Střídavě tedy stála u mantinelu a všem, kteří byli ochotní jí naslouchat, vykládala, jak krásně bruslí, a nato hned, jak se ocitla na ledě, kde bruslit měla, zase naopak brečela.
Subsequently she held on to the barrier and kept explaining to anyone willing to listen, how wonderfully she can skate; and alternatively, as soon as she found herself without a solid support, instead of skating she started crying.