Una d'aquestes veus és la de la Teah, una georgiana de trenta anys que va deixar Abkhàzia i que diu que somnia una “vida normal” per a tots els georgians i abkhazos, que han de “perdonar-s'ho tot".
One such voice is Teah, a 30-year-old Georgian who fled Abkhazia and who says "she dreams of an “ordinary life” for all Georgians and Abkhazians, who must “forgive each other everything."