Det kimer nu til julefest… i 30 grader – Agerboerne
Det kimer nu til julefest… i 30 grader
Udgivet december 9, 2018
Her sidder vi så. Det er 2. søndag i advent, stearinlysene er tændt og kaffen er brygget. Det er blevet jul, også her i Tanzania. Det er ret specielt at tænke på, at det er jul, når vi de fleste dage oplever at der er solskin og 30 grader. I dag har vi fået en masse regn, som er rigtig godt, da det egentlig skulle være regntid. Men en masse regn betyder også at temperaturen falder, så for én gangs skyld måtte vi have sokker og trøjer på. Det var dejligt!
I lilleskolen holdte vi den 4. december juleklippedag, som jo hører sig til. Så vi fik lavet guirlander og meget andet til at pynte skolen op med. Pebernødder havde Kristine selvfølgelig bagt, fordi pebernødder skal man ikke gå ned på, sådan en dag. Vi havde inviteret vores elevers forældre, så vi blev lidt flere til at producere pynt. Det var en rigtig hyggelig dag!
Den 21. December rejser vi til Arusha for at fejre jul med et dansk missionærpar som bor der. Vi får et lift til Mwanza, flyver derfra og til Kilimanjaro lufthavn hvor vi hopper på en bus ind til Arusha hvor vi bliver hentet. Det er en rigtig god løsning for os at tage derhen, da vi ellers skulle sidde selv og parret i Arusha ville også sidde selv. Så nu kan vi i stedet for sidde sammen. Så bliver det knap så mærkeligt at holde jul hernede, langt væk fra familie og venner.
Vi glæder os rigtig meget til at holde ferie og rejse lidt sammen, bare os to. Derudover bliver det rigtig spændende at opleve Arusha, som jo er en storby og noget helt andet end vi er vant til. Kristine må rent faktisk have bukser på. Det glæder hun sig til.
I løbet af vores to uger i Arusha tager vi et par overnatninger på et hotel uden for Arusha i bjergene tæt på Ngorogoro. Vi glæder os til at være lidt turister og opleve mere af dette fantastiske land.
Her på bibelskolen er der for tiden meget stille, da eleverne den 26. november rejste hjem. Nogle kommer igen efter juleferien og andre gør ikke. Det bliver dejligt når der til januar kommer elever igen og et nyt hold starter. Da vi kom hertil kom vi midt i et skoleår, fordi deres år kører fra januar – december. Så det bliver fedt at være med fra starten og også fordi vi nu kender nogle af eleverne som kommer. Jeg, Kristine, har sagt ja til at undervise engelsk på bibelskolen i det nye år, så det er en spændende ny udfordring. Når et hold starter, tager de en engelsk test, for at finde ud af hvor de ligger henne i niveau. Derefter bliver de delt op i to hold. Dem som kan mest og dem som kan mindst. Jeg skal undervise dem som kan mest. Det betyder at jeg kan undervise hovedsageligt på engelsk og minimalt på swahili. Jeg glæder mig, men jeg er også meget spændt på det, da det lige pludselig er voksne mennesker jeg skal undervise.
Spørgsmålet som man nok gerne vil have svar på; Hvordan har i det?
Dette spørgsmål kunne man hurtig kommer hen over ved at svare det jeg (Simon) altid svarede min mor når hun spurgte: “Fint nok”.
Men nej, vi vil være ærlige om hvordan vi har det. Vi har det godt, vi nyder at være i Tanzania. Vi falder mere og mere til, og vi er glade for at sproget bliver mere og mere brugbart. Vi har det godt med missionærene hernede, hvilket ikke er en selvfølge. Vi nyder deres selskab. Men lige som derhjemme i Danmark, så er der dage hvor alting ser sort ud. Hernede er det mest når savnet til venner og familie derhjemme bliver for stort, men så er vi heldigvis ikke længere væk end et videoopkald. Det er også noget af det, som vi håber på at kunne få belyst lidt. At hvis man rejser ud så bliver man nødvendigvis ikke afskåret fra omverdenen. Man skal ikke langt tilbage i tiden, før at alt information gik via brev og mail hjem, og så kunne der gå længe før man fik svar fra dem derhjemme. Nu ser tingene meget anderledes ud, og det er vi taknemmelige for.
Vi er glade for at kunne blive brugt i opgaverne hernede, og nyder det selvom hver dag ikke er en fest.
⟵Diabetes, Malaria & Besøg af mor og far
Taknemmelighed og trætte ben⟶