521 Definition af OFG
5.2.1 Definition af en online fokusgruppe - OFG - L
Bloor siger (Bloor 2001: 75), at netbaserede fokusgrupper ikke er fremtidens fokus gruppe research. De kan og bør ikke erstatte en fokus gruppe i fænomenets oprindelige betydning. Men netbaserede fokusgrupper kan tilbyde nye og nyttige værktøjer for forskeren.
Morgan (1997) taler om at fokusgruppe-metodens måske største force er fleksibilitet, fordi de tilbyder et kompromis på deltagerobservation og det individuelle forsknings interview.
I kapitel 5 har vi defineret FFG som en gruppe deltagere, der samles om et emne, som de i fællesskab fokuserer på. I et online fællesskab tilføjes en artefakt i form af computeren, som medierer kommunikationen.
Computeren står altså imellem de kommunikerende aktører. Den formidler kommunikationen. Men den stiller også krav som artefakt, til deltagerne. Når man medierer, får man yderligere information om virkeligheden, som gør den kontekstforståelig.
Et medierende redskab kan med baggrund i Hegerholms beskrivelse (Hegerholm 2006: gengivet i Bilag 7.2 , side 37 i bilagssamlingen) f.eks. være briller eller en blinds stok, som ved anvendelsen giver den blinde mulighed for at opleve/tolke virkelighed (en verden) som ellers ikke havde været muligt. På samme måde ville vi kunne tilføje computermusen, som en forlængelse af menneskets hånd – en udvidelse af sanseapparatet - til at undersøge virtuelle sammenhænge, som det ellers ikke ville være muligt at opnå indsigt i.
Det fremgår både af Bloor (Bloor 2001) og Mann (Mann, 2000), at de udelukkende har brugt tekstbaserede og dokumenterende medier i form af asynkron e-mail og asynkrone ’chatfora’ (i vores opdeling er der tale konferencesystemer). Altså ingen visualitet, ingen videokonference, men kun data i form af tekst som skal afkodes.
Greenbaum (Greenbaum, 2000) siger kategorisk, at online fokusgrupper ikke kan leve op til fokusgruppeinterview i traditionel forstand og ikke bør kaldes en fokusgruppe. For hvad med interaktiviteten og gruppedynamikken. Moderatoren kan ikke observere den nonverbale kommunikation eller se hvordan deltagere interagerer i forhold til computeren. Denne holdning støttes af Schneider (Schneider 2002)
Mann (2000: 100) konkluderer på baggrund af Morgans definition, at hvis hovedpointen med fokusgruppeoperationen er, at se, hvor aktivt og nemt deltagerne kan diskutere et emne, de har interesse i, så repræsenterer fokusgrupper, som kvalitativ metode, en bred vifte af muligheder, som ligger åben for innovation i form af online og virtuelle former.
Internettet byder på mange former for online aktiviteter og indtil dato er der kun skrevet meget lidt ”about the use of online focus groups, despite their suitability for providing a virtual ’twist’” (Mann 2000: 101). Mann refererer i denne forbindelse til Gaiser, som i 1997 skrev: “the online environment represents vast opportunities for methodological innovation, with our own imagination the only limitation”. Dette udsagn kom på et tidspunkt, hvor der ikke var egentlige etablerede guidelines for de fleste online aktiviteter.
Bloor sammenfatter (Bloor, 2001: 83) styrker og svagheder ved OFG, som er tekstbaseret - set i forhold til FFG.
· Hurtige og lave omkostninger.
· Er konvenient for forsker og deltagere
· Giver adgang til immobile deltagere, og deltagere det er svært at nå.
· Gør det nemmere at tale om følsomme emner (pga. anonymitet)
· Passende for de konventioner som naturligt sker ved computer medieret interaktion
· Kræver et min. af teknisk kompetence og kendskab til konference/chatfora.
· Nogle deltagere kan være biased, pga. de er erfarne internetbrugere
· Svært at opdage uærlighed eller falske svar og svært at probe svarene
· Det kan være svært at etablere en fælles forståelse/enighed
I det følgende sætter vi Bloors konklusioner i forhold til forskellige kilder om emnet.
Hurtige og lave omkostninger - Er konvenient for forsker og deltagere
Som underbygges af (Schneider :32),’Also, online focus groups are relatively inexpensice because they do not require a meeting room, refreshments, …or participant travel’.
Ifølge Reid (: 133) tager det selvfølgelig længere tid at skrive end at tale, men tages det i betragtning at deltagerne i skriveprocessen reflekterer over hvad de skriver, og dermed formulerer deres budskab mere præcist, så spares der faktisk tid og ressourcer.
