Derfor gjorde bankrøverier så djævelsk ondt på de ansatte | Aarhus | stiften.dk
Derfor gjorde bankrøverier så djævelsk ondt på de ansatte
Publiceret 29. december 2018 kl. 08:55
Bankrøveriet i Arbejdernes Landsbank i Bruuns Gade i Aarhus 30. november 2015. Siden har der blot været ét bankrøveri i det østjyske. Foto: Jens Thaysen
Krise- og erhvervspsykolog Winnie Flensborg har været kaldt ud til mere end 30 bankrøverier. Hun fortæller, at den traumatiske oplevelse kan sidde i kroppen på bankpersonalet i mange år - nogle kommer aldrig tilbage til samme job.
ØSTJYLLAND: "Nej tak. Vi vil ikke bede vores ansatte om at gennemleve de traumatiske oplevelser igen. Vi håber på forståelse."
Trods forespørgsler hos en række østjyske banker og pengeinstitutter, der for år tilbage har været udsat for bankrøveri, så er tilbagemeldingen den samme.
Et bankrøveri sætter så store ar på sjælen, at ingen chef ønsker at formidle kontakt til en medarbejder, der har været udsat for et bankrøveri, selv om det ligger år tilbage, og derfor måtte avisen til Nordjylland for at finde en bankansat, der ville medvirke.
At det bliver så traumatisk for ofrene, kan krise- og erhvervspsykolog Winnie Flensborg gøre os klogere på. Hun er akutpsykolog i Falcks kriseberedskab og har tidligere været ansat som psykolog i en bank. Gennem de seneste tre årtier, har hun været kaldt ud til mere end 30 bankrøverier.
- Det er en voldsom traumatisk hændelse, hvor man bliver truet på sit liv. Man tror, at man skal dø, og når man gør det, så sætter reflekserne ind, og det autonome nervesystem tager over, et system vi ikke selv er herre over. Her vil den naturlige reaktion være kæmp, flygt eller gem dig, men selv om kroppen har allermest lyst til at løbe sin vej, så har man fået en instruks fra sin arbejdsgiver om, at man skal blive stående og adlyde røverens ønsker for at minimere risikoen for sig selv og kollegerne. På den måde kortslutter man den naturlige trang til at komme væk fra stedet, og det sætter sig i kroppen - som en kropslig hukommelse, forklarer psykolog Winnie Flensborg og uddyber:
- Hvis man står med en pistol eller en kniv foran sig, ved kroppen, at nu skal den væk. Men man tvinger sig selv til at blive og ved så ikke, om det betyder, at man bliver skudt eller stukket ned. Det øjeblik glemmer kroppen aldrig.
Konstant højt stressniveau
Den garvede krisepsykolog forstår godt, at nogle medarbejdere aldrig kommer tilbage til samme slags job.
- Mange, der har været udsat for bankrøveri, vil konstant sidde og skele hen mod døren for at holde øje med, hvem der kommer ind; "nå, det er bare Fru Hansen", "uh, ham der kender jeg ikke", og hvis vi bare går et par år tilbage, så tænk på, hvor mange kunder der kom ind i banken hver eneste dag. Hvis du konstant er på vagt, når døren går op, så er kroppen enormt stresset hver eneste dag, når du går hjem fra arbejde. Det kan den ikke holde til i længden, så man ender med at få posttraumatisk stress syndrom ligesom de hjemvendte soldater, forklarer Winnie Flensborg.
Skal hun give et godt råd videre til de, der har været udsat for røveri, og pårørende, så er det at holde fast i fakta.
- Familie og venner vil ofte gerne tale oplevelsen op, og siger "åh gud, det var da godt, at han ikke skød jer" eller "det var da godt, at han ikke brugte kniven". Men når du får sådan en kommentar, så vil hjernen automatisk begynde at danne billeder af, hvordan det ville se ud, hvis du var blevet skudt, og så går kroppen igen i alarmberedskab. Derfor vend altid tilbage til fakta og sig til dig selv og også gerne højt; "Han kom ind i banken, han truede med en pistol, han fik sine penge, og han gik igen. Det var sådan, det skete". På den måde holder hjernen fast i fakta i stedet for fantasi, siger Winnie Flensborg.
Udsat for to væbnede bankrøverier: Flugtkongen fra Aarhus smadrede Evys liv
Bankrøvere beordrede personalet ned og brød bokse op