Den postdramatiske scenekunst og det dramatiske teater - ISCENE
Den postdramatiske scenekunst og det dramatiske teater
af Gritt Uldall-Jessen
Hans-Thies Lehmann har kun én gang tidligere været i Danmark. Forelæsningen blev holdt for en helt fuld sal på Forsøgsstationen. Foto: Øyvind Kirchhoff
Gritt Uldall-Jessen:
Gritt Uldall-Jessen arbejder freelance som dramatiker, kurator og dramaturg inden for scenekunstens frie felt. Hun er baseret i København, Danmark.
Den anerkendte, tyske professor emeritus Hans-Thies Lehmann var på dansk visit i september, hvor han holdt et oplæg med titlen Hvad med postdramatisk scenekunst i dag? – synsvinkler på den aktuelle situation. Her kan du læse interviewet med forfatteren til et af scenekunstens teoretiske hovedværker Postdramatic Theatre.
Hvori består postdramatisk teater?
Det er en betegnelse, der forsøger at gribe det aktuelle, der sker inden for scenekunst. Jeg ønskede at skabe en mere præcis diskurs for aktuelle teaterformer, der ofte fremtræder mærkelige, og som kan være svære at begribe rent konceptuelt, når man betragter dem fra en mere traditionel teaterpraksis.
Postdramatisk scenekunst bliver i høj grad opfattet forskelligt, alt ud fra hvilken kultur, tradition og regionale forhold for et givent teatermiljø det bliver betragtet fra. I min bog Postdramatic Theatre skelner jeg mellem flere forskellige former for postdramatisk scenekunst. Der er et dramatisk teater, hvor der er skruet ned for det dramatiske, eller hvor identifikationen med en bestemt hovedperson ikke finder sted og så over til former for scenekunst helt uden tekst.
Har der været nogen produktive misforståelser i forbindelse med bogen ‘Postdramatic Theatre’, som du har kendskab til?
Nogle definerer postdramatisk scenekunst som, at jeg er modstander af dramatiske tekster. Derfor har jeg har senest skrevet bogen Tragedy and Dramatic Theatre (på dansk Tragedien og det dramatiske teater red.) som en opfølgning på den forrige bog. Det er en gennemgang af den europæiske teaterhistorie, hvor jeg kommer ind på den relativt begrænsede periode, hvor det dramatiske teater har eksisteret, og hvordan det er blevet eksporteret som en form for kulturel imperialisme fra Europa og ud til hele verden.
Hans-Thies Lehmann talte om sit aktuelle syn på postdramatisk scenekunst. Bogen Postdramatic Theatre har for alvor sat en agenda for de nye teaterformer. Foto: Øyvind Kirchhoff
Bogen skal gerne bidrage til en frigørelse af scenekunstnerne.
Jeg tror, det bliver muligt nu, at folk i hele verden kommer til at stole mere på deres egne teatertraditioner, at folk genopfinder deres egne oprindelige kulturer og frigør sig selv en lille smule fra modellen med det dramatiske teater. Scenekunst er en praksis, der kommer ud af frihed. Som scenekunstner skal du altid åbne en ny dør.
Hvad ser du som en af de største aktuelle udfordringer for scenekunsten?
