Det må således fastslås, at når Retten med urette nåede frem til, at beslutningen om ikke at vedtage det forslag til forordning om indførelse af en endelig antidumpingtold, som Kommissionen havde fremsat, ikke var en anfægtelig retsakt, er bemærkningen i den appellerede doms præmis 90, hvorefter argumentet om manglende begrundelse ikke kunne tages til følge, fordi der ikke forelå nogen anfægtelig retsakt, heller ikke holdbart.
Since the Court of First Instance wrongly held that the failure to adopt the proposal for a regulation imposing a definitive antidumping duty submitted by the Commission was not a reviewable act, the statement in paragraph 90 of the contested judgment that the argument alleging failure to state reasons could not be entertained in the absence of a reviewable act is also not founded.