Endvidere skal vi gøre det klart og tydeligt, at vi kun vil være i stand til at sætte en kurs i industripolitikken, hvis vi har vores egen våbenproduktion, at der er arbejdspladser forbundet hermed, men at vi således også er uafhængige, for hvis dette industripolitiske incitament ikke er til stede, og vi ikke har nogen egen våbenproduktion, er vi henvist til at købe våben fra andre dele af verden, hvilket betyder, at vi til enhver tid kan udsættes for afpresning, fordi vi ikke kan gøre, som vi ønsker og således heller ikke selv kan bidrage til egen sikkerhed.
Secondly, we have to make clear that only by producing our own arms will we, too, be in a position to set a course in industrial policy, that this will create jobs, and also that it will give us independence because, if this industrial-policy approach is not open to us and we do not have our own arms industry, we shall be reliant on purchases of additional arms from other regions of the world. This will make us constantly susceptible to blackmail, since we cannot do what we want or, consequently, make a contribution to our own security.