er en roman om Søren, der løber hjemmefra og stikker til søs. Han oplever havets vælde på godt og ondt, slagsmål, kval med kvinder – og en lykke, der overgår alle hans drømme. Men bestandig søger han efter den ø, hvor han kan slå sig til ro.
Fyens Stiftstidende 14. december 1991
Anelse og myte i fynsk roman
Vagn Predbjørn Jensen: Øen bag synsranden
Fynske Predbjørn Jensen har siden 1983 udsendt en række meget fine romaner og noveller. Denne lille sømandsroman fortsætter det kunstneriske projekt, som bestemt har fortjent en større læserkreds.
Det er en historie om længsel, henlagt til et udgangspunkt på Sydfyn i 1800-tallet. Bondedrengen Søren er bestemt for bondegerningen, men han længes fra jorden så stærkt ud over havet, hvor der må være en ø, et Paradis, en lykke, et eventyr for ham.
Trods bindinger specielt til moderen realiserer han sine længsler. Han rømmer af huse og sniger sig om bord på et skib i Svendborgsund.
Det bliver begyndelsen på en mangeårig rejse over havene. Stadig søger han det forjættede land, den ø der må findes bag synsranden, den lykke der må være ude over horisonten. De mange år blandt verdens folkeslag og på mærkelige steder giver Søren oplevelser og erfaringer. Det eksotiske tilfredsstiller imidlertid ikke hans længsler, men former og modner ham.
Således modnet vender han hjem til et landskab og nogle mennesker, som er de samme. Det er en trang hjemkomst. Han må videre igen, men møder en pige, der repræsenterer det han søgte, måske den anden side af sig selv.
Men Søren er sømand, og havet bliver til sidst hans skæbne. Den åndelige kontrakt han har sluttet med hende er imidlertid stærk. Stærkere end liv og død. Et løfte og en bestemmelse om tilbagekomst. Søren finder øen bag synsranden i sig selv.
Predbjørn skildrer havet og det barske sømandsliv smukt og nuanceret, fyldt med anelser. Det er i det hele taget han styrke og særkende, at han kan forene anelser og klarsyn, skæbnetro og menneskelig psykologi. Forfatteren skriver på et engagement og et livssyn, der alle steder præger hans fortællinger. De fleste steder omsættes livsholdningen i smukke og stærke forløb, som byder rationelle og materialistiske opfattelser frugtbar trods.
Forankringen i et stærkt livssyn rummer også den fare, at kunsten undertiden må indordne sig. Det er nu og da ved at ske i denne roman. Men det forbliver dog mindre skønhedspletter i en helhed, som det er værd at læse. Predbjørns bøger insisterer på myten, drømmen, skæbnen og eventyret. På at der må være noget mere. Og der er noget mere i hans forfatterskab: Viljen til at være menneske.