Rådgivning og vejledning af kommuner i forhold til børn med sjældne diagnoser
Rådgivning og vejledning til kommuner i forhold til børn med sjældne diagnoser, fysiske handicap og kroniske sygdomme
Jeg rådgiver, vejleder, observerer og giver min vurdering af, hvordan funktionsnedsættelsen påvirker barnet i forskellige miljøer.
Hvis barnet har en sjælden diagnose er funktionsbeskrivelsen ofte påvirket af manglende faglige beskrivelser og prognose. Den manglende viden og usikkerhed påvirker samarbejdet omkring barnet.
Børn med fysiske handicap eller kronisk sygdom kan have andre udfordringer som smerter og nedsat udholdenhed, der giver komplikationer i forhold til at tilrettelægge barnets hverdag og vurdere behovet for støtte. Min faglige ballast og personlige erfaringer sætter mig i stand til at give en helhedvurdering af barnet som rækker udover diagnosen uden at negligere dens betydning.
Jeg sætter mig ind i barnets diagnose, observerer barnet i forskellige kontekster og taler med forældre og andre voksne omkring barnet. Derudfra laver jeg en rapport med en 360 graders beskrivelse. Dette giver et godt grundlag for et fælles billede af barnet i det videre samarbejde.
DET TILBYDER JEG AT SAMARBEJDE MED KOMMUNEN OM
Vurdering af barnets reaktioner og funktionsevne og hvordan funktionsevnen påvirkes i de forskellige hverdagsmiljøer
Ved børn med sjældne diagnoser tilbyder jeg at finde det sidste nye om diagnosen og inddrage det i beskrivelsen
At skabe en ramme som kan danne udgangspunkt for fælles forståelse i samarbejdet mellem forældre, institution og forvaltning.
Det hele samles i en rapport, som sendes til sagsbehandleren – og, hvis det er aftalt, forældre og institution.
Rapporten udarbejdes i samarbejde med sagsbehandleren og familien. Den giver derfor et godt fælles udgangspunkt for det videre samarbejde om barnet. Rapporten er desuden et godt supplement i en § 50 undersøgelse, da den inddrager beskrivelser i de forskellige miljøer barnet færdes i.
DET SIGER SAGSBEHANDLEREN
"Kis var med i en observationsopgave på et barn med en sjælden diagnose. At have Kis med betød, at vi fik beskrevet barnets fysiske reaktioner både i institution og hjemme. Kis beskrev observationerne i relation til pigens sjældne diagnose i en skriftlig rapport. Den skriftlige rapport er efterfølgende blevet brugt som udgangspunkt for den videre plan, som både forældre, institutionspersonale og jeg, som sagsbehandler er enige om. Det har betydet meget for den fælles forståelse af barnet, og derved givet et mere positivt samarbejde om barnet."
Pia Schjøtt, Haderslev Kommune.