Snad nejnápadněji však u předběžně opatrného i proakčního smýšlení chybí starý ideál sociálního státu – to, že se ve světě, kde naši potomci mají zajištěnou bezpečnou existenci, můžeme dle libosti rozmnožovat.
But perhaps most conspicuously absent from both precautionary and proactionary thinking is the old welfare-state ideal – that we might procreate at will in a world where our offspring are assured a secure existence.