http___www.ukctuzla.ba_ukctuzla__page_id_1380_lang_bs_1.xml
1.1 2.1 3.1 3.2 3.3 3.4 3.5 4.1 5.1 6.1 7.1 8.1 8.2 9.1 10.1 11.1 11.2 11.3 11.4 12.1 12.2 13.1 13.2 14.1 15.1 16.1 17.1 17.2 18.1 18.2 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1 32.1 33.1 34.1 35.1 36.1 37.1 38.1 39.1 40.1 41.1 41.2 42.1 42.2 42.3 42.4 43.1 44.1 45.1 46.1 47.1 47.2 48.1 49.1 50.1 51.1 51.2 52.1 53.1 53.2 54.1 55.1 56.1 57.1 58.1 59.1 60.1
What is Diabetes? Home / Primary Health Care / Metabolic and Diabetes Education Centre (MEDEC) / What is Diabetes? Diabetes is a disease in which your body cannot properly store and use fuel for energy. The fuel that your body needs is called glucose. Glucose comes from foods such as breads, cereals, pasta, rice, fruits and some vegetables. To use glucose, your body needs insulin. Insulin is made by a gland in your body called the pancreas. - Your body makes too little or no insulin. This is called type 1 diabetes; or - Your body can't use the insulin it makes. This is called type 2 diabetes. - With little or no insulin, glucose builds up in your blood instead of being used for energy. This causes high blood glucose levels. Types of diabetes There are three main types of diabetes: - Type 1 diabetes occurs when the pancreas no longer produces any insulin. Insulin injections are required. The body needs insulin to use glucose for energy. Approximately 10 per cent of people with diabetes have type 1 diabetes. - Type 2 diabetes occurs when the pancreas does not produce enough insulin or when the body does not effectively use the insulin that is produced. Ninety per cent of people with diabetes have type 2 diabetes. - Gestational diabetes (GDM) is a temporary condition that occurs during pregnancy. It affects approximately 3.5 per cent of all pregnancies and involves an increased risk of developing diabetes for both mother and child in the future. How common is diabetes? Diabetes is one of the fastest growing chronic diseases and is reaching epidemic proportions. - Over two million Canadians have been diagnosed with diabetes and it is estimated that another million people have diabetes, but have not been diagnosed. - In the RQHR in 2006/07, 16,851 people were living with diabetes. That number is now estimated at over 20,000 (in 2010/11). - In the RQHR, First Nations and Métis people are 3 to 4 times more likely to have diabetes than the non-First Nations population. For more information, see our Diabetes in First Nations and Métis People page. Is diabetes serious? If left untreated or improperly managed, diabetes can result in a variety of complications, including: - Heart disease and stroke - Kidney disease - Eye disease and blindness - Problems with erection (impotence) - Nerve damage, foot ulcers and amputations There is good news though. Whether you have type 1 or type 2 diabetes, by keeping your blood glucose levels in a target range determined by your doctor, you can reduce your risk of complications and live a long and healthy life. What are the signs and symptoms of diabetes? Signs and symptoms of diabetes include the following: - Unusual thirst - Frequent urination - Weight change (gain or loss) - Extreme fatigue or lack of energy - Blurred vision - Frequent or recurring infections - Cuts and bruises that are slow to heal - Tingling or numbness in the hands or feet - Trouble getting or maintaining an erection It is important to recognize, however, that many people who have type 2 diabetes may show no symptoms. How is diabetes diagnosed? Your doctor can test you for diabetes using one of the following tests. The amount of glucose (sugar) in your blood is measured in mmol/L. To test for diabetes your doctor will do blood tests. In some cases you may be given a sweetened drink prior to the blood test. A fasting blood test (nothing to eat or drink for at least 8 hours) of more than 7 mmol/L indicates diabetes. If the blood test is not a fasting test a test result of greater than 11 mmol/L combined with symptoms indicates diabetes. A second test is usually done to confirm the diagnosis, except if you have acute signs and symptoms. How is diabetes treated? Today, more than ever before, people with diabetes can expect to live active, independent and vital lives if they make a lifelong commitment to careful diabetes management. Diabetes is managed in the following ways: Education: Diabetes education is an important first step. All people with diabetes need to learn about their condition in order to make healthy lifestyle choices and manage their diabetes. Physical Activity: Regular physical activity helps your body lower blood glucose