Když členské státy v Amsterodamském protokolu [62] prohlásily, „že systém veřejnoprávního vysílání v členských státech je přímo spjat s demokratickými, společenskými a kulturními potřebami každé společnosti a s potřebou zachovat mediální pluralitu“, odkazovaly přímo na veřejnoprávní systémy rozhlasového a televizního vysílání, které zavedly a pověřily vysíláním obecných televizních programů pro veškeré obyvatelstvo těchto států.
When the Member States stated in the Amsterdam Protocol [62] that ‘the system of public broadcasting in the Member States is directly related to the democratic, social and cultural needs of each society and to the need to preserve media pluralism’, they were making a direct reference to the public service broadcasting systems they had introduced and the organisations entrusted with broadcasting full-spectrum television programmes for the benefit of the entire population of those States.