Giver adgang til immobile deltagere og deltagere det er svært at nå.
Men samtidig er dette også en svaghed jf. Schneider :32, som nævner en no-show-rate, forstået som der er relativt mange som siger de vil deltage, men de dukker aldrig op i chat-rummet.
Gør det nemmere at tale om følsomme emner (pga. anonymitet)
Reid (Reid, 2005) refererer til (Hiltz et al. 1987; Wather & Burgoon 1992), som siger: ’The visual anonymity provided by CMC can lower participants inhibitions, leading to the observation that there is more equality in participation in CMC than FTF groups-‘
‘The visual anonymity provided by CMC can lead to lowered public self-awareness (as others cannot see you) and heightened private self-awareness (as one can reflect on one’s own thoughts and how to type them), leading to increased of self-disclosure (fodnote 1)
Anonymiteten er også med til at skabe ’…more total comments, and more critical comments than groups working in non-anonymous conditions iflg. Clapper (Clapper, 1996: 45)
Data transkriberer sig selv uden en ’oversætter’
Sparer tid og ressourcer til udskrivning, idet chatten samles umiddelbart til en tekstfil, der indeholder fuldstændig tidsmæssig tekstmæssig rækkefølge i forhold til de ’sagte’
Passende for de konventioner som naturligt sker ved computer medieret interaktion
Her kunne det være emnet som betinger, det er en fordel at bruge CMC. Det kan også være den Computer Literacy, som deltagerne er i besiddelse af.
Kræver et min. af teknisk kompetence og kendskab til konference/chatfora.
Schneider (Schneider, 2002:32) nævner, ’those who do take part can sometimes encounter technical difficulties and lose their Internet connection.’
Nogle deltagere kan være biased, pga. de er erfarne internetbrugere
Kriterier for rekrutteringen af deltagere og fokusgruppens emne, vil kunne imødegå bias. Men omvendt vil der også være emner, som fordrer erfarne internetbrugere. F.eks. nævner Schneider at ’online focus groups may be particularly advantageous for evaluating Web sites, because the participant can easily inspect the Web sites during the discussions.’
Jakob Nielsen (Nielsen, 2006) kommer også ind på bias problemet, men ser det samtidig som en mulighed ‘… Internet users tend to be people with above-average interest in computers, and participants in online discussion groups tend to have above-average involvement in the group's topic.
Although online forum discussions are unlikely to reflect the average user's concerns, they can be a good way of getting in touch with "power users." These users have needs that will sometimes surface later for the average user. Thus, addressing the power users' needs may be a way of getting a head start on future usability work.
Svært at opdage uærlighed eller falske svar og svært at probe svarene
Interessant nok påpeges dette også som et problem i face-to-face, af Morgan.
Det kan være svært at etablere en fælles forståelse/enighed
Det kan diskuteres om det er formålet med fokusgruppen. Underhill (2003: 511) nævner et tilfælde fra en online fokusgruppe, hvor deltagerne ikke var visuelt isolerede fra hinanden – her var der “A significant amount of intragroup conflict including diasgreements and insults were found in this group but not within the face-to-face group”. Og Underhill fortsætter, at netop fordi deltagerne kunne fornemme (se) hinandens reaktioner, så kunne det være med til at skabe en tryghedsramme, hvor uenigheden kan opstå, hvor man ’tør’ blive uenige)
Reid (Reid, 2005: 134 - ref. Straus 1997) som er kommet frem til, at de fleste studier af online fokusgrupper faktisk viser, at deltagerne føler sig friere og tør være mere kritiske over for hinandens fejl og ideer, end ved FFG.
Uenigheden kan ligefrem være drivkraften i en online diskussion jf. Reid (Reid, 2005: 134) reference til (Valaich & Schwenk, 1995), ’;a substantial amount of research has found that task conflict at certain levels helps groups generate better ideas’.
Datamangel på non-verbale signaler og kropssprog
Reid refererer til Straus 1997, som foreslår, at “there may be more disagreements in CMC because, unlike in FTF communication, where disagreements can be signalled, users compensate verbally for the lack of non-verbal cues”.
Med reference til MIL1 projektet, hvor vi fandt frem til at den udskrevne chat faktisk udtrykte sit ‘kropssprog’ i form af længden på indlæg og selve indlæggets sproglige form og konsistens. Det fortolkede vi som et udtryk for deltagernes tilstand og engagement.
[1] self-disclosure, defined by Archer (1980) as, ‘revealing personal information to others’