Europa - Wikipedia's Europa as translated by GramTrans
Wikipedia's Europa as translated by GramTrans
Nedenstående er en automatisk oversættelse af artiklen Europa fra den svenske Wikipedia, udført af GramTrans den 2017-06-21 11:17:57. Eventuelle ændringer i den svenske original vil blive fanget igennem regelmæssige genoversættelser. Du har mulighed for at redigere oversættelsen til brug i den originale danske Wikipedia.
For andre betydninger, se Europa (forskellige betydninger) .
Det laveste punkt: 10.180.000 km²
730.000 000 44
Elbrus 5.642 m o.h.
Det kaspiske hav 28 m u.h.
Stater [1 ] [2 ] [3 ] [4 ] [5 ] [6 ] [7 ] [8 ] [9 ] [10 ]
Georgien [11 ] [12 ]
Stater som har dele af overfladen i Europa
Rhen-Ruhr (storbyområde)
Europa (fra græsks: Ευρώπη) er jordens til arealet næstmindst men til befolkningen tredje største verdensdel . Europa har cirka 750 millioner (2016) indbyggere og mere end 90 procent af indbyggerne taler sprog som tilhører den indoeuropæiske sprogfamilie . Europa er verdens næstmest tætbefolkede verdensdel og har den næsthøjeste produktivitet per person. Världsdelen Europa udgør den vestligste del af kontinentet Eurasien . Mod syd afgrænses Europa af Middelhavet , mod vest af Atlanterhavet og mod nord af Ishavet; grænsen mellem Europa og Nordamerika går i havet mellem Island , som tilhører Europa, og Grönland , som tilhører Nordamerika. Mod øst går grænsen mellem Europa og Asien langs Uralbergen , Uralflod , Det kaspiske hav , Kaukasus vandskel, Sortehavet , Bosporus , Marmarasøen og Dardanellerne .
De første mennesker kom til Europa for cirka 40.000 år siden. I istiden var de nordligste dele ubeboelige og befolkningen levede i refugier i det sydlige og sydøstlige Europa, efter istiden ekspanderede de europæiske stammere nordpå. I den yngre stenalder og bronzealderen skete store kulturelle og økonomiske omdannelser, oftest med centrum omkring Middelhavet . I Romerrigets storhedstid under de første århundreder e.Kr. voksede den nye religion kristendommen hurtigt. Under renaissancen grundlagdes den dynamik som gav kilde til den europæiske oplysning , den industrielle revolution og videnskabens vækst. Efter 1400-tallet skete hurtig befolkningstukvækst og i millionvis europæer udvandrede til andre verdensdele. Først og fremmest Frankrig , Storbritannien , Portugal , Nederlandene og Spanien , men også flere andre lande, skaffede sig kolonier og udenlandske besiddelser.
I dag er cirka 75 procent af Europas indbyggere nominelt set døbe. Europa er dog verdens mindst religiøse verdensdel og omkring 18 procent skønnes til at være konfessionsløse. Europas politik karakteriseres i dag af samarbejdet inden for Den Europæiske Union (EU). EU voksede frem fra tidligere europæiske samarbejder og i dag er 28 af de europæiske stater medlemmer i EU.
1.1 Europa som begreber
2 Geografi og grænsedragninger
4.1 Europæiske politiske organisationer
4.2 Stater og vigtige organisationer
4.3. 1 Mellemstatslige samarbejder
4.3. 2 Samarbejder på flere niveauer
4.3. 3 Samarbejder på regionsniveau
4.3. 4 Samarbejder på lokalt niveau
4.4 Politisk inddeling
4.4. 1 Stater
4.4. 2 Særlige områder
4.4. 3 Stater som har dele af overfladen i Europa
4.4. 4 Stater uden for Europa som er medlemmer i europæiske organisationer
4.4. 5 Områder uden for Europa som er likstællde dele af europæiske stater
4.4. 6 Områder uden for Europa som er afhængige af europæiske stater
4.4. 7 Selvudnævnte stater
5.1. 1 Finanscentrummer
5.1. 2 Handel
5.1. 3 Turisme
5.3 Naturressourcer
5.3. 1 Mineral
5.3. 2 Vand
6.2 Etniske minoriteter
7.2. 1 Pres
7.2. 2 Radio
7.2. 3 TV
7.2. 4 Internet
Etymologin til navnet Europa har forskellige forklaringer. En opfattelse er at oprindelsen stammer fra den den græske mytologi hvor Europa ( græsk : Ευρώπη) var en fønikisk prinsesse, kendt for sin skønhed, som blev tilfangentaget af Zeus i tyreform. Hun blev taget til øen Kreta , hvor hun blev mor af Minos . For Homeros var Europa Kretas mytologiske dronning. Senere blev Europa et begreb for Grækenlands fastland, og omkring 500 f.Kr. var betydningen blevet strukket til at inkludere også landene nord for Grækenland.
Den græske term Europa udledes fra de græske ord for bred ( EUryst) og ansigt ( Ops). Bred har været epiteter for jorden selv i ur-indoeuropæiske religioner. Andre hævder dog at ordet har fået en overført betydning i græsk, og oprindeligt kommer fra et semitisk ord, det vil sige det akkadiske ord erebu , som betyder "solnedgang". [13 ] Som har betragtet fra Mellemøsten går solen ned over Europa. Asien tros også komma fra et akkadisk ord, asu , som betyder "solopgang", når solen går op i øst, fra dette perspektiv i Asien.
Før 1300-tallet nævnes navnet Europa sjældent i skriftlige kilder. Efter Konstantinopels fald 1453 begyndte navnet at anvendes af kirkelige embedsmænd som et samlende begreb for et kristent og kulturelt fællesskab. Når tyrkiske muslimer har overtaget den østlige del i kristendommens område og Konstantinopel er gået op i det muslimske Det Osmanniske Rige , blev Europa påpeget som den forenede, civiliserede og udviklede delen af verden, i modsætning til det muslimske, det barbariske Asien. Begreppet Europa blev anvendt i første omgang først og fremmest af en elite som fyrster og kirkelige embedsmænd som et samlende begreb for et kristent og kulturelt fællesskab. Efterhånden blev forestillingen fyldt med mere indhold og blev anvendt i yderligere sammenhænge og specielt under renaissancen og reformationen blev Europa anvendt som et slagord.
Europas hævdvundne geografiske grænser.
Hovedartikel: Europas geografi
Hovedartikel: Liste over Europas lande i forhold til størrelse
Världsdelen Europa udgør omtrent en femtedel af kontinentet Eurasien . Europas areal er cirka 10,6 millioner kvadratkilometer - 2% af grundarealet eller 7% af landarealet. Europas østlige grænse defineres normalt ved Uralbergen i Rusland, dog anvendte blandt andre den græske geograf Strabon og den tidlige jødiske kilderflod Værktøj som grænse. Den sydøstlige grænse med Asien er ikke universelt aftalt, sædvanligt er dog at denne udgøres af Uralflod (sommetider regnes Embafloden dog for grænse). Grænsen fortsætter med Det kaspiske hav , hvorpå den normalt menes at følge Det det Store Kaukasus vandskel (med Kuma-Manytj-sænke , Lilla Kaukasus , eller floderne Kura og Rioni som alternativer). Yderligere strækker sig delingen mod Sortehavet ; Bosporus , Marmarasøen , Dardanellerne og det Ægæiske hav udgør grænsen mod Asien. Middelhavet i syd separerer Europa fra Afrika . Vestgrænsen er Atlanterhavet hvor Island udgør vestlig udpost. [16 ] Nordpå begrænser det Nordlige ishav . Øgruppen Svalbards nordspids er Europas nordligste punkt.
I praksis døjer grænsen til Europa ofte med større hensyn til politik, økonomi og kultur end til de traditionelle, hævdvundne geografiske grænser. Dette har ført til at der findes flere "forskelligt" Europa, som ikke altid er identiske til størrelsen, og som inkluderer eller ekskluderer forskellige lande baseret på hvilken definition af Europa som anvendes. Men normalt plejer de stater hvis hovedstad ligger inden for Europas hævdvundne geografiske grænser regnes til Europa. [1 ] [2 ] [3 ] [4 ] [5 ] [7 ] [8 ] [9 ] Eftersom alle sprog ikke skelner mellem begreberne verdensdel og kontinent kan Europa på andre sprog afvekslende klassificeres som kontinent eller som subkontinent eller halvø .
Europa har en lang kyst med mange halvøer. Den store halvø Skandinavien i nord adskilles fra det hovedsagelige europæiske landområde af Østersøen . I den sydlige del af Europa strækker de mindre halvøer den Iberiske halvø , Italien og Balkanhalvön sig ud i Middelhavet , som danner grænse mod Afrika . Længre mod øst bliver Europas landmasse bredere indtil grænsen mod Asien nås ved Uralbergen.
De sydlige dele af Europa er mere bjergrige. Længre nordpå, nord for de høje bjergkæder Alperna , Pyrenæerne og Karpaterne , sænker landarealet sig igennem kuperede områder ned til store lave sletter, som er meget vidstrakte i øst. Dette udstrækte lavlandområde kaldes den Store europæiske slette , og ved dens hjerte ligger den nordtyske slette. En bue af højlande findes også langs den nordvestlige kyst, med begyndelsen i de vestlige Britiske øer og fortsættelse langs den bjergrige og fligede norske kyst.
Denne beskrivelse er forenklet. Underområder som den Iberiske halvø og Italien har egne sammensatte former, ligesom Europas hovedsagelige landmasse, hvor der findes mange plateauer , floddale og sænke. Island og de Britiske øer er særlige områder. Det forrige er en egen landmasse i det nordlige Atlanterhavet som regnes for en del af Europa, mens de senere er højlandområder som en gang var forenet med fastlandet indtil de blev adskilt af stigende vandniveauer.
