http___www.tz-tisno.hr_hr_o-tisnome_nasa-povijest_1.xml
1.1 2.1 2.2 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 4.1 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 6.1 6.2 6.3 6.4 6.5 6.6 6.7 7.1 7.2 7.3 7.4 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 8.6 8.7
Tisno The ancestors of today's population took over the northeast part of the island and named it after the bay they settled on. The oldest Croatian name Tishno can be found in drawings dating back to 1567 which are now displayed at Šibenik museum. The name changed throughout the history. First name was Tisno (Italian - Stretto) at the time of Austro-Hungarian Empire during census conduction and production of topographic maps, when Italian was one of the official languages. Later, when Croatia was part of the ex Yugoslav countries, name of the place was Tijesno. Although the orthography at that time had a special rule on dialect pronunciation, Tisno still remained Tijesno. Many years later, after the declaration of Croatian independence, Tijesno was once again renamed to Tisno. History Island Murter was inhabited in the middle Ages and had at least two settlements. At the time of increasingly frequent Turkish robberies in second half of 15th century, Venetian government decided to somehow deny access to the island. In order to defend Murter, decision was to build defensive towers and walls, naturally at the point where the island was closer to the mainland. Funds were secured in 1474 and fortress was built a year later, in 1475. Historical documents state that at this point the channel could almost be walked over. Defensive wall most certainly helped people to find a shelter from Turks. It is not possible to determine the exact date of emigration because the whole process took years. What is possible is that the area of today's settlement was used as a getaway from Turks. When robbers withdrew, people moved back to their homes in Oštrica, Ivinj and Dazlina. However, due to frequent Turk invasions, people moved permanently to the island side. A large number of new populations moved in the first half of 16th century. According to historical sources, Turks crashed and burned St. Martin's church in Ivinj, so emigrated people built church of St. Spirit in Tisno in 1548. One of the remaining drawings from 1567 shows territory of Tisno ('Kraj in Tishno') and presents special architecture from that time; a church that is a single unit construction and has narthex and apse above the altar. At that time, new immigrants began to build houses. The same drawing also shows a few small houses with roofs made of straw. Soon enough, the settlement became a characteristic island village with stone houses and other architect details similar to neighbouring islands. Special location on map gave this place a greater meaning as well as some advantages compared to other settlements. Italian immigrants started to inhabit Tisno at the end of the 17th century and early beginning of the 18th century. At that time, progress of the settlement was more than obvious. Number of population increased when people decided to expand the village by building more stone houses and churches. Family Gelpi and family Banchetti contributed by building characteristic Dalmatian baroque houses. In the 19th century, the house that was built for municipal government had a distinct architectural quality. (Source: MSc Josip Ćuzela, www.tisno.hr)
1.1 2.1 2.2 3.1 3.2 3.3 3.4 4.1 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 6.1 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 7.6 7.7 7.8 8.1 8.2 8.3 8.4 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 9.6 9.7 9.8 9.9