Det er påvirkningen fra underholdningsindustrien. Underholdning er lig med, at du skal tage alt ind hurtigt. Teater og kunst er derimod noget, du skal koncentrere dig om. Du læser ikke et digt, som du læser en avisartikel. Du læser digtet to eller tre gange. Det er at ofre noget af sin tid i sit liv på at fordybe sig og på at koncentrere sig om noget der er essentielt i dag, og det er lig med at have en kritisk holdning til vores samfund. Det er vigtigt for teatrene, at de ikke er bange for at komme til at kede publikum og for, at folk skal synes, at der sker for lidt i de forestillinger, de præsenterer. Det er vigtigt at give folk mulighed for at blive konfronteret med noget i scenekunsten, der ikke er spiseligt lige med det samme. Scenekunst er at opfatte som en form for modstand over for mediesamfundet og selvfølgelig også en måde at gøre oprør på over for de politiske strukturer, der er i vores liv. Det vil ikke være muligt at lave dette oprør i de store teaterhuse og på institutionsteatrene, fordi der altid skal laves kompromiser, der har med penge og sponsorer at gøre. Derfor vil der også være en tendens til, som allerede Brecht forudså det, at vi ser mindre formater inden for scenekunst. Der kommer til at være små teatre. Brecht kaldte det for ’Theaterchen’. Det, der er småt, eller det, der ikke er så stort, er skønt. Eller mindre er mere. Scenekunst vil i fremtiden blive langt mere mangfoldigt og poppe op rundtomkring.
Og nogle gange bryder scenekunsten også med konventionen for, hvor langt et stykke må være?
Ja, i det øjeblik, du bryder med tidsrammen for en forestilling, så inviterer du med det samme til en anden måde at opfatte scenekunst på.
Har du et godt råd til scenekunstnere i dag?
Fat mod, mod, mod. Kunstnerisk såvel som personligt. Tro ikke på reglen, men snarere på undtagelsen. Der vil altid være en svær situation, som du står i, hvor der pludselig alligevel viser sig en mulighed. Måske er der en person, der administrerer et kultursted og nogle folk, der finder på nogle spændende ting og finder et rum, og før du aner det, så har du et nyt teater.
Professor Knut Ove Arntzen fra Institutt for lingvistiske, litterære og estetiske studier, Universitetet i Bergen, var moderator af den efterfølgende debat på Forsøgsstationen. Foto: Øyvind Kirchhoff
Hvad kommer efter postdramatisk scenekunst?
Efter postdramatisk scenekunst vil der komme andre former for postdramatisk scenekunst. Ikke postpostpost eller postneoneopost. Den postdramatiske scenekunst og det dramatiske teater eksisterer i dag side om side med hinanden.
Hans-Thies Lehmann holdt en forelæsning under titlen ’Hvad med postdramatisk scenekunst i dag? – synsvinkler på den aktuelle situation’ den 8. september 2017 på Forsøgsstationen. Hans-Thies Lehmann er født i 1944 og bosat i Berlin, Tyskland. Han er emeriteret professor i teatervidenskab fra Frankfurt am Main Goethe-universitetet. Hans bog 'Postdramatisches Theater' udkom i 1999 og blev udgivet på engelsk i 2006 på Forlaget Routledge. Den er oversat til i alt 26 sprog og betragtes af mange som et teoretisk hovedværk inden for samtidens scenekunst. I bogen afdækker han et opgør med det dramatiske teaterideal, der ifølge ham har fundet sted fra slutningen af 1960'erne og frem til i dag. Han har i 2013 skrevet en opfølgning til værket med den over 400 sider lange bog 'Tragedien og det dramatiske teater', hvor han gennemgår den europæiske teaterhistorie. Bogen udkom i en engelsk oversættelse på forlaget Routledge i 2016. Her påviser han bl.a., hvordan det dramatiske teater kun har eksisteret i en begrænset periode i teaterhistorien, og hvordan der eksisterer og har eksisteret mange andre teaterformer side om side med hinanden i Europa. I 2017 blev Hans-Thies Lehmann optaget som medlem af Berliner Akademie der Künste.
Vigtigste værker:
Lehmann, Hans-Thies (2013) 'Tragödie und dramatisches Theater', Alexander Verlag, Berlin. Den kan også fås i en engelsk oversættelse, 'Tragedy and Dramatic Theatre', Routledge (2016).
Lehmann, Hans-Thies (2006) 'Postdramatic Theatre', Rouledge. Først udgivet Verlag der Autoren, D- Frankfurt am Main, (1999).
'Den postdramatiske scenekunst og det dramatiske teater'