Mariam i Yasín Sabbagh dibuixaven a què s'havia reduït la seva vida: morters, bombardejos, foscor, por i destrucció. Vivien privats d'educació, d'escoles, de tenir amics i veïns per jugar, de gaudir de les meravelles del món dels nens, dels aliments i de l'aigua potable, de l'electricitat, de tot.
Maryam and Yassin Sabbagh drawing what their life has been limited to: mortars, shelling, darkness, fear, and destruction; deprived from education, from schools, from having friends and neighbours to play with, from enjoying the blessings of life like world’s children, from food and sanitary water, from electricity, from everything..