Za druhé ti, kdo zužují obsah a rozmach politické propagandy, agitace a organizace, kdo považují za možné a vhodné předkládat dělníkům „politiku“ jen ve výjimečných chvílích jejich života, jen při výjimečných příležitostech, ti, kdo příliš pečlivě rozmělňují politický boj proti samoděržaví na drobné požadavky jednotlivých ústupků od samoděržaví a nedbají dostatečně o to, aby tyto požadavky jednotlivých ústupků spojili v soustavný a důsledný boj revoluční dělnické strany proti samoděržaví.
It is being pushed into the background, secondly, by those who restrict the content and scope of political propaganda, agitation, and organisation; who think it fit and proper to treat the workers to “politics” only at exceptional moments in their lives, only on festive occasions; who too solicitously substitute demands for partial concessions from the autocracy for the political struggle against the autocracy; and who do not go to sufficient lengths to ensure that these demands for partial concessions are raised to the status of a systematic, implacable struggle of a revolutionary, working-class party against the autocracy.