levels, promotes weight loss, reduces stress and enhances overall health. Nutrition: What, when and how much you eat all play an important role in regulating how well you body manages blood glucose levels. Weight Management: Maintaining a healthy weight is especially important in the management of type 2 diabetes. Medication: Type 1 diabetes is always treated with insulin. Type 2 diabetes is managed through physical activity and meal planning and may require medications and/or insulin to assist your body in making or using insulin more effectively. Lifestyle Management: Learning to reduce stress levels in day-to-day life can help people with diabetes better manage their disease. Blood Pressure: High blood pressure can lead to eye disease, stroke and kidney disease, so people with diabetes should try to maintain a blood pressure at or below 130/80. To do this you may need to change your eating and physical activity habits and/or take medication. For more information about diabetes, visit the Canadian Diabetes Association website: http://www.diabetes.ca or Canadian Diabetes Association South Saskatchewan Regional Office 917A Albert Street Regina, SK S4R 2P6
1.1 2.1 2.2 3.1 3.2 3.3 4.1 5.1 5.2 5.3 5.4 5.5 5.6 5.7 6.1 7.1 7.2 7.3 7.4 7.5 7.6 7.7 8.1 8.2 9.1 9.2 9.3 9.4 9.5 9.6 9.7 10.1 11.1 11.2 11.3 11.4 11.5 11.6
Šećerna bolest – Diabetes melitus Definicija: Šećerna bolest je bolest koja zahvaća endokrini sistem (žlijezde sa unutrašnjim lučenjem i hormone koje one proizvode), pri čemu gušterača prestaje proizvoditi inzulin, ili ga proizvodi premalo, ili su ćelije našeg tijela otporne na inzulin koji proizvodi.Inzulin je hormon koji „otključava“ ćelije našeg tijela i omogćava mu da odmah iskoristi glukozu ( šećer) za energiju ili ga spremi kako bi ga iskoristio kasnije.Glukoza u krvi dobija se iz ugljikohidrata koje uzimate hranom. Ugljikohidrati se razgrađuju u našem probavnom traktu i prenose tijelom kako bi se iskoristili kao gorivo za energiju koju trebamo u svakodnevnomm životu.Ako nemate dovoljno inzulina, glukoza iz krvi ne može se iskoristiti, pa joj se nivo povećava.Ako se ne liječite ,visok nivo glukoze u krvi može uzrokovati dugotrajne zdravstvene probleme. Razlikujemo dva glavna tipa šećerne bolesti: tip 1 i tip 2.Tip 1 šećerne bolesti nastaje kad su ćelije koje proizvode inzulin u gušterači oštećene ili uništene.Gušterača može i potuno prestati proizvoditi inzulin.Obično obolijevaju mladi ljudi-djeca, iako se bolest može javiti i kasnije.Razvija se vrlo brzo u kratkom vremenskom razdoblju. Tip 2 šećerne bolesti nastaje kad su ćelije u vašm tijelu otporne na djelovanje inzulina, gušterača ne proizvodi dovoljno inzulina ili postoji kombinacija oba uzroka. razvija se polagano i tokom duljeg vremenskog razdoblja, pa bolest i simptomi mogu dugo ostati neprepoznati.Uglavnom se javlja u srednjoj i starijoj životnoj dobi. U posljednje se vrijeme , međutim povećava broj oboljelih u ranoj adolescenciji, pa čak i u djetinstvu.Češće se javlja u istoj porodici.U trudnoći se kod nekih trudnica razvija poseban oblik šećerne bolestu nazvan gestacijski dijabets.Nakon poroda taj oblik šećerne bolesti nestaje.Budući da su uzroci nastanka šećerne bolesti jako povezani, simptomi i znaci bolesti su isti u svim tipovima. Kako ćemo prepoznati da imamo šećernu bolest? Bolest obično počinje postepeno i napreduje polagano. Simptomi se ne moraju pojaviti godinama, čak desetljećima. Kod uznapredovale bolesti možete osjećati prekomjernu žeđ, pojačano mokrenje,jak umor, zamagljen vid i gubitak tjelesne težine. Kod žena su česte vaginalne gljivične infekcije, svrbež genitalne regije. Gljivične infekcije mogu se pojaviti ispod dojki ili u preponama. Teške promjene na desnima, pogoršanje vida, impotencija i neobični osjeti u ekstremitetima, kao što su trnci i žarenje, sporo zacjeljivanje rana također mogu ukazivati na šećernu bolest tipa 2. Šećerna bolest tipa 2 obično se otkrije rutinskim pregledima kod liječnika (sistematski pregled) nalazom povišenih vrijednosti glukoze u krvi i u urinu prije pojave simptoma. Kako ćemo dijagnostikovati šećernu bolest? Danas stručnjaci preporučuju redovito godišnje mjerenje glukoze u krvi svim osobama starijim od 45 godina. Test kojim se glukoza u plazmi mjeri natašte (GUK) postao je standardnim dijagnostičkim testom. To je jednostavan krvni test koji se radi nakon osam sati gladovanja. Test tolerancije glukoze je složeniji. Najprije se napravi test koncentracije glukoze natašte, a zatim se nakon dva sata uzimanja posebne otopine glukoze testira krv. ( ako su vrijednosti GUKA 2h nakon uzimanja posebne oopine glukoze veće od 11,0 mmol/l radi se o šećernoj