostvarenje savezničke ljubavi, na mnogo je načina uključen i sv. Josip. Po njemu, sinu Davidovu, u Davidovu kraljevsku lozu je uključen i Isus. U njemu je korijen Davidov procvao Mesijom, Kristom. I Josip jedini je imao sreću da ga je taj Sin Božji odvijeka, a u vremenu sin Marije, žene Josipove, nazivao slatkim imenom: »Oče!« (usp Lk 2,48). Na taj način preko Josipa koji je posljednji prsten ljudskog rodoslovlja Davidove loze, Isus Krist, pravi Sin Božji, ulazi u povijest spasenja ljudskoga roda koju je Bog započeo s Abrahamom i njegovim potomstvom, nastavio s Davidom i njegovim potomstvom sve do punine vremena koje se ostvarilo u Mariji, Josipovoj zaručnici. Prema tome, prvi rodozačetnik Izraela, izabranog naroda Božjega iz kojega potječe Mesija, Krist, bio je Abraham. Stoga s Abrahamom započinje Josipovo i Isusovo rodoslovlje (Mt 1,1). S njim je Jahve (Bog) prvim sklopio Savez (Berit) ljubavi i obećao mu da će biti otac mnogim narodima i po njegovu potomstvu će se blagoslivljati svi narodi. A sv. Pavao apostol u svojoj Poslanici Rimljanima, kako smo čuli u današnjem drugom čitanju, kaže da je Abraham ne »samo po Zakonu«, »nego i po vjeri« »otac svih nas« – »kao što je pisano: „Ocem mnoštva narodâ ja te postavljam pred Onim komu povjerova, pred Bogom koji oživljuje mrtve i ono što nije zove te bude.”« (Rim 4,16-18). Abraham u nadi protiv svake ljudske nade povjerova Bogu i »Zato mu se i uračuna u pravednost« (Rim 4,22). Izak, sin Abrahamov, koji se rodio izvan prirodnog reda, od majke neplodne (Post 16,1) i od oca usahla (Post 17,17 i Rim 4,19) je samo predslika, pralik Isusa Krista koji je ostvarenje toga potomstva. U Izaku je već Bog naznačio još veće čudo, djevičansko začeće Isusa, Sina Božjega, u prečistoj utrobi Bezgrešne Djevice Marije i njegovo nadnaravno rođenje. I tako u misterij, u to čudo povijesti spasenja ljudskoga roda od Abrahama do Isusa Krista ulazi i Josip, jer je zakoniti »muž« Marijin (Lk 1,19). »Jakovu se rodi Josip, muž Marije, od koje se rodio Isus koji se zove Krist« (Mt 1,16) Josip pravedan pred Bogom Josip, siguran u Božju vjernost i njegova obećanja, nije posumnjao u čudo što ga Duh Sveti izvede u Mariji. »A rođenje Isusa Krista bijaše ovako. Njegova majka Marija, zaručena s Josipom, prije nego će se oni sastati, nađe se trudna po Duhu Svetome.« (Mt 1,17) Iako Josip nije na početku mogao odmah shvatiti tu veliku tajnu Otajstva Božjeg što se skrivalo u prečistoj utrobi njegove zaručnice Marije, on je uvijek vjerovao u njezino poštenje i vjernost i zato je ne htjede izvrgnuti sramoti. »A Josip, muž njezin, pravedan, ne htjede je izvrgnuti sramoti, nego smišljaše kako da je potajice otpusti.« (Mt 1,18). Zaista, vjera Josipova je u svemu slična Abrahamovoj vjeri. On sa svojom vjerom u šutnji se nadao protiv svake nade u Boga i otkrio je u Djetetu svoje zaručnice Marije, Sina Božjega i svojega Boga, onoga istoga Boga koji se objavio Abrahamu, Izaku i Jakovu i koji je govorio Mojsiju, Davidu i svim prorocima i ocima odabranog Božjeg izraelskog naroda i koji se evo sada objavljuje i njemu i govori mu preko svojega anđela: »Josipe, sine Davidov, ne boj se uzeti k sebi Mariju, ženu svoju. Što je u njoj začeto, doista je od Duha Svetoga. Rodit će Sina, a ti ćeš mu nadjenuti ime Isus, jer će on spasiti narod svoj od grijeha njegovih.« (Mt 16,23). Josip, čovjek pravedan, do savršenstva njeguje sve svoje odnose prema Bogu i svim ljudima. I to ne samo izvana, nego se dušom i srcem potpuno daruje u ljubavi Bogu i bližnjemu. Zatim, kako vidimo iz Evanđelja, on se iskazuje kao čovjek koji najspremnije vrši Božju volju, čovjek Bogu poslušan, sa svom dušom i srcem. »Kad se Josip probudi oda sna, učini kako mu naredi anđeo Gospodnji.« (Mt 1,24) Josip je djevičanski muž Marijin i otac hranitelj, čuvar i branitelj Sina Božjeg. On će Isusu nadjenuti ime, što je u židovskom zakonu bilo pravo oca. Tako on, nadjenuvši ime Isusu, naviješta svijetu spasenje i na taj način u šutnji postaje apostol Božjeg Evanđelja. Josipova ljubav, vjernost i odanost Mariji i njezinu Sinu Isusu koji je istobitno i pravi Sin Božji, omogućili su da Bog ostvari svoj spasiteljski naum s ljudima. Troje najljepših bića ove zemlje, Isusa, Mariju i Josipa, povezivala je najintimnija, najsrdačnija i najiskrenija ljubav, a to je ona prava i istinita ljubav koja proizlazi iz srca Boga Oca od kojega »proizlazi svako očinstvo i na nebu i na zemlji« (Ef 3,15). I mi kršćani smo, po Kristu, ušli u ovu struju vječne, božanske, snažne i jake ljubavi Boga, Oca. Stoga svi ljudi u kakvom se god stanju i u kakvim se god uvjetima života nalazili imaju puno pravo da se povjere sv. Josipu koji predstavlja čuvara svete Nazaretske Obitelji. Za očeve i majke, on je model prave, iskrene i istinite ljubavi i sjedinjenja srdaca u vjernosti. Kad bi ga mladi molili, on bi im pokazao pravi put života i pomogao bi im da otkriju svoj životni poziv i da slijede Gospodina ustrajno do kraja svojega života. Svećenicima, djevicama i svim Bogu posvećenim osobama, Josip je ideal savršene ljubavi prema Bogu i bližnjemu i najvjerniji zaštitnik i najmoćniji zagovornik u nebu kod Boga Oca i Sina njegova Isusa Krista i Majke Božje Marije.