Králové a šlechtici tvořili posluchačstvo, korunovaná knížata byla kazateli a předmětem kázání byla královská Boží pravda. Od apoštolských dob,„ poznamenal dobový spisovatel, se nepřihodilo nic většího, ani nezaznělo velkolepější vyznání.„ (D'Aubigné, sv. 14, kap. 7)
Kings and great men were the auditory, crowned princes were the preachers, and the sermon was the royal truth of God. "Since the apostolic age," says a writer, "there has never been a greater work or a more magnificent confession."--D'Aubigne, b. 14, ch. 7.