http___www.tentmaker.org_croatian-articles_honest-questions-and-answers-on-hell-aiken-amirault.html_1.xml
1.1 2.1 3.1 4.1 4.2 4.3 4.4 4.5 4.6 4.7 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 5.6 5.7 5.8 5.9 5.10 6.1 7.1 7.2 7.3 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 8.6 8.7 8.8 8.9 8.10 8.11 8.12 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 9.6 9.7 9.8 9.9 9.10 10.1 10.2 10.3 10.4 10.5 11.1 11.2 11.3 11.4 11.5 11.6 11.7 11.8 11.9 11.10 11.11 11.12 11.13 11.14 12.1 12.2 12.3 12.4 12.5 12.6 12.7 12.8 12.9 12.10 12.11 13.1 13.2 13.3 13.4 13.5 13.6 13.7 13.8 13.9 13.10 13.11 13.12 13.13 13.14 13.15 13.16 13.17 13.18 13.19 13.20 13.21 13.22 13.23 13.24 13.25 13.26 13.27 13.28 13.29 13.30 13.31 14.1 15.1 15.2 15.3 15.4 15.5 15.6 15.7 16.1 16.2 16.3 16.4 16.5 16.6 16.7 17.1 17.2 17.3 17.4 17.5 17.6 17.7 17.8 17.9 17.10 17.11 17.12 17.13 17.14 17.15 17.16 17.17 17.18 17.19 17.20 17.21 18.1 18.2 18.3 18.4 18.5 18.6 18.7 18.8 18.9 18.10 19.1 19.2 19.3 19.4 19.5 19.6 19.7 19.8 19.9 20.1 20.2 20.3 20.4 20.5 20.6 20.7 20.8 20.9 20.10 20.11 20.12 20.13 20.14 20.15 20.16 20.17 21.1 22.1 23.1 23.2 23.3 23.4 23.5 23.6 23.7 23.8 23.9 23.10 23.11 23.12 23.13 23.14 23.15 23.16 23.17 23.18 23.19 23.20 23.21 23.22 23.23 24.1 25.1 25.2 25.3 25.4 25.5 25.6 25.7 25.8 25.9 25.10 25.11 25.12 26.1 27.1 27.2 27.3 27.4 27.5 27.6 27.7 27.8 28.1 28.2 29.1 29.2 29.3 29.4 29.5 29.6 29.7 30.1 31.1 31.2 31.3 31.4 31.5 31.6 31.7 31.8 31.9 31.10 32.1 33.1 33.2 33.3 33.4 33.5 33.6 33.7 33.8 33.9 33.10 33.11 33.12 33.13 34.1 34.2 35.1 36.1 37.1 38.1
God's Love for All Mankind (Why I Believe in the Salvation of all men through Jesus Christ) by Brian Albert The question which seems to me more important than all other questions in religion is this:--What is the ultimate fate of mankind? The vast majority of Christianity today believes that those who do not make a decision to believe in the Lord Jesus Christ in this short life will suffer eternal punishment, and that countless millions of ages from now they will be no nearer the end of their punishment than when it started. This doctrine has always seemed to me to be unworthy of a great God such as ours who is said to be all-powerful, all-knowing, and all-loving. Would He really create millions of creatures knowing they would be eternally miserable? Is shutting sin and sinners away in an eternal prison house the best that He can do? Has He no power or desire to save them? When our Lord Jesus Christ died on a cross and purchased our salvation, was it just for a small group He calls His church or was it for the whole world? I believe that the Bible alone contains the answers to these questions. And while I confess that in many passages it seems to support the teaching of eternal punishment, I have come to firmly believe that the true doctrine of the Bible is that Jesus Christ is the Savior of the entire human race. This doctrine is known as Universal Salvation or Universal Reconciliation. It is nothing new. Christians in every age have believed it, and it was the majority opinion in the Church during its first 500 years. I would like to present the main points in the argument for the salvation of all through Jesus Christ in this short article. The thoughts of many Christians have been steeped in the doctrine of eternal punishment for so long that they may reject this argument out of hand. I ask you to keep an open mind and not let preconceived notions influence your opinion. I ask you to turn to the Scriptures to verify what I write here and ask the Holy Spirit, Who alone can teach truth, if what I am saying is truth. I ask you to be like the Bereans who searched the Scriptures daily to see if things were so (Acts 17:11). Universal Salvation Passages in the Bible. There are dozens, perhaps even hundreds, of passages in the Bible that tell us that all will be saved. Please read these passages without any doctrines or dogmas in mind to filter them through. What is the plain common-sense meaning of them? First of all there are numerous passages that say that God will save all, reconcile all, restore all, have mercy on all, gather all into Christ, and make all alive in Christ: "We trust in the living God, who is the Savior of all men, especially of those who believe" (1 Tim. "And by Him to reconcile all things unto Himself, by Him, whether things on earth or things in heaven, having made peace through the blood of His cross" (Col 1:20). "For as in Adam all die, even so in Christ shall all be made alive " (1 Cor. "That He may send Jesus Christ, who was preached to you before, whom heaven must receive until the times of restoration of all things , which God has spoken by the mouth of all His holy prophets since the world began" (Acts 3:21). "That in the dispensation of the fullness of time He may gather together in one all things in Christ " (Eph. "Behold, I bring you good tidings of great joy which will be to all people . For there is born to you this day in the City of David a Savior , who is Christ the Lord" (Luke 2:10-11). "For God has committed all to disobedience that He might have mercy on all " (Rom. "And I, when I am lifted up from the earth, shall draw all unto Myself" (John 12:32). "For this is good and acceptable in the sight of God our Savior, who will have all men to be saved and to come to the knowledge of the truth. For there is one God and one Mediator between God and men, the Man Christ Jesus, who gave himself a ransom for all " (1 Tim 2:3-6, KJV). See also Phil. Then there are a large number of verses that say that Jesus is the Savior of the world, died for the world, reconciled the world, and took away the sins of the world. "And we have seen and testify that the Father has sent the Son as Savior of the world " (1 John 4:14). "For we ourselves have heard Him, and we know that this indeed is the Christ, the Savior of the world " (John 4:42). "For God did not send his Son into the world to condemn the world, but that the world through Him should be saved " (John 3:17). "And He Himself is the propitiation for our sins, and not for ours only but also for the whole world " (1 John 2:2). "Behold, the Lamb of God who takes away the sin of the world " (John 1:29). "We judge thus: that if One died for all , then all died. And He died for all , that those who live should live no longer for themselves but for Him who died for them and rose again" (2 Cor 5:14-15). "God was in Christ reconciling the world to Himself, not imputing their trespasses to them" (2 Cor 5:19). "The bread that I shall give is My flesh, which I shall give for the life of the world " (John 6:51). Furthermore, a time of universal worship of God and Christ is foretold in the Bible: "At the name of Jesus every knee shall bow , of those in heaven, and of those on earth, and of those under the earth, and every tongue shall confess that Jesus Christ is Lord , to the glory of God the Father" (Phil. Keep in mind that the Bible also declares that "no one can say that Jesus is Lord except by the Holy Spirit" (1 Cor. "I have sworn by Myself; the word has gone out of My mouth in righteousness, and shall not return, that to Me every knee shall bow , and every tongue shall take an oath , and say, Surely in the Lord I have righteousness and strength" (Isa. "And every creature which is in heaven and on earth and under the earth I heard saying, Blessing and honor and glory and power be to Him who sits upon the throne and to the Lamb forever" (Rev. 5:13). See also Rom. The Bible says that God is good to all, loves His enemies, and His anger does not last forever! "The Lord is good to all . His tender mercies are over all His works " (Psa 145:9). "You open Your hand, and satisfy the desire of every living thing " (Psa 145:16). "For I will not contend forever , nor will I always be angry " (Isa 57:16). "He does not