Ve svých článcích pro „New-York Daily Tribune“ o „Revoluci a kontrarevoluci v Německu“ jsem, pokud vím, jako první německý publicista vyslovil Bakuninovi uznání za jeho účast v našem hnutí, a zejména na drážďanském povstání[265], a zároveň jsem odsoudil německý tisk i německý lid, že jej tak zbaběle vydaly jeho i svým nepřátelům.
In my letters, addressed to the New-York Daily Tribune on “Revolution and Contre-revolution in Germany,” I was, as far as I know, the first German writer who paid to Bakunin the tribute due to him for his participation in our movements, and, especially in the Dresden insurrection, denouncing, at the same time, the German press and the German people for the most cowardly manner in which they surrendered him to his and their enemies.