Den europæiske kystlinje er stærkt rynket og eksceptionel lang i forhold Europas areal. Dette opdeler Europas vestlige dele i et stort antal øer, halvøer og næs. Derudover deler bjergkæder og højsletter landmasserne i tilbagevendende mellemliggende lavere plan af relativt jævnt fordelt størrelse. Denne usædvanlige geografi har haft stor betydning for regionens historiske udvikling. Som følge af den rynkede kyst har at få lande Europa i manglet adgang til havene. De mellemliggende vande og bjergkæderne har skabt naturlige grænser som har gavnet statsopstilling og nationsbyggeri men modarbejdet imperier.
Elbrus , Europas højeste bjerg.
Strandlinie langs middelhavskysten i Grækenland .
Udsigt fra bjerget Rysy i Tatrabjergene i Polen .
Lys nat over søen Päijänne i Finland .
Det mægtige vandfald Dettifoss ligger på det nordøstlige Island .
Laitauredeltaet i Sareks nationalpark i Sverige .
Felter i Brandenburg i Tyskland .
Oder i Police ( Polen)
Kysten mod middelhavet i Bosnien och Hercegovina
Den dalmatiske kyst, Kroatien
Den varme havstrøm Golfströmmen gør Europas klima betydeligt mildere end andre områder på de samme breddegrader på den nordlige og sydlige halvkugle.
Europa har et antal forskellige klimaer , fra middelhavsklima i syd til arktisk klima i det nordligste Norden og Rusland . I det vestlige Europas kystområder er klimaet meget maritimt , med milde vintre og meget nedbør og milde somre, det vil sige ikke så store temperaturforskelle mellem vinter og sommer. Indlandet, især i Østeuropa , har dog et udpræget kontinentalt klima med kolde, snerige vintre og kort, varme somre ( indlandsklima). Det arktiske klima medbringer meget kolde, snerige vintre og korte, kølige somre. Det subtropiske klima medbringer milde, regnfulde vintre og lange, varme somre. Europas tempererede klima er udsat for jæmførselvis lavere niveauer af katastrofale vejrhændelser som orkaner og andre stærkt destruktive vejrsystemer, trods den lange kyststrækning.
Europa som helhed, særlig den nordvestlige del, har usædvanligt høj årsmiddeltemperatur i forhold til sin nordlige situation. Den hovedsagelige anledning til dette er den atlantiske Golfstrøm som for med sig varmere vand fra sydligere breddegrader.
Eftersom de har levet side om side med landbrugskulturer i tusindvis år er Europas dyr og planter blevet stærkt påvirkede af menneskets tilstedeværelse og aktivitet. Undtagen Europas nordligste dele og dele af Østeuropa findes få større områder af urørt vildmark i Europa, foruden i forskellige naturparker.
Terræn- og topografisk kort over Europa.
Den hovedsagelige vegetation i Europa er skov , som har meget gode forudsætninger for at vokse. I nord varmes verdensdelen af Golfstrømmen og Nordatlantiska strømmen . Sydeuropa har middelhavsklima. Der forekommer ofte tørke om sommeren i dette område. Bjergkæderne påvirker også forholdene. Nogen af disse (Alperne, Pyrenæerne) er rettede i øst-vestlig retning og tillader vinden at føre med store vandmasser fra havet til indlandet. Andre har nord-sydlig retning ( Skanderna , Dinariska alperne , Karpaterne , Appeninerne) og eftersom regnen først og fremmest falder på fjeldsider som er rettet imod havet vokser skove godt på denne side, mens forudsætningerne er meget værre på den anden. Få områder af Europas hovedsagelige landmasse har undgået afgræsning af kvæg på noget tidspunkt igennem årtusinderne, og fældningen af de skovområder som fandtes før landbrugssamfundet forårsagede uberegnelig ødelæggelse af de oprindelige økosystemer .
Firs til halvfems procent af Europa var en gang dækket af skov. Skoven strakte sig fra Middelhavet til Ishavet. Selvom over halvdelen af Europas oprindelige skove forsvandt i århundreder af bebyggelse har Europa fortsat over en fjerdedel af verdens skove - fyrreskove i Skandinavien, vidstrakte fyrretræsskove i Rusland, kastanje regnskov [ tydeliggøre ] i Kaukasien og korkegeskove i Middelhavsområdet. På senere tid er fældningen blevet stoppet og mange træer er blevet plantet. Ofte er nåletræer dog blevet foretrukket foran oprindelige løvtræer , eftersom de vokser hurtigere. Plantninger og monokulturer dækker nye store landområder og dette tilbyder meget dårlige miljøer for europæiske skovlevende arter. Andelen regnskov i Vesteuropa er kun to til tre procent (i det europæiske Rusland fem til ti procent). Landet med mindst skovdækket areal er øen Island som stort set avskogats helt. Derefter følger Irland med otte procent skovdækning. Det mest skovbevoksede land er Finland (72 procent).
På Europas hovedsagelige landmasse dominerer løvskov. De vigtigste arter er bog , birketræ og eg . I nord, på taigaen , er birketræet en meget sædvanlig art. I Middelhavsområdet er mange oliventræ blevet plantet. Disse er meget godt tilpassede til det tørre klima. En anden sædvanlig art i Sydeuropa er cypressen . Nåleskov dominerer i større højder op til trægrænsen og længre nordpå i Rusland og Skandinavien, for at overgå i tundra den nærmere Arktis . Den halvtørre Middelhavsregion har store mængder buskskov . En tynd øst-vestlig landtunge af eurasisk græsslette - steppen - strækker sig vestpå fra Ukraine og det sydlige Rusland indtil den slutter i Ungarn og overgår i taiga i nord.
Isdækket i den seneste istid og menneskets tilstedeværelse har påvirket udbredelsen af Europas fauna . I mange dele af Europa er de fleste store dyr og overordnede rovdyrarter blevet jaget til udrydelse. Uldhåret mammut og urokse var uddøde før slutningen af Neolitikum . I dag er ulve ( kødædere) og bjørne ( altædere) truede. En gang fandtes de i de fleste dele af Europa, men skovfældningen fik disse dyr til at gå efter længre og længre tilbage. På middelalderen var bjørnernes livsmiljøer begrænset til mere eller mindre utilgængelige bjerge med tilstrækkelig mængde skov. I dag lever brunbjærnen frem for alt på Balkanhalvön, i nord og i Rusland. Et lille antal varer sig tilbage i andre områder rundt omkring i Europa ( Østrig , Pyrenæerne og så videre), men i disse områder er populationerne udbredte og marginaliserede på grund af miljøødelæggelsen. Allerlængst nordpå i Europa kan også isbjørne forefindes. Ulven, det næststørste rovdyr i Europa efter bjørnen, findes mest i Østeuropa, på Balkanhalvön og i de nordlige skove.
Andre vigtige rovdyr er lossen , vildkatten , jærven , ræve , forskellige arter mår , pindsvin , forskellige arter slanger , forskellig fugle ( ugler og andre rovfugle). Vigtige planteædere i Europa er snegle , amfibier , fisk , forskellig fugle, samt pattedyr som gnavere , rådyr , vildsvin , hjort , elg og i bjergene murmeldyr , stenbukke , gems med flere. Havslevende organismer er også en vigtig del af Europas flora og fauna. Havsfloraen er mestendels fytoplankton . Vigtige dyr i Europas hav er plankton , bløddyr , søborrer , forskellige krebs , blæksprutter , fisk, delfiner og hvaler . Nogen dyr lever i grotter , for eksempel flagermus .
Hovedartikel: Europas historie
Middelalderkort over Europa af Piri Reis .
De første moderne mennesker ( homo sapiens ) blev udviklet i Afrika for omkring 200.000 år siden og kom til Europa for cirka 40.000 år siden. [17 ] Det var kun en lille gruppe afrikanere som for måske 60.000 år siden nåede over til Sinaihalvøen, og som blev forfader af alle mennesker undtagen de afrikanere som blev i Afrika. [18 ] [17 ] Forskerne har en tvist endnu om vejen til Europa er gået direkte nordpå igennem det som i dag er Israel, Libanon og Syrien, eller hvis vores forfader nåede videre over til den Arabiske halvø og så fulgte Indiske oceans kyst indtil de stødte på floder som de fulgte nordpå. I begge tilfælde bør homo sapiens i sin første indflytningsbølge til Europa for 40.000 år siden have nået til Europa via det som i dag er den Tyrkiske halvø, hvor meget gamle fund er blevet fundet. [19 ] [17 ] Ansigtsbenene fra den hidtil ældste "europæer" - et 40.000 år gamle fossiler fra en teenager - er blevet fundet i en grotte i Rumænien, og Richard Neave, britisk kriminaltekniker har genskabt ansigtet ved hjælp af kopier af kranieknoglerne. En mørkhudet person med ansigtstræk som ikke overensstemmer helt med nogen nulevende folkegruppe blev resultatet. Neave taler om et ansigt som synes at befinde sig i "flux" - i en tilstand af forandring mod hvilken som helst af de folkegrupper som i dag findes i verden. [20 ] Omkring ti procent af dagens europæer bærer på gener fra disse første europæer.
De sidste neandertalere uddøde for cirka 30.000 år siden. For cirka 25.000 år siden fejede bølger af indvandrere fra Asien ind i Europa, og kom til at dominere kontinentet. At lignende kunstgenstande er blevet fundet fra dagens Frankrig til området omkring Det kaspiske hav tyder på et socialt netværk og mennesker med en overordnet fælles kultur.
Syv cirka 8.000 år gammel jægar/samlere fandt noget i Motala indgår, sammen med genomet fra en cirka 7.000 år gammel bonde fra det sydlige Tyskland og en cirka 8.000 år gammel jæger/samlere ment i Luxembourg, i en stor international studie som viser at dagens europæer stammer fra tre forhistoriske grupper. Foruden af de oprindelige jægere og samlerne udgøres de af landmænd fra Mellemøsten som kom til Europa for cirka 7.500 år siden, samt overraskende nok en gruppe fra det nordlige Eurasien som genetisk sammenkobler europæer og indfødte befolkninger i Amerika. Dagens nordeuropæere har en højere grad af slægtskaber med jægar/samlere og sydeuropæere har en højere grad af slægtskaber med de tidlige landmænd.
Særligt stor varig indflydelse havde antikvitetens Grækenland samt Romerriget , som i en periode forenede at hel det sydlige Europa og andre kystområder ved Middelhavet i et imperium. I Romerriget kunne også den nye religion kristendommen udbredes hurtigt. Under kejseren Konstantin den store blev kristendommen statsreligion og dens indflydelse har fortsat indtil vores tid.
Middelalderen var præget af konkurrencen mellem den nye romerske kejser i vest og den gamle romerske kejser i Bysans . Europa blev delt i et østligt og et vestligt område efter deres respektive indgånde. Missionærer spredte kristendommen over det nordlige og østlige så hele Europa blev kristent. Europa I det vestlige Europa var der konkurrence mellem kejser og pave om overmagten. Reformationen i 1500-tallet delte kirken i en katolsk og en protestantisk del. Religionskrige fulgte på denne deling, og i 1618 indtil 1648 førhærjede trediveårskrigen store dele af Mellemeuropa.
Siden 1400-tallet byggede europæiske lande (særligt Spanien , Portugal , Rusland , Nederlandene , Frankrig og Storbritannien) koloniale imperier med store besiddelser i Afrika, Amerika og Asien . Europa har haft en meget stor indflydelse på andre verdensdele (for eksempel igennem kristen mission , kolonialisme , slavehandel , nogen anden handel og kultur). I 1700-tallet fremførte oplysningen nye idealer som tolerance, menniskeværdi, lighed og frihed. 1789 kom igennem Den franske revolution for første gang borgerligheden til magten. I begyndelsen af 1800-tallet havnede halvdel Europa under den franske kejser Napoleon I 's vælde, indtil han led nederlag i Rusland i 1812 . Industrialiseringen begyndte i dele af Europa i 1700-tallet og ændrede livet for brede befolkningslag. Som en følge af arbejdernes fattigdom opstod i 1800-tallet socialistiske bevægelser. 1800-tallet var også en tid af stærk stræben imod demokrati , men også af reaktion og imperialisme . Både Første Verdenskrig ( i 1914 indtil 1918) og Anden Verdenskrig ( 1939 til 1945) udbrød i Europa og forårsagede stor ødelæggelse.
Efter Anden Verdenskrig og under Den kolde krig var Europa inddelt i to store politisk-økonomiske blokke: de socialistiske lande i Østeuropa og de kapitalistiske lande i Vesteuropa. Det blev da talt om jerntæppet som det skildte Europas stater fra hinanden. Først perestrojka og glasnost førte i Sovjetunionen i midten af 1980'erne til en politisk kursændring. 1989 åbnedes østblokken, Berlinmuren faldt, og Sovjetunionen og Warszawapagten blev opløst. Siden de sidste årtier i 1900-tallet har Europas lande nærmet sig hinanden, som viser sig blandt andet igennem institutioner som Den Europæiske Union .
Hovedartikel: Politik i Europa
Europæiske politiske organisationer
EUs og Europarådets flag er almindeligt at se mange steder i Europa
Den mest betydningsfulde politiske organisation i Europa er Den Europæiske Union (EU). EU er et aftalebundent samarbejde med et folkevalgt parlament, et ministerråd med en ordfører og en "udenrigsminister". EU omfatter 28 europæiske stater, og forventes at udvides til at omfatte flere andre under de kommende årtier. De fleste nye love som mangler inden for EUs medlemsstater kommer til efter direktiver eller forordninger fra EU, hvis lovgivning er hævet over de individuelle staters inden for unionens beføjelsesområder. EU driver næsten al udenrigst- og handelspolitik fra medlemsstaterne mod omverdenen. EUs forgængere var det Europæiske kul- og stålfællesskab , som blev i 1952 grundlagt af Belgien , Nederlandene , Luxembourg , Tyskland , Italien og Frankrig . Sammen med det Europæiske atomenergifællesskab (Euratom) og det Europæiske økonomiske fællesskab 1958 blev disse til de "Europeiska gemenskaperna". Med Maastrichtaftalen blev Den Europæiske Union dannet den 1 november 1993 og indeholder de tidligere samarbejder. EU beskrives af politologer som en mellemting mellem en mellemstatslig organisation og en stat.
Europarådet blev grundlagt i 1949 ud af ti stater. Da Montenegros optagelsesansøgning blev godkendt i 2007 , fik organisationen 47 medlemsstater. Dermed er det kun Vatikanstaten og Hviderusland samt det mindre Europaorienterade Kazakstan som står uden for.
En anden betydelig organisation er Organisationen for sikkerhed og samarbejde i Europa (OSSE), som blev i 1975 grundlagt som en blokoverskridende instans under navnet Europeiska sikkerhedskonferencen (ESK), og som foruden de europæiske lande også indeholder USA og Kanada .
Hovedparten af de lande som tilhørte EFTA , som blev grundlagt i 1950'erne , er senere blevet medlemmer af EU. Efter dens seneste udvidelse 2013 har EU 28 medlemsstater. Et antal yderligere lande forhandler om medlemskab. Utöver EU og EFTA findes yderligere to Europæiske frihandelsområder - CEFTA ( Centraleuropeiska frihandelsavtalet) som har tabt medlemmerne Rumænien og Bulgarien samt BAFTA ( Baltiska frihandelsområdet) som blev opløst ved balterstaternes EU-adgang i 2004 .
Stater og vigtige organisationer
Samtlige stater i Europa, foruden Hviderusland og Vatikanstaten, er medlemmer i Europarådet .
32 stater er republikker , mens 12 er monarkier .
29 af dagens 45 stater var selvstændigt i året 1990.
28 stater er medlemmer af EU .
26 stater er tilsluttede Schengensamarbejdet .
26 stater er medlemmer i NATO .
23 stater anvender euro som valuta.
15 stater er medlemmer af EU, Schengensamarbejdet og Europarådet samtidigt med euro er deres møntenhed .
4 stater - Schweiz og de tre mikrostater Andorra, Monaco og San Marino - har specialaftaler [ at tydeliggøre ] med EU.
4 stater er medlemmer af den Europæiske frihandelsammenslutning .
Maastrichtaftalens subsidiaritetsprincip er blandt andet inspireret af og tager sig udtryk i et kludetæppe af regionale samarbejder på forskellige niveauer. Med et begreb har præget i 1968 af den svejtsiske essayist og filosoffen Denis de Rougemont ( 1906 -1985) taler man om Regionernas Europa .
Ved siden af de store paneuropæiske samarbejder findes flere regionale mellemstatslige samarbejder: Nordisk Råd og Nordisk Ministerråd ; Det baltiske råd ; Benelux ; Det centraleuropæiske initiativ (CEI); Visegradgruppen og British-Irish Council . Det arktiske råd , Black Sea Economic Cooperation (BSEC), GUAM og Middelhavsunionen er samarbejder mellem stater i Europa og tilstødende regioner.
Samarbejder på flere niveauer
Østersøsamarbejdet , Barentssamarbejdet , Alpe-Adria-samarbejdet og Rådet for kommuner og regioner i Europa (CEMR) består af samarbejder på forskellige administrative niveauer.
Samarbejder på regionsniveau
For samarbejder mellem regionale administrationer (eksempeltvis amter ) findes Europarådets kommunalkongres (CLRAE) inden for Europarådet. Inden for EU findes Regionkommittén samt Regionale parlamenter (CALRE). De såkaldte Euregionerna er sammensluttede i Europæiske grænseregionsforbundet (AEBR). Et fritstående netværk er Assembly of European Regions (AER).
Samarbejder på lokalt niveau
For samarbejde mellem lokale administrationer findes Eurocities samt Vänortsrörelsen , som er manifesteret i flere forskellige sammenslutninger.
Følgende 45 stater regnes til Europa ifølge et større antal kilder. De har alle deres hovedstæder samt hele eller over 75% befolkningen inden for Europas geografiske grænser. Disse stater regnes til Europa ifølge FN. [1 ] Samme inddeling gøres i den geografiske litteratur; både svenske geografiske bøger, [2 ] [3 ] [5 ] ligesom internationale (engelske) atlas, [6 ] [7 ] [8 ] ligesom i akademisk litteratur i regional geografi.
Albanien (hovedstad: Tirana)
Andorra (hovedstad: Andorra la Vella)
Belgien (hovedstad: Bruxelles)
Bulgarien (hovedstad: Sofia)
Danmark (hovedstad: København)
Estland (hovedstad: Tallinn)
Finland (hovedstad: Helsinki)
Frankrig (hovedstad: Paris)
Grækenland (hovedstad: Athen)
Georgien (hovedstad: Tbilisi)
Irland (hovedstad: Dublin)
Island (hovedstad: Reykjavik)
Italien (hovedstad: Rom)
Kroatien (hovedstad: Zagreb)
Letland (hovedstad: Riga)
Liechtenstein (hovedstad: Vaduz)
Luxembourg (hovedstad: Luxembourg)
Makedonien (hovedstad: Skopje)
Malta (hovedstad: Valletta)
Moldavien (hovedstad: Chişinău)
Monaco (hovedstad: Monaco)
Montenegro (hovedstad: Podgorica)
Nederlandene (hovedstad: Amsterdam og Haag)
Norge (hovedstad: Oslo)
Portugal (hovedstad: Lissabon)
Rumænien (hovedstad: Bukarest)
San Marino (hovedstad: San Marino)
Serbien (hovedstad: Belgrad)
Slovenien (hovedstad: Ljubljana)
Spanien (hovedstad: Madrid)
Storbritannien (hovedstad: London)
Sverige (hovedstad: Stockholm)
Tjekkiet (hovedstad: Prag)
Tyskland (hovedstad: Berlin)
Ukraine (hovedstad: Kiev)
Ungarn (hovedstad: Budapest)
Vatikanstaten (hovedstad: Vatikanbyen)
Hviderusland (hovedstad: Minsk)
Østrig (hovedstad: Wien)
Situationen for Europas hovedstæder
Se også Regionale parlamenter , Autonom region , Associeret stat , Afhængige territorier og den Europæiske unionsrets territoriale tilpasningsområde . Kilder [23 ] [24 ]
Athos (hovedstad: Karyes) - selvstyrende område i Grækenland .
Færøerne (hovedstad: Tórshavn) - likstælld men selvstyrende del af Danmark .
Gibraltar (hovedstad: Gibraltar Town) - selvstyrende ikke-europæisk territorium , afhængigt Storbritannien .
Guernsey (hovedstad: St. Peter-Port) - selvstyrende område, associeret med Storbritannien ( kronbesiddelse ).
Isle of Man (hovedstad: Douglas) - selvstyrende område, associeret med Storbritannien ( kronbesiddelse).
Jan Mayen - ubeboet område afhængigt Norge .
Jersey (hovedstad: Saint Helier) - selvstyrende område, associeret med Storbritannien ( kronbesiddelse).
Kosovo (hovedstad: Pristina)
Svalbard (hovedstad: Longyearbyen) - område afhængigt Norge.
Åland (hovedstad: Mariehamn) - selvstyrende amter i Finland .
Rusland - Rusland har omtrent en fjerdedel af sin landmasse inden for Europas geografiske grænser. Denne fjerdedel består af Ruslands historiske kerneland med cirka 75 procent af befolkningen (cirka 100 millioner mennesker).
Aserbajdsjan - Aserbajdsjan er en republik i det sydøstlige Kaukasien som geografisk ligger til største del i Asien men med en lille landsstribe i Europa. Politisk plejer landet sommetider at ses som europæisk - er medlem af Europarådet siden 2001.
Kazakstan - Kazakstan har, hvis man udgår fra den traditionelle afgrænsning langs Uralflod , en mindre del af sit areal i Europa, resten i Asien. Det europæiske område har, selvom det til arealet er større end flere europæiske lande, kun en lille andel af landets befolkning. Kazakstan er kulturelt og politisk delt mellem Centralasien og den russiske kultursfære . Landet er medlem i blandt andet OSSE og UNECE .
Turkiet - Turkiet har, ud fra den geografiske grænsedragning mellem Europa og Asien igennem Bosporus - Dardanellerne , kun 3 procent af deres overflade i Europa og resten i Mindre Asien . I den europæiske del ligger dele af landets største by, Istanbul , som er Østrogns og Bysans historiske hovedstad Konstantinopel . Politisk indgår Turkiet i den europæiske sfære, blandt andet igennem sit medlemskab i NATO , Europarådet og toldunionen med Den Europæiske Union , men landets forhandlinger om fuldt medlemskab i unionen er omstridte.
Stater uden for Europa som er medlemmer i europæiske organisationer
Armenien - Den trankaukasiske stat Armenien regnes geografisk til Asien. Men historisk og kulturelt er imidlertid landet Armenien tæt på forbundet med Europa, og er medlem i europæiske mellemstatslige organisationer.
Cypern - Ön Cypern ligger i den østligste Middelhavet, nær Asiens kyst, derhen den dermed regnes geografisk. Historisk og kulturelt er imidlertid landet Cypern tæt på forbundet med Europa, og er medlem i europæiske mellemstatslige organisationer. Siden maj 2004 er republikken Cypern medlem i EU.
Områder uden for Europa som er likstællde dele af europæiske stater
Se også: Frankrigs ikke-europæiske departementer , Regionale parlamenter og Autonom region . Kilder [23 ] [24 ]
Acorerne og Madeira - Ögruppen Acorerne og øen Madeira i Atlanterhavet er selvstyrende regioner i Portugal .
Ceuta og Melilla - Städerna Ceuta og Melilla på den nordafrikanske kyst er selvstyrende områder det tilhørende Spanien (sommetider sammenført under samlingsbetegnelsen Plazas de soberanía).
De Kanariske Øer - De Kanariske Øer uden for Afrikas kyst er en af Spaniens autonoma regioner .
Franska Guyana og Guadeloupe og Martinique samt Réunion og Mayotte - Franska Guyana i Sydamerika ; Guadeloupe og Martinique i Karibien samt Réunion og Mayotte i Indiska Oceanen er fire af Frankrigs regioner .
Grönland - Grönland uden for Nordamerikas kyst er en selvstyrende del af Danmark.
Områder uden for Europa som er afhængige af europæiske stater
Se også: Afhængige territorier . Kilder [23 ] [24 ]
Til Frankrig hører: Saint-Pierre og Miquelon , Franska Polynesien , Ny Kaledonien , Wallis- och Futunaöarna , Saint-Barthélemy , Saint Martin , Adélieland , Amsterdamön , Crozetöarna , Îles Éparses , Kerguelenöarna , Saint-Paulön .
Til Nederlandene hører Aruba og Nederlandske Antiller .
De antarktiske områder Bouvetön og Peter Is ø tilhører Norge . Norge gør også krav på Dronning Maud Land .
Til Storbritannien hører følgende områder: Anguilla , Bermuda , Brittiska Jungfruöarna , Falklandsøerne , Caymanøerne , Montserrat , Pitcairnöarna , Sankta Helena, Ascension og Tristan da Cunha , Turks- og Caicosöarna , Sydgeorgien och Sydsandwichöarna , Sydorkneyöarna , Sydshetlandsöarna . Storbritannien gør også krav på Brittiska Antarktis .
Selvudnævnte stater
Hovedartikel: Liste over stater som mangler fuldt international erkendelse
Se også: Liste over væbnede konflikter i Europa efter 1989 .
Abchazien (hovedstad: Suchumi)
Nordcypern (hovedstad: Nicosia)
Sydossetien (hovedstad: Tschinvali)
Transnistrien (hovedstad: Tiraspol)
Hovedartikel: Europas økonomi
Europa har en lang historie som verdens rigste og mest produktive verdensdel. Ved tiden for Kristi fødsel beregnes Vesteuropas produktivitet per capita været cirka 30% højere an verdens gennemsnit. I året 1500 var denne fordel steget til 40%. [26 ] Efter videnskabens udvikling og den industrielle revolution i Europa tiltog forspringet hurtigt, i året 1700 producerede en gennemsnitlig europæer næsten 70%-mere end verdens gennemsnitsindbygger, og i 1850 var overvægten hel 150%. Omkring år 1900 havde Vesteuropas verdensførende rolle som verdens mest produktive område er blevet overtaget af den tidligere europæiske koloni USA, men Europa har fortsat med at tilhøre verdens rigste, mest produktive og vidensproducerende regioner.
Finanscentrummer
Der findes flere definitioner og rankinger af internationale finanscentrummer . Kriterier kan for eksempel være størrelsen på værdipapirhandlen eller hvor mange multinationale virksomheder som har kontorer der, ligesom bruttoregionprodukt (BRP), den regionale pendent til BNP . De byer som først og fremmest plejer at nævnes i Europa er London , Paris , Rhen-Ruhr (med blandt andet Dortmund , Köln , Düsseldorf og Bonn), Milano , Randstad (det vil sige Amsterdam , Rotterdam , Haag og Utrecht med flere), Rhen-Main-området (med blandt andet Frankfurt am Main), Madrid , Bruxelles / Antwerpen , Zürich og Moskva .
Handlen har altid været en vigtig del af den europæiske økonomi; den blev en nødvendighed på grund af den regionelle specialisering. Naturressourcer er som på de fleste retninger vigtige for økonomien. Af ikke-fornyelsebare naturressourcer har for eksempel Sverige jern og Rusland, Norge og Rumænien har olie. Landbrugsrelaterede naturressourcer produceres over hele Europa. De styres af klimaet og jordbund, for eksempel produceres meget at trække i Sverige og Finland samt for eksempel citrusfrugter og olivenolie til det sydlige Europa. Europa er tætbefolket og har en godt udviklet industri som gør at verdensdelen eksporterer industriprodukter og importerer store mængder petroleumsprodukter , metaller , råmaterialer og mad . Industrien bygger ofte på forædling af landets naturressourcer, både fra landbrug og ikke-fornyelsebare.
Europa har en ledende rolle i verdenshandlen og står for mere end halvdelen af verdens samlede import og eksport; vesteuropæiske lande står for hoveddelen af denne handel. [27 ] I kolonialtiden holdt mange europæiske lande områder i andre verdensdele som de anvendte som "deres" markeder. Et tilbagevendende problem for Europas handel med resten af verden er valutakurserne.
International udveksling af tænkning og idéer har været en vigtig del af den europæiske kultur siden de første universiteter i 1100-tallet og endnu tidligere igennem de religiøse pilgrimsfærd . Fra 1500-tallet blev dannelsesrejsen finalen på unge aristokraters uddannelse. Igennem romantikkens kult af antikvitetens Athen og Rom opstod frøet til den moderne turisme som en erhvervsgren inden for handel med jobs . 1845 grundlagde Thomas Cook Europas første rejsebureau . De første turistforeninger blev dannet under 1800-tallet sidste årtier.
Efter Anden Verdenskrig er turismen blevet et massefænomen. Charterrejserne blev indledt i begyndelsen af 1950'erne og er vokset til storindustri. De de over tid fremmeste europæiske chartermål har været Mallorca , Gran Canaria og Rhodos , men også vintersportmålene i Alperne er betydelige. 1972 startede InterRail , som muliggjorde en ny type dannelsesrejse for først og fremmest de unge generationer siden da.
