At satse på biograffilm og andre audiovisuelle værkers dobbelte kulturelle og industrielle natur er ikke intellektuelt tilfredsstillende, eftersom idéen med en fortsat satsning inden for sektoren netop skulle være, at man først og fremmest fremmede den kulturelle dimension.
The emphasis placed on the dual - i.e. cultural and industrial - nature of cinematographic and audiovisual works does not make sense since the advantages to be gained from paying this sector greater attention lie precisely in promoting its cultural dimension.