Som angivet i meddelelsen om indledning genvurderede Kommissionen definitionen af EU-erhvervsgrenen for at tage højde for tvistbilæggelsesorganets rapporter og fremførte, at EU havde handlet i modstrid med artikel 4.1 i WTO-antidumpingaftalen, idet Unionen havde udelukket producenter, der ikke ønskede at deltage i stikprøven, fra definitionen af EU-erhvervsgrenen samt ved at skønne, at grænsen på 25 % fastsat i grundforordningen automatisk udgjorde en »større andel« af Unionens samlede produktion af det pågældende produkt. I afsnit 430 i appelorganets beretning offentliggjort den 15. juli 2011 blev det anerkendt, at »da erhvervsgrenen består af et stort antal producenter af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer kunne dette have muliggjort så lav en andel, grundet vanskelighederne ved at opnå yderligere oplysninger, forudsat at Kommissionens metode til at definere erhvervsgrenen ikke forårsagede nogen væsentlig risiko for fordrejning (…) ved at begrænse definitionen af den indenlandske erhvervsgren til de producenter, der var villige til at deltage i stikprøven udelukkede Kommissionen producenter, der fremlagde relevante oplysninger.« (Dette fremhæves).
As indicated in the Notice of Initiation, the Commission reassessed the definition of the Union industry, in order to take into account the recommendations of the DSB Reports, suggesting that the EU had acted inconsistently with Article 4.1 of the WTO Anti-Dumping Agreement by excluding from the Union industry definition those producers unwilling to be included in the sample and by considering that the threshold of 25 % enshrined in Article 4(1) of the basic Regulation automatically represented a ‘major proportion’ of the total Union production of the product concerned. In paragraph 430 of the report of the Appellate Body issued on 15 July 2011, it is acknowledged that the ‘fragmented nature of the fasteners industry, however, might have permitted such a low proportion due to the impracticability of obtaining more information, provided that the process with which the Commission defined the industry did not give rise to a material risk of distortion. […] by limiting the domestic industry definition to those producers willing to be part of the sample, the Commission excluded producers that provided relevant information.’ (emphasis added).