retain His anger forever , because He delights in mercy" (Mic 7:18). "For the Lord will not cast off forever . Though He causes grief, yet He will show compassion according to the multitude of His mercies" (Lam. "His mercy endures forever " (Psa. 118:1; repeated throughout the psalms). "He is kind to the unthankful and evil" (Luke 6:35). "He makes His sun rise on the evil and the good, and sends rain on the just and the unjust" (Matt. God is love ... love does no ill to its neighbor ... love never fails (1 John 4:8; Rom. Mercy triumphs over judgment (James 2:13). There are also many verses that declare that God will release all of creation from the curse of sin and death, and that death and hell will no longer exist. "For the creation was subjected to futility, not willingly, but because of Him who subjected it in hope, because the creation itself also will be delivered from the bondage of corruption into the glorious liberty of the children of God" (Rom 8:20-21). "He will swallow up death forever , and the Lord God will wipe away tears from all faces " (Isa 25:8). "The last enemy that will be abolished is death" (1 Cor. "I will redeem them from death. O death, I will be your plagues, O sheol (hell), I will be your destruction" (Hos. "Death is swallowed up in victory. O death, where is your sting? O hades (hell) where is your victory?" "And there shall be no more curse " (Rev. 22:3). "Behold I make all things new " (Rev. 21:5). Now many of these verses you can explain away if you really want to. For instance, you can say that although Jesus is called Savior of the world and His mission was to save the world, he didn't actually save the whole world but just offered to save it. Or you can say that God will force all men to worship Him right before He throws them into hell forever. But this is really twisting the normal sense of these verses around. There are, however, several passages in which the meaning is so plain that I believe no one can seriously deny that they teach universal salvation. Let us consider Col. 1:15-20. If you read this passage carefully you'll see that it says that all things were created by Jesus, all things were created for Him and through Him (v 16), that He existed before all things and holds all things together (v 17), and that He has preeminence over all things (v 18). No Christian denies that each time "all things" is mentioned in this passage it is all-inclusive. It includes everything ever made or that ever existed. But then in verse 20 where it says that He reconciled all things by the blood of His cross, suddenly they say it doesn't really mean "all things," but "all who accept Him." Another passage to consider is 1 Cor. "For AS in Adam all die ..." Everyone accepts that Paul is talking about the entire human race here. We are all in Adam . It is obvious that we all die. The verse continues, "EVEN SO in Christ shall all be made alive" (v 22b). The same "all" that die in Adam (which of course is the whole human race) are made alive in Christ . But when does this happen? The passage continues, "But each man in his own order." Some now and some in later ages. Please carefully read the marvelous passage, 1 Cor 15:22-28. It ends with God being all in all . One more clincher passage is Rom. We read in verse 18, "Therefore, AS through one man's offense judgment came to all men , resulting in condemnation ..." One man, Adam, sinned and brought death and judgment and condemnation to all men , the whole race. That's bad, but here comes the good news: "EVEN SO through one Man's righteous act the free gift came to all men , resulting in justification of life" (v 18b). One man, Jesus, by His righteous act, His death on the cross, undid all the damage that Adam did! Adam spread death and sin to the whole race, and Jesus spreads justification of life to the same race, the same all men . How plain can this be? Those who argue for a partial salvation of the race not only deny the plain meaning of this verse, but they say that Adam was more powerful than Jesus. They say Adam could spread sin and death to all men, but Jesus could only bring some men out of it. Eternal or Age-lasting Punishment? According to the Bible Jesus is the only name in heaven and earth by which a man may be saved (Acts 4:12). No one comes to the Father except through Him (John 14:6). What does God do with sinners who die having never accepted Jesus in this life? As we have seen there is much support for universal salvation in the Bible, but believers in eternal punishment can point to about a dozen verses to support their claim of never-ending punishment (Dan. Obviously both sides can't be right. God says He is not the author of confusion (1 Cor. 14:33), so if the Bible is His inspired book there must be an answer to the contradiction. Now if such an awful fate as eternal punishment is revealed by God in the Bible we should expect that He would warn us of it right at the beginning and that just about every page would repeat it. We should also expect that He would use language that left no doubt about the eternity of the punishment. God always sent prophets to warn His people of any impending danger, and what danger can be compared to that of suffering eternal torment? But the facts are that eternal punishment is not even mentioned until the book of Daniel, nearly two-thirds of the way through the Bible. And in the relatively few verses that do mention eternal punishment the words that are translated "eternal" are words that are used over and over in the Bible to describe things that have come to an end. In the vast majority of cases these words describe limited time periods . These are simple facts that anyone can verify. Let us start with the Old Testament. When our Bibles say that something is "forever" or "eternal" or "everlasting" in the Old Testament, the word that the Hebrew writers used was "olam" (Strong's #5769). If we trace the Bible's usage of this word we will see that it does not really mean forever. Jonah wrote about his time in the great fish, "The earth with her bars closed behind me forever (olam)" (Jonah 2:6). Yet he was only there for three days (Jonah 1:17). When a Hebrew slave loved his master he would have his ear bored with an awl and would then "serve him forever (olam)" (Exod. Of course this could only mean for the rest of his life. God said about Solomon's temple that He would put His name there forever (olam) (1 Kin 9:3), but this temple burned to the ground 400 years later. Israel was not allowed to let a Moabite or Ammonite into the congregation forever (olam) (Deut. 23:3), but in the same verse this is explained to mean "for ten generations." Isaiah wrote that certain places in Israel shall become desolate forever (olam) (Isa 32:14), but the next verse says, ? until the Spirit is poured out from on high and the wilderness becomes a fruitful field.? The Levitical priesthood was said to be an eternal (olam) priesthood (Ex 40:15), but the Bible then tells us that it was superceded by the Melchizedek priesthood (Heb 7:11-18). The Sinai covenant was called an everlasting (olam) covenant (Lev 24:8), but the New Testament says it is obsolete and ready to vanish away (Heb 8:13). Sabbaths and ritual sacrifices were to be observed as a statute forever (olam) (Lev. 31:16-17), but then we read that they were but ?fleshly ordinances imposed until the time of reformation? So when we read in Dan. 12:2 that "some shall rise to shame and everlasting (olam) contempt," never-ending punishment is not what is being taught. God will punish until His people are corrected and repent. The word "olam" should be translated "indefinitely" or "age-lasting." This would clear up many contradictions in our English language Bibles. Now let us turn to the New Testament where most of the so-called eternal punishment verses are located. We have about a dozen references to eternal punishment here. For instance we are told that some shall go to the "everlasting fire prepared for the devil and his angels" (Matt. 25:41), some shall go to "eternal punishment" (Matt. 25:46) or suffer "eternal destruction" (2 Thess 1:9) or go into the lake of fire "forever and ever" (Rev. 20:10). In all of these dozen or so verses the length of the punishment is described by the Greek word "aion" (Strongs #165) or its adjective form "aionios" (#166). These words are used over and over again in the New Testament to describe limited time periods . Again, it is very easy to prove this by tracing their usage with a concordance. But first let me point out that we get our English word "eon" from the Greek "aion." An eon is an age, a long but limited period of time. Now the word "aion" is translated as "age" (sometimes as "world") in dozens of passages in most Bibles. Here are some examples: "I am with you even to the end of the age (aion)" (Matt. 28:20), "the harvest is the end of the age (aion)" (Matt. 13:39), "the god of this age (aion) has blinded .." 