La forta tendència cap aquest tipus de retòrica suggereix que la majoria de polítics (i probablement una gran quantitat de ciutadans també) rebutja una definició pluralista de la nacionalitat espanyola i entén el seu país com si haguera estat definit pels decrets de nova planta del 1707: unificat segons la cultura i les tradicions de Castella.
The strong tendency towards this kind of rhetoric suggests that a majority of politicians (and probably, a great deal of the public, too) rejects a pluralistic definition of Spanish nationhood, and consider their country as it was defined by royal decree in 1707: united according to the culture and traditions of Castile.