Komise sice ve svém prvním rozhodnutí o WestLB dlouhodobou nerizikovou sazbu pro německé spolkové půjčky s desetiletou životností, která na konci 1991 činila 8,26 %, akceptovala jako minimální hrubé náklady na refinancování. U této úrokové míry se ale jedná o způsob sledování vztahující se k rozhodnému dni, který nezohledňuje, že majetek Wfa by měl být poskytnut společnosti WestLB k dispozici trvale.
Although the Commission had, in its first WestLB decision, accepted as the minimum gross refinancing costs the long-term, risk-free interest rate for 10-year Federal Government bonds, which stood at 8,26 % at the end of 1991, this rate is a balance-sheet date that ignores the fact that Wfa's assets were to be at the disposal of WestLB on a long-term basis.