English Electric Canberra - Wikipedia's English Electric Canberra as translated by GramTrans
Wikipedia's English Electric Canberra as translated by GramTrans
Nedenstående er en automatisk oversættelse af artiklen English Electric Canberra fra den svenske Wikipedia, udført af GramTrans den 2017-06-03 13:55:21. Eventuelle ændringer i den svenske original vil blive fanget igennem regelmæssige genoversættelser. Du har mulighed for at redigere oversættelsen til brug i den originale danske Wikipedia.
Tre Canberras fra Royal Air Force i flugt.
Bombefly (Transport)
2× Rolle-Royce Avon-motorer
2x29,4 kN
Våbenlovtekster
4x20 mm Hispano-Suiza HS. 404 i bomberummet
94x227 kg (500 LP)
62x454 kg (1.000 LP)
1x1.814 kg (4.000 LP)
2× AS. 30L
2 × AS. 37 Martel
2×18 SNEB 68 mm raketter
English Electric Canberra var en første generations jetdrevent bombefly udviklet af English Electric lige efter Anden Verdenskrig som en vikar for de Havilland Mosquito . Jetdriften gjorde at Canberra kunne flyve højere og hurtigere end alle tidligere bombefly og derigennem også undgå at bekæmpes af fjendtligt luftforsvar. Canberra er blevet eksporteret til flere lande og er blevet anvendt i mange konflikter i løbet af hele Den kolde krig .
3.6 Sydafrika og Rhodesia
Under Anden Verdenskrig var English Electric en vigtig underleverandør til Handley Page og de masseproducerede bombefly Hampden og Halifax . Virksomheden blev derigennem en veletableret britisk flyproducent selvom man ikke havde nogen egen konstruktion. For at rette op på det rekrutterede man i december 1944 Westland Aircrafts hovedingeniør William Petter som med sig i bagagen havde skitser på et tomotoret, jetdrevent bombefly.
Petters konstruktion passede Luftministeriets specifikation for en vikar til de Havilland Mosquito , så English Electric gav et tilbud og blev udtaget for yderligere udvikling. I januar 1946 fik English Electric en kontrakt på fire stykker prototyper. På grund af forsinkelser af Avon-motoren blev tre af prototyperne i stedet udrustet med den svagere Rolls-Royce Nene . Den nye radarbombsigte blev ramt også det af forsinkelser som gjorde at flyet blev konstrueret om med en glassnude med optisk bombesigte og plads for en tredje besætningsmand. Trods dette så gennemførte den første prototype sin jomfruflyvning den 13 maj 1949. Men allerede i marts havde Luftministeriet lagt en bestilling på en første produktionsserie om 132 fly. Det første serieproducerede fly fløj 21 april 1950 og i maj 1951 blev den taget i arbejde i Royal Air Force .
Da Koreakrig brød ud opstod et fornyet behov for moderne bombefly som resulterede i en ny ordre på yderligere godt 400 fly. Denne gang var Avro , Handley Page og Short Brothers underleverandører til English Electric i stedet for pludselig om. Også USAs flyvevåben ville have Canberras for at erstatte sine forældede B-26 Invader . De amerikanske fly blev produceret på licens af Glenn og fik betegnelsen B-57 Canberra . Også i Australien byggedes Canberras på licens. Totalt blev 1.352 fly bygget af forskellige versioner, 901 af dem i Storbritannien.
Argentina købte i begyndelsen af 1970'erne tolv stykker brugte amerikanske B-57 Canberra. Under Falklandskriget var disse baserede i Trelew og gennemførte totalt 54 opgaver hvoraf 36 bombeflyvninger, de fleste af dem mod britisk trop på Falklandsøerne. To Canberras gik tabt i krigen. Den første blev nedskudt med en Sidewinder-robot af en britisk Sea Harrier 1 maj 1982 og den anden af en Sea Dart-robot affyret fra HMS Cardiff 13 juni 1982. I det senere fald havde piloten held med at redde sig med faldskærm.
Et Canberra i Australiens flyvevåbens farver.