Ime mjesta Preci današnjih Tišnjana doselivši na otok Murter, zauzeli su sjeveroistočni dio otoka i po tjesnacu, na kojem su se smjestili, mjesto je dobilo svoje ime. Najstariji hrvatski naziv Tishno nalazimo na nacrtu iz 1567. god. koji se nalazi u Muzeju grada Šibenika. Sam naziv mjesta kroz povijest bio je mijenjan nekoliko puta. Prvobitno ime Tisno u vrijeme vršenja popisa stanovnika i izrade topografskih karata za Austrougarske ( kada je jedan od službenih jezika u Dalmaciji bio talijanski ) bilo je prevedeno na talijanski u Stretto, a kasnije za stare Jugoslavije opet prevedeno u Tijesno kao obična riječ (pridjev općeg jezičnog značenja), a ne geografsko ime. Iako su po pravopisu u to vrijeme imena mjesta trebala čitati i pisati na onom dijelektu kojim stanovnici tog mjesta govore, Tisno je i dalje ostalo Tijesno. Ponovno originalno ime 'Tisno', mjesto dobiva nazad nakon osamostaljenja Republike Hrvatske. Povijest Otok Murter je u srednjem vijeku bio naseljen i na njemu su bila formirana najmanje dva naselja. U vrijeme sve češćih pljačkaških pohoda turskih četa u drugoj polovici 15. stoljeća na cijelom prostoru šibenskog diskrita, logična je bila odluka mletačke uprave da se na neki način onemogući pristup na otok Murter. Radi obrane otoka Murtera donesena je odluka o izgradnji obrambene kule i zidina i to, sasvim prirodno, na mjestu gdje je otok najbliži kopnu. Sredstva za gradnju obrambene utvrde osigurana su 1474. godine, a utvrda izgrađena slijedeće tj. 1475. godine. Iz povijesnih dokumenata saznajemo da se na tom mjestu kanal skoro mogao pregaziti. Upravo izgradnja obrambenog zida dobar je razlog koji je sigurno mnogo pridonio preseljenju stanovništva iz od Turaka stalno ugrožavanih naselja s kopna, usigurnije boravljenje iza novoizgrađenog obrambenog zida na otoku. Nije moguće utvrditi točan datum preseljenja stanovništva iz obližnih naselja sa kopna na otok. Vjerojatno je taj proces trajao godinama, a po analogijama sa drugim naseljima koja su tada nastajala, moguće je da je prostor današnjeg naselja u početku služio samo kao prebježište dok traje turska opasnost, a kada bi se pljačkaške čete povukle, stanovništvo se ponovno vraćalo na stara ognjišta u Oštricu, Ivinj i Dazlinu. No, zbog sve češćih upada turskih četa dio stanovništva je konačno stalno preselio na otočnu stranu. Svakako je veći broj novih stanovnika doselio u prvoj polovici 16.stoljeća. Naime, tada, prema povijesnim izvorima, Turci ruše i pale župsku crkvu Sv. Martina u Ivinju, pa prebjeglo stanovništvo formira novu župu u crkvi Sv. Duh u Tisnom. Župa Tisno osnovana je 1548. godine. Na jednom od sačuvanih nacrta, a koji prikazuje " Kraj in Tishno " iz 1567.godine uočava se da je crkva jednobrodna građevina sa malim narteksom, apsidom i zvonikom na preslicu. Ovo je vrijeme kada su se novodoseljeni stanovnici ustalili u svojim novim domovima i započinju sa izgradnjom čvrstog naselja. Na spomenutom nacrtu kuće stanovnika Tisna su još skromne prizemnice sa slamnatim krovovima, a i brojem ih je vrlo malo. No, ubrzo naselje dobiva sve karakteristike ruralnog otočkog naselja sa kamenim kućama i repertuarom uobičajenih arhitektonskih detalja koji se susreću i u drugim otočkim naseljima (balatura, slar, nadsvodeni prolazi, luminari, uske isprepletene ulice i dr.) Položaj Tisnog na sudaru otoka i kopna davao je naselju neke prednosti u odnosu na ostala mjesta na otoku. Uskoro, iako najmlađe naselje na otoku, postaje najznačajnije. Poseban impuls dobiva krajem 17. i početkom 18. stoljeća kada u Tisno doseljava nekoliko obitelji iz Italije. Tisno je jedno od rijetkih otočnih naselja u koje su doseljavali Talijani. Upravo u to vrijeme evidentnog napretka naselja, jačanja gospodarske osnove i povećanja stanovništva grade se značajni svjetovni objekti, gospodarsko stambene kuće, s karakteristikama dalmatinskog baroka kakve su se gradile u dalmatinskim gradovima. Posebno se svojom kvalitetom ističu kuće obitelji Gelpi i obitelji Banchetti. U 19.stoljeću gradi se kuća koja ima izrazitu arhitektonsku kvalitetu, a u njoj je bila smještena općinska uprava. (izvor: mr. sc. Josip Ćuzela, www. tisno.hr)