Při zevrubnějším pozorování také zjišťujeme, že oba póly protikladu, kladný a záporný, jsou navzájem právě tak neodlučitelné, jako jsou protichůdné, a že se přes všechnu protikladnost navzájem prolínají; právě tak příčina a účinek jsou představy, které mají jako takové platnost jenom při aplikaci na jednotlivý případ, ale jakmile posuzujeme jednotlivý případ v jeho všeobecné souvislosti s celkem světa, splývají vjedno, rozplývají se v nazírání celosvětového vzájemného působení, kde si příčiny a účinky ustavičně vyměňují místo a to, co je nyní nebo zde účinkem, stává se jinde nebo jindy příčinou a naopak.
Further, we find upon closer investigation that the two poles of an antithesis, positive and negative, e.g., are as inseparable as they are opposed, and that despite all their opposition, they mutually interpenetrate. And we find, in like manner, that cause and effect are conceptions which only hold good in their application to individual cases; but as soon as we consider the individual cases in their general connection with the universe as a whole, they run into each other, and they become confounded when we contemplate that universal action and reaction in which causes and effects are eternally changing places, so that what is effect here and now will be cause there and then, and vice versa.