Efter anden verdenskrigs slutning gennemførte Australiens flyvevåben en omfattende omstrukturering med det formål at skabe et mindre men mere fleksibelt og mere slagkraftigt flyvevåben. En planlagt styrke af 48 stykker, potentielt atomvåbenbærende, Canberras mentes at være mere afskrækkende end den den fem gange større flåde af kolvmotordrevne bombefly som er blevet opbygget i løbet af krigen. Under Malayakrisen sattes britiske, australsk og newzealandske Canberras ind i flyangreb mod kommunistguerillaen i Malaysia . Australiska Canberras blev anvendt også i Vietnamkrigen der No. 2 Squadron gennemførte totalt 12.000 opgaver og slap 76.389 bomber. Allerede i 1954 havde man forstået at Canberra ikke havde tilstrækkelig rækkevidde for at nå mål i Indonesien og man begyndte at lede efter en vikar. I året 1962 bestemte man sig for TSR-2 , men da det projekt blev forelagt ned valgte man i stedet General Dynamics F-111C . Leverancerne og afprøvningerne trak dog ud på tide og det tog lang tid indtil 1982 inden den sidste Canberran blev taget ud af job.
I året 1954 begyndte Indien at lede efter en vikar for de B-24 Liberators som frem indtil das udgjort rygraden i det indiske bombefly. Trods tilbuddet at få lov at købe Iljusjin Il-28 fra Sovjetunionen for en betydeligt lavere pris valgte man til sidst at købe 69 stykker Canberras (hvoraf otte efterforsknings- og seks skolefly) som begyndte at leveres under sommeren i 1957. Yderligere 42 fly blev købt ind senere. Deres første indsats var imod udbryderrepublikken Katanga under Kongokrisen i 1962. I den Indo-pakistanske krig 1965 og den Indo-pakistanske krig 1971 blev anvendt Canberras af begge sider, dog mest succesfulde af Indien. Også under Kargilkriget 1999 blev Canberra anvendt som efterforskningsfly. Under denne konflikt blev et indisk Canberra mødtes af en Stinger-robot i styrbords motor, men havde held med at vende tilbage til bassen. Indiens Canberras blev endeligt taget ud af job i maj 2007.
Klargöring af fly Tp 52 (52002) ved Östgöta flyflåde (F 3).
Det svenske flyvevåben anskaffede et Canberra (52001) i februar 1960 for at anvendes først og fremmest for elektronisk efterretningsindhentning og yderligere en (52002) i marts 1960 for at anvendes som en flyvende forskningsplatform. Disse fik i Sverige betegnelsen Tp 52 . 52001 stod ofte ved hangar 5 på Svea flygkår (F 8). I forbindelse med at F 8 blev avviklet kom Flygtransportdivisionen ved flåden hvor begge fly indgik at ombaseres til Östgöta flygflottilj (F 3), hvor de tjenestegjorde frem til 1974 da de erstattedes med Tp 85 . 52001 er i dag bevaret på Svedinos Bil- og Flygmuseum i Ugglarp mens 52002 findes bevaret ved Flygvapenmuseum i Linköping .
I 1951 fik de første to flåder deres Canberras. Da Koreakrig brød ud blev produktionen af Canberras højtprioriteret og yderligere fem flåder blev udrustet med Canberras i 1952. Da de betydeligt større V-bombarna begyndte at tages i arbejde i 1955 gik Canberra fra højdebombning igang med taktiske angreb i lav højde. For dette formål byggedes de om med våbenlovtekster under vingerne og mulighed for at bære en kapsel med fire stykker 20 mm Hispano-Suiza HS. 404 i bomberummet. De fik også evne til at bære taktiske atomvåben, enten den britiske Red Beard eller den amerikanske Jord 7 .
Under Suezkrisen sattes Canberras ind mod Ægypten fra baser på Cypern og Malta . Totalt flyves 278 opgaver og 1.439 stykker 454 kg bomber blev sluppet. Man mislykkedes dog med at bekæmpe det egyptiske flyvevåben på jorden eftersom mange af bomberne missede deres mål, en effekt af at man fløj på natten for at undgå at bekæmpes af egyptiske MiG-15 og MiG-17 . Kun et Canberra blev tabt under Suezkrisen. Den blev nedskudt af en syrisk Gloster Meteor på krigens sidste dag, 6 november 1956.
I september 1961 havde RAF Bomber Command erstattet alle sit Canberras med V-bombare . De Canberras som var tilbage anvendtes af taktiske flåder i Tyskland , på Cypern og i Singapore . De erstattede sit Canberras i slutningen af 1960'erne og efter 1972 blev Canberra anvendt kun som efterforskningsfly. I efterforskningsrollen lavede de vigtige tiltag i Bosnienkrigen , Kosovokrigen , Första Kongokriget og Irakkrigen . Den sidste britiske Canberran blev taget ud af job i juli 2006.
