Mnohojazyčnost je skutečně součástí „genetického kódu Unie“, protože byla uvedena v jednom z prvních nařízení, přijatém v roce 1958, které stanovilo jazyky, jež se mají používat v Evropském hospodářském společenství.
Indeed, multilingualism is part of the genetic code of the Union, being written into the very first Regulation adopted in 1958, which determined the languages to be used by the then European Economic Community.