Un isòmer nuclear és un estat metaestable o isomèric d' un àtom, causat per l' excitació d' un protó o neutró en el seu nucli de tal manera que li calgui un canvi d' espín abans que pugui alliberar la seva energia extra. L' isòmer decau vers uns estats energètics inferiors a través de dues transicions isomèriques: [br] - > emissió & # 947; - (emissió d' un fotó d' alta energia) [br] - > conversió interna (l' energia s' utilitza per ionitzar l' àtom) [br] Contrasteu això amb la definició d' un isòmer químic, que és l' ús més habitual del mot. Compareu- ho també amb el significat d' isòtop, en què la diferència rau en el nombre de neutrons del nucli. Els isòmers metaestables d' un àtom concret es designen usualment amb una "m" (o, en el cas d' àtoms amb més d' un isòmer, 2m, 3m, etc.). Aquesta notació s' acostuma a col· locar després del símbol atòmic i del nombre atòmic (p. ex.: Co- 58m), però apareix també sovint com a superíndex previ (p. ex.: [sup] m [/ sup] Co- 58 o bé [sup] 58m [/ sup] Co).
A nuclear isomer is a metastable or isomeric state of an atom caused by the excitation of a proton or neutron in its nucleus so that it requires a change in spin before it can release its extra energy. They decay to lower energy states of the nuclide through two isomeric transitions: [br] - > & #947; - emission (emission of a high-energy photon)[br] - > internal conversion (the energy is used to ionize the atom)[br] Contrast this with the definition of a chemical isomer, the more common use of the word. Also contrast with the meaning of isotope, in which the difference is the number of neutrons in the nucleus. Metastable isomers of a particular atom are usually designated with an "m" (or, in the case of atoms with more than one isomer, 2m, 3m, and so on). This designation is usually placed after the atomic symbol and number of the atom (e. g., Co-58m), but is sometimes placed as a superscript before (e. g., [sup]m[/ sup]Co-58 or [sup]58m[/ sup]Co).