Dejlig lang aften pÃ¥ Simoncini | Heinzes Kogebog
Dejlig lang aften pÃ¥ Simoncini
25.08.2010 Anne	2 kommentarer
Simoncini, Lottrups GÃ¥rd, Vestergade 70, Odense
Det var lige pÃ¥ falderebet, at vi skulle nÃ¥ at se gartneriernes formÃ¥en til Blomsterfestival i Odense en fredag aften, og det var bestemt ogsÃ¥ flot med Kina-tema og blomstrede drager, der spyede ild pÃ¥ Flakhaven. Men det blev en hurtig spadseretur gennem blomsterrÃ¦kkerne, for vi skulle ogsÃ¥ have noget at spise, og da vi ikke havdeÂ travlt,Â besluttede vi os for at tage pÃ¥ Simoncini.Â
Den italienske restaurant i Lottrups GÃ¥rd varÂ en fÃ¸rstegangsoplevelse for mig, men stedet har fÃ¥et ros fra flere sider, og det skÃ¦rper straks forventningerne. Indehaveren Adriano tog godt imod os, og vi havde snart et menukort og en flaske postevand pÃ¥ bordet.
Menukortet pÃ¥ gaden harmonerede ikke med det iÂ restauranten, men der var alligevel meget, der fristede.Â Vi valgte begge en treretters-menu (375 kr.)Â og bad Adriano om at vÃ¦lge et par glas vin (70 kr. per glas), der kunne matche.
En fyldt restaurant med glade mennesker, der spiser lÃ¦kker mad, bidrager i sig selv til oplevelsen, og det var ogsÃ¥ nÃ¸dvendigt. Det skulle nemlig vise sig, at vi mÃ¥tte vente nÃ¦sten en time mellem hver ret,Â og viÂ mÃ¥tte rykke for en brÃ¸dkurv, hvis indhold kunne dulme den vÃ¦rste sult. Vandkaraflen blev til gengÃ¦ld lÃ¸bende fyldt op.
Vi lagde begge ud med en pastaret. Ravioli med ragu til min medspiser og pasta med tun, cherrytomater og appelsin til mig. Pastaretterne var velsmagende og ikke sÃ¥ overvÃ¦ldende i stÃ¸rrelse, at de forstyrrede appetitten inden hovedretten.
Som secondi havde vi begge valgt fiskegryden fra Livorno. Menukortet lovede alt godt fra havet, og det levedeÂ hovedretten op til. Det inkluderede smÃ¥ hele blÃ¦ksprutter, man kunne spise i en mundfuld, ogÂ store rejer, som kokkenÂ overlod til os at pille. Vi mÃ¥tte begge en tur i kÃ¦lderen for at vaske hÃ¦nder, inden vi kunne gÃ¥ videre med nÃ¦nsomt stegte blÃ¦ksprutteringe og et flot stykke rÃ¸dfisk i bunden af en suppe, der til gengÃ¦ld savnede karakter.
Min ledsager var skuffet over, at tilbehÃ¸ret bestod i tre skiver ristet brÃ¸d med lidt olivenolie. I ventetiden havde vi nÃ¦rmest tÃ¸mt brÃ¸dkurven, og den indeholdt bl.a. hjemmebagt foccacia, der var mere interessant end tilbehÃ¸ret.
Simoncini holder til i en af Odenses gamle ejendomme, og lokalerne, der strÃ¦kker sig over flere niveauer, oser af stemning med direkte kig til kÃ¸kkenet, synligt trÃ¦vÃ¦rk og hyggelige borde med dÃ¦kkeservietter af marmor. Betjeningen foregÃ¥r pÃ¥ en blanding af dansk, engelsk og italiensk, og Adriano beskriver bÃ¥de retter, der serveres, og den tilhÃ¸rende vin.
Den tomme fisketallerken fik lov at stÃ¥ urÃ¸rt i en halv time, og det tog lige sÃ¥ lang tid, fÃ¸r desserten kom pÃ¥ bordet. Imens kunne vi mageligt nÃ¥ pÃ¥ toilet, hvor der ikke var flere rene hÃ¥ndklÃ¦der. Det er en sjuskefejl, derÂ ikke mÃ¥ ske pÃ¥ en restaurant i den klasse.
