november 4, 2009 af kristina Abu-Khader Aamand
Jeg har modtaget dette indlæg i debatten, god læselyst, kh kristina
Jeg er en pæredanskfødt pige, med pæredansk familie, pæredanske traditioner at forholde mig i mine hjemmeomgivelser og et pæredansk almindeligt liv som jurastuderende ved Københavns Universitet.
Jeg har fulgt dit projekt med stor nysgerrighed og beundring, skruet ekstra op for lyden, hvis jeg kunne se, du var inviteret til at snakke i tv, og det var også tilfældet, da du i går optrådte på direkte skærm i DR2 Deadline med imam Abdul-Wahid Petersen. Jeg glædede mig over at være vidne til denne himmelråbende vigtige diskussion; hvor er imamerne henne i problemstillingen, om, at nogle – eller rettere sagt: en overvejende del, hvis jeg har forstået dit videoindlag på bloggen korrekt – muslimske piger med frygt ser frem til den bryllupsnat, hvor det skal afsløres om de er jomfruelige eller ej – på et lodret ukorrekt grundlag! I denne debat er ét bevis fejlagtigt med i vurderingen af, om en pige er jomfru eller ikke: blodpletten.
Den diskussion, der i går blev taget op mellem dig og imam Abdul-Wahid Petersen, er en meget essentiel diskussion, efter min mening af flere årsager.
Den klargørelse, du mener, der er brug for angående bevisførelsen for en kvindes jomfruelighed, bliver som sådan kun forelagt af én person her i landet, nemlig dig. Og det på trods af, at læger og sygeplejersker – også, og i særdeleshed, muslimsktroende læger og sygeplejesker! – ligger inde med oplysninger – og har ligget inde med disse oplysninger langt tilbage i tiden, skulle jeg mene – som kunne afblæse hele denne blodpletskonflikt.
Næste gruppe af sædvanlige autoriteter i et sædvanligt samfund, som er relevante i denne debat er religionens varetagere: I denne sag er det imamerne, som er på tale, og de er især vigtige, fordi de varetager og forkynder en religion med et budskab til et folk, som er overvejende stærkt troende. De ligger inde med en magt, som for et knap så stærkt troende samfund nok er uforståelig. Men ikke desto mindre er den enorm, og det er der vist ikke stor uenighed om.
Det er ikke koranens lovtekster og imamernes forkyndelse af dem, som er vigtig, det er det ansvar overfor deres menighed, som synes at blive forsømt i denne sag.
Det ansvar, jeg så imam Abdul-Wahid Petersen lægge fra sig i går under udsendelsen, var for mig en lodret virkelighedsflugt. En flugt fra, med lægevidenskab i ryggen at bryde med en solidt plantet opfattelse af hvad den muslimske kvindes jomfruelighed er.
Jeg kunne høre, hvordan han benægtede at kende til problemet. Du formåede at få dette til at fremstå som løgnagtigt. (jeg mener, du har ret)
Jeg kunne høre, hvordan han prøvede at snakke sig udenom at det var et problem, som skulle italesættes af ham, som imam. Du formåede at fastholde ham i det fokus, du ville have klarlagt.
Jeg kunne høre, hvordan han forsøgte at gøre sig “skyldfri” i denne problemstilling. Du formåede at få seerne, i hvert fald mig, til at indse hvor stort et ansvar, han faktisk bærer i denne diskussion.
Du opfordrede ham til at tale om det. Dette afviste han, da han havde travlt med at snakke om bandekrig ved sine prædikener.
Forhåbentlig kunne alle de, som kiggede med, se, hvad det var, som skete dér for åben skærm, for øjnene af os: en stor religions- og samfundspersonlighed lægge et ansvar fra sig, som ene og alene udspringer fra den virksomhed, han lever af. Jeg forstår det ikke.
Mest af alt synes jeg, det er ærgerligt, at islam endnu en gang fremtræder som synder og skurk i en problemstilling, som står dette samfund meget nært, kvindens sexualitet. En problemstilling, som dansk kultur og samfund har kæmpet med i over 40 år nu, på godt og på ondt, og det er en problemstilling, jeg ikke kan forestille mig, at imam Abdul-Wahid Petersen kan løbe fra at deltage i, sådan som tingene ser ud: de rigtige facts skal frem i lyset, ting (kvindens mødom f.eks.) skal bedømmes ud fra korrekte præmisser. Her kan Abdul-Wahid Petersen hjælpe!