To store trafiksystemer sammenbinder Europa i vest og øst. Disse er Transeuropæiske transportnet og Paneuropeiska transportkorridorerne . Opførslen af motorveje blev indledt i Tyskland og Italien i 1930'erne. Et voksende antal broer og tunneller forbinder Europas nationer og regioner. Til de større interregionale infrastrukturprojekter hører Sankt Gotthardstunneln ( 1980), Kanaltunnellen ( 1994), den Store Bältbron ( 1998) og Öresundsförbindelsen ( 2000).
Klassiske interkontinentale jernbanelinjer er Orienteksprestoget (fra 1883) og Transsibiriska järnvägen (fra 1897). EuroCity-nettet blev indviet i 1987 men disse toge erstattes stadig mere af lyntoge og højhastighedstoge som TGV , X 2000 , ICE med flere. Med højhastighedstogene er togtrafikken begyndt at konkurrere med flyet. Den første linie blev i 1981 indviet med TGV-tog mellem Paris og Lyon .
Det italienske tog (Frecciarossa 1000) har en hastighed på 400 km/h.
En livsnerve, såvel i nutiden som historien, er Donau , størst af Europas vandveje . Disse har stor politisk og økonomisk betydning for transporter , energiudvinding , drikkevandsgrave , vandingssystem og fiskeri . For at regulere hævningen af ressourcer samt miljøproblemer som forurening og risikoer for oversvømmelse findes vandplejeforbund . Disse kan bestå af stater lige så vel som lokale forvaltninger, private virksomheder og forskellige organisationer. Europas største havne hvad angår læsset og løsnet gods er: Rotterdam i Nederlandene (nummer 3 i verden 2005); Antwerpen i Belgien; Hamborg i Tyskland; Marseille og Smile Havre i Frankrig; Amsterdam i Nederlandene; Novorossijsk i Rusland; Algeciras i Spanien (nummer 50 i verden 2005) samt Bremen / Bremerhaven i Tyskland og Felixstowe i England. [28 ] Da EU afskaffede taxfree i 1999 indebar dette et tab for færgetrafikken , som siden desto også er blevet mødt af øget konkurrence fra lavprisflyselskabet . Dette gælder passagertrafikken. For transporter med langturslastbiler og toge mellem Europas mange havsregioner er færgelinierne fortsat vigtige.
Det regulære civilfly startede i 1910'erne , men fik voksende betydning efter Anden Verdenskrig . Europas ældste fortsat eksisterende luftfartsselskaber er nederlandsk KLM som blev startet i 1919 . Hvad angår mængden internationale passagerer, er det også et af verdens fem største luftfartsselskaber, sammen med tyske Lufthansa , fransk Air France og britiske British Airways . [29 ] Hvad angår den totale mængde passagerer er de største flyknudepunkter i Europa: London-Heathrow lufthavn (nummer 3 i verden 2006); Paris-Charles de Gaulle lufthavn i Paris; Frankfurt am Mains lufthavn ; Amsterdam-Schiphols lufthavn uden for Amsterdam og Adolfo Suárez Madrid-Barajas lufthavn (nummer 13 i verden 2006).
Europa har bjergarter og geologiske strukturer fra næsten alle geologiske perioder som gør at Europa har haft adgang til et bredt udbud af anvendelige mineraler . Kontinentet har store mængder kul som spiller en vis, om end aftagende, rolle for at smelte andre mineraler. Et kulrigt bælte går diagonalt igennem Europa fra Storbritannien igennem Belgien, Nederlandene, Frankrig (først og fremmest Lorraine), Tyskland (først og fremmest Nordrhein-Westfalen og Saarland) og Schlesien (i det sydlige Polen), Donetskbækkenet (i det østlige Ukraine) og Uralbergen . [31 ] Europa mangler i store betydelige olieforekomster , dog findes store forekomster i Rusland. I Nordsøen udvindes olie af Norge og Storbritannien og i Sortehavet af Rumænien. Uranforekomster findes i mange Europæiske lande, herunder Frankrig, Spanien, Ungarn, Estland, Ukraine og Sverige. De største reserver af jernmalm findes i Kryvyj Rih i Ukraine og i Magnitogorsk og i nærheden af Kursk i Rusland. I resten af Europa er det kun Frankrig og Sverige som er egnet for storstilet minedrift . [31 ] Kobberreserver findes i Skandinavien , det sydlige Uralbergen og omkring Middelhavet . Bauxit forekommer i hele Europa, men først og fremmest på Balkanhalvön og i Ungarn. Reserverne af guld og sølv er i princippet slut; metallerne produceres kun i små mængder, først og fremmest i Sverige og Spanien.
Europas fjelds- og højlandregioner forsyner verdensdelens floder og søer med vand; disse forsyner så til gengæld lavlandene med vand. Omkring Middelhavet findes der næsten intet overfladevand i løbet af somrene. Undtagelse er den nordlige og nordvestlige Iberisk halvø som har godt med regn, det nordlige Italien som har sommerregn og får vand fra alpefloderne samt i Appeninerne . [31 ] Det øgede behov for vand for industri og husholdning har gjordlavlandene afhængige af højlandene for at få vand. Samtidigt har forureninger bidraget til denne vandmangel. Sammenlignet med andre dele af verden har Europa dog godt med vand.
Hovedartikel: Europas demografi
Europa har cirka 730 millioner indbyggere og er dermed efter Asien og Afrika den tredje mest folkerige verdensdel. Europa tilhører de mere tætbefolkede områder på jorden, med gennemsnitlig befolkningstæthed på 66 personer/km². Især i Vest-, Mellem- og Sydeuropa er befolkningstætheden ganske høj, mens den aftager stærkt længre nordpå og mod øst.
De mange sprog i Europa følger landegrænserne ganske nær.
Hovedartikel: Europas sprog
Over 90 procent af Europas indbyggere taler sprog som tilhører den indoeuropæiske sprogfamilie men der findes også sprog som tilhører andre sprogfamilier. Blandt de indoeuropæiske er de slaviske , germanske og romanske sproggrupper mest udbredte. Også græske , albanske , baltiske sprog og keltiske sprog samt romani regnes til de indoeuropæiske sprog. Som lingua franca inden for verdensdelen fungerer engelsk , fransk , tysk og russisk . Engelsk, fransk og spansk er igennem kolonialismen blevet spredt til store dele af verden og blevet verdenssprog . Engelsk har efter Anden Verdenskrig lidt efter lidt styrket sin stilling som verdens mest spredte andetsprog. Engelsk er det mest anvendte sprog ved internationale forhandlinger ligesom inden for erhvervsliv, medier og underholdning.
De uralske sprog er den næststørste sprogfamilie i Europa. De inddeles videre i samojediske sprog , som tales af nogle få tusinde mennesker i den mest nordøstlige del af Europa, og finsk-ugriske sprog , en betydeligt større gren. Derhen regnes især finsk , ungarsk og estisk , som er vigtige nationalsprog, og minoritetssprogene samiske i Norden og et antal andet i Rusland.
I den europæiske del af Turkiet er tyrkisk , som tilhører de tyrkiske sprog , officielt sprog. Det tales også af minoriteter i nabolandene, særligt i Bulgarien . Andre tyrkiske sprog som gagauzisken og tatariskaen er minoritetssprog i forskellige dele af det østlige og sydøstlige Europa. Det kalmuckiske sprog, som tales ved Europas østlige grænse nær Volga , er det eneste mongolsk sprog i Europa. Maltesisk på Malta er det eneste semitiske sprog som anvendes som officielt sprog i et europæisk land. Baskiskan , som tales i det nordlige Spanien og det sydvestlige Frankrig, er et isolatsprog som mangler kendte slægtninge. Desuden tales i dag mange forskellige sprog fra forskellige sprogfamilier af personer som har indvandret til verdensdelen i senere tid.
Det mest sædvanlige alfabet i Europa er det det latinske alfabet som har nogen mindre variationer inden for de forskellige lande. Dette følges af det det kyrilliske alfabet (i Rusland, Hviderusland, Ukraine, Bulgarien, Serbien, Montenegro og Makedonien) og det græske alfabet .
De sproglige og etniske minoriteters interesser beskyttes af begge konventioner Europarådets forordning om landsdels- eller minoritetssprog og Europarådets rammekonvention om nationale minoriteter . Spørgsmål om minoritetssprog overvåges af det Europæiske bureau for mindre at anvende sprog (EBLUL) som arbejder inden for både EU og Europarådet.
Organisationerne for det nordlige Europas indfødte befolkninger virker i internationale sammenhænge især igennem FN-organet FNs permanenta forum for urbefolkninger (UNFPII), hvis arbejde grundlægger sig på ILOs konvention om urbefolkninger og stamfolk . Mange andre organisationer for etniske og sproglige minoriteter er sammensluttede i Federal Union of European Nationalities (FUEN) som blev dannet i 1949 . Nyere og mindre etableret er den verdensomspændende organisation Unrepresented Nation And Peoples Organisation (UNPO).
Som en følge af indvandring fra Mellemøsten , Afrika , Asien og Latinamerika har Europa etniske minoriteter fra disse områder.
Hovedartikel: Europas storbyer
Europas største byer med storbyområde :
1 Moskva Rusland 10.425.075 14.612.602
2 London Storbritannien 7.517.700 12.629.020
3 Istanbul[32] Turkiet 6.832.000 8.575.000
4 Sankt Petersburg Rusland 4.580.620 4.830.552
5 Berlin Tyskland 3.388.477 4.300.000
Der findes fem kæmpebyer i Europa, som er vokset til over 10 millioner indbyggere. Disse er London ; Moskva ; Rhen-Ruhr (med blandt andet Dortmund , Köln , Düsseldorf og Bonn); Paris og Istanbul (ligger delvis i Europa). Desuden findes seks storbyregioner som har passeret fem millioner indbyggere: Milano ; Randby (det vil sige Amsterdam , Rotterdam , Haag og Utrecht med flere); Madrid ; Sankt Petersburg ; Rom og Rhen-Main-området (med blandt andet Frankfurt am Main).