Sydafrika og Rhodesia
Den centralafrikanske føderation (sidenhen Rhodesia) købte 18 stykker brugte britiske Canberras i august 1957. I året 1963 fulgte Sydafrika efter og købte også Canberras ind. Begge lande anvendte Canberras i bushkrigene . Sydafrikas Canberras var desuden de tiltænkte kampmaskiner for Sydafrikas atomvåben. Sydafrikas Canberra-fly blev taget job 1981 ut.
En B-57B Canberra filmer prøvesprængningen Hardtack Poplar 12 juli 1958.
Da Koreakrig brød ud var USA i desperat behov for et moderne taktisk bombefly. De B-26 Invaders som frem indtil da fyldt den rolle viste sig at være umoderne og ineffektive. I september 1950 startede USAs flyvevåben en redegørelse hvor English Electric Canberra og den kanadiske CF-100 Canuck blev stillet mod indenlandske konstruktioner som B-45 Tornado og AJ Savage . Canberran blev fløjet over fra Storbritannien som var første gang som et jetdrevent fly fløj nonstop over Atlanterhavet, noget som imponerede. Det var også den hurtigste atlanterflyvning hidtil med 4 timer og 37 minutter. Mange blev forundret over at Canberra vandt udtagningen, men det er sandsynligt at flyvevåbnet blev overbevist allerede i august da de fik Canberra har demonstreret for sig i Warrington , England. Den britiske produktion var allerede unaturlig og for at få øget politisk støtte for købet af en udenlandsk model bestemtes at de amerikanske fly skulle produceres på licens af Glenn L. Martin Company . De fik også andre motorer, nemlig Wright J65 . Også de byggede på licens baserede på Armstrong Siddeley Sapphire . Den første amerikanskbyggede Canberran fløj 20 juli 1953 og begyndte at leveres til flyvevåbnet i august. Da våbenhvilen trådte i kraft var kun otte fly færdigbyggede. De resterende 67 fly i første batchen blev i stedet bygget om til efterforskningsfly.
Da behovet ikke længre var lige akut passede Glenn Martin på med at udvikle en ny version mere tilpasset for amerikanske behov. Den største forskel var et tandemcockpit hvor navigatøren sad bag piloten i stedet for side-ved-side. Andre forandringer var eksterne våbenlovtekster, maskingeværer i vingerne (senere udskiftede mod automatkanoner), roterende bombehul, nye luftbremser og radarbombesigte. Den nye version fik betegnelsen B-57B. Totalt blev 403 bygget Canberras i fem forskellige versioner af Glenn Martin.
Under Vietnamkrigen anvendte USA Canberras i kamp for første gang. To divisioner blev baseret i Biên Hoà i august 1964. De blev snart ramt af tab, dog ikke i luften men på jorden. Først kolliderede to fly på jorden hvoraf en totalt ødelagte. I november blev fem fly ødelagt og femten blev skadet i et granatkastarangreb af FNL . Den første kampopgave blev fløjet 19 februar 1965 og den første opgave ind i Nordvietnam 2 marts som en del af operationen Rolling Thunder . For at jage lastbilkonvojer på Kar Chi Minhleden blev 16 stykker moderniseret Canberras med ny radar, infrarødkamera , lysforstærker og laser for at kunne anvende Paveway-bomber . Disse fik betegnelsen B-57G. Den viste sig ikke at være lige så effektiv som AC-130 Spectre og de blev trukket tilbage fra Thailand i maj 1972.
Canberra B. 1 - Prototype. Fire bygget.
Canberra B. 2 - Første produktionsserie med tre besætningsmænd og optisk bombesigte. 418 bygget.
Canberra PR. 3 - Fotospaningsversion med to besætningsmænd.
Canberra T. 4 - Skolefly med dobbeltkommando og tre besætningsmænd.
Canberra B. 5 - Prototype med mere kraftige motorer og brændstoftanke i vingerne. En bygget.
Canberra B. 6 - Anden produktionsserie baseret på B. 5 men med 30 cm længre flyskrog. 106 bygget.
Canberra B. 6 (RC) - Signalspaningsversion med efterforskningsradaren Blue Shadow . Fire bygget.
Canberra B (I). 6 - Taktisk bombefly med automatkanoner i bombrummet og våbenlovtekster under vingerne. 22 ombygget fra B. 6.
Canberra PR. 7 - Fotospaningsversion med de samme forbedringer som B. 6
Canberra B (I). 8 - Taktisk bombefly lignende B (I). 6 men med tandemcockpit. 72 bygget samt tre ombygget fra B. 2 og B. 5
Canberra PR. 9 - Fotospaningsversion baseret på B (I). 8 men med 1,22 meter længre vinger. 23 bygget.
Canberra D. 10 - Atten stykker B. 2 ombyggede til madroafhjælper .
Canberra T. 11 - Nio B. 2 ombygget til skolefly for radaruddannelse.
Canberra B (I). 12 - Exportversion for Sydafrika og New Zealand.
Canberra T. 13 - Skolefly for New Zealand. En ombygget fra T. 4 og en nybygget.
Canberra D. 14 - Seks stykker B. 2 ombyggede til madroafhjælper .
Canberra B. 16 - 39 stykker B. 6 ombygget for anvendelse i Fjärran Östern . Lignende våbenlovtekster som B (I). 6 men uden automatkanoner.
Canberra T. 17 - Skolefly for uddannelse i elektronisk krigsførelse . 24 ombygget fra B. 2.
Canberra TT. 18 - Målbogserare. 22 ombygget fra B. 2
Canberra T. 19 - T. 11 men oplister. Anvendes som radarmål.
Canberra B. 20 - B. 2 med brændstoftanke i vingerne.
Canberra T. 22 - Skolefly for uddannelse af navigatører for Buccaneer . Spids snude med samme Green Parrot-radar som Buccaneer. Tre ombygget fra PR. 7.
Canberra B. 52 - Renoverade B. 2'ere solgt til Etiopien.
Canberra B. 56 - Renoverade B (I). 6 solgt til Peru.
Canberra PR. 57 - PR. 7 eksporterede til Indien.
Canberra B. 62 - Renoverade B. 2'ere solgt til Argentina.
Canberra T. 64 - Renoverade T. 4'ere solgt til Argentina.
Canberra B (I). 66 - Renoverade B (I). 6 solgt til Indien.
Canberra B (I). 68 - B (I). 8 eksporterede til Indien.
B-57A - Første produktionsserie. Otte bygget.
RB-57A - Fotospaningsversion baseret på B-57A. 67 bygget.
B-57B - Anden produktionsserie med tandemcockpit, våbenlovtekster og maskingeværer/automatkanoner. 202 bygget.
RB-57B - Fotospaningsversion baseret på B-57B.
EB-57B - Telekrigversion baseret på B-57B.
B-57C - Skolefly med dobbeltkommando.
RB-57D - Spaningsversion for stor højde. 32 meters spændvidde og Pratt & Whitney J57-motorer .
EB-57D - Telekrigversion baseret på RB-57D.
WB-57D - Testfly for analyse af radioaktivt stof i atmosfæren.
B-57E - Målbogserare. 68 bygget.
RB-57E - Nattspaningsversion med infrarødkameraer. Sex ombygget fra B-57E.
RB-57F - Spaningsversion for stor højde. 37,5 meters spændvidde og Pratt & Whitney TF33-motorer . 21 bygget.
B-57G - Nattattackversion med infrarødkamera , lysforstærker og laser . 16 ombygget fra B-57B.
"English Electric Canberra". Military Factory. http://www.militaryfactory.com/aircraft/detail.asp?aircraft_id=302. Läst 23 juli 2016.
Denne artikel er helt eller delvis baseret på materiale fra den engelsksprogede Wikipedia , English Electric Canberra
Denne artikel er helt eller delvis baseret på materiale fra den engelsksprogede Wikipedia , Martin B-57 Canberra
Hastings · York · Viking · Bristol 170 Freighter · Valetta · Varsity · Pembroke · Dæmpede · Heron · Beverley · Viscount · Britannia · Hercules · Argosy · VC10 · Belfast · BAC 1-11 · Islander · Andover · HS748 · Jetstream · Tristar · BAe 146
Amerikanske kampfly fra 1962
Serie inden 1962
F-84 / F-84F · F-86 · F-89 · F-100 · F-101 · F-102 · F-104 · F-106
Serie fra 1962
F-1 · F-2 · F-3 · F-4 · F-5 · F-6 · F-7 · F-8 · F-9 · F-10 · F-11 · F-14 · F-15 · F-15E · F-16 · YF-17 · F / A-18 · F / A-18E / F · F-20 · F-21 · F-22 · YF-23 · F-35
A-1 · A-2 · A-3 · A-4 · A-5 · A-6 · A-7 · AV-8A / AV-8B · YA-9 · A-10 · A-12 · A-26 · A-37
Ledelsesfly
Se også: F-105 · F-111 · F-117 · V-22
Oversættelsesdato: 2017-06-03 13:55:21