For mig er denne debat bl.a. (desværre endnu et) eksempel på, at islam bliver klandret for noget, den faktisk ikke påbyder. Så vidt jeg forstod på dig i går er der ikke hjemmel i koranen til at tjekke lagnet – dette hører vi ikke imam Abdul-Wahid Petersen bekræfte.
Den er ydermere desværre et eksempel på, at en imam synes at lukke øjnene for et meget vigtigt problem, som har indflydelse på hans menigheds velbefindende.
En imam er ikke læge, nej. En imam skal ikke vide det, en læge ved, nej. Det er som sådan ikke en imams ansvar, at lægevidenskab bliver forkyndt for dens menighed, nej.
Men tænk hvad der ville ske hvis imam Abdul-Wahid Petersen gik i dialog med sin menighed og forkyndte de oplysninger, din hjemmeside kunne berige ham med. Tænk, hvis han tog initiativ til at få kortlagt hvad der kan forventes og ikke forventes af en kvinde, når hun tilbringer bryllupsnatten sammen med sin mand. Tænk hvor mange muslimske piger, der ville få fred i sindet, mange ulækre penge-griske læger, som skulle finde på noget andet at lave, og hvor mange forældre, som ikke ville blive frygtet. Der ville være tale om en imam, som oplyste sit folk om hvad lovteksten for den religion, de tror på, indebærer og ikke indebærer. Han ville måske ovenikøbet kunne fremstå som en lidt moderne og tidssvarende imam, og han ville vigtigst af alt korrigere en misforståelse, som hans religion desværre synes at udlede.
Dette hører vi ham på intet tidspunkt tage initiativ til. Imamen udvandrer tværtimod, og for mig er dette den absolutte falliterklæring.
Hvorfor tager imam Abdul-Wahid Petersen så ikke dette initiativ? Hvorfor fastholder han emnet i tabu? Hvorfor gør han ikke, hvad der for dig og mig synes bedst for hans menighed, nemlig at udrede denne misforståelse.
Han tør måske ikke…
Det ville være et grundlæggende menneskeretligt problem, især i kraft af hans position, hvis imam Abdul-Wahid Petersen ikke skulle kunne forkynde hvad han vil, og skabe de debatter, han vil.
Vil han måske ikke?…
Jeg kan kun klappe i hænderne af begejstring over, at du tør tage kampen op, og jeg kan kun være uforstående og ærgerlig over for imam Abdul-Wahid Petersens reaktion på dine knivskarpe spørgsmål, for »det er jeg vant til« siger han på Politikens hjemmeside i dag. Han siger ydermere, at han er “villig til at tage fat på problemet og se, hvad man kan gøre for at løse det”. (også på Politikens hjemmeside) http://politiken.dk/kultur/tvogradio/article820196.ece. Desværre er jeg bange for at jeg er nødt til at se det, før jeg tror det.
Indtil da, rigtig god kamp, og tillykke med al den opmærksomhed, du får i medierne – den er SÅ vigtig!
Lagt i Uncategorized | 8 Comments »
oktober 20, 2009 af kristina Abu-Khader Aamand
Jeg modtog dette indlæg til debat forleden. God læselyst, kh kristina:
Hey kristina og til alle jer andre. Der er noget jeg længe har villet sige så her kommer det.
For det første er det helt forkert at mange af muslimske piger mener sex før ægteskab er iorden og man ikke vil videreføre traditionen til sine børn. Fordi sex før ægteskab er forbudt iflg islam og der følger en meget stor konsekvens bagefter. og hvem ville lade sine børn gå gennem ilden? forældrene til disse piger gør deres bedste de prøver hjælpe dem redde dem fra ilden. så at sige ens forældre presser en og bestemmer over en er løgn. for de gør det rigtige. og hvis man er muslimsk pige og gammel nok til at vide sex er forbudt før ægteskab i islam så burde man osse være gammel nok til at tage konsekvensen bagefter med det sagt at man ikke bare skal få lavet mødomsoperationer og søge p-piller og andre udveje for at slippe af med forældrenes skideballe og rygterne fra naboerne, for som sagt gammel nok til sex gammel nok til konsekvenserne.
Der er ingen grund til lyve til sin mand og sige man er jomfru. man vidste vel i starten at det ville give problemer så burde man ha ventet til efter ægteskabet. og jeg tror helt ærligt slet ikke nogen forældre i danmark ville slå deres datter ihjel for at ha sex før ægteskab de ville højt sandsynligt skælde ud og slå det dør man ikke af, ergo endnu en løgn at fortælle lægen man bliver slået ihjel. og for det andet så synes jeg det er helt urimeligt at vi andre skal gå og betale for deres mødsomsoperationer. ved du hvor mange piger det er som får betalt mødommen? hvorfor skal de nasse på skatteydernes penge? de kan jo osse selv betale når de alligevel ikke ville blive slået ihjel for de skal osse tænke på vi bor i danmark og i danmark kan man ikke bare slå ihjel såå…
Og en anden ting jeg godt kunne tænke mig at vide. hvem er det som lægger op til sex pigen eller drengen? hvem presser hvem? er det pigerne selv som er de første som vil have sex? …
(Indlægget og mit svar kan læses i fuld længde på nymoedom.dk i brevkassen)
oktober 7, 2009 af kristina Abu-Khader Aamand
Jeg modtog forleden en mail fra en ung kvinde, som i disse dage afventer en jomfru-kontrol – en lægeundersøgelse som skal give familien papir på, at hun er ærbar. Et såkaldt jomfru-certifikat. Hun er glad for, at der er taget hul på debatten, fordi hun mener at undersøgelsen ødelægger hendes liv. Hun frygter at lægen vil konstatere, at hun ikke er jomfru. Samtidig er hun utrolig ked af, at debatten er kommet til at handle om religion. For som hun skriver ‘i min familie er vi ikke engang særlig religiøse’. Hendes kommentar underbygger det billede der efterhånden tegner sig tydeligt, ud fra de henvendelse jeg får dagligt. Dette problem, er mest udbredt blandt familier som er meget traditionelle. I meget religiøse familier, tager man derimod dyb afstand fra den slags jomfru-tegn, som iøvrigt også er forbudt ifølge Islam.
Når religionen drages ind, handler det om, at certifikaterne efterspørges blandt familier med muslimsk baggrund. Det er ifølge Islam forbudt, for både mænd og kvinder, at have sex før ægteskabet. I praksis, er det derimod pigerne som betaler den største pris når de er seksuelt aktive. Og det er almindeligt at familierne bruger argumenter som; vi er muslimer, og sådan er det i vores religion. Derfor har vi ret til at få lægens ord på familiens ære.
Det er fint at diskutere religion, men ret skal være ret. Jomfru-certifikater er udtryk for tradition, ikke religion.
maj 6, 2009 af kristina Abu-Khader Aamand
marts 28, 2009 af kristina Abu-Khader Aamand
Der er hul igennem – nymoedom.dk får dagligt henvendelser i brevkassen. Det betyde, at vi er nået ud der hvor det tæller.
Her et lille indblik:
Der er flere indlæg i brevkassen på http://www.nymoedom.dk
marts 16, 2009 af kristina Abu-Khader Aamand
Når mødommen er til debat i medierne, bliver Islam ofte nævnt. Det er misvisende, da jomfrutegn, som blod på lagenet, ikke er nævnt nogen steder i Koranen. Ovenikøbet er mødomskontroller ikke lovlige, da spørgsmålet er mellem den enkelte og Allah. Ikke mellem den enkelte, Allah og svigermor, tante, moster og fætter…
Ifølge religionen er sex før ægteskabet dog ikke tilladt, for hverken kvinder eller mænd.
Alligevel møder jeg kvinder som fortæller, at familien bruger religiøse argumenter når en kvinde skal levere den eftertragtede blodplet på lagenet. Og selv samme familie kan være eksperter i fortrængning, når det handler om drengenes seksuelle aktiviteter. Man siger ‘en kvinde er som en hvid væg, hvor en sort plet af skam vil være synlig for alle. En mand er som en sort væg, ingen kan se, hvad han har haft gang i’.
Når vi diskuterer religion og tradition, er det derfor som at lave en omelet og bagefter fjerne blommen. Det er svært, for ikke at sige umuligt at adskille. Og der er mange følelser i spil. Mange føler sig i dag angrebet på deres religion, og betragter debatten om mødommen som ‘endnu en sag om muslimerne’.
Jeg har en stor muslimsk familie, og det er vigtigt for mig at respektere folks religiøse følelser. Men der er debatter som må tages – mødomsdebatten er en af de vigtige. For mig handler diskussionen ikke om, hvorvidt det er rigtigt eller forkert at have sex før ægteskabet. Det er op til den enkelte og den enkeltes tro. Men jeg forholder mig til virkeligheden. Unge med muslimsk baggrund har sex, også før ægteskabet. Og det skaber problemer. For det kolliderer med både tradition, religion og familiens forventninger.
Lagt i Uncategorized | 11 Comments »