Hovedartikel: Religion i Europa
Kristendommen dominerer som Europas hovedreligion. Omkring 75 procent af indbyggerne skønnes til at være kristne, først og fremmest katolikker , protestanter og ortodokse . Andre store religioner i verdensdelen er islam med omtrent 7 procent af befolkningen (først og fremmest folkegrupper i Sydøsteuropa samt indvandrere fra muslimske lande), samt jødedommen . Desuden findes andre religioner foretræde blandt indvandrere fra andre verdensdele, som sikhism , hinduisme , buddhisme og traditionelle østasiatiske lærer. Europa er den verdensdel som har den laveste andel bahá' í-troende .
Omkring 18 procent af europæerne regnes for ikke-troende, særligt i nord, i nordvest og i flere af de østeuropæiske lande. Europas politiske system er nu næsten helt sekulariseret.
Blandt Europas stater er det et antal som angiver officiel religion og/eller har tilbage systemet med statskirker. Liechtenstein , Malta , Monaco , San Marino og Vatikanstaten er i denne mening katolske. Grækenland og Serbien er ortodokse, mens Danmark , Norge og Island er protestantiske. I England (del af Storbritannien) er den anglikanske kirke officiel og i Finland er både den lutherske og den ortodokse kirke officielle. Nogen af Schweiz' kantoner er officielt katolske, andre officielt protestantiske. Frankrig , Portugal , Turkiet , Rumænien og Aserbajdsjan er officielt sekulære.
I mindst lige så høj grad som kristendommen har arven efter antikvitetens og hellenismens Grækenland og Rom , særligt under renaissancen i 1400-tallet og 1500-tallet samt oplysningen fra det sene 1600-tal til det tidlige 1800-tal, haft afgørende indflydelse på hvad der i dag er bærende europæiske værdier: demokrati , retssikkerhed med grund i romersk ret , alle menneskers lige værdi , udviklingen af menneskerettigheder med mere.
År 391 blev religionsfriheden afskaffet af kejseren Theodosius I under indflydelse af biskoppen og kirkefaderen Ambrosius . Ingensteder er den så blevet genindført på kirkens initiativ. 1493 velsignede paven Alexander VI Spaniens og Portugals kolonisering af Amerika i vablen Inter Caetera .
Andre religioner som har haft stort kulturel indflydelse i Europa er islam og jødedommen, ikke mindst inden for arkitektur , videnskab og handel . Islam igennem kalifatet i Córdoba på den Iberiske halvø fra 700-tallet til 1200-tallet og Det Osmanniske Rige på Balkan fra 1300-tallet til 1800-tallet, samt igennem korsfarerstaterne i Mellemøsten fra 1000-tallet til 1300-tallet. Jødedommen igennem diasporaen fra Jerusalems fald år 70 e.Kr. For udviklingen af den tidlige pengeøkonomi fra 1300-tallet til reformationen var jødisk indvandring betydningsfuld, på grund af det kristne forbud imod at tage rente ( 5. Mos. 23:19). Dette har også været et af anledningen til jødeforfølgelserne og de mange pogromer .
Den østerlændske indflydelse, fra det mongolske khanatet Gyllene hoben i Rusland fra 1200-tallet til 1400-tallet, har ikke tilnærmelsesvis haft lignende betydning. Trods den religiøse tolerance hos lederklassen, som sidenhen blev omvendt til islam, har historieskrivningen især handlet om erobringstogt og fremmed hersker.
Mona Lindring af Leonardo da Vinci afhænger af Louvren .
Gustave Dorés illustration til Rödluvan , et af brødrene Grimms nedskrevne folkeeventyr .
Stillbillede fra filmen Pansarkryssaren Potemkin af Sergej Eisenstein .
William Shakespeare på titelbladet til førsteudgaven af hans stykker 1623.
Ludwig van Beethoven som blandt andet har komponeret Europahymnen .
Graffiti på East Side Gallery , et sparet stykke af Berlinmuren .
Et fremtrædende træk i Europas kulturhistorie har været hvordan dens nyskabende centrum er blevet flyttet fra den ene by til den anden. Et af de allermest betydningsfulde centre nogensinde var Norditaliens bystater hvor renaissancen blev født i 1400-tallet. Inden for malerkunsten er Leonardo da Vinci og Michelangelo Buonarroti blevet de for efterverdenen mest repræsentative navne for denne epoke.
Det elisabetanske teater i London under anden halvdel af 1500-tallet og første halvdel af 1600-tallet havde i sin tid begrænset international indflydelse sammenlignet med den gældende klassicisme . Siden William Shakespeares dramatik genopvækkedes i romantikken , har denne epokes udlægning udgjort normen for hvordan stykkerne "skal" spilles. Af klassicistiske dramatikere er Molière , som forenede klassicismens idealer med commedier dell'artes figurgalleri og stilgreb, den mest spillede.
I romantikken voksede de tyske stater frem som Europas kulturelle nav. Den mest spredte optegning af europæiske folkeeventyr blev publiceret af brødrene Grimm 1812 -1815 . Forståelsen af disse blev udvidet og blev fordybet hundrede år senere med spredningen af Carl Gustav Jungs analytiske psykologi , med begreber som det kollektive underbevidste og arketyper .
Begrebet moralpanik blev først præget i 1972 af Stanley Cohen , men den første internationale moralpanik blev allerede i 1774 forårsaget af Johann Wolfgang von Goethes brevroman De unge Werthers lidelser og den såkaldte Werther-effekt .
Dante Alighieri var under begyndelsen af 1300-tallet pioner inden for at skrive litteratur på folkesprog . Da Johannes Gutenberg (fra europæisk horisont) opfandt bogtrykkerkunsten i 1440'erne, blev der skabt forudsætningen for spredning af bøger i yderligere kredse. 1700-tallet mere og mere selvbevidste britiske borgerligklasse dannede grundlag for den nye skønlitterære genre romanen. Da læsekyndigheden begyndte at blive mere almen ved midten af 1800-tallet kunne romankunsten vokse til ledende kulturbærere .
Omkring århundredeskiftet 1700/1800 blev Wien musikalsk centrum med Wien-klassicismen , for efterverdenen repræsenteret af komponister som Wolfgang Amadeus Mozart og Ludwig van Beethoven . Med oprindelser i wienervalsen fortsatte Wien i 1800-tallet som operettens hovedstad.
Fra tredje republiks indføring 1870 og efter Pariskommunen 1871 etablerede impressionisterne Paris som et kreativt centrum, som stort set varede helt frem til Nazitysklands besættelse i 1940 . Det modernistiske gennembrud inden for kunsten er måske først og fremmest blevet personificeret af Pablo Picasso . Andre vigtige centre for modernismens og avantgardismens forskellige retninger var dels Berlin efter novemberrevolutionen i 1918 og under den skrøbelige Weimarrepubliken fra 1919 frem til nazisternes magtovertagelse i 1933 ; samt Moskva efter den russiske revolution 1917 og frem til Josef Stalins definitiv magtovertagelse 1929 , meget af dette nåede ikke vest før under tøvejret efter Stalins død. Efter Anden Verdenskrig har ingen lige åbenlyse centre genopstået.
Traditionen med internationale kulturfestivaler blev født under anden halvdel af 1800-tallet i industrialismens og nationalismens kølevæske. I den kulturhistoriske essaybog Industrialismens scene skildrer teaterspecialisten Ingvar Holm 1800-tallet voksende europæiske offentlighed. [38 ] Med underrubrikken " Ud af revolutionernes og varemessernes teaterhistorie" havde til hensigt han at karakterisere den epoke hvor Europa fik en international kulturel scene. Karakteristikken var i virkeligheden en travesti på August Strindbergs " Skildringer fra attentaternes og jubelfesternes tidsperioder" , til gengæld underrubrik til Det nye rige fra 1882 . Udviklingens store startpunkt var verdensudstillingen i Londons Crystal Palace i 1851 . En af højdepunkterne på denne klang- og jubel-æstetik var premieren af Giuseppe Verdis opera Aida ved Suezkanalens indvielse i 1871 .
Fra tiden efter stammer Anden Verdenskrig en lang række internationale kulturevents, som blev startet for at øge den europæiske udveksling og som har bidraget til at opbygge en europæisk identitet. Europeiska Radio- og TV-unionen (EBU) er mest kendte for Eurovision Song Contest , men er også en vigtig forudsætning for TV- og radiofestivalerne Prix Italia og Prix Europa . Den mest prestigefyldte TV-pris er Guldrosen (tidligere følt som Montreuxfestivalen) som nu uddeles i Luzern . European Film Awards er blevet uddelt siden 1988 , delvis som en modvægt til den dominerende amerikanske filmindustri. De mest berømte filmfestivaler er de i Cannes og Berlin samt den i Venedig , som organisatorisk hører sammen med Venedigbiennalen , grundlagt allerede i 1895 .
Også Bayreuthfestspillene tilegnede Richard Wagners operaer, er af ældre dato, grundlagde i 1876 , men nystartede i 1951 efter en længre pause. Operafestivalen i Glyndebourne blev afholdt første gang i 1934 . Blandt de fremmeste operahuse er La Scala i Milano og Covent Garden i London. Fremtrædende kompagnier for klassisk ballet er Bolsjojballetten i Moskva og Royal Ballet i London. Betydelige kompagnier inden for moderne dans er Cullbergballetten i Stockholm , Tanztheater Pina Bausch i Wuppertal og Nederlands Dans Theater i Haag . Til de mest ansede symfonirokestrarna regnes Berlinerfilharmonikerne , Wienerfilharmonikerne og London-Symphony Orchestra .
