http___www.tz-ravnagora.hr_cd_2060_povijest_1.xml
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 3.1 3.2 4.1 4.2 5.1 5.2 6.1 6.2 7.1 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 9.1 10.1 10.2 10.3 10.4 10.5 10.6 11.1 11.2 11.3 11.4 11.5 11.6 11.7 11.8 11.9 11.10 11.11 12.1 13.1 14.1 15.1 16.1 17.1 18.1 19.1 20.1 21.1 22.1 23.1 24.1
::Ravna Gora from the Turk’s attack till the building of Karolinska road:: It is assumed that the region in which the present settlement Ravna Gora is located suffered heavily from the Turks. If this region was inhabited, the Turks exterminated the entire population, they either killed the people or took them into slavery or the ones who survived escaped over the river Kupa to Slovenia. According to some historical sources, in the Middle Ages the Frankopan family had a town in Stara Sušica which the Turks weren’t able to invade during their major incursion in 1568 even though they devastated the entire surrounding area. That is the first data on the existence of a Frankopan city and their subjects in Stara Sušica. Before the Turkish incursions the Ravna Gora region was inhabited by Croats Cakavian spekers, reigned by the Frankopan noble family. After the Turkish incursion till the beginning of the 17th century Ravna Gora was deserted and uninhabited for some time. At the beginning of the 17th century a few of the natives or their children, who left Stara Sušica escaping from the Turks, started to return from Slovenia and Croatian Littoral. Their settling was supported by the Zrinski dukes. Around 1632, the Ogulin captain Gašpar Frankopan brought many Serbs from Bosnia into this region and settled them in Ravna Gora, Stari Laz, Mrkoplje and Tuk and behind Bjelolasica in Drežnica and Jasenak. These Serbs integrated with the natives and converted to Catholic faith. The small towns Ravna Gora and Sušica were a part of Military Frontier and the Military Frontier had its military watchtowers with a small military crew located there. During the Frontier era the military governance built three more buildings additionally to the watchtower: the post office, the blacksmith’s workshop and the wheel-wright’s workshop. :: Building of the Karolinska road till World War I :: The building of the Karolinska road is exceptionally important for the prosperity of Ravna gora. The construction works began in 1726 and in 1732 the construction works were performed in Ravna Gora. Karolinska road was named after the Emperor Carl and it run from Karlovac to Bakar. The road was 105,6 km long and trade took place all along it. At that time, together with native inhabitants (most of them came from Croatian Littoral and Istria) Slovenians and Czechs inhabited Ravna Gora along Karolinska road. Following that immigration, the inhabitants of Ravna Gora, along with the few Germans and Czechs as well as Slovenians and coastal inhabitants, created a special language, with characteristics of the Kajkavian dialect, since that was the language spoken by most immigrants from Slovenia. The successor of Maria Theresa, Joseph II issued a charter dated March 14th 1785 by which Ravna Gora became one of the privileged free towns in the Empire. By that charter it was allowed that two annual fairs take place in Ravna Gora: St. Theresa Day (August 15th) and Day of the Holly Three Kings (January 6th) and a weekly fair every Tuesday. It was also stipulated that the inhabitants of Ravna Gora have one judge, one public notary and four verifiers in their magistrate. The aim of that privilege was the development of trade and traffic and the improvement of living conditions of the inhabitants, who had the right to open butcher’s shops, taverns and to fish. The inhabitants of Ravna Gora had the right to use timber they needed for building their houses and firewood from woods owned by noble families. The inhabitants also could buy themselves out of the working obligation and impost, which were stipulated by the feudal law. On this occasion Joseph II gave Ravna Gora its coat of arms. The shield of the coat of arms is lined, blue, showing 3 sharp, stony, grey-white hills. The middle hill is the largest –all three hills are merging at the foot. In front of them is a city with a tower and red roofs. The buildings have windows and embrasures indicating an administrative area. In front of the buildings is a strap of green colour – grass, then a strap of ochre colour – Karolinska road, the bottom of the field is again coloured in green. Between the middle and the left hill, shaped as a human head, is a golden sun, and between the middle and the right hill is a silver half-moon – also shaped as a human head. Above the coat of arms is a crown with five nibs, each with blue and red jewels in the middle. The inside of the crown is red; around the coat of arms is the inscription: "Seal of the Privileged City Ravna Gora” (Sigill. privileg. oppidi Regii Ravna Gora). Francis I as well as his precursor Leopold II confirmed the privileges granted to Ravna Gora and ordered the charter to be translated to Croatian language and that the translation as well as the original should be permanently stored in the Municipality. :: Important historical events:: • 1786 – opening of a school in Ravna Gora, • when Austria waived a major part of Croatia in 1809, Napoleon established the Illyrian Provinces in which Ravna Gora had a status of municipality, • 1830 – Ravna Gora brass orchestra established, • 1894 – Land Community established, rich and exemplary on a wider scale, • 1920 – new water supply line was built, replacing the old wooden one, and in 1986-1992 the water supply system of Ravna Gora was finished in full, • 1888 - Volunteer fire department established in Ravna Gora, • 1918 – Ravna gora choir established, • 1920 – building of the wood processing factory begins, • 1922 – electricity was introduced, • 30-ties – beginnings of tourism in Ravna Gora, • 1993 – Ravna Gora became an independent municipality, including the villages: Šije, Leskova Draga, Kupjak, Stara Sušica and Stari Laz.