4:4), "the mystery that has been hidden from ages (aions) and generations" (Col. 1:26), "in the ages (aions) to come He might show the exceeding riches of His grace" (Eph. 2:7), "might deliver us from this present evil age (aion)" (Gal. 1:4), "by whom also He made the ages (aions)" (Heb. Now try putting the sense of eternity into these verses and see how ridiculous it is: "the harvest is the end of the eternity ," "the god of this eternity ," "the mystery hidden from eternities and generations," "in the eternities to come ," "from this present evil eternity ," etc. And yet this is the very same word on which the doctrine of eternal punishment stands! The words "olam" and "aion" have precisely the same meaning. They mean indefinite time , not never-ending time . They should be consistently translated as "age" or "age-lasting." The wicked are thrown into an age-lasting fire. The lake of fire lasts for an age of ages, not forever and ever. The phrase "forever and ever" is nonsense. What is the need for the second "ever" if the first one means never-ending. It's like saying, "forever plus a day." The proper translation is "for an age of ages" or "to the age of the age." This describes a long but not infinite amount of time. The Bible is remarkably consistent in the original Hebrew and Greek languages in which it was written. In Matt. 25:46 the word translated "punishment" is "kolasis" in the Greek and means "to reform by pruning or chastising." Some go away not to "everlasting punisment" but to "age-lasting chastisement." God's punishments are not meaningless and vindictive, but fatherly punishments that correct sinners and bring about righteousness. [Note: Matt. 25:46 is translated in the following way in these Bibles: "these shall go away to punishment age-during" (Young's Literal Translation), "these shall go away into the Punishment of the Ages" (Weymouth's NT), "these shall be coming away into chastening eonian" (Concordant Literal Version), "these shall go away into age-abiding correction (Rotherham's Emphasized Bible), "these last will go away into aeonian punishment" (20th Cent. Questions Doesn't the Bible say that hell is a place of eternal punishment? There were four words that were translated "hell" in the King James Bible. The Hebrew word "sheol," used in the Old Testament, merely describes the state of the dead without regard to reward or punishment. Jacob, declared a saint in the Bible, said he would go there (Gen. 37:35), Job asked that he might go there to escape his sufferings (Job 14:13), God says He brings down to sheol and raises up again (1 Sam. 2:6), and Hos. 13:14 says that sheol will be destroyed. Clearly the word "sheol" does not support the idea of a place of eternal punishment. The greek word "hades" is the exact equivalent of sheol. It is used only 11 times in the New Testament and always as the realm of the dead. It is sometimes seen as a place of punishment such as in the parable of the rich man and Lazarus, but it is never said to be eternal. Hades gets thrown into the lake of fire which is called the second death (Rev. 20:14). This is precisely how death and hell are destroyed. The purpose of the lake of fire is to purify sinners. Christians are to rejoice in fiery trials because fire purifies (1 Pet. Fire destroys sin and death and is therefore called the second death (the death of death). We are going through our second death now by submitting to trials and sufferings. Death is dying in us. By death God destroys him who has the power of death (Heb. Who is to say that those who missed out on salvation by grace in this life cannot still be purified by God's fires in the life beyond? The two other words that are translated hell are the Greek words "Gehenna" and "Tartatus." Gehenna is actually a place on earth, the Valley of Hinnom, which was the garbage dump of Jerusalem in Jesus' day. And Tartarus is used only once (2 Pet. 2:4) as the prison house of angels who are reserved until judgment. None of this supports hell as being a place of eternal punishment. What about unquenchable fire and the worm that never dies? The phrase "unquenchable fire" just means fire that will not go out until it has accomplished its purpose. The ancient Greeks always used it this way, and so does the Bible. For instance, Jeremiah prophesied that an unquenchable fire would destroy Jerusalem (Jer. He was right. Jerusalem burned to the ground, but it is not still burning today. When Jesus and John the Baptist warned the people about an unquenchable fire that was coming, they were saying that there is a judgment coming that you won't be able to stop once it starts. They weren't saying it would last for all eternity. Same with the worm that never dies. Gehenna, the Valley of Hinnom, bred worms continually from generation to generation because of all the foul things thrown in there. While there was anything foul to consume there would be worms. And while there is anything foul in our hearts, God has his "fire" and "worms" to destroy it. It doesn't mean that a worm will eat you for all eternity. Does this mean even Hitler will be saved? Yes, eventually! But God is not mocked. He judges according to our deeds. Hitler murdered millions and so his punishment will fit his crimes. God will give the perfect punishment. Perhaps vast ages will expire before he is released, but even he will one day realize that he blew it by serving bigotry and hatred instead of the one true God Who is love. Like Jonah he will cry from the depths of sheol (Jon. 2:2) and be heard. If everyone gets saved in the end, why should I bother to be good? Why should I bother to pray or preach the gospel? If you need the threat of hell to make you good, then your love for God is lacking something. You are serving Him out of fear only. And the Bible tells us that our prayers and our preaching are the means by which people are saved. Paul says that God will have all men be saved, therefore pray for all men (1 Tim. He says God is reconciling the world, therefore be an ambassador of Christ, preaching and living the gospel (2 Cor. God will save the world and He will use His people to do it. If we don't pray, God will raise up another generation of saints who will. Who else believed in universal salvation? Most of the fathers of the early church clearly stated their belief in the salvation of all men. This includes Clement of Alexandria, Origen, Theophilus, Gregory of Nyssa, Gregory Nazianzus, Didymus, Chrysostom, Eusebius, and Ambrose. These men read the Scriptures in the original Hebrew and Greek languages. Gregory of Nyssa presided over the Nicene council and was one of the most respected leaders of the early Church. The early Church fathers documented every known