Ud fra den liste over støttemodtagere, som de italienske myndigheder havde fremsendt, havde Kommissionen imidlertid kunnet konstatere, at hvad angår de sammenslutninger, der nævnes i betragtning 21, var den pågældende støtte blevet udbetalt længe efter, at fristen på syv år efter sammenslutningens anerkendelse var udløbet. Som følge heraf ville alle betingelserne i artikel 14 i forordning (EØF) nr. 1035/72 ikke længere være opfyldt (eftersom en af betingelserne er, at støtten skal udbetales over fem år inden for de syv efterfølgende år efter anerkendelsen), og derfor skulle støtte undersøges i lyset af artikel 87 og 88 i traktaten.
However, the Commission noted on the list of beneficiaries supplied by the Italian authorities that, for the organisations referred to in recital 21, the aid laid down would be paid long after the deadline of seven years after recognition of the organisation and that, as a result, all the conditions of Article 14 of Regulation (EEC) No 1035/72 would no longer be met (since one of these conditions lays down that the aid must be paid over five years up to at most seven years following recognition) and that, in consequence, the aid would have to be examined in the light of Articles 87 and 88 of the Treaty.