Prostě myslím, že automaticky považovat ostatní za méně uvědomělé nebo za bytosti s nudnějším a jednodušším vnitřním životem, by ze mě dělalo horšího spisovatele.
I just think that to look across the room... and to automatically assume that somebody is less aware... or that their interior life is somehow less rich and complicated... - and acutely perceived as mine, makes me not as good a writer.