Kvinder udskiller ca. 1-2 ml udflåd i døgnet. Det normale udflåd er hvid-gulligt og tyndt eller sejt. Det kan være blandet med udflåd fra livmoderen, blod og/eller urin.
Udflåddet kan ændre udseende og lugt afhængigt af alder, seksuel aktivitet, medicin, hormonforhold, bakterier og pH.
pH-værdi i skeden
Det naturlige udflåd er ”surt” med en lav pH-værdi på 3,8-4,2, hvilket skyldes mælkesyredannende bakterier (lactobaciller). Udover mælkesyrebakterier omfatter normalfloraen også Streptokokker, Gardnerella vaginalis og – hos hver 3. kvinde - gærsvampen Candida albicans.
Infektioner i skeden har følgende kendetegn:
Bakterier (bakteriel vaginose). Udflåddet er typisk tyndt og har en vis fiskelugt. Lactobaciller er erstattet af en overvejende ikke-iltkrævende bakterieflora samt Gardnerella vaginalis og Mycoplasma hominis.
Svamp (candidiasis). Udflåddet er ofte hvidt og grynet, ledsaget af kløe og svie i skedeindgangen. Antallet af ellers fredelige svampekolonier ændrer sig og angriber slimhinden i skeden.
Kønssygdomme. I nogle tilfælde kan øget udflåd skyldes Herpes, klamydia, Gonoré eller Trichomonas, som dog ligeså ofte forekommer uden symptomer. Kønsvorter (kondylomer) og syfilis giver sjældent øget udflåd.
Atrofi (udtynding af slimhinden i skeden). Øget udflåd, svie og brændende fornemmelse i området samt smerter ved samleje. Ses ofte hos kvinder efter overgangsalderen.
Celleforandringer. Celle- og kræftforandringer i livmoder og på livmoderhals kan give anledning til øget udflåd.
Da gærsvamp og bakterier er et tilfældigt fund hos mange kvinder, kan en eventuel sammenhæng mellem gærsvampe, bakterier og symptomer ikke altid påvises eller afkræftes.
Hvad kan man selv gøre ved infektioner i skeden?
Undgå eller minimér brugen af:
Stramtsiddende undertøj
Vaginalskylninger
Sæbe, pudder, parfume osv. i området.
Behandling af infektioner i skeden
Behandling af infektioner i skeden afhænger af symptomer og årsag.
Bakterier (bakteriel vaginose)
Lokal behandling med indføring af Dalacin vaginal creme (Clindamycin) er en effektiv behandling af bakteriel vaginose, som stort set er uden bivirkninger.
Tabletbehandling med metronidazol er et alternativ. Denne behandling kan give kvalme og har en antabus-lignende effekt. Tilbagefald ses ofte, men behandling med mælkesyrebakterier i skeden efter antibiotisk behandling kan nedsætte risikoen.
Svamp (candidiasis)
Svamp behandles enten lokalt med en creme eller en stikpille til skeden med clotrimazol eller miconazol. I sværere tilfælde behandles med fluconazol 150 mg i form af kapsler, der skal sluges.
Kontakt altid din læge, hvis du har mistanke om, at du har en kønssygdom.
Herpes, klamydia, Gonoré og Trichomonas kræver alle særlig behandling.
Lokalbehandling med en salve eller creme med binyrebarkhormon er ofte effektiv mod allergi.
Ved mistanke om atrofi kan behandles med lokaltvirkende hormon, evt. ikke-hormonholdige håndkøbspræparater.
Andre navne og stavemåder for infektioner i skeden: