16.jan.07
De usagte ord i Patriarken efterlader ikke meningsløse huller. I stedet står de og vibrerer, således at de på trods af den tomhed de efterlader, er fyldt med tilbageholdt drama og uforløste spændinger. På den ene side er der det store tomrum af usagte følelser, som vokser sig til en uoverskuelig kløft mellem romanens altdominerende faderfigur Harald Hügler og hans datter, den idealistiske Helle. Og på den anden side er der alt det, som Trisse Gejl lader stå usagt mellem romanens linier. De usagte ord bliver derfor ikke alene udgangspunktet for romanens handlingsmæssige spændinger, men udgør også selve nerven i en fortælleteknik, der bevirker at bogens virkelighed forekommer autentisk nærværende.
Helle kæmper dog også sine egne indre kampe. Alt, hvad hun foragter og fordømmer ved andre, og særligt ved sin far, må hun langsomt erkende også er en del af hende selv. Hun har svært ved at holde verdens mange trusler på sikker følelsesmæssig afstand, og på trods af sin idealistiske optimisme i forhold til verdens forandringer har hun svært ved at skubbe angsten for en forestående katastrofe fra sig. Alkoholen bliver hendes anker i en uoverskuelig tilværelse, der langsomt nedbryder hende og efterlader hende i angst og afmagt. På sammen måde som hun selv føler sig svigtet af sin far, lader hun således ubevidst sit eget dæmoniske indre, sin selvtilstrækkelighed og stædighed ramme sin nære omverden. Datteren Minna må således finde sig til rette i en barndom med vanrøgt og ensomhed. Og Helles svigerinde Birgitte må affinde sig med en rolle som den irriterende mægler mellem de stridende parter, Helle og Harald.
Trisse Gejl har skrevet en rammende og yderst aktuel roman om at finde sig selv og sin plads i en verden, der er under hastige forandringer. Hun har siden sin debut med Hvor mælkebøtter gror fra 1995 skrevet sig ind i aktuelle og til tider også politisk funderede problemstillinger. I Patriarken rammer hun ind i en af tidens ømme punkter og gør op med menneskets selvtilfredshed og selvtilstrækkelighed, både på et mikroniveau i forhold til familiære og nære forhold, men også på makroniveau i forhold til samfundsmæssige og politiske problemstillinger. Tal til hinanden, lyt til hinanden og forstå hinandens forskellighed! Disse budskaber genlyder som et mantra, man hverken kan modsige eller misbillige efter endt læsning af Patriarken.
Cand.mag Tina Brødsgaard Andersen, januar 2007
(heri 16/9 2006: Bent Blüdnikow: Portræt af en dansk familie 2006).
Interview med Trisse Gejl i anledning af udgivelsen af romanen Patriarken.
(heri 11/12 2006: Marianne Pilegaard: Forfatter fandt sin mor i en bog om far).
Interview med Trisse Gejl om sin egen opvækst med en psykisk syg mor, der tidligt begik selvmord, og hvordan hun har brugt moderens sygdom i sin roman Patriarken.
12/9 2006 Martin Krogh Andersen i Berlingske Tidende
7/9 2006 Signe Lindskov Hansen i Information
5/9 2006 Annelise Vestergaard i Jyllands-Posten
19/9 2006 Svend Skriver i Kristeligt Dagblad
9/9 2006 Lisa Garsdal i Politiken
8/9 2009 Leonora Christina Skov i Weekendavisen
Portræt af Trisse Gejl.
Kort interview med Trisse Gejl i anledning af modtagelsen af Statens Kunstfonds 3-årige arbejdslegat i 2002.