Zdá se, že „Times“ jako Epimenides prospaly celou první polovinu století, že nezaslechly nic z prudké kontroverze o nárocích majitele půdy, která po celou dobu probíhala nikoli mezi stoupenci sociální reformy a komunisty, nýbrž mezi samými politickými ekonomy britské buržoazie. Ricardo, tvůrce moderní politické ekonomie ve Velké Británii, neupíral majitelům půdy „právo“, protože byl plně přesvědčen, že jejich nároky se zakládají na faktech, a ne na právu, a že politická ekonomie vůbec nemá co dělat s otázkou práva. Zaútočil však na pozemkový monopol méně honosným, zato však vědečtějším, a proto nebezpečnějším způsobem.
The Times seems to have been the sleeping Epimenides of the past half century, and never to have heard of the hot controversy going on during all that time upon the claims of the landlord, not among social reformers and Communists, but among the very political economists of the British middle class. Ricardo, the creator of modern political economy in Great Britain, did not controvert the “right” of the landlords, as he was quite convinced that their claims were based upon fact, and not on right, and that political economy in general had nothing to do with questions of right; but he attacked the land-monopoly in a more unassuming, yet more scientific, and therefore more dangerous manner.