Jedním z důvodů toho je, že jazyk společenských věd čerpá z našeho běžného chápání toho, co je to být člověkem, co je to žít ve společnosti, co je to mít morální přesvědčení, co je to snažit se dosáhnout štěstí atd. Bez ohledu na to, nakolik mohou být naše každodenní názory zpochybněny teorií, zachováváme si naše chápání základních rysů lidského života, které se nám zdají natolik samozřejmé, že je ani nepotřebujeme formulovat.
One reason for this is that the language of human science draws on our ordinary understanding of what it is to be human, to live in society, to have moral convictions, aspire to happiness, and so on. No matter how much our everyday views may be questioned by a theory, we nonetheless draw on our understanding of basic features of human life that seem so obvious as to need no formulation.