Westdeutscher Rundfunks studie i Köln var i 1950- og 1960'erne et centrum for elektroakustisk musik , en smal genre med stor indflydelse på andre udtryk som filmmusik og popmusik . Uden sammenligning har størst individuel betydning for populærmusikkens udvikling The Beatles haft. Rockbands som The Rolling Stones og Pink Floyd forstørrede formatet at passe bedst på store arenaer. Live-Aid på Wembley Stadium 1985 er en af de største koncerter nogensinde. De to største rockfestivaler er Roskildefestivalen på Sjælland og Glastonburyfestivalen i det sydvestlige England. Vigtige jazzfestivaler er North Sea Jazz Festival i Rotterdam og Pori-Jazz i Pori / Björneborg .
Ved siden af Venedigbiennalen er kunstmessen Documenta i Kassel , som blev i 1955 , grundlagt et af de store kunstevents. Til de fremmeste kunstmuseer for klassisk kunst hører Louvren i Paris, National Gallery i London, Uffizierna i Florens , Eremitaget i Sankt Petersburg og Pradomuseet i Madrid . Når det gælder moderne kunst kan Louisiana uden for København , Tate Modern i London, Centre Pompidou ( Beaubourg) i Paris og Guggenheimmuseet i Bilbao nævnes. Billedbureauet Magnum som blev i 1947 startet i Paris har været ledende inden for dokumentarfotografi og billedjournalistik. Det internationale Hasselbladpriset er blevet uddelt siden 1980 for "fremstående fotografisk gerning".
Bogmessen i Frankfurt er en af verdens største. Nobelprisen i litteratur har til store dele været et europæisk anliggende. Siden det begyndte at uddeles i 1901 er det (t.o.m. 2008) bare blevet uddelt 27 gange til ikke-europæiske forfattere, af disse er det kun syv som ikke har skrevet på verdenssprog af europæisk oprindelse.
Edinburgh Festival Fringe og Avignonfestivalen er mest kendte for teater. En anden af de mest indflydelsesrige teatersessioner er Berliner Theatertreffen . Teaterdistriktet i Londons West End er ledende inden for musical. Til 1900-tallet og 2000-tallet ledende dramatiske teatre hører Konstnärliga teatret i Moskva, Royal Shakespeare Company i London og Stratford-upon-Avon , Royal Court Theatre i London, Théâtre du Soleil i Paris, Piccolo Teatro i Milano , Berliner Ensemble , Schaubühne am Lehniner Platz og Volksbühne i Berlin. Inden for nycirkus har gruppen Archaos fra Marseille været pioner.
De vigtigste designmesser er Internationella Bilsalongen i Genève samt modeugerne i Paris', London og Milano. I hundredvis af bygninger i Europa er optagne på Unescos verdensarvsliste . Et udpluk af arkitektoniske højdepunkter er: Akropolis i Athen ( græsk antikvitet), Pantheon i Rom ( romersk antikvitet), Hagia Sofia i Istanbul ( Bysans), Alhambra i Granada ( vestlig islam), Katedralen i Reims ( gotik), Vasilijkatedralen i Moskva ( russisk-ortodoks), Slottet i Versailles uden for Paris ( barok), Sagrada Família i Barcelona ( jugendstil) og Berlins modernistiske boligområder fra 1913 -1934 ( funktionalisme). Eksempler på slående og berømt modernistisk og postmodernistisk arkitektur fra 1950'erne og fremad er, foruden de allerede nævnte Beaubourg og Guggenheimmuseet; Notre Dame du Haut i Haute-Saône , Finlandiahuset i Helsinki , Hundertwasserhaus i Wien, smile Grande Arche - opført i 1989 til 200-århukommelsen af Den franske revolution - i Paris-bydelen la Défense , Puente del Alamillo i Sevilla , Den Sorte Diamant i København, Kunsthaus Graz i Graz og 30 St Mary Axe i London.
Berliner Theatertreffen og Filmfestivalen i Berlin er to dele af Berliner Festspiele , en af de største og mest berømt af Europas mange byfestivaler . 1985 blev Athen Europas første kulturhovedby .
Kunsthaus Graz .
En træghedsfaktor i den europæiske integrationsprocess er at der ikke findes nogen fælles offentlig arena for kultur- og samfundsdebat . Via blandt andet kommunikationssatellitter og Internet deltager nationale medier dog også i en internationaliseret opinionsdannelse i dag.
1990 gjordes et forsøg på at skabe en fælles europæisk offentlighed med den ugeudgivne avis The European . Efter et halvår nåede den et oplag på 340.000 eksemplarer, men derefter sank oplaget og udgivelsen ophørte i 1998 .
Flere nationale dagsaviser trykkes også i internationale udgaver: britiske Financial Times og The Guardian ; fransk Smile Monde ; spanske El País og den italienske Corriere della Sera . Yderligere andre store nationale aviser har international spredning: The Times , The Independent og The Daily Telegraph fra Storbritannien; Frankfurter Allgemeine og Die Welt fra Tyskland; Smile Figaro fra Frankrig, La Repubblica fra Italien og Komsomolskaja Pravda og Izvestija fra Rusland. Moderne Times Group (MTG) udgiver gratisavisen Metro i over halvtreds europæiske editioner i femten lande.
De første dagsaviser begyndte at udgives i Tyskland og Frankrig ved midten af 1600-tallet . Den moderne dagspresse har sin oprindelse i midten af 1800-tallet og hænger sammen med urbaniseringen , industrialiseringen , den øgede læsekyndighed og demokratibevægelserne . Blandt de ældste dagsaviser som fortsat udgives er The Times som blev grundlagt i 1788 . Den har også et af de største oplag (600.000 ex 2008) [39 ] efter Komsomolskaja Pravda (fra 700.000 ex). [40 ] Sammenlignet med de kvalificerede morgenaviser har det sensationsindrettede tabloidpres betydeligt større oplag. Størst er tysk Billede som udgives af Springer-koncernen (3,3 mill ex), [41 ] følge af britiske The Sun som ejes af Rupert Murdochs News Corporation (3,1 mill ex 2008). [42 ] Under Sovjettiden havde kommunistpartiets Pravda og ungdomsforbundets Komsomolskaja Pravda oplag på 10 millex og dærøver, men antallet af læsere sank drastisk efter Sovjetunionens opløsning i 1991. I Vladimir Putins tid som Ruslands præsident er mediers frihed blevet begrænset på nyt. Varannanveckoravisen Novaja Gazeta som er udkommet siden 1993 har bevaret sin uafhængighed. Avisen har et oplag på 170.000 ex [43 ] og publicerer også engelsk materiale på internettet .
Andelen husholdninger med daglig avis er højest i Norden og laveste i Sydeuropa . Når det gælder TV-forbrug er forholdet det modsatte. En årsag er at aviserne ikke har hjemmeuddeling i det sydlige Europa. I Italien findes en skarp kontrast mellem den kvalificerede journalistik i dagsaviserne og den lette underholdning i TV. I Tyskland har avisudgivelsen været regionaliseret afhængighed på at anden verdenskrigs sejrsmagter uddelt regionale licenser til udgiverne. Også i Italien har avisudgivelsen haft regionalt præg og i Frankrig er de regionale aviser større end landsaviserne.
Fælles for Europas medielandskab er at ejerkoncentrationen har øget de seneste årtier og mange aviser og andet medier er blevet samlet i stadig mere internationaliserede koncerner . Så ejes for eksempel britiske The Indenpendent af spanske El País og den italienske La Repubblica tillsammans med Trinity Mirror . Familien Agnelli ejer de begge italienske aviser La Stampa og Corriere della Sera og den senere er til gengæld delejere i spansk El Mundo . The Times indgår i Rupert Murdochs imperium og Die Welt i Springer-koncernen.
Ved siden af ledende dagsaviser findes et antal ugeudgivne nyhedsmagasiner og søndagsaviser som er indflydelsesrige og har international spredning: The Observer , The Sunday Times , The Economist og The Spectator fra Storbritannien; Der Spiegel og Die Zeit fra Tyskland og Le Nouvel Observateur og L'Express fra Frankrig. Meget udenrigs materiale i dagspressen er ikke redaktionelt men købes fra internationale nyhedsbureauer . De største er Reuters , London ; dpa (Deutsche Presse-Agentur), Hamborg ; AFP (L'Agence France-Presse), Paris og ITAR-POTE og Interfax , Moskva . Inter Pres Service (IPS) med hovedkontorer i Rom og Buenos Aires formidler nyheder på over ti sprog .
1922 startede radioudsendelser i Storbritannien. 1927 fik BBC ( British Broadcasting Company) eneret på radioudsendelser. BBC blev opbygget som en offentlig-retslig , selvstændig og almennyttig organisation med licensfinansieret aktivitet som bygger på en aftale med staten - som kom til at blive modellen for public service i flertallet europæiske lande.
Allerede under startede radioens første årti flere lande kortbølgeudsendelser på fremmed sprog. Under Anden Verdenskrig var propagandaen et fremtrædende indslag; både fra å den ene side Nazityskland og på den anden side Sovjetunionen og øvrige allierede . Også i Den kolde krig blev betydelige ressourcer lagt på propaganda. 1949 startede CIA Radio Free Europe som et svar på Berlinblokaden for at nå ud til befolkningen bag jerntæppet , efter Sovjetunionens opløsning 1991 har man i stedet bl.a. sigtet mod Mellemøsten . (Radio Free Europe skal ikke forveksles med Sender Freies Berlin som var public service-selskabet i Västberlin.)
