Jeg vil især gerne nævne den udtrykkelige omtale af fællesskabsrettens forrang, indførelsen af begrebet unionslovgivning, der er begrænset til de grundlæggende principper for Unionens kompetenceområder, Kommissionens pligt til at indlede planlægningen af EU 's aktiviteter og det, at Parlamentet har det sidste ord på budgetområdet.
I would like in particular to mention the explicit expression of the primacy of Union law, the introduction of the concept of a Union law, restricted to the fundamental principles of Union action, the duty of the Commission to initiate the programming of the Union's activities and Parliament's final say in the budgetary field.