Je na čase, aby se němečtí komunisté, kteří představují německý proletariát s jeho velmi jasnými, velmi hmatatelnými potřebami, co nejrozhodněji distancovali od oné literární kliky — neboť nic jiného to není — která sama neví, koho představuje, a proto mimoděk klesá do náruče německým vládám, která si namlouvá, že „realisuje člověka“, a přitom její „realisování“ není nic jiného než povyšování německé měšťácké ubohosti na božstvo.
It is high time that the German Communists, who represent the German proletariat with its very clear, very tangible needs, broke in the most decisive manner with that literary clique — for it is nothing more — which does not know itself whom it represents, and so against its will tumbles into the arms of the German governments; which believes itself to be “realising man” and is realising nothing but the deification of the wretched German philistine.