EF-erhvervsgrenen hævdede, at ansøgeren ikke skulle have lov til at vælge foranstaltningernes form og navnlig kun at respektere en mindsteimportpris, når de gældende markedspriser passede selskabet.
The Community industry argued that the applicant should not be allowed to choose the form of the measures and in particular to respect a minimum import price only when the prevailing market prices suit the company.