heresy of their times, but universal salvation was never listed among them. Augustine advocated eternal punishment but admitted in his writings that the majority in the Church at that time believed in the end of all punishments (see Enchirid. ad Laurent. Augustine didn't understand Greek and read the Scriptures in Latin. In modern times many great minds such as William Law, Henry Ward Beecher, George MacDonald, William Barclay, and Hannah Whitall Smith believed it. Hundreds of ministries today preach it. How does belief in the salvation of all affect one's faith in God? We become like whatever we worship. If we worship a God who tortures His enemies unmercifully forever, we become unloving towards others. If we believe God loves even the worst of men, we will begin to love them too. Knowing God's goodness also causes us to relax and enjoy God and give ourselves into His hands without reservations. He is not going to torture our unbelieving loved ones in a never-ending torture pit. No matter how many hell-fire and damnation preachers tell me that I will never believe it. I have His book and His Spirit. I know Him. He really is love. He really is a loving Father. He is wise, powerful, and good. He will do good to all His creatures. Praise to His holy name! Some books and resources to learn more about this teaching are listed below. They can be found online by using the links below or by a simple internet search. The Restitution of All Things , by Andrew Jukes Hope Beyond Hell , by Gerry Beauchemin The Savior of the World Series , by J. Preston Eby Tentmaker Ministries web site.
1.1 2.1 3.1 4.1 4.2 4.3 4.4 5.1 6.1 7.1 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 9.1 10.1 10.2 11.1 12.1 12.2 13.1 13.2 13.3 13.4 13.5 14.1 14.2 14.3 15.1 15.2 15.3 15.4 15.5 16.1 17.1 17.2 17.3 17.4 18.1 18.2 18.3 19.1 20.1 20.2 20.3 21.1 22.1 22.2 23.1 23.2 24.1 24.2 25.1 25.2 26.1 26.2 26.3 26.4 27.1 27.2 28.1 28.2 29.1 30.1 30.2 31.1 31.2 31.3 32.1 33.1 33.2 33.3 33.4 34.1 34.2 34.3 35.1 35.2 35.3 35.4 36.1 36.2 37.1 38.1 38.2 38.3 38.4 38.5 38.6 38.7 39.1 40.1 40.2 40.3 41.1 41.2 42.1 42.2 43.1 44.1 44.2 45.1 45.2 46.1 46.2 46.3 47.1 48.1 48.2 48.3 49.1 49.2 50.1 51.1 51.2 51.3 51.4 51.5 52.1 52.2 52.3 52.4 52.5 53.1 54.1 54.2 54.3 54.4 55.1 55.2 55.3 55.4 55.5 55.6 56.1 56.2 57.1 58.1 58.2 58.3 58.4 58.5 58.6 58.7 59.1 59.2 60.1 61.1 62.1 63.1 63.2 64.1 64.2 64.3 65.1 65.2 66.1 66.2 67.1 67.2 68.1 69.1 69.2 70.1 70.2 70.3 71.1 72.1 72.2 72.3 73.1 74.1 75.1 76.1 77.1 78.1 79.1 80.1 81.1 81.2 82.1 82.2 82.3 82.4 82.5 83.1 84.1 84.2 85.1 85.2 86.1 87.1 87.2 87.3 87.4 87.5 88.1 89.1 89.2 90.1 90.2 91.1 91.2 91.3 92.1 92.2 93.1 94.1 95.1 96.1 97.1 98.1 98.2 99.1 99.2 99.3 100.1 100.2 100.3 101.1 101.2 101.3 101.4 102.1 102.2 102.3 103.1 104.1 104.2 104.3 104.4 105.1 106.1 106.2 106.3 106.4 106.5 106.6 106.7 106.8 107.1 107.2 107.3 107.4 107.5 107.6 107.7 108.1 108.2 108.3 109.1 109.2 110.1 111.1 112.1 112.2 113.1 113.2 114.1 115.1 115.2 116.1 116.2 116.3 116.4 117.1 118.1 118.2 119.1 119.2 120.1 120.2 121.1 121.2 122.1 122.2 122.3 123.1 124.1 125.1 125.2 125.3 125.4 126.1 127.1 127.2 127.3 127.4 128.1 129.1 130.1 130.2 131.1 131.2 132.1 133.1 134.1 135.1 135.2 136.1 137.1 137.2 138.1 138.2 139.1 139.2 140.1 140.2 141.1 141.2 141.3 141.4 141.5 142.1 142.2
Iskrena pitanja i odgovori na temu pakla Iskrena pitanja i odgovori na temu pakla autori: Mercy Aiken i Gary Amirault Znate li da postoji solidan biblijski temelj koji svjedoči protiv ideje pakla? Mnogi nekršćani ne prihvaćaju ideju pakla, no možda će vas iznenaditi kad čujete da sve veći broj kršćana, onih koji vjeruju u Bibliju i drže ju Božjom riječju, također odbacuje ovu ideju - ne unatoč Bibliji nego baš zbog nje! Svrha ovog kratkog poučavanja je postaviti neka pitanja na tu temu i pružiti kratke odgovore. Za dublju pouku, molimo pogledati linkove na kraju ovog članka. Otvoreno i nepristrano proučavanje Biblije, uključujući proučavanje mnogih grčkih i hebrejskih ključnih riječi, kao i povijesti Crkve, otkrit će nam neke iznenađujuće stvari. Na primjer, jeste li znali da… "Pakao“ NIJE Starozavjetna doktrina Popularni je mit da je Pakao doktrina utemeljena na Bibliji i da ga nalazimo u njoj od početka do kraja. To naprosto nije istina! Dvije trećine Biblije (Stari zavjet) uopće ne spominje pakao. Riječ „sheol“ iz Starog zavjeta, koja se na nekim mjestima prevodi kao „pakao“, doslovo znači „grob“ tj. mjesto na kojem svi starozavjeti ljudi završavaju nakon smrti - bilo da su dobri ili zli, Židovi ili pripadnici drugih naroda. Dakle, Stari zavjet ne sadrži ideju pakla. Razmislite o ovome… Ako pakao postoji, zašto Bog na to nije upozorio ljude od samog početka tj. u knjizi Postanka? Bog je rekao da je kazna za jedenje sa stabla spoznaje dobra i zla smrt, a ne „vječno“ bivstvovanje u ognjeno-sumpornom jezeru! Ako pakao postoji, zašto Kain nije bio upozoren na to, kao ni Sodoma ni Gomora, niti bilo tko od onih koji su u Bibliji zabilježeni kao počinitelji najranijih grijeha? Ako pakao postoji, zašto Mojsije nije upozorio na njega u Deset zapovijedi, zapravo ni u jednom dijelu Mojsijevog zakona, u kojem nalazimo preko 600 zakona, odredbi i upozorenja? Mojsijev zakon naprosto navodi blagoslove i prokletstva ovoga života. Ako pakao postoji, zašto njegove korijene nalazimo u poganskim religijama, a ne u Bibliji? Mnogi narodi koji su okruživali starozavjetni Izrael vjerovali su u svojevrsnu kaznu u zagrobnom životu koja bi sličila današnjoj ideji pakla - ta oni su se klanjali krvožednim i zlim „bogovima“, dok je Izrael jednostavno priznavao odlazak u grob (sheol) i imao nadu u uskrsnuće. Ako pakao postoji, zašto je otkrivenje o njemu dano poganskim narodima, a ne Božjem izabranom narodu? Zar je Bog očekivao da će Izraelci naučiti nešto o zagrobnom životu od poganskih naroda? Ako je tako, zašto je stalno upozoravao Izrael da se kloni poganskih običaja svojih susjeda? Ako pakao postoji, zašto je Bog rekao Židovima da mu se gadi običaj žrtvovanja vlastite djece u vatri kao prinos lažnom božanstvu Molehu (u dolini Geheni)? Bog je rekao da on na takvo što nikada „nije ni pomislio“ (Jer 32:35). Kako je Bog mogao to izjaviti ako je sastavni dio njegovog plana „prženje“ velikog dijela vlastitog stvorenja u duhovnoj i vječnoj Geheni koju je sam zamislio? ČINJENICA: Prijevod Biblije engl. kralja Jakova (King James Version) pogrešno prevodi riječ „sheol“ kao „pakao“ ukupno 31 put u Starom zavjetu i tako postavlja temelje doktrini o paklu u Novom zavjetu, kao i u većini prijevoda Biblije koji su uslijedili nakon ovog prijevoda tj. temeljili se na njemu. Unatoč tome, većina najnovijih prijevoda u potpunosti je uklonila riječ „pakao“ iz Staroga zavjeta, kao što su iskreniji i učeniji poznavatelji biblijskih rukopisa tražili. Židovska verzija Staroga zavjeta (Tanak) ne sadrži u sebi ideju pakla! Ne možemo dovoljno naglasiti ovu činjenicu. Ako se sjeme neke doktrine ne nalazi ni u Zakonu, ni u Prorocima, ni u Psalmima, ona ne može biti naučavana kao legitimna biblijska doktrina - ako se uopće može nazvati biblijskom!! Pakao nije Novozavjetna doktrina Rašireni mit je sljedeći: Isus je više govorio o paklu nego o raju. Opet netočno! Isus je mnogo puta upozoravao Židove na propast koja im je prijetila, i kao narodu i kao pojedincima. Koristio je nekoliko različitih termina za kaznu/propast, od kojih su neki pogrešno prevedeni riječju „pakao“. Ne negiramo činjenicu da će Bog doista suditi cijelom svijetu, niti želimo olako shvatiti njegove sudove, međutim dovodimo u pitanje vjerovanje da je Božja presuda za grijeh i nevjeru vječna muka/pakao i vječna odvojenost od Boga. Dakako, Isus je velik dio svoje službe pozivao ljude na obraćenje kako ne bi snosili posljedice (u prvom redu „Gehenu“). No je li moguće da iščitavamo u njegovim upozorenjima nešto čega nema i što uopće nije bila Isusova namjera? Razmislite