No hi ha un catalitzador evident que done pas a que Kadyrov condemne «l'oposició no sistèmica» (activistes i líders socials que es neguen a col·laborar amb el Kremlin), però el que fa precisament és condemnar-los.
There’s no obvious catalyst that prompts Kadyrov’s condemnation of “the non-systemic opposition” (the activists and social leaders who refuse to collaborate with the Kremlin), but condemn them is precisely what he does.