http___www.tportal.hr_scitech_znanost_164983_CERN-upravo-objavljuje-najvece-fizikalno-otkrice-stoljeca.html_1.xml
1.1 1.2 2.1 3.1 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 9.1 10.1 11.1 11.2 12.1 13.1 14.1 14.2 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 19.2 19.3 20.1 21.1 21.2 22.1 22.2 23.1 23.2 24.1 25.1 26.1 26.2 26.3 27.1 27.2 27.3 28.1 29.1 30.1 30.2 30.3 31.1 31.2 32.1 33.1 33.2 34.1 34.2 35.1 36.1 37.1 37.2 38.1 39.1
Physicists from all over the world are racing to prove the existence of a particle that's surmised to be at the heart of the matter. Literally! Dubbed the "God particle" by Nobel Prize-winning physicist Leon Lederman, the Higgs boson is a controversial particle believed to bestow mass on all other particles. Scientists are hoping to discover traces of its presence in Fermilab's Tevatron, a 7-mile-long circumference particle accelerator that smashes opposing beams of protons and antiprotons around a circular track, sifting through the debris with two immense detectors called CDF and D0, because it plays a key role in the standard model of physics (the theory on which physicists base their whole understanding of matter), proving the existence or absence of the Higgs boson could rock the entire foundation of physics, indicating the existence of particles and forces not yet imagined and paving the way for an entirely new set of laws. The Higgs boson is interesting because it is the only reasonable explanation we have for the origin of mass," says Dave Rainwater, a researcher at FermiLab. "Without the Higgs, all fundamental particles would be massless, and the universe would be very different. The weak nuclear forces wouldn't be weak at all, for instance, so the elemental composition of the cosmos would be radically different, stars would shine differently, and we probably wouldn't exist." The best experimental data on the Higgs boson so far comes from experiments done with the LEP collider at CERN, near Geneva, in 2000. Results indicated that the Higgs particle was too heavy to be detected by the collider and that it probably had a mass of 114 billion electron-volts (GeV). The Tevatron is expected to be able to spot the Higgs in a couple of years, if it is not heavier than 170 GeV to 180 GeV. If all else fails, the Large Hadron Collider being built at CERN, scheduled to go online in 2007, is designed to guarantee discovery of the Higgs. With a 27-kilometer-circumference tunnel, the LHC will collide protons at seven times the energy levels of the Tevatron. And the payoff for whoever discovers the Higgs boson? Nothing less than a Nobel Prize. "Its discovery would be one of the crowning achievements of modern science, and validate decades of intense research," says John Conway, a professor at Rutgers University. "We believe that the Higgs is the key to unlocking the mystery of the elementary particles: the quarks and the leptons. The standard model does not give us the answers to many questions: Why are there three 'generations' of matter particles? Why do they have the masses and electric charges that they do? The Higgs is believed to be related to the mechanism by which the matter particles get their mass, but there is no good theory yet as to why different particles have different masses." "One thing we expect the Higgs to open up is the question of supersymmetry," says John Womersley, co-spokesman of the D0 experiment at Fermilab. "Supersymmetry is a relationship between the particles of matter and the forces of the universe. Mathematically, it's beautiful. Not one piece of direct experimental data really supports it yet. Finding a Higgs in the place we expect would be a piece of evidence. Not finding it would be a big problem for the advocates of this idea. "What would shake the foundation of physics much more than finding the Higgs would be a definitive 'ruling it out.' That would upset all of our conceptions about how the universe works. It would make supersymmetry something that, if it applies in the universe, does so only at much higher energies than we can observe. And it would require new forces or new laws to explain masses, in the absence of a Higgs." The last stage in this three-stage relay race is a linear collider. While the LHC is guaranteed to make a definitive discovery or exclusion, it will not be able to measure the properties of the Higgs precisely. "There is an international consensus among the particle physics community that we would need another accelerator to go one step beyond and resolve the riddles ... nature gives us, (of) which we will have first insights from the Tevatron and the LHC," said Dr. Klaus Desch, a scientist at the University of Hamburg who is working on the European study for such a machine called TESLA. "The linear collider will enable us to actually verify that the Higgs has exactly the properties we expect. We'll be able to test that it couples to each particle proportional to the mass," added Womersley. Link - www.globaltechnoscan.com...
