Bl.a. blev der ved planlægning ikke taget hensyn til den udgiftsreduktion, der ville blive en følge af afskaffelsen af reklamer, da det ikke længere ville være nødvendigt for programmerne at nå ud til et stort antal seere, hvorved produktionen af programmer ville blive billigere — som det f.eks. var tilfældet med kulturelle programmer.
In particular, the planning would not take into account the cost savings that would be achieved by abolishing advertising, since the programmes would no longer need to attract large audiences. Production, as in the case of arts programmes, for example, would thus be less costly.