o ovome...... Ako pakao postoji, zašto je većina upozorenja o kazni/Geheni upućena Izraelu, pogotovo Isusovim vlastitim učenicima, kao i farizejima? Prvu grupu navoda koji se tiču Gehene nalazimo u propovijedi na Gori (Mt 5:22, 29, 30), Isusovoj velikoj propovijedi u kojoj je upozorio svoje učenike da se onaj tko drugoga s prezirom nazove budalom nalazi u opasnosti od Gehene.To je jako daleko od današnjih evangelizacijskih interpretacija koje kažu da neprihvaćanje Isusa za osobnog Spasitelja šalje ljude u pakao! Jesmo li promašili izvorni smisao i simboliku Isusovih riječi? Ako pakao postoji, zar ne izvlačimo stihove iz konteksta kada grešnike ne-židove, ljude koji nisu dio Mojsijevog saveza koji je Bog sklopio s Izraelom, upozoravamo na posljedice grijeha - posljedice koje ih se zapravo i ne tiču budući da nisu dionici tog saveza? Budući da ideja pakla ne postoji u Starom zavjetu, kako su Isus i njegovi učenici mogli poučavati da „spasenje“ znači izbavljenje od mjesta koje uopće ne nalazimo u Svetom pismu? A ako je Isus prvi uveo poučavanje na temu pakla, zašto je to činio tako usput, kao da njegovi slušatelji već dobro znaju o čemu govori? Ako pakao postoji, i s obzirom na to da neki engleski prijevodi Novog zavjeta koriste riječ „pakao“ umjesto grčke riječi „Gehena“, zašto se to isto mjesto (Gehena) ne prevodi riječju „pakao“ na mnogim mjestima u Starom zavjetu gdje nalazimo hebrejski oblik riječi Gehena tj. „ga ben Hinnom“ (dolina Hinomova sina)? Ako Židovi nisu shvaćali Gehenu kao mjesto vječnih muka, nego kao mjesto srama, prljavštine i onečišćenja (jer tamo je Izrael doista sudjelovao u najgorem obliku idolopoklonstva), zašto moderni teolozi ovoj riječi daju smisao koji ona nema u svom izvornom značenju? Shvaćanje Gehene se u židovskim poučavanjima s vremenom doista promijenilo i kazna u zagrobnom životu je postala njegov sastavni dio, no čak ni danas Gehena za Židove ne predstavlja vječnu kaznu! Ako pakao postoji, kako je apostol Pavao (kojeg je Bog posebno pozvao da propovijeda nežidovima) mogao izjaviti da im je iznio sve što mu je Bog naložio da im kaže (Djela 20:27), kada zapravo ni u jednoj od svojih poslanica ne upozorava na pakao? Ako pakao postoji, ne bi li apostol Pavao bio prvi koji će opetovano upozoravati na njega? Ako pakao postoji, onda Adamov grijeh, čija je posljedica smrt, ima daleko snažniji učinak na svijet nego Kristovo uskrsnuće! Pa ipak, u 5. poglavlju poslanice Rimljanima Pavao izjavljuje da Kristova pobjeda nadilazi Adamov prekršaj! Promotrite Pavlovo pouzdanje u Kristovo djelo! Da je Pavao vjerovao u vječni pakao u kojem će završiti dobar dio čovječanstva, bi li napisao sljedeće stihove: "Kao što je posljedica jednog čina prestupa (Adamovog) bila osuda svih ljudi, tako je posljedica jednog čina pravednosti (Kristovog) bilo opravdanje koje donosi život svim ljudima. Jer kao što su neposlušnošću jednoga mnogi postali grešnici, tako će poslušnošću jednoga mnogi biti učinjeni pravednima (nevinima, oslobođenima osude).“ (Rimljanima 5:16-19). "Budući da je po čovjeku došla smrt, također je po čovjeku došlo uskrsnuće od mrtvih. Jer kao što u Adamu svi umiru, tako će u Kristu svi uskrsnuti.“ (1 Kor 15:22). "Zato se trudimo i podnosimo sramotu jer se uzdamo u živoga Boga, koji je spasitelj svih ljudi, osobito onih koji vjeruju.“ (1 Timoteju 4:10). (Gore navedeni stihovi samo su neki od mnogih u kojima Pavao piše o Kristovoj nadmoći koja daleko nadilazi tradicionalno kršćansko gledanje. U ovom članku naći ćete još mnoge Pavlove primjedbe u kojima jasno iznosi svoj pogled na Krista: konačnog pobjednika, svemogućeg, neograničenog, koji nadvladava sve i odnosi konačnu pobjedu!) Ako pakao postoji, kako to da Pavao spominje riječ „pakao“ jedan jedini puta u svim svojim poslanicama - i to onda kada proglašava Kristovu konačnu pobjedu nad njim? (1 Korinćanima 15:55). Riječ „grob“ u ovom odlomku je grčka riječ „hades“ (podzemlje). Ako pakao postoji, kako to da se u Djelima apostolskim o njemu ne govori ni u jednoj od evangelizacijskih propovijedi koje su zabilježili prvi apostoli? Ako pakao postoji, kako to da neki od najboljih poznavatelja i učitelja Biblije tvrde da on ne postoji ni u grčkom ni u hebrejskom tekstu? (William Barclay, John A.T. Robinson, Lightfoot, Westcott, F.W. Farrar, Marvin Vincent itd.) Ako pakao postoji, zašto ta riječ u engleskom jeziku (hell) dolazi od teutonske riječi „Hele“ koja označava Božicu podzemnog svijeta „pakla“ u koji su vjerovali stari narodi sjeverne Europe? Opis tog drevnog mitološkog mjesta nema mnogo sličnosti s današnjim kršćanskim shvaćanjem pakla. Za više informacija o porijeklu riječi pogledajte u neku enciklopediju ili riječnik. ČINJENICA: Apokrifne knjige iz perioda između Starog i Novog zavjeta imale su velik utjecaj na Židove u Kristovo vrijeme. Upravo iz tih knjiga, pogotovo Enohove knjige, potječu mnogi židovski mitovi i legende koji govore o paklu, nebu, demonima, anđelima i mnogim drugim temama, a iz judaizma su se prenijeli u kršćanstvo. Te priče i mitovi dolaze od poganskih utjecaja, pogotovo Zoroastrizma, tokom Babilonskog progonstva i nakon njega. U stvari, Zoroastrizam mnogo više sliči današnjem kršćanstvu nego drevni judaizam! Ako pakao postoji, kako to da je Pavao opetovano upozoravao Timoteja da se drži podalje od židovskih mitova i priča koje su imale utjecaj na mnoge u ranoj crkvi? No umjesto da Pavao podrži te doktrine, on ih proglašava svjetovnim („bapskim“!) pričama (1 Timoteju 1:1; Titu 1:14) Pakao je kontradiktoran Mesijinom djelu: Popularni je mit da je Isus došao na zemlju kako bi spasio grešnike od pakla. Nije točno! Židovi se uopće nisu nadali da će biti spašeni od pakla, budući da nisu niti vjerovali u njega! Ali doista su trebali biti spašeni od svojih grijeha i njihovih posljedica, dakle smrti. Isus je došao kao Pomazanik (Mesija) kako bi ispunio Božji plan za zemlju - da kroz njega dođe spasenje, izbavljenje od grijeha, mir, Božje kraljevstvo i sve ono što je Bog obećao u Starozavjetnim pismima. Mnogo je toga što bismo o ovome mogli napisati, ali radi kratkoće zadržat ćemo se samo na nekim ključnim odlomcima. Molim vas da sami pročitate stihove koji se navode. Razmislite o ovome... Ako pakao postoji, zašto u 22. psalmu (jednom od „proročkih“ tj. onih koji govore o Mesiji) nalazimo obećanje da će se, zbog križa „svi krajevi zemlje sjetiti i obratiti Gospodinu i sve će se obitelji na zemlji klanjati njemu. Jer Gospodinu pripada kraljevska vlast i On vlada narodima. Svi oni koji prosperiraju na zemlji jesti će i štovati ga, svi oni koji odlaze u prah poklonit će se pred njim, svaki onaj tko ne može sačuvati na životu svoju dušu.“ (Ps 22:27-29). Ako pakao postoji, nije li onda, u konačnici, Isusovo poslanje neuspjeh? Jer Isus je rekao: „nisam došao suditi svijetu, nego ga spasiti“. Ako pakao postoji, i mnogi završavaju u njemu, nije li Isus lagao kad je rekao da će, kad bude uzdignut (razapet), sve ljude privući k sebi? (Ivan 12:32) U originalnom grčkom tekstu, za riječ „privući“ nalazimo riječ "helkyo", koja znači „povući silovito“ (koristi se još u smislu „izvući, isukati mač iz korica“). Ako pakao postoji, i vječan je, kako to da Sveto pismo govori da će sve stvoreno u konačnici biti objedinjeno u Kristu? Ako pakao postoji, i vječan je, kako će to onda sve biti podloženo Kristu? (1 Korinćanima 15:28, Filipljanima 3:21, Hebrejima 2:8). Ako pakao postoji, i vječan je, kako onda Sveto pismo obećaje da će se svako koljeno pokloniti i svaki jezik priznati da je Isus Krist Gospodar? (Izaija 45:23, Rimljanima 14:11, Filipljanima 2:10). Ako pakao postoji, i vječan je, kako će onda Isus vidjeti plod patnje svoje duše i biti zadovoljan njime (Izaija 53:11)? Ako je tradicionalno shvaćanje ispravno, mnogi od onih koje je Isus došao spasiti neće nikada iskusiti njegovo spasenje. Zar doista vjerujemo da će Isusu to predstavljati