Sådan kan FN’s verdensmål skabe bæredygtige hospitaler | DSSNET
lørdag, 28-03-2020 15:04:22
Af Lone Mortensen
Som seniorforsker hos Statens Byggeforskningsinstitut var jeg med til at koordinere tilpasningen af manualen for nye hospitalsbyggerier. I denne artikel vil jeg komme med et bud på, hvordan brugen af FN’s 17 verdensmål kan bygge ovenpå manualen og danne afsæt for bæredygtig opførelse og drift af nye hospitaler, og hvilken rolle ledelsen spiller i processen.
Svært at dokumentere effekter
I forbindelse med manualarbejdet for hospitaler deltog fageksperter og repræsentanter fra regionerne i syv teknikgrupper inden for følgende fagområder:
Livscyklusvurdering og materialer
Design og disponering
Manualen giver en metodik for, hvordan man kan arbejde med bæredygtighed for sundhedsvæsenets byggerier og giver mulighed for en DGNB-certificering, der kan sikre en ensartet evaluering af bæredygtighed for hospitaler og en forventet fremadrettet bedre bygningsdrift. Men det er svært at dokumentere effekterne i praksis, hvilket gælder for alle certificerede bygninger.
Derfor kan det være interessant at se på andre metoder til at arbejde med bæredygtighed i sundhedsvæsenet. Her kommer FN’s 17 verdensmål for bæredygtig udvikling ind i billedet, hvilket understøttes af de danske regioner, som i deres udviklingsstrategier sætter bæredygtighed i centrum og støtter samarbejde om at opfylde verdensmålene inden 2030.
Omvendt er det ikke alle områder på et hospital, der løbende ændres. Eksempelvis kan sengestuer ofte stå i op til 30 år, før de ombygges, og klimaskærmen vil ofte stå meget længere. Hvilken betydning har det for bæredygtige valg? Konsekvensen er, at vi skal sætte fokus på de betydende dele.
I forhold til FN’s 17 verdensmål er det blandt andet relevant at se på ressourceforbruget i forhold til verdensmål nr. 12 om ”Ansvarligt forbrug og produktion”, men der kan være flere andre verdensmål, det er relevante at se på i forhold til sundhedsbyggerier.
Synlig ledelse skal stille mål
Som nævnt skal bæredygtighed gøres operationelt på flere niveauer fra ledelsesniveau over medarbejdere og til patienter og pårørende, men hvordan gør man det i praksis?
Hvis der er én ting, der er mangel på alle steder, er det tid. Tid er hovedressourcen. Derfor skal arbejdet med at indføre bæredygtighedsinitiativer være let. I forhold til ledelse er der også behov for, at ledelsen synligt melder ud, at man ønsker en bæredygtig udvikling. Mange regioner har allerede truffet beslutning om dette, men betyder det, at ledelserne bakker op?
Hvis de gør, skal de støtte implementeringen og gøre bæredygtighed operationelt. Det kan sikres ved konkret at måle på bæredygtighedsparametre. Kan man forestille sig, at 2020 bliver året, hvor alle ledere i sundhedsvæsenet opstiller mindst tre resultatmål til de kliniske ledere, der måler på bæredygtighedsparametre?
Det kan for eksempel være 5 procent reduktion af kasserede varer, 20 procent reduktion af affaldsmængder og 10 procent minimering af madspild. Dette er kun eksempler, og det kan også handle om mange andre emner og vinkler.
I forhold til bæredygtighed i driften af et hospital kan der eksempelvis tages udgangspunkt i affaldet. Det skal gøres nemt at affaldssortere, for ellers bliver der ikke sorteret. Hvis affaldssortering opleves besværligt eller tidskrævende, vil meget affald blot ende i restfraktionen. Derfor er det vigtigt at involvere alle parter, så det bliver en fælles mission, hvor vi hjælper hinanden til at sortere og derved sikrer genanvendelse af ressourcer.
Rent fysisk kræver det noget af bygningens indretning og af det servicepersonale, der skal transportere affaldet fra forskellige områder til de samlingsområder, hvor affaldet afhentes. Herudover skal sorteringen være intuitiv, så det er overskueligt for det kliniske personale, og i områder med patienter og pårørende også er forståeligt for disse grupper. Her kan sorteringen eksempelvis hjælpes på vej med små piktogrammer for hvilke typer af affald, der skal sorteres i hvilken beholder.
Derudover er der selve bygningerne, herunder renovering og ombygning af disse. Her kan der ligeledes stilles krav til affaldssorteringen, som sikrer en højest mulig fraktion til genanvendelse. Forbrug af nyt materiale spiller også en rolle, og der kan være gevinster ved at se på, om nogle bygningsdele kan opbygges af moduler, der kan skilles af i sektioner, som kan genbruges helt eller delvist.
Der kan måske også være fokus på at minimere andelen af affald til deponi fra byggearbejder og arbejdsulykker, og den tekniske afdeling skal stille krav til resultatmål i forhold til reduktion af energi-, vand- og materialeforbrug. Det skal være med til at sikre, at der fremadrettet bliver mindre miljøbelastning for bygningsmæssige ændringer i sundhedsvæsnet.
Da processen er generisk, kan den i princippet omhandle andre elementer, for eksempel den daglige drift. Det vigtige er at starte med at stille ambitiøse mål, hvor der er fokus på både positive og negative effekter og sammenhæng mellem verdensmålene. Herefter beskriver man de handlinger, man skal iværksætte for at nå i mål på projekterne.
Civilingeniør og ph.d., NIRAS, Indeklima og Energi
Medarbejdertrivselsundersøgelser kan give viden om ledelsesspænd