De fleste telekommunikations- og radiosatellitter, der anvendes for øjeblikket, er baseret på geostationære satellitter, der dækker hele området inden for deres » fodaftryk «. Det er kun muligt med satellitter i en bane omkring 36 000 km over jordens overflade, hvilket kræver kraftige raketter og store modtagerantenner.
Most telecommunications or broadcasting satellites currently in use are geostationary, orbiting at a height of 36 000 km, and of course they need to have a'footprint 'on the earth's surface, which is a relatively cumbersome and unwieldy arrangement.