Zrovna tak jako Hegel dříve označil za názor luzy předpokládat u vlády zlou vůli atd., je stejně tolik, ba ještě více názorem luzy předpokládat zlou vůli u lidu. Potom Hegel nemůže ani u theoretiků, kterými pohrdá, považovat za „zbytečné“ nebo „urážlivé“, že jsou žádány záruky „s ohledem na tak zvaný“ stát, na soi-disant stát, na vládu, záruky, aby smýšlení byrokracie bylo státním smýšlením.
Just as Hegel earlier called the presupposing of bad will in the executive etc. the view of the rabble, so just as much and even more is it the view of the rabble to presuppose bad will in the people. Hegel has no right to find it either superfluous or offensive when, among [the doctrines of] the theorists he scorns, guarantees are demanded in reference to what is called the state, the soi-disant state, the executive, when guarantees are demanded that the sentiment of the bureaucracy be the sentiment of the state.