zadovoljstvo? Ako pakao postoji, a Bog je poslao Isusa da spasi ljude od pakla, možemo li zaista reći da je „Kristovom rukom izvršena Božja volja i uspjelo ono što je Bogu ugodno“ (Izaija 53:10, 55:11) ako će, prema tradicionalnoj teologiji, samo malen dio čovječanstva biti spašen? Ako pakao postoji, a đavao je taj koji zavodi ljude tako da završe u njemu, nije li on konačni pobjednik u ratu za ljudske duše? U konačnici, zar tradicionalno tumačenje Biblije ne kaže da će više ljudi završiti u paklu nego na nebu. Ako je tako, možemo li zaista nazivati sotonu pobijeđenim neprijateljem, a Krista pobjednikom? Ako pakao postoji, i većina čovječanstva će ostati zarobljena u stanju smrti i muka bez mogućnosti pokajanja ili izbavljenja iz njega, kako da shvatimo činjenicu (i radujemo joj se) da je Isus uništio smrt i onoga tko je u svojim rukama imao vlast nad smrti, tj. sotonu? (Hebrejima 2:14-15, 1 Ivanova 3:8, Hošea 13:14, 1 Korinćanima 15:55, 1 Korinćanima 15:26 itd.) Ako je pakao vječan, kako će se ostvariti proroštvo da „proširenju Kristove vlasti i miru neće biti kraja“? ČINJENICA: Izraz "spašen" s vremenom je u kršćanstvu poprimio značenje koje nije imao za izvorne slušatelje i čitatelje Svetog pisma. Grčke riječi "sozo" i "soteria" imaju široko značenje koje obuhvaća pojmove poput biti izbavljen, iscijeljen, spašen od neke opasnosti. Te riječi su posvuda u Novom zavjetu primjenjivane za raznovrsne situacije. Kristovo spasenje je mnogo više od onoga što većina kršćana poznaje. Na žalost, većina Crkve je orobljena za puninu spasenja tako što je prihvatila ograničen i futurističan pogled na samu suštinu pojma (čitaj: „ići ću u nebo kad umrem“). Popularni je mit: "Vječnost" je tema koju nalazima posvuda u Bibliji, uključujući i vječnu kaznu. Nije baš tako! Ne negiramo činjenicu da je Novi zavjet pun upozorenja o sudu i da se riječi poput „vječno“, „zauvijek“, „u vijeke vjekova“ itd. često pojavljuju u većini prijevoda. Pažljivije proučavanje izvornih riječi, međutim, otkriva da su one pogrešno prevedene. Nije upitno hoće li Bog kazniti grijeh i pobunu protiv njega, već kako On to čini, sa kojom svrhom te koliko dugo njegovo ispravljanje traje. Razmislite o ovome... Ako je pakao vječan, zašto se hebrejska riječ „olam“ (koja je prevedena tako da znači „vječno/zauvijek“) pojavljuje u mnoštvu stihova koji očito ne znače vječno trajanje? Nekoliko primjera: "vječno“ je izraz koji se pripisuje Aronovom svećenstvu, Mojsijevim propisima, „vječne“ su planine i brda, vrata Hrama, „vječno“ je vrijeme koje će Židovi provesti u poniženju i sramoti. Riječ „zauvijek“ nalazimo u stihovima koji govore o zemaljskom trajanju čovjekova života, o vremenu koje dijete treba provesti u hramu, o trajanju Gehazijeve gubavosti, o trajanju kraljeva života, o vremenu koje sluga treba provesti uz svoga gospodara, o postojanju Hrama u Jeruzalemu, o trajanju Davidova kraljevanja nad Izraelom, o Solomonovom prijestolju, o kamenju postavljenom u Jordanu, o vremenu koje je Jona proveo u utrobi velike ribe. U svim ovim primjerima očito je iz konteksta da se „olam“ odnosi na neko neodređeno vremensko razdoblje - ali ne znači „zauvijek“. Aion i ostale riječi uz nju vezane (aionian i aionios) su grčki ekvivalenti za riječ olam . Aion doslovno znači „doba“ i od nje potječe engleska riječ "eon." Aion/eon (engl. „age“) je naprosto vremenski period. "Aionian and Aionios" riječi su koje se odnose na doba, razdoblja (množina). Dokle god govorimo o mjerenju vremena, ne možemo istovremeno govoriti o „vječnosti“, koja je vanvremenska stvarnost. Ako pakao traje zauvijek, zašto ga se opisuje riječima koje se tiču trajanja u vremenu? Ako grčka riječ „aion“ i njezine izvedenice znače vječno trajanje, na čemu neki biblijski stručnjaci inzistiraju, zašto u novozavjetnom grčkom jeziku, u njegovoj svakodnevnoj upotrebi, ta riječ ne nosi značenje vječnosti, beskrajnog trajanja? (u radovima Platona, Aristotela, Homera, Hipokrata i mnogih drugih te riječi se koriste za opis ograničenog trajanja). Ako je pakao vječan, kako objasniti činjenicu da izvornim piscima i slušateljima Svetog pisma aion/olam nije značio vječan/beskrajan? ČINJENICA: Neki će tvrditi da ako aionian i njegove izvedenice ne znače „vječan“, onda ni Bog ne može biti vječan jer i Njega opisuju te iste riječi. Na to ćemo odgovoriti sljedeće: samo zato što je Bog opisan kao Bog vjekova (eona), ne znači da On ujedno ne nadilazi vjekove. Na isti način, samo zato što je nazvan Bog Izraelov, to ne znači da nije i Bog svih drugih naroda. Osim toga, postoje druge grčke riječi koje se odnose na beskrajnost Božje sile i života. To su aptharsia/apthartos, što znači nepropadljivost i besmrtnost, amarantinos/amarantos što znači neizbljedivost; i akatalytos, što znači neuništivost. Te se riječi obično prevode kao besmrtan, nepropadljiv. Molim pogledajte sljedeće stihove: Hebrejima 7:15-16, 1 Petrova 1:3-4, 1 Petrova 5:4, 1 Timoteju 1:17, Rimljanima 1:23, 1 Korinćanima 9:25, 1 Korinćanima 15:51-54, Rimljanima 2:7, 1 Korinćanima 15:42, 2 Timoteju 1:10, and 1 Timoteju 6:16. Popularni je mit: Sudbina pojedinca zapečaćena je u trenutku njegove smrti. Ako je to istina, što ćemo napraviti sa sljedećim stihovima koji ukazuju na suprotno? Razmislite… "Sigurno moramo umrijeti i kao voda smo, koja se prolije na zemlju i koju se više ne može skupiti; a Bog ne odstranjuje život nego misli na to da prognanik ne ostane prognan od njega." (2 Samuelova 14:14) "Gospodin ubija i oživljuje; on spušta u grob (šeol) i izvodi iz njega.“ (1 Samuelova 2: 6) "Vidite sada da sam ja, koji jesam, da nema boga pored mene. Ja ubijam i oživljujem, ja ranjavam i iscjeljujem, nitko ne može izbaviti iz moje ruke.“ (Ponovljeni zakon 32:39) "Od sile groba (šeola, pakla) otkupit ću ih, osloboditi od smrti! Smrti, ja ću biti tvoja pošast! Grobe (šeole, pakle), ja ću biti tvoje uništenje!“ (Hošea 13:14). "Jer Gospodin ne odbacuje zauvijek; jer ako rastuži, on se također smiluje po veličini svoje dobrote. Jer ne zadaje bol rado i ne žalosti sinove čovjeka.“ (Tužaljke 3:31-33) "Brzo se izmiri sa svojim protivnikom, dok si na putu s njim; da te protivnik ne preda sucu, a sudac ovršitelju i da ne budeš bačen u tamnicu. Zaista, kažem ti, nećeš izaći odande dok ne platiš i posljednji novčić.“ (Matej 5:25-26). Ako je pakao mjesto iz kojega nema povratka, kako to da je rana crkva naučavala da je Isus otišao u pakao (Had) propovijedati i da je „zarobio zarobljeništvo“ ? (Efežanima 4:8,9; Psalam 68:18; 1 Petrova 3:18-20) Ako pakao traje vječno, zašto psalmista s punim uvjerenjem opetovano govori o izbavljenju iz njega (iz šeola)? Ako je pakao stvaran, kako je Salomon mogao reći da se duh čovječji vraća Bogu koji ga je dao? (Propovjednik 12:7). Ako nam grob tj. naša smrt zauvijek „zacementira“ sudbinu, kako to da su rani kršćani upućivali Bogu molitve za umrle? Kako to da su se krstili za umrle? (1 Korinćanima 15:29). Pakao NIJE bila doktrina rane Crkve: Popularni je mit da se univerzalizam (sveopće spasenje, spasenje cijelog svijeta po Kristu) počeo uvlačiti u Crkvu tek u 19. stoljeću kako je crkva postajala liberalnija i modernija te počela napuštati svoje istinske biblijske temelje. To nije istina! Vjerovanje u sveopću obnovu bilo je standardno gledanje rane crkve koje je imala većina prvih kršćana, no to je također bilo gledište manjine kroz čitavu crkvenu povijest, uključujući mračni srednji vijek. Razmislite.. Ako je pakao stvaran, kako to da prvo cjelovito izlaganje kršćanske doktrine (Klement Aleksandrijski 180 g. n. e.) sadrži univerzalno spasenje? Ako je pakao stvaran, kako to da prvi sustavni prikaz kršćanstva (Origen, 220 g. n. e.) sadrži doktrinu o univerzalnom spasenju? Ako je pakao stvaran, kako to da niti Apostolsko vjerovanje niti Nicejsko vjerovanje - dvije temeljne doktrinarne izjave rane crkve - ne sadrže ideju pakla? Ako je pakao stvaran, kako to da su crkveni vođe sve do 4. st. n. e. priznavali da većina kršćana vjeruje u spasenje cijelog čovječanstva? Ako je pakao stvaran, kako to da je rana crkva imenovala Grgura Nazijanskog (330.