“”Paula a Eustochium, mohou na pracuje můj ubohý život být příjemné pro vás, užitečné pro církev, a hodné příští generace; jak pro současníky, starám ale málo pro jejich úsudku “”Tak řekl svatý osamělý.; přesto cítil závistivé útoky svých hořkých nepřátel silněji, než by vlastnit pro sebe. “”Služebnice Krista,”” řekl, “”štít mě s štítem vašich modliteb z těch, kteří mě pomlouvat.”” Každou knihu přeložil uvedl na něj čerstvé kritiky, a ti, nejen z nepřátel.
“Handmaids of Christ,” he said, “shield me with the buckler of your prayers from those who malign me.” Every book he translated brought upon him fresh criticisms, and those not only from enemies. There were the timid, who were alarmed for the authority of the Septuagint, so sacred both to the Synagogue and to the Church; there were the possessors of precious manuscripts, written on purple vellum and adorned with splendid uncials, and with letters of silver and gold, all which would now lose their value. “Well, let them keep their precious metal, and leave us our poor papers,” cried Jerome, exasperated.