For det første protesterede vi kraftigt imod, at vi skulle have en kvantitativ og ikke en kvalitativ indfaldsvinkel, det vil sige udelukkende beslutte, hvad der skal forelægges for plenarforsamlingen, og hvad der skal henvises til fornyet udvalgsbehandling på baggrund af antallet af ændringsforslag eller antallet af stemmer for og imod.
First of all, we objected strongly to the idea of a quantitative rather than a qualitative approach, deciding what to deal with in plenary and what to refer back to committee purely on the basis of the number of amendments or the number of votes cast for and against.