Hvis vi meget ofte er kommet med skiftende statements på de fælles møder i startfasen efter 1994 - undertiden meget stærkt forceret fra russisk side til bestemte emner såsom NATO-medlemskab for flere østeuropæiske lande, emner, som egentlig ikke havde noget at gøre med de bilaterale forbindelser mellem Den Europæiske Union og Rusland og forhindrede en fornuftig dialog - så har det ændret sig på væsentlige punkter.
Whereas in the joint sessions in the initial phase after 1994 we very often indulged in reciprocal statements - whereby the Russian side was sometimes quite emphatic in forcing us onto certain subjects, for example NATO membership of some east European states, subjects which really had nothing to do with the bilateral relationship between the European Union and Russia and prevented a rational dialogue - this has essentially changed.