Tento popis stejného ducha i téhož způsobu smrti u člověka i zvířat se zde objevuje též jako připomínka, že při potopě byli zničeni stejnou smrtí jak lidé, tak i zvířata, v obou případech mající duch života od Boha (Gn 2,7 a 7,15). „A zahynulo všechno tvorstvo, které se na zemi pohybuje, ptactvo, dobytek i zvěř a také všechna na zemi se hemžící havěť, i každý člověk. Všechno, co mělo v chřípích dech ducha života… pomřelo… všechno bylo smeteno ze země“ (Gn 7,21-23).
This description of men and animals having the same spirit and dying the same death, appears to allude back to the description of how both men and animals, who both had the spirit of life from God (Gen. 2:7; 7:15), were destroyed with the same death at the flood: "All flesh died that moved upon the earth, both of fowl, and of cattle, and of beast, and of every creeping thing that creepeth upon the earth, and every man: all in whose nostrils was the breath (spirit) of life...died...every living substance was destroyed" (Gen. 7:21-23).