bolesti).Testiranje glikoliziranog hemoglobina ispituje se koncentracija hemoglobina A1c (HbA1c). Rezultati tog testiranja govore o prosječnoj koncentraciji glukoze u krvi kroz zadnjih par mjeseci ( unazad tri mjeseca). Komplikacije šećerne bolesti: Komplikacije šećerne bolesti obično se dijele na rane I kasne .Najvažnija rana komplikacija je hipoglikemija. Hipoglikemija obično nastaje kod predoziranja inzulinom ili u slučajevima nedovoljnog uzimanja hrane, povećane fizičke aktivnosti ili uzimanja alkohola uz primjenu uobičajene doze inzulina. Simptomi uključuju znojenje, podrhtavanje, glad i brzo lupanje srca. Kasnije se razvijaju i simptomi CNS-a kao konfuznost, slabost, dezorijentiranost, agresivnost, a u rijetkim i najgorim slučajevima koma, konvulzije i smrt. Dijabetičari bi uvijek uz sebe trebali imati tvrde bombone, sok ( najbolje od naranče) ili paketiće šećera. Porodica i prijatelji moraju poznavati simptome. Ako se pojavi kriza, treba mu dati 3-5 bombona, 2-3 paketića šećera ili pola šalice voćnog soka (pod uvjetom da može gutati). Članovi porodice i prijatelji mogu naučiti davati injekcije glukagona, hormona, koji za razliku od inzulina, podiže koncentraciju glukoze u krvi ( naročito u slučajevima da osoba ne može gutati). U kasne komplikacije šećerne bolesti ubrajaju se srčani i moždani udar kao posljedica ateroskleroze, neuropatije (oštećenje perifernih živaca živaca), komplikacije na očima (retinopatija s posljedičnom sljepoćom) te oštećenje bubrega. Liječenje: Trećina oboljelih od šećerne bolesti može se liječiti dijetom I fizičkom aktivnošću.Kod tip 1 šećerne bolesti morate primate inzulin,a kod tip 2 šećerne bolesti ako za dobru kontrolu bolesti nije dovoljna samo dijeta I fizička aktivnost u liječenje se uvode tablete koje potiču gušteraču da proizvodi više inzulina, a može se javiti I potreba za injekcijama inzulina.Bez obzira na to kako se vaše šećerne bolest liječi, najvažnija je samokontrola to jest marate znati koliki vam je nivo glukoze u krvi I šta sve utiče na njezine promjene.Od vas se traži da redovito mjerite glukozu u krvi svaki dan u isto vrijeme –natašte, povremeno 2h nakon obroka I uočavati kad I zbog čega se dešavaju promjene njenih vrijednosti. Ishrana: Stručnjaci kažu kako je zdrava ishrana, uobičajna hrana sa puno voća I povrća, sa ograničenim I /ili smanjenim unosom masti, soli I šećera. ali ako imate šećernu bolest, jako je važno razumjeti kao hrana utiče na vaš šećer u krvi.Odakle šećer dolazi u krv? dva su glavna izvora-ugljikohidrati iz hrane koju jedemo I to neprerađeni ugljikohidrati ( brašno, tjestenina), sporo se razgrađuju I apsorbuju I tako održavaju nivo glukoze u krvi normalnom I stabilnom.Koncentrirani ugljikohidrati ( kolači I slatkiši), se brzo apsorbiraju uzrokujući velike oscilacije vrijednosti glukoze u krvi.Takođe vaše tijelo može samo proizvesti šećer ( glikogen) I pohraniti ga u jetru.Glikogen je rezerva glukoze I u hitnim situacijama ako ste u hipoglikemiji, jetra će odmah početi razgrađivati glokogen do šećera.Šećer je vašem organizmu izvor energije neophodan za rad ćelija mozga I mišića.Krvotokomm dolazi u ćelije koje ga trebaju, a kako bi ušao unutar ćelije treba mu nosač-inzulin.Ako uzimate tablete za liječenje šećerne bolesti, trebate jesti redovno tj.po preporuci ljekara, kako bi se postigao najbolji učinak.Kada liječite šećernu bolest injekcijama inzulina, potrebno je uskladiti vrijeme uzimanja inzulina sa hranom koju planirate pojesti kako bi postigli njegovo najbolje djelovanje.Uz dodatak ugljikohidratima trebate jesti 5 različitih porcija voća I povrća svaki dan.Međutim treba oprez pri konzumiranju voća.Jedite različizu hranu bogatu proteinima ali birajte onus a manje masnoća,npr piletina bez kožice, mahunarke.Umjerenim količinama mlijeko I jogurt samo one sa manje masnoća.Smanjite unos masnoća životinjskog porijekla, hranu pripremati sa biljnim začinima umjesto soli.Šta trebate izbjegavati? Previše soli može poviti krvni pritisak. Masna hrana može povećati tjelesnu težinu I nivo holesterola, te ujedno povećati rizik za bolesti srca I krvnih sudova.Gojaznost ima svoje rizike za zdravlje, a time I drugačiji uticaj na šećernu bolest. U vašem organizmu, insulin otežano I sporije prenosi šećer iz krvi u masno tkivo, jer što više kilograma imate, to vam treba više inzulina.Naravno u suprotnom vrijedi ako izgubite na tjelesnoj težini, trebat ćete manje inzulina. Zbog toga je važno kontrolisati glukozu u krvi dok ste na dijeti.Ako ste gojazni morate smanjiti dnevni unos količine kalorija, smanjite porcije pojedine hrane I zamijenite namirnice sa više kalorija sa namirnicama sa manje kalorija.