Jeg afsluttede mit indlæg i går aftes om Marinho-betænkningen med at bemærke, at denne betænkning som mange andre før den synes at ignorere de uoverskuelige problemer, som perverteringen af asylretten skaber for vores samfund, og nøjes med at foreslå mindre ændringer, som ledsages af den nærmest messende gentagelse af nødvendigheden af "en fuldstændig overholdelse af Genève-konventionen af 28. juli 1951" (om flygtninges retsstilling).
I concluded my speech on the Marinho report yesterday evening by observing that the draft resolution, like many before it, seems to ignore the acute problems facing our societies because of abuses of the right to asylum and confines itself to proposals for minor adjustments, accompanying them with almost mantra-like repetition of the need for ‘full, comprehensive application of the 1951 Geneva Convention’ (relating to the status of refugees).