Byla jsem docela ráda, protože posledních pár metrů k rozhledně vede do prudkého kopce a to by Lisa hrozně klouzala a zdržovala. Dolů jsem proto chtěla jít po silnici, ale Tom se šíleně rozplakal, že se žádá doploužit ještě k anténám (pěšinkou kolem převaděčů).
I was quite glad of it, for the last few yards to the look-out leads sharply uphill, and Lisa would slip and keep falling behind there. I had therefore planned to walk back down on the pavement, but Tom started crying desperately, for he had hoped to make it to the antennas (i.e. using a foot-path by the cell repeaters).