1.1 2.1 2.2 2.3 3.1 4.1 4.2 4.3 5.1 6.1 6.2 6.3 6.4 7.1 8.1 8.2 8.3 8.4 9.1 10.1 11.1 11.2 11.3 12.1 13.1 13.2 13.3 13.4 13.5 13.6 13.7 14.1 15.1 15.2 15.3 15.4 15.5 15.6 15.7 15.8 15.9 16.1 17.1 17.2 18.1 18.2 18.3 18.4 19.1 19.2 21.1
Tragovi misteriozne čestice Higgsova bozona, koja prema postojećim fizikalnim teorijama drugim česticama daje masu, zabilježeni su u dva ključna eksperimenta Velikog hadronskog sudarača, objavili su danas znanstvenici na konferenciji u CERN-u u Ženevi Iako još nisu dobili konačnu sigurnu potvrdu, rezultati eksperimenata CMS i ATLAS izazvali su veliko uzbuđenje u znanstvenoj zajednici koja ih je nakon nedavne najave skupa s nestrpljenjem očekivala. Ako ništa drugo, stručnjaci su se nadali da će oni dati neke indicije postoji li Higgsov bozon ili ne. Ta očekivanja danas su se ispunila. CERN-ovi fizičari na konferenciji su objasnili da su oba ključna eksperimenta Velikog hadronskog sudarača - i CMS i ATLAS, otkrili tragove Higgsa na istoj masi, u više kanala raspada, da je prozor potrage za česticom sada sužen na vrlo uski pojas, no i da bi konačna potvrda trebala stići 2012. Otkriće Higgsa bilo bi jedno od najvećih znanstvenih ostvarenja u posljednjih 100 godina. Ono je ključno za razumijevanje prirode svemira, njegova nastanka i razvoja. Higgsov bozon je građevni blok svemira i važna komponenta koja još uvijek nedostaje u standardnom modelu fizike koji opisuje uzajamno djelovanje elementarnih čestica i sila prirode. Prema informacijama koje je predstavila Fabiola Gianotti , talijanska fizičarka zadužena za eksperiment ATLAS, analize dosad prikupljenih podataka pokazale su da bi Higgs mogao postojati na nekoj masi između 124 i 126 GeV. Međutim, ATLAS-ovo otkriće za sada ima sigurnost od 2,3 sigma, što još nije dovoljno da bi se proglasilo pouzdanim. Da bi postalo službeno potrebna je sigurnost od pet sigma što bi značilo da je šansa da je rezultat posljedica neke fluktuacije manja od jedan naprama milijun. Ipak, ovo je dobra vijest budući da se još ljetos činilo da Higgsu nema ni traga. Glasnogovornik CMS-a Guido Tonelli rekao je da je njihov eksperiment prvo isključio postojanje Higgsa na svim velikim masama od 127 do 600 GeV. No na manjim masama otkrio je više 'događaja' donjih kvarkova nego što se očekivalo – 13 (dok je očekivano bilo 9,5). Tragovi Higgsa analizirani su i u raspadima čestica na dva fotona (čestice svjetlosti). U CMS-u je zabilježeno povećanje broja njihova događaja u području između 115 i 127 GeV, što se podudara s rezultatima koje je otkrio ATLAS. Ukratko može se zaključiti da bi se Higgs mogao skrivati negdje u pojasu između 124 i 126 GeV, da nam je bliži nego što je bio prije nekoliko mjeseci, a time i mogućnost da se upotpuni vrlo uspješna teorija - standardni model fizike čestica. Brigljević: Treba nam još podataka U istraživanjima na LHC-u, najvećem uređaju na svijetu, među više od 8000 znanstvenika radi i dvadesetak Hrvata. Jedan od naših vodećih 'čestičara' dr. sc. Vuko Brigljević kaže da je najvažniji dosad ostvareni rezultat to što se prostor za otkrivanje Higgsa značajno suzio i na višim i na nižim masama. 'Zanimljivo je to što smo isključili mogućnost postojanja Higgsa u područjima u kojima ga ionako nismo očekivali, te da je ostao otvoren upravo onaj prozor u kojem je on bio najvjerojatniji – između 115 i 130 GeV. No taj je pojas bilo najteže provjeriti jer zahtijeva najviše podataka', rekao je dr. Brigljević. 'Dakle, suzili smo prostor i u njemu otkrili nešto više događaja nego što bi ih bilo da Higgsa nema. Osim toga tražili smo ga kroz razne kanale raspada, primjerice na dva fotona ili dva Z bozona. Pokazalo se da u više kanala ima nešto više tih događaja nego što bismo očekivali da Higgsa nema. Konačno, zanimljivo je i to da su taj mali višak registrirali i u CMS-u i u ATLAS-u na vrlo sličnoj masi.' Voditelj hrvatskog tima na CMS-u kaže da će za čvršće dokaze ipak trebati pričekati više mjeseci, a možda i kraj 2012. 'Iz dosad prikupljenih podataka izvukli smo ono što se moglo. Nastavit ćemo ih analizirati, no to neće donijeti velike promjene. Treba nam više informacija. To je kao u igri s kockom. Ako za redom bacite dvije šestice to je malo neobično, ali nije ništa posebno. Da biste dokazali da s kockom nešto nije kako treba morate dobiti šesticu pedesetak puta za redom. LHC sada ima standardnu pauzu za servisiranje. Plan je da ponovno počne raditi krajem trećeg ili početkom četvrtog mjeseca. Do kraja 2012. trebali bismo prikupiti pet puta veću količinu podataka od one koju smo do sada skupili, a to bi trebalo biti dovoljno za definitivnu potvrdu ili isključenje Higgsa', zaključio je Brigljević. Značaj Higgsa Otkriće Higgsa bilo bi važan korak u razumijevanju prirode cijelog svemira. Znanstvenici bi mogli odbaciti alternativne teorije i nastaviti razvijati standardni model fizike. Higgsov bozon hipotetska je elementarna čestica kojom se, prema standardnom modelu fizike, objašnjava masa drugih čestica i odgovara na pitanje zašto neke od njih imaju masu, a fotoni svjetlosti ne. Teoriju o njegovu postojanju postavio je još 1964. škotski fizičar Peter Ware Higgs sa Sveučilišta u Edinburghu, međutim ona do danas nije eksperimentalno dokazana. Sudari čestica u LHC-u trebali bi potvrditi ili pobiti postojanje Higgsova bozona i time upotpuniti ili dovesti u pitanje standardni model fizike čestica u kojem je Higgsov bozon posljednja karika koja nedostaje. Prema ideji škotskog fizičara, svemir je prožet Higgsovim poljem, a čestica koja se kreće kroz njega stvara distorzije koje joj daju masu. - Sviđa vam se članak? Preporučite ga prijateljima putem ovih servisa: Pošaljite mailom