Sejltur Blue Marlin: januar 2013
Thailand og Malaysia - den 1. til 17. oktober 2012
Illustration 1: Thomas skænker rum op så vi kan fejre at vi krydser ækvator med manér.
Tidligt om morgenen passerer vi ækvator. Det fejres med en dram og havannacigar. På nattevagten er Ebbe blevet instrueret i at holde øje med, at vi ikke passerede ækvator uden vi andre var oppe, men i stedet for at følge instruksen, tog han sig en skraber. Axel var lige oppe at kigge til ham kl. 5 for at se hvor langt vi var nået, og her fandt han Ebbe snorkboblende. Der skete dog heller ingenting, da vi næsten lå stille. Efter dram og cigar spiser vi morgenmad. Axel går videre med at sætte stikkontakt op og bliver færdig med 1. etape. Nu mangles kun at sætte en samledåse op nede under gulvet. Om natten ville motoren ikke starte og Kurt, Thomas og Ebbe kigger på det. De finder fejlen i et stoppet filter som skiftes. Herefter spinder motoren som en mis igen. Kurt sætter watermakeren igang og kører et par timer, hvor der ca. laves 600 liter godt drikkevand. Efter motoren er lavet, sejles mest for den, da