Under krigsårene voksede BBCs ry for sin saglige og uafhængig nyhedsrapportering. Fortsat har de fleste nationale radioselskaber udlandsudsendelser over kortbølge; på det egne sprog som service til udlandsboliger samt oftest på en eller flere fremmede sprog. Radio Vaticana blev startet i 1931 og sender i dag på 37 sprog.
Det lille fyrstedømme Luxembourg valgte en anden vej end flertallet europæiske lande for sin nationale radio og overlod rettighederne til et kommercielt selskab. 1951 -1992 sendte Radio Luxembourg internationalt over mellembølge . Da andre nationale radioselskaber var restriktive med den nye popmusik fik Radio Luxembourg et kultartet genomslag hos det yngre publikum. Sammen med piratradiostationer åbnede dette vejen dels for ungdomskanaler og musikkanaler inden for public service, dels for en deregulering af udsendelsestilstandene . Selskabet bag Radio Luxembourg, nu CLT-UFA , delejet af den tyske mediekoncern Bertelsmann , er i dag Europas største kommercielle radio- og TV-selskab med kanaler i mange lande. NRJ ( Nouvelle Radio Jeunesse) som startede i lille skala i Frankrig i 1981 er i dag et netværk med over 300 stationer rundtom i Europa.
BBC begyndte at sende TV allerede i 1936 . Efter pauser under krigen kom udsendelserne i gang på nyt i 1946 . 1954 kunne netværket ITV ( Independent Television) begynde med reklamefinansierede regionale udsendelser. 1962 tillods nationalt reklame-TV. I Frankrig, Spanien og Italien er de nationale public service-kanaler både licens- og reklamefinansierede. I Frankrig og Italien er den statslige indblanding i public service traditionelt større end i det øvrige Vesteuropa . I Italien har situationen været ekstra speciel når Silvio Berlusconi ( statsminister 1994 -1995 , 2001 -2006 og 2008 -2011) også ejer de tre største kommercielle kanaler.
BSkyB var i 1981 Vesteuropas første satellit-TV-kanal , som frem til 1988 havde ambitionen at være en paneuropæisk TV-aktør. 1983 begyndte satellit-TV-udsendelser med Eutelsat , tilgængelige via kabel-tv-net eller parabol , som foruden Sky havde musikkanalen Music Boks og underholdningskanalen Super Channel i udbuddet. 1993 dannede 19 europæiske public service-selskaber SOCEMIE som står bag den paneuropæiske nyhedskanal Euronews . Den dominerende internationale europæiske nyhedskanal er BBC World News . Public service-selskabet Deutsche Welle som er del i tyske ARD sender siden 1993 dagligt på tysk , engelsk og spansk . ARD er også indblandet i kulturkanalerne 3 Sat og Arte .
Canal + startede i 1984 i Frankrig som Europas første betalings-tv-kanal . Efter flere omdannelser og samarbejder er Canal + i dag størst i Europa på betalings-tv med udbud inden for film og sport . I dag findes kanaler fra de fleste nationale TV-selskab sammen med et stort antal kommercielle kanaler tilgængelige over satellit. 2003 fandtes 85 engelsksprogede kanaler, 50 fransksprogede og 45 tysksprogede.
I dag findes materiale fra de fleste medieaktører frit tilgængeligt på Internet . Mange stiller materiale til rådighed både på deres eget sprog og på engelsk. Flere og flere gør også deres arkiver tilgængelige over nettet.
Kilder [24 ] [31 ] [44 ] [45 ]
^ [ a b c ] Åström, Kenneth (red.); Gramfors, Bo; Lovell, Johns (red.) (1998). Nationalencyklopedins världsatlas. Höganäs: Bra Böcker. ISBN 91-7133-473-4
^ [ a b c ] Lönnö, Jessica (red.); Liber Kartor (2004). Libers stora världsatlas. Stockholm: Liber. ISBN 91-47-80133-6. http://www.liberatlas.com/
^ [ a b ] Elg, Margareta (red.); Ica Bokförlag (2003). Ica-förlagets världsatlas. Västerås: Ica Bokförlag. ISBN 91-534-2418-2
^ [ a b c ] af Geijerstam, Ingela; Grenholm, Kerstin (red.); Bonniers (2003). Bonniers världsatlas. Stockholm: Albert Bonniers förlag. ISBN 91-0-010649-6
^ [ a b c ] National Geographic (red.) (2005) (på en). National Geographic Atlas of the World (Eighth Edition). Washington: National Geographic. ISBN 0-7922-7543-8. http://www.nationalgeographic.com/maps/atlas/
^ [ a b c ] London Times Books (red.) (2003) (på en). The Times Atlas of The World (11th Edition). London: London Times Books. ISBN 0-00-715720-7. http://www.timesatlas.com/
^ [ a b c ] de Blij, Harm J. & Muller, Peter O. (2002) (på en). Geography: Realms, Regions and Concepts (Tenth Edition). New York: John Wiley and Sons. ISBN 0-471-40775-5
^ Europaparlamentet, European Parliament Resolution 2014/2717(RSP), 17 July 2014: "...pursuant to Article 49 of the Treaty on European Union, Georgia, Moldova and Ukraine - like any other European state - have a European perspective and may apply to become members of the Union..."
^ Den Store sovjetencyklopædi , 2. oplag, Vol. XV, Moskva: 1952, s. 382
^ Etymonline: European , 5 juli 2008
^ Etymonline: Asia , 5 juli 2008
^ "Karta över Europa". HEMA Maps. http://europe.zoom-maps.com/. Läst 14 februari 2011.
^ [ a b c ] Alt om videnskab (2, 2008) "Jakten på människans urhem". Af Tomas Lindblad., S 24-33.
^ Alt om videnskab (7, 2010) "Neandertalaren finns inom dig". Af Tomas Lindblad., S 22-27.
^ [ a b c ] BBC (2009) Människans rejse: Europa . Del af dokumentarserien for TV. 48 min. Vist af SVT UR samt Videnskanalen (2010-09-06). Tilgængelig i UR-Access. ID-nummer: 156003.
^ BBC (2009) Människans rejse: Europa . Del af dokumentarserien for TV. 48 min. Vist af SVT UR samt Videnskanalen (2010-09-06). Tilgængelig i UR-Access. ID-nummer: 156003.
^ Europæernes genetiske oprindelse har kortlagt (Institutionen for arkæologi og antikvitetens historie ved Stockholms Universitet) Arkiveret 13 december 2014 hentet fra the Wayback Machine . samt Christos Economou, Fredrik Hallgren, Elin Fornander med flere "Ancient human genomes suggest three ancestral population for gave-day Europeans", Nature publiceret online 17 september 2014 [ dødt link ]
^ [ a b c d ] Landsguiden (Utrikespolitiska Institutet)
^ Europarådet , Azerbaijan
^ [ a b ] Encyclopædia Britannica , på internettet , 4 juli 2008, opslagsord: Europæer
^ [ a b c d er f ] Encyclopædia Britannica på nettet
^ Befolkningen i den europæiske del, 30% af Istanbuls befolkning bor i det asiatiske Istanbul.
^ EU: Mod en forfatning for Europa Arkiverad 8 juli 2007 hentet fra the Wayback Machine .
^ Pierre Vidal-Naquet (red): " Atlasstof over menneskelighedens historie", oversættelse Brita Ahlborg & Line Ahrland, Stockholm 1991, ISBN 91-34-51102-4
^ Sverker sörlin : " Europas idéhistorie 1492-1918. Verdens orden", Stockholm 2004, ISBN 91-27-05491-8
^ Sverker sörlin : " Europas idéhistorie 1492-1918. Mørket i mennesket", Stockholm 2004, ISBN 91-27-09676-9
^ Ingvar Holm : " Industrialismens scene", Lund 1979, ISBN 91-20-06030-0
^ The Times på den engelsksprogede Wikipedia
^ Komsomolskaya Pravda på den engelsksprogede Wikipedia
^ Billede (Zeitung) på den tysksprogede Wikipedia
^ The Sun på den engelsksprogede Wikipedia
^ Novaya Gazeta på den engelsksprogede Wikipedia
^ Stig Hadenius & Lennart Weibull : Massemedier , Stockholm 2000, ISBN 91-0-057283-7 (senere oplag findes)
^ Hans-Erik Hallin & Jörgen Halstrøm: Mediekundskab og Mediekommunikation , Stockholm 2003, ISBN 91-622-5753-6
Wikimedia Commons har medier som rører ved Europa .
Wiktionary har en idé om europa .
Wikinews har nyheder relateret til Europa .
Europa-portalen - temasiden for Europa på den svensksprogede Wikipedia.
• VIAF : 252680782 • LCCN : sh85045631 • GND : 4015701-5 • NDL : 00574313
Nedenstående er den originale artikel Europa fra den danske Wikipedia, hentet af GramTrans den 2015-06-15 06:00:35. Eventuelle ændringer i den danske original vil blive fanget igennem regelmæssige opdateringer.
Europas samlede fladeareal er 10.506.000 km², det vil sige 6,7 % af landmasserne på Jorden. Det samlede folketal er på omkring 900 millioner, hvilket er 14 % af alle mennesker i verden. Afhængigt af hvordan man opgør det har Europa et varierende antal selvstændige lande, imidlertid har Europarådet 47 medlemslande, hvoraf Rusland er det største målt på såvel areal som befolkning, mens Vatikanstaten i Rom er den mindste.
↑ Ernest Klein: A comprehensive Etymological dictionary of the English Language, 1966
↑ 2,0 2,1 Karl J. Leyser: Concepts of Europe in the Early and High Middle Ages Past and Present, No. 137, The Cultural and Political Construction of Europe. (Nov., 1992), pp. 25-47
↑ Larry Wolff: Inventing Eastern Europe Stanford UP 1994
Oversættelsesdato: 2017-06-21 11:17:57