4.2.3.4 Letmý pohled na právní normy Společenství v oblasti soukromého práva v pojišťovnictví ukazuje, že pojistitel je ve skutečnosti nucen přizpůsobit své smlouvy právnímu prostředí členského státu, kde jsou tyto prodávány. Podle čl. 7 odst. 1 písm. d) a h) druhé směrnice o pojištění jiném než životním [23], se na pojistnou smlouvu použije zákon členského státu, ve kterém se nachází riziko, a podle čl. 32 odst. 1 směrnice o životním pojištění [24] zákon členského státu závazku. Místo, ve kterém se nachází riziko nebo závazek je ve většině případů určeno obvyklým místem pobytu pojistníka [25].
4.2.3.4 A short look at the Community's rules on private international law in the insurance sector shows that an insurer is in fact forced to adjust policies to the legal environment of the Member State where they are sold. According to Article 7 (1) (a) and (h) of the Second Non-Life Insurance Directive [23] it is the law of the Member State in which the risk is situated and according to Article 32 (1) (1) of the Directive on Life Assurance [24] the Member State of the commitment which applies to the insurance contract. The place where the risk is situated or the place of the commitment is in most cases determined by the habitual residence of the policyholder [25].