-390. n. e.), osvjedočenog univerzalistu, predsjedateljem 2. općeg crkvenog sabora u Carigradu? Ako je pakao stvaran, kako to da nijedan crkveni sabor u prvih pet stotina godina crkve ne osuđuje univerzalizam i ne smatra ga herezom, ako uzmemo u obzir da su mnoga druga učenja proglašavali herezama? Ako je pakao stvaran, kako to da Epifanije (315-403 n.e.), po nadimku „malj za heretike", koji je naveo 80 hereza svoga vremena, među njih ne ubraja univerzalizam? Većina povjesničara će se danas složiti da je Origen možda najistaknutiji predstavnik univerzalizma u crkvi. Ako je pakao stvaran, kako to da Metodije, Euzebije, Pamfilije, Marcel, Eustatije i Jeronim nisu uvrstili univerzalizam na listu Origenovih hereza? Ako je pakao stvaran i ako se nalazi u originalnim grčkim biblijskim rukopisima, kako to da su zagovornici ideje o paklu bili upravo oni crkveni prvaci koji ili nisu poznavali grčki jezik (npr. Minucije Feliks), ili su prezirali sve grčko (Augustin)? A oni rani crkveni vođe koji su poznavali grčki i hebrejski (originalne biblijske jezike) u biblijskim su rukopisima vidjeli univerzalno spasenje. Razlog leži u tome da su zagovornici pakla izveli svoju doktrinu iz latinskih prijevoda, a ne iz originalnih tekstova na grčkom i hebrejskom! Što mislite, je li vjerojatnije da su u pravu oni koji su znali čitati izvorne biblijske tekstove ili oni koji su čitali latinski prijevod koji je sastavio jedan čovjek, Jeronim? Ako je pakao stvaran kako to da četiri od šest teoloških škola od 170 g.n.e. do 430 g. n. e. naučavaju sveopće spasenje dok samo jedna uči o paklu, a to je ona u Kartagi, na sjeveru Afrike, gdje je službeni jezik bio latinski, a ne grčki? Ako je pakao stvaran, a univerzalizam hereza, kako to da se tek u 6. stoljeću, za vrijeme Justinijana, polu-poganskog cara, univerzalizam pokušalo proglasiti herezom? Zanimljivo je i to da je Justinijan bio jedan od najokrutnijih i najbezobzirnijih vladara, s čime se slaže većina povjesničara. *Povijesne činjenice navedene u gornjim odlomcima mogu se naći u sljedećim knjigama "Universalism, the Prevailing Doctrine of the Early Church for the First 500 Years" (Sveopće spasenje, prevladavajuća doktrina rane crkve u prvih pet stotina godina), autor J. Hanson i "The History of Opinions on the Scriptural Doctrine of Retribution" (Povijest mišljenja o biblijskoj doktrini kazne), autor Edward Beecher. Pakao ne odražava Božje srce: Popularni je mit da Božja pravda iziskuje postojanje pakla kao mjesta na kojem će zli biti vječno kažnjavani za svoje grijehe. Neistina! Božja pravda zahtijevala je savršenu žrtvu za grijeh, a to je bio Isus Krist! Božja pravda će bez sumnje doći do svakog čovjeka; Bog se možda oštro odnosi prema našim grijesima sve dok sve stvoreno ne bude podloženo Kristu, no beskrajno trajanje kazne za zlo počinjeno u kratkom ljudskom životu protivi se svakoj logici i pravdi. Kakva je to pravda koja traži kaznu vječnog trajanja za grijeh učinjen u vremenski ograničenom životu? Razmislite.... Ako je pakao stvaran, a sve stvoreno upravo je stvoreno Božjom voljom i za nju (Otkr 4:11) /u engl. tu stoji za „Božju ugodu, zadovoljstvo“/, je li uopće moguće pojmiti da bi Bogu predstavljalo ugodu (zadovoljstvo), vječno promatranje svoga stvorenja kako se muči? Bog sam kaže da mu smrt bezbožnika ne pričinjava zadovoljstvo (Ezekiel 33:11). Ako je pakao mjesto vječne muke, a Bog nije želio da itko ondje završi, zašto jednostavno nije ubio Adama i Evu i tako „skratio muke“ njihovim potomcima prije nego što se uopće uspostavio taj lanac smrti? U konačnici, Sveto pismo kaže da su svi umrli u Adamu (Rim 5:18). Ako je pakao stvaran, a Bog ljubi svoje neprijatelje sada, zar ih neće uvijek ljubiti? Je li Bog promjenjivo biće? (Jakovljeva 1:17) Ako je pakao stvaran, i ako biste vi imali na raspolaganju svu silu i moć, ne biste li sve ljude izbavili od grijeha? Ako Bog želi spasiti sve ljude, a ne može, je li svemoćan? Ako je pakao stvaran, i Bog može spasiti sve ljude, ali to neće učiniti, jesu li njegova dobrota i milost vječne? Ako je pakao stvaran, a budući da je Božja volja da se svi ljudi spase i dođu do potpune spoznaje istine (1 Timoteju 2:3-6), znači li to da Bog nije dovoljno moćan da provede u djelo svoju vlastitu volju? Ako je pakao stvaran, a Isus nas uči da opraštamo sedamdeset puta sedam puta, no On sam neće nikome ponuditi oprost nakon fizičke smrti, zar ga to ne čini licemjerom? Ako je pakao stvaran, a Božji gnjev će vječno biti nad milijunima ljudskih bića, zar je to u skladu sa Svetim pismom u kojem stoji da Njegov gnjev ima svoj kraj? Ako je pakao stvaran, a Bog ljubi samo one koji zauzvrat ljube Njega, po čemu je Bog bolji od grešnika? Ako je pakao stvaran, a budući da neki ljudi imaju mnogo prilika u životu da budu „spašeni“, nekima se pruži samo nekoliko prilika, a mnogi nisu imali nijednu, ne čini li to Boga pristranog prema ljudima (Djela 10:34, Jakovljeva 3:17). U konačnici, milijuni ljudi bili su rođeni i umrli na ovoj zemlji, a da nikada nisu čuli za ime Isus, „jedino ime pod nebom po kojemu se čovjek može spasiti“. Ako je pakao stvaran, i sudbina svakog grešnika (što smo svi mi) je da završi u njemu ukoliko ne prihvati izbavljenje iz njega, zar to ne šalje direktno u pakao svu nerođenu i nekršćansku djecu? (Iako mnoge denominacije naučavaju tzv. „dob zrelosti“ u kojoj dijete postaje odgovorno za sebe i svoje odluke, taj nauk ne nalazimo nigdje u Bibliji; on je samo ljudski pokušaj da Boga učine „humanijim“ nego što ga prikazuje učenje o vječnoj kazni.) Ako je pakao stvaran, znači li to da je majčinska ljubav jača i trajnija od Božje ljubavi? Znate li ikojeg normalnog roditelja koji bi beskonačno mučio većinu svoje djece? Zašto vjerujemo da bi naš nebeski Otac, koji ima beskrajno više ljubavi nego svi mi ljudi zajedno, mogao učiniti takvo zlodjelo? Ako je pakao stvaran, zašto se ljudski duh užasava pri pomisli na ratove, logore, sobe za mučenje i diktatore? Kako možemo reći da je sve to zlo, ako je pakao stvaran? Ako sve ljudske muke na ovoj zemlji imaju svoj kraj, onda pakao daleko nadilazi mučenja koja čine najgrešniji i najzvjerskiji pripadnici ljudskog roda. Kažemo da Boga žalosti nasilje i nepoštivanje ljudskog života, pa ipak vjerujemo da će On provoditi iste nehumane principe kroz cijelu vječnost! Ako je pakao stvaran, kakvu će korist i satisfakciju donijeti Svemogućemu beskonačne muke i jad njegovih stvorenja? Kakvu će korist od njih imati sveti, kao promatrači? Kakvu će korist od njih imati grešnik, kao onaj tko podnosi kaznu? Ako je pakao stvaran, kako prijetnja beskonačnog mučenja jača našu vjeru da nas Bog ljubi i da ga mi trebamo ljubiti svim srcem, dušom, umom i snagom? ČINJENICA: Dok se crkva navikla na razmišljanje o Bogu kao o nekome tko je bio prisiljen dizajnirati grandioznu kaznu zvanu pakao, i protiv svoje vlastite volje poslati u njega većinu svog stvorenja, ta ideja o Bogu kao onome tko je „učinio sve (najbolje) što je mogao“ je potpuno nebiblijska! Božja riječ kaže da je Bog apsolutni suveren, moćan, apsolutno mudar i apsolutni pobjednik! On nikada nije morao smišljati plan B, ili plan C, jer Isus je Janje Božje zaklano od početka svijeta. Vrijeme je da mu damo slavu koju zaslužuje, jer naš Bog je uistinu veličanstven, daleko iznad ljudskih, humano-centričnih pogleda na Njega! Popnimo se više! Ljubljeni, kroz koju "leću" tumačite Božju riječ? Tradicionalne doktrine uče nas da interpretiramo „pobjed-ničke“ stihove u svjetlu stihova o sudu. Što ako Bog želi da gledamo na drugi način? Što ako trebamo interpretirati stihove o sudu u svjetlu stihova o pobjedi? Nije li Kristova pobjeda najveće biblijsko otkrivenje? Ako ćemo stajati na tom najvišem