Sanserne opdeles traditionelt i fem kategorier:
· Den visuelle sans (formidles gennem elektromagnetiske bølger)
· Høresansen, (formidles gennem lydbølger)
· Smagssansen, (fire kvaliteter: sur, sød, salt, bitter)
· Lugtesansen, (som inddeles – teoriafhængigt – i 4-31 forskellige lugte.)
· Følesansen, (reagerer på temperatur, smerte, berøring og bevægelse)
Forbindelsen mellem de forskellige sanseområder kaldes for ”synæstesi” og antyder, at forskellige sanser kan være bundet sammen (føle bogstaver, se toner i farver).
Vi er derudover i besiddelse af endnu en sans, som sjældent bliver omtalt - den kinæstetiske sans.
Den kinæstetiske sans.
Det er sansen for menneskets egen bevægelse og iagttagelse af egne kropsfunktioner, som har en betydelig funktion ved oplevelse af arkitektur og rum.
Når kroppen bevæges, opleves omverdenen på en anden måde, end når den står stille. Hermed forbedres den umådelig vigtige dialog mellem krop og rum og dermed vores sanser.
Vores forskellige sanser kan give os forskellige indtryk og hermed forskellige oplevelser af samme rum.
Bevidstheden arbejder hele tiden. Men den arbejder selektivt, dvs. den udvælger en oplevelse ad gangen. Hvis man skulle være bevidst om alt det, man sanser, ville man ikke kunne opleve noget som helst.
Prøv at se på forskellen mellem den bevidste og den ubevidste sansning: Du sidder på en stol, skriver måske på en computer, lytter til musik i radioen, bilerne kører udenfor på vejen, skuldrene er lidt ømme, maven er sulten, du skal huske at købe ind, mon det bliver godt vejr i morgen? Der er masser af muligheder, men man kan ikke være bevidst om mere end få ting ad gangen.
Lad os betragte din arbejdsplads. Du kender rummet ud og ind. Hvis der er sket en forandring (en ny plante er sat i vindueskarmen), ser du det straks, uden at du har kigget hele arbejdspladsen igennem. Hvis planten altid havde stået der, ville du ikke have gjort dig bevidst om det.
Den subjektive oplevelse foregår i tre faser: sansning, simulation, oplevelse
I det øjeblik, vi er klar over et objekt, så har vi allerede fortolket det. Hvis man f.eks. betragter et antal linjer på et stykke papir, så betragtes de med en forudbestemt struktur og ikke som linjer, man er nødt til først at forstå.
Det, at vi først oplever simuleringen af det, vi har sanset, gør, at vi er så gode til at opdage dét forandrede i et rum, et landskab eller hos en person. Tænk på det næste gang du ser, at din vens ansigt er forandret. Forandringen ser du nemlig længe inden du forstår, at forklaringen er en ny frisure.
Alle sanser påvirkes, når vi træder ind i et rum, og det har betydning for den måde, vi oplever rummet på. Derfor kan samme rum opleves forskelligt fra den ene dag til den anden.
Den ene dag du kommer ind i idrætshallen, skinner solen gennem vinduerne. Lamperne på væggene er tændt og giver rummet en varm farve. Der dufter af læderbolde, luften smager bekendt, dine venner småsnakker i den anden ende, du sætter i løb. Dit første indtryk er ” Sikke en skøn hal.”
En anden dag kommer du ind i hallen, det er gråvejr udenfor, lyset i loftet er tændt og giver rummet en kold farve, der lugter af sved fra holdet før, der er helt tomt, og du hører kun dine egne skridt. Du lister af sted. Dit første indtryk er ”Her er ikke så rart, skal jeg gå igen?”
Sansepåvirkning - Husk at:
Mennesket har 6 sanser – den kinæstetiske er essentiel for brugen af idrætsrum.
Den subjektive oplevelse foregår i tre faser sansning, simulation og oplevelse.
Sanser skal stimuleres.
Bevidstheden og oplevelsen af rum kan trænes.
Ubevidstheden tillægges størstedelen af vores adfærd i dagligdagen.
Din subjektive indstilling til ting kan skyldes oplevelser fra tidligere.
Nye oplevelser i en idrætshal giver ny forståelse og nye muligheder.
At opleve rum er ikke kun en visuel oplevelse, men virker på bevægelsessansen.