Jag satt där och kände mig som en chappie jag en gång läst om i en bok, som mördade en annan vik och gömde kroppen under matbordet, och sedan var tvungen att vara livet och själen på en middagsfest, med den där hela tiden.
Han var tvungen att vara livet och själen på en middagsbjudning, med kroppen där hela tiden.