Vi hÃ¸rte andre gÃ¦ster, der beklagede sig over ventetiden, og chefen undskyldte prompte og forklarede, at de kun var to til at servere og to i kÃ¸kkenet. Normalt ville de vÃ¦re tre begge steder. Og der havde ikke vÃ¦ret sÃ¥ mange reservationer – folk var bare dukket op.
NÃ¥r Simoncini alliegevel fÃ¥rÂ fire smÃ¥ stjerner i stedet for tre, sÃ¥ skyldes det,Â at kÃ¸kkenet holdt standarden, og at vi alligevel havde en dejlig aften.
Det var sÃ¥ samtaleemnet, mens vi nÃ¸d il dolce, hvor jeg valgte en let “Macedonia” frugtsalat med citronsorbet, der frÃ¦kt var tilsmagt med rosmarin. Medspiseren valgte den tungere rabarbertÃ¦rte, der blev flot serveret med jorbÃ¦rsorbet og en sukkerknald i flammer – overhÃ¦ldt med spiritus.
Det er selvfÃ¸lgelig Ã¦rgerligt, at Simoncini ikke havde taget hÃ¸jde for blomsterfestivalen, der havde fyldt byen med mennesker. Men nÃ¥r man spiser for over tusind kroner, lyder den slags undskyldninger hult. I det mindste kunne man have afprÃ¸vet det gamle trick med at gi’ kaffe pÃ¥ huset.
Forrige indlægUpperclass-frokost pÃ¥ SvinklÃ¸v BadehotelNæste indlægRapsolie med tilsat eventyr
2 tanker om "Dejlig lang aften pÃ¥ Simoncini"
Adriano Simoncini siger:
04.09.2010 kl. 10:11
and thanks for your review and the critic.
As you said it was a very busy night and we had a lot of customers eating at the restaurant, in fact many more than we could have expected. As it is not the first year that we have the restaurant in Odense, I can assure that it was the first and only evening we had so many guests coming without reservation. The reason, I believe, stays in the fact that just few days before Vestergade was closed to trafic and has become a “gÃ¥gade”.
I apreciate the comment and also the critic, but I quite disagree on some points.
Cacciucco is an original recipie that is served only with toasted bread with garlic.
I don’t remember exactly your table and how I have managed it, but I know that I have offered wine all the evening long, to excuse the slower service. If you did not get refill I apologize of course.
In general I think it is also missing a comment on the concept of our menu. In fact it the only restaurant where you can choose Ã¡ lÃ¡ carte and have a discounted price for 3, 4, 5 courses. You can choose not just how many courses to eat, but also what to eat. What you write is that you have had 3 courses for 2 people and 2 glasses of wine (thi makes 890kr). Why do you then write, that you have spent “over tusind kroner”?
Again, being alone with 50 unexpected guests was not easy, and I know that thes service was slow: one hour of waiting time between all the dishes, by the way, sounds like a bit a lot!
05.09.2010 kl. 22:06
KÃ¦re Adriano.
Tak, fordi du gav dig tid til at skrive pÃ¥ min blog.
NÃ¥r fiskegryden fra Livorno ikke helt faldt i smag hos min medspiser, sÃ¥ skyldes det, at smag netop er subjektiv, og at han allerede nÃ¦sten havde tÃ¸mt brÃ¸dkurven for at stille sin sult pga. ventetiden.
Til gengÃ¦ld vil jeg se frem til at spise hos dig pÃ¥ en mindre travl aften. NÃ¥r jeg trods skÃ¸nhedsfejl giver jer fire stjerner, sÃ¥ tÃ¸r jeg godt vende tilbage. MÃ¥ske bliver det til fem stjerner nÃ¦ste gang?
Du skriver, at vores regning burde have vÃ¦ret mindre, men vi fik to glas vin hver, og sÃ¥ passer det fint, at prisen landede pÃ¥ lidt mere end tusind kroner.
Til gengÃ¦ld fik vi ikke ekstra vin, men det havde selvfÃ¸lgelig vÃ¦ret et godt trick til at holde os tilfredse.
Jeg synes konceptet med vin i glas er rigtigt fint, og det er jeg pÃ¥ ingen mÃ¥de ude efter at angribe.