vrhu, svršenom djelu križa, vidjet ćemo dalje i panorama Božjeg vjekovnog plana bit će ljepša i jasnija. Ne odbacujmo jedan dio Božje riječi u korist drugoga, nego nastojmo ih uskladiti. Čovjek živi o svakoj riječi koja izlazi iz Božjih usta. U vrijeme dok je Krist hodao zemljom većina Izraelaca je propustila prepoznati Riječ Božju koja je prebivala u njihovoj sredini. Bili su prezauzeti proučavanjem Svetog pisma da bi prepoznali Riječ samu koja je živjela i hodala među njima! Mnogi Židovi su se bojali povjerovati Isusu, jer je većina njihovih vođa (pismoznanci, farizeji, saduceji, svećenici itd.), koji su poznavali Sveta pisma bolje nego oni, bila uvjerena da Isus nije Mesija, Krist. U ranim danima crkve vjera u Isusa Krista bila je hereza, a priznati vjeru u Njega značilo je navući na sebe porugu i odbacivanje. Današnji kršćani upiru prstom u Izraelce, a ne shvaćaju da hodaju njihovim stopama. Većina nas „igra na sigurno“ i svrstava se uz „svoju“ denominaciju ili pokret. Iako je mudro i časno poštivati svoje duhovne očeve, nikada ne smijemo dozvoliti da oni zauzmu mjesto Duha Svetog kao našeg duhovnog učitelja. Činjenice iznesene u ovom članku trebale bi barem ponukati svakog čitatelja, koji je doista gladan Boga, da sam istražuje Božju riječ ne bi li vidio je li ovo istina ili nije. Ako smo iznijeli laž, pronaći ćete dokaze za to. Ako smo iznijeli istinu, ona ne može ostati ignorirana. Vrijeme je da prestanemo preskakati one dijelove Biblije koji se ne uklapaju u našu teologiju. A ako naša teologija, poput one židovskih vođa Isusovog vremena, nije dovoljno velika da obuhvati cjelovito Sveto pismo, možda je vrijeme da proširimo svoju teologiju, u suprotnom ćemo opet propustiti prepoznati Boga koji hoda među nama! Stoga, draga braćo, pozivam vas da se upitate: Ako je tradicionalno učenje o paklu istinito… Kako to onda milost trijumfira nad sudom? (Jakovljeva 2:13) Kako onda može biti istinita izjava da "tamo gdje je grijeh obilovao, milost je obilovala još više“? (Rimljanima 5:20) Kada će dakle s v a k o tijelo doći k Bogu? Kada će to Bog osvetiti i utješiti zemaljske siromahe? (Ps 113:7, Ps 140:12, Izreke 14:31, Izreke 19:17, Izreke 31:9, Izaija 11:4, Izaija 61:1, Jeremija 22:16 itd.) (Vodite računa da, kroz povijest ljudskog roda, većina ovozemaljskih siromaha nije imala priliku prihvatiti Isusa kao svog spasitelja). Kada će se obistiniti ona "Na ovoj će gori Jahve Gospodin, Bog Svemogući, pripremiti svim narodima bogatu gozbu, gozbu s najboljim mesom i najboljim vinima. Na ovoj će gori uništiti koprenu koja pokriva sve narode i veo, koji je raširen nad svim narodima; progutat će smrt zauvijek. Gospodin će obrisati suze sa svakog lica; sramotu svog naroda s cijele zemlje. Jer Gospodin je tako rekao.“(Izaija 25:6-8). Kada i kako će "svi narodi" slaviti Boga, doći k njemu, služiti mu, biti blagoslovljeni u njemu i pokloniti mu se“? Kako je to Bog pomirio svijet sa sobom? (2 Korinćanima 5:19, Rimljanima 11;5, Rimljanima 5:10). Zašto bi apostol Pavao uopće izjavio da je cilj Božjeg plana stvaranja da u konačnici bude „sve u svemu“? (1 Korinćanima 15:28) Kako onda može biti istina da će Bog, koji čini da sve radi prema planu Njegove volje, u punini vremena sakupiti u Kristu sve stvoreno? (Efežanima 1:9-11) Kako onda Pavao može inzistirati na tome da "iz Njega, po Njemu i za Njega sve je stvoreno“? (Rimljanima 11:36). Kako onda može biti istinita ona često ponavljana izreka o Bogu "Vječna je milost njegova“ ? (Doslovno: "njegovo milosrđe/dobrota puna ljubavi traje kroz vjekove"). Zasigurno, dok god postoje vjekovi, i ljudi kojima je potrebna Božja milost - Božja milost traje. Kako i kada će se ikada ostvariti "sveopća obnova?" (Djela 3:21) Konačni test Testirali smo doktrinu o paklu uspoređujući je s mnogim biblijskim temama i idejama i pronašli joj manjkavosti. U svjetlu cjelovitog Svetog pisma, doktrina o paklu je puna rupa. Ako ju pak podvrgnemo testu vlastitog srca vidjet ćemo stoji li ili pada. Molim vas, uzmite si vremena i u molitvi pokušajte naći odgovore na sljedeća pitanja: Ako pakao postoji i ako će, prema većini kršćanskih denominacija, većina čovječanstva tamo završiti, hoćete li zaista moći uživati u nebu znajući da vaša majka, otac, djeca ili najbolji prijatelji pate u vječnim mukama, u usporedbi s kojima se užasi Holokausta čine sitnicom? Ako je pakao stvaran, hoćete li donijeti presudu kojom ćete prepustiti paklu svoju majku, sina ili bilo kojeg drugog nevjernika? "Zar ne znate da će sveti suditi svijetu?“A ako ćete suditi svijetu, zar ste nedostojni donositi presudu u sitnicama? Zar ne znate da ćemo suditi anđele? Koliko više u stvarima ovoga života?“ (1 Korinćanima 6:2-3). Ako je pakao stvaran, i mjesto užasnih muka kojima nema kraja, biste li životinju mogli poslati na takvo mjesto? Ako je pakao stvaran, a univerzalizam je hereza, kako to da oni koji vjeruju da Bog ljubi i spašava sve ljude nekako lakše iskazuju ljubav svima od onih koji vjeruju da većina ljudi završava u paklu? Ako je pakao stvaran, možete li zaista iskreno uživati u pobjedi, ljubavi i mudrosti Božjoj znajući da će negdje u kutku Njegova stvorenja uvijek postojati sramotna crna rupa puna mučenih duša koje više nemaju nikakvu mogućnost utjehe i oproštenja, čak ni konačne smrti, kao kraja njihovih muka? Čak i kada bi postojala samo jedna osoba u tom stanju muka, kako bi se nebo moglo radovati cijelu vječnost znajući da negdje egzistira, i pati u samoći, jedna duša koju Kristova pobjeda još nije obuhvatila? Je li dobro željeti da se svi ljudi spase? „Jer ovo je dobro i ugodno pred našim Spasiteljem Bogom, koji hoće da se svi ljudi spase i dođu do potpune spoznaje istine.“(1 Tim 2:3,4). Imate li žarku želju da se svi ljudi spase? Je li istina da Bog "otvara svoju ruku i siti želje svakog živog bića?“ (Ps 145:16) Molite li žarko za spasenje svih ljudi? Molite li u vjeri, bez sumnjanja? (Jakovljeva 1:6) Jeste li svjesni da "što god nije po vjeri je grijeh“? Bi li Bog tražio da molimo za sve ljude, molimo u vjeri, ukoliko ne namjerava doista spasiti sve ljude? Ako vjeruješ da je beskonačna muka istina koja će se neminovno ostvariti, zašto bi uopće želio i molio da se pokaže neistinitom? Nadamo se da je ovaj članak potaknuo u vama neka pitanja koja će vas motivirati da nastavite proučavati ovu temu. Za više informacija o doktrini o paklu, ognjenom jezeru, proučavanju biblijskih izraza koji su često prevedeni kao „vječan“, „vjekovni“ i sl. te mnogih drugih poučavanja na ovu temu, posjetite stranicu http://tentmaker.org/ScholarsCorner.html Neka od ovih pitanja preuzeta su sa mnogo šireg popisa koji se nalazi u članku pod naslovom: Is Salvation a Deliverance From Hell or Eternal Death? " (Je li spasenje izbavljenje od pakla ili vječne smrti), autor Gary Amirault . Slika na naslovnici ovog letka je scena iz Mikelanđelove freske „Posljednji sud“. Njegov prikaz pakla i osuđenih ljudi, poput većine kršćanske umjetnosti toga vremena, više je pod utjecajem grčke mitologije o podzemnom svijetu, nego pod utjecajem Božje riječi. Tko smo mi? Tentmaker Ministries and Publications je kršćanska služba posvećena tome da najbolje što zna i umije širi razumijevanje Božjeg vjekovnog plana da po Isusu Kristu pomiri sa sobom cjelokupno stvorenje. (Taj pogled na svijet također je poznat pod nazivom „sveopće pomirenje“ (obnova, spasenje) ili „kršćanski univerzalizam“, što je vrlo različito od unitarijanskog univerzalizma. Mi vjerujemo da je Isus Krist, jedinorođeni Sin Božji, Spasitelj svijeta i jedini put k Ocu te da nema drugog puta u vječni („aionian“) život nego kroz Njega. Vjerujemo da je On Kralj Svemira, vlasnik svega stvorenog i da je Njegov cilj dovesti sve stvoreno pod svoju vlast i pomiriti sa sobom. "…jer se zato trudimo i podnosimo sramotu, jer se uzdamo u živog Boga koji je Spasitelj svih ljudi, a osobito onih koji vjeruju. “(1 Timoteju 4:10 ).