1.1 2.1 2.2 2.3 2.4 3.1 3.2 4.1 4.2 5.1 5.2 6.1 6.2 7.1 8.1 8.2 8.3 8.4 8.5 9.1 10.1 10.2 10.3 10.4 10.5 10.6 10.7 11.1 11.2 11.3 11.4 11.5 11.6 11.7 11.8 11.9 12.1 13.1 13.2 13.3 14.1 15.1 16.1 17.1 17.2 18.1 19.1 19.2 19.3 20.1 20.2 20.3 20.4 20.5 21.1 22.1 23.1 24.1 25.1 26.1 27.1 28.1 29.1 30.1 31.1 32.1 33.1 34.1 35.1 36.1 37.1 38.1 39.1 40.1 41.1 42.1 43.1 44.1 45.1
:: Ravna Gora od napada Turaka do izgradnje Karolinske ceste :: Postoje pretpostavke da je kraj u kojem se nalazi današnje naselje Ravna Gora jako stradao od Turaka. Ukoliko je ovaj kraj bio napučen, Turci su iz njega posve istrijebili pučanstvo, ili su ga poubijali ili su ga odveli u roblje ili je ostatak pobjegao preko Kupe u Sloveniju. Prema nekim izvorima Frankopani su u srednjem vijeku u Staroj Sušici imali grad koji Turci ni prilikom najveće provale 1568. godine nisu zauzeli, iako su tada opustošili cijeli okolni kraj. To je prvi podatak o postojanju frankopanskog grada i podanika u Staroj Sušici. Prije turskih provala u ravnogorskom kraju su živjeli Hrvati čakavci, koji su bili pod frankopanskom gospoštijom. Iza Turske provale, do početka 17. stoljeća Ravna Gora je neko vrijeme bila pusta i nenaseljena. Početkom 17. stoljeća počeli su se vraćati neki starosjedioci ili njihova djeca iz Slovenije i Primorja, koji su izbjegli pred Turcima iz Stare Sušice. Njihovo naseljavanje pomogli su knezovi Zrinski. Ogulinski kapetan Gašpar Frankopan doveo je oko 1632. godine u ove krajeve veliki broj Srba iz Bosne i naselio ih u Ravnoj Gori, Starom Lazu, Mrkoplju i Tuku i iza Bjelolasice u Drežnici i Jasenku. Ti su se Srbi stopili sa starosjediocima i prešli na katoličku vjeru. Mjesto Ravna Gora i Sušica pripadali su Vojnoj krajini i u njima je Vojna krajina imala svoje vojne karaule s malom vojničkom posadom. Vojna je vlast za vrijeme Krajine podigla u Ravnoj Gori osim karaule još tri zgrade: poštu, kovačnicu i kolarnicu. :: Izgradnja Karolinske ceste do I. svjetskog rata :: Od osobite je važnosti za napredak Ravne Gore gradnja Karolinske ceste. Gradnja je počela 1726., a u Ravnoj Gori se gradila 1732. Karolinska cesta dobila je ima po caru Karlu, a protezala se od Karlovca do Bakra. Njezina duljina iznosila je 105,6 km i njom se odvijala trgovina. Uz Karolinsku cestu bili su tada naseljeni u Ravnoj Gori pored domaćih žitelja (od kojih je većina došla iz Primorja i Istre) još i Slovenci i Česi. Nakon tih doseljavanja žitelji Ravne Gore uz nešto Nijemaca i Čeha, te Slovenaca i Primoraca stvorili su poseban govor, koji ima osobine kajkavskog narječja, jer je tim jezikom govorila većina doseljenika iz Slovenije. Nasljednik Marije Terezije, Josip II izdao je 14. ožujka 1785. godine Ravnoj Gori povelju kojom ju je ubrojio među privilegirane slobodne gradove svoje carevine. Tom poveljom u Ravnoj Gori dozvoljavalo se održavanje dvaju godišnjih sajmova: na dan Sv. Terezije (15. listopada) i na dan Svog Bartola (kolovoz) i tjedni