Til frokost gik jeg på Cipriani. Det gode ved Cipriani er, at det hele er italiensk. Hver eneste person er italiensk. Selv den amerikanske sommelier er italiensk. Alle taler italiensk. Det er en god fornemmelse. Cipriani er en af de mest raffinerede tjenester, jeg nogensinde har haft i en restaurant. Til frokost fik jeg spaghetti a la chitarra med Amatriciana sauce. Jeg havde bøf-tartar. Jeg havde stegt skaldyr, blandet. Jeg havde også frisk pasta med ælling ragú. Det var fremragende. Så fik jeg en tallerken Parmesan med grønne oliven, og jeg fik hele den ristede klidzino. Det var mig og en anden person. Vi fik flere glas vin. Vi fik ikke dessert; vi havde et glas for meget vin, så vi var meget mætte. Vi blev der en time efter vinen, fordi min ven bestilte en flaske.
Amatriana er en sauce.