Spis nu lige slim til | Den Blå Planet
Næste indlæg: Et dovent dyr fra dybetForrige indlæg: Mystiske gæster fra mørket
Spis nu lige slim til
Var det noget med en omgang blødkogt slim? Slimålen er ikke blot en koreansk delikatesse, den har også et helt specielt forsvarssystem.
Fra omeletter til marengs, som blødkogte eller hårdkogte, i souffle eller salat. Æg er en fast del af europæisk madkultur.
Men hvad nu, hvis fromagen ikke var lavet med æggehvider men i stedet med slim fra en ådselsæder, der lever på bunden af havet og mæsker sig i døde dyr? Var det så lige så appetitligt?
Det synes man i Korea. På de kanter er slimålen en delikatesse i sig selv, og man bruger også slimen, ligesom vi bruger æggehvider.
Kvæler angribende fisk
Slimen er nemlig hverken giftig eller farlig og er et protein, der – når det kommer i forbindelse med saltvand – danner en tyk slim, der er faktisk er en del tykkere end æggehvide.
Slimålen producerer proteinet i en række kirtler langs siden, og den kan lave rigtig meget af det rigtig hurtigt. Det er meget praktisk i naturen, hvor slimålen blandt andet bruger det som forsvarssystem.
“Kommer der eksempelvis en stor rovfisk og tager fat i slimålen, producerer den lynhurtigt en masse slim, som faktisk kvæler den store rovfisk, hvis den ikke spytter slimålen ud og prøver at komme af med slimen igen,” siger kurator Lars Skou Olsen.
God lugtesans
Slimål lever på bunden af havet på op til en kilometers dybde og bor i huler i den bløde mudderbund, hvor de desuden bruger slimen til at stive gangene af, så de ikke styrter sammen.
Ligesom pindsvindekrabben – også kaldet spiny king crab – er slimål ådselsædere, og de har en utrolig god lugtesans. På bunden af havet, hvor der er mørkt, koldt og langt mellem maden er det nemlig vigtigt at holde sig til, når der dukker et måltid op.
“Når slimålen så ligger der, og vandstrømmen fører duften af et ådsel forbi, så kommer de ud af deres huler og drager mod ådslerne i store flokke,” siger Lars Skou Olsen
Spiser sig vej gennem ådslet
Når de kommer frem til ådslet, slikker de hul i det med deres raspetunge, der er besat med små tænder, og så gnasker de løs inden i det døde dyr, indtil de kommer ud på den anden side.
På den måde kan de faktisk æde næsten hele deres egen vægt og holde sig i flere måneder – op til halve år – uden at spise igen.
Slimålene er en del af særudstillingen om dybhavet, der åbner den 1. juli og varer til 27. august, og hvis du skulle have lyst til en omgang blødkogt slim eller grillet slimål, er du desværre nødt til at tage en tur til Østen. Til gengæld kan du i ØST få suppe, salat og diverse andre retter, der er mere almindelige på disse breddegrader.
Stikord: Myxinidae, slimål
Mystiske gæster fra mørket
Et dovent dyr fra dybet