sajam svakog utorka. Ujedno je određeno da stanovnici Ravne Gore imaju u svom magistratu jednog suca, jednog notara i četiri prisežnika. Cilj je povlastice bio proširenje trgovine i prometa i poboljšanje životnih uvjeta žitelja, koji su imali pravo otvarati mesnice, gostionice i loviti ribu. Iz gospoštijskih šuma imali su žitelji Ravne Gore pravo na potrebnu količinu drva za izgradnju kuća i ogrjev. Ujedno su se žitelji mogli iskupiti tlake i daća, koje je odeđivao urbar. Ovom je prilikom Josip II dao grb Ravnoj Gori. Štit grba je zaobljeno iscrtan, plave boje na kome se nalaze 3 šiljasta, kamenita, sivo-bijela brda. Srednje brdo je najveće - u podnožju se sva tri brda spajaju. Pred njima je grad s tornjem i crvenim krovovima. Zgrade grada imaju prozore i puškarnice, što označava upravno područje. Pred zgradom pojas zelene boje - trava, zatim pojas oker boje - Karolinska cesta, dno polja opet ispunjava zelena boja. Na plavom nebu je između srednjeg i lijevog brda u liku ljudske glave zlatno sunce, a između srednjeg i desnog brda srebrni polumjesec u porastu - opet u liku ljudske glave. Nad grbom je kruna s pet vršaka, koji imaju u sredini svakog plave i crvene dragulje. Unutrašnjost krune je crvena, oko grba je natpis: "Pečat povlaštenog grada Ravna Gora" (Sigill. privileg. oppidi Regii Ravna Gora). Franjo I kao i njegov predšasnik Leopold II, potvrdio je povlastice dane Ravnoj Gori i naredio da se povelja prevede na hrvatski jezik i da se takav prijevod kao i original trajno čuva u opaini. U drugoj polovici 19. stoljeća, osobito između 1869. do 1874. u Ravnoj Gori je harala kolera, koja je vjerojatno stigla u mjesto inficiranim putnicima, koji su putovali Karolinom ili radnicima na željezničkoj pruzi otvorenoj u tom razdoblju. Najviše su stradala djeca i omladina. Narod se branio od kolere na način da je djeci vješao o vrat nizove bijelog luka i po kućama palio brinje. :: I. svjetski rat i razdoblje do II. svjetskog rata :: Tokom prvog svjetskog rata (1914-1918) žitelji su Ravne Gore toliko osiromašili da se većina obitelji hranila samo borovicama koje su obilno uspijevale po ravnogorskim brdima. Nakon svršetka prvog svjetskog rata Ravna Gora je i nadalje imala općinu, a u samom mjestu bila je četverorazredna osnovna škola, šumarija, pošta i župni ured. Nakon osnivanja Banovina 1929. bilo je vrijeme teške gospodarske krize, što je izazvalo nezaposlenost i emigraciju u Ravnoj Gori. U to vrijeme u mjestu se širi komunistička štampa i stvara se veliko nezadovoljstvo protiv diktatorskih režima. :: II. svjetski rat do danas :: U Hrvatskom primorju i Gorskom Kotaru, narod se okuplja u redove Narodnooslobodilačke vojske koja vrši diverzantske akcije u Primorju i Gorskom kotaru. Osnovana su dva bataljuna. Drugi bataljun zvao se "Matija Gubec" i on uz pomoć ostalih partizanskih vojnih jedinica oslobađa i mjesta s većom neprijateljskom vojnom posadom. Okupaciju Ravne Gore preuzeli su Talijani nakon kapitulacije Jugoslavije, a napuštaju je 15. ožujka 1942. nakon čega u Ravnu Goru ulazi dio bataljuna "Matije Gupca". Tom prigodom objavljeno je posebno izdanje "Partizanskih novina", glasila štaba, u kom se opovrgavaju klevete protiv partizana i ističe da su životi građana u sigurnosti i da je "imovina sigurna od pljačke i otimačine, nacionalni i vjerski osjećaji naroda poštivani, sloboda kretanja osigurana...i sloboda zajamčena". 15. travnja 1942. talijanska vojska ponovo ulazi u Ravnu Goru gdje više nije bilo partizanskih snaga. Tu ostaje do 15. listopada 1942. kada je smjenjuje ustaška posada koja ostaje u mjestu da 17. prosinca. Toga dana "Gupčev bataljun" osvaja mjesto, a zarobljene ustaše odvodi u Drežnicu na suđenje. Poslije toga ostaje mjesto trajno pod nadzorom Narodnooslobodilačke vojske. Početkom 1946. povodom molbe žitelja Ravne Gore, Starog Laza i Stare Sušice, bivša općina Ravna Gora izdvojena je iz kotara Vrbovsko i ulazi u sastav kotara Delnice. :: Značajna događanja tijekom godina :: • 1786. u Ravnoj Gori se otvara škola, • kada se 1809. godine Austrija odriče veaeg dijela Hrvatske, Napoleon stvara Ilirske provincije u kojima Ravna Gora ima status općine, • 1830. osnovana Ravnogorska limena glazba, • 1894. osnovana je Zemljišna zajednica, bogata i uzorna u širim razmjerima, • 1920. sagrađen novi vodovod zamijenivši stari drveni, a 1986-1992. u cijelosti se rješava vodoopskrba Ravne Gore, • 1888. osnovano Dobrovoljno vatrogasno društvo u Ravnoj Gori, • 1918. osnovan ravnogorski pjevački zbor, • 1920. započinje izgradnja tvornice za preradu drva, • 1922. uvedena je električna energija, • 1928. sagrađen nogostup, Ravna Gora organizira prvi put vlastitu autobusnu vezu s Delnicama, Skradom i Vrbovskim, • 30-tih godina-počeci turizma u Ravnoj Gori, • 1933. osnovano Hrvatsko planinarsko društvo, podružnica "Bjelolasica" sa skijaškom sekcijom, • 1938. otvoren je na pošti Ravna Gora telefonski saobračaj, • 1939. pokrenut je rad "Hrvatske čitaonice" u Ravnoj Gori, • 1947. započinje gradnja največeg zdanja u mjestu - Doma kulture koji je dovršen 1949., a obnovljen 1989. • 1952. započinje gradnja zgrade šumarije, koja je izgorjela tijekom 2. svjetskog rata, i zgrade za Mjesni odbor koje su ovršene 1953., • 1955. započinje izgradnja zdravstvene stanice (započela je s radom 1956.), • od 1970. do 1973., poslije katastrofalnog požara u kojem su izgorjeli svi dotadašnji kapaciteti Drvno-industrijskog kombinata Ravna Gora, sagrađena je nova tvornica namještaja, • 1975. adaptirana je zgrada Ferijalnog doma za potrebe osnovne škole u Ravnoj Gori, • 1986. započinju djelovati nova suvremena ambulanta i ljekarna, • 1993. godine Ravna Gora je postala samostalna općina, pod koju spadaju još i sela: Šije, Leskova Draga, Kupjak, Stara Sušica i Stari Laz. • 2000. tvrtka "Kenda" iz Zagreba završava rekonstrukciju bivše osnovne škole u Ravnoj Gori, trenutno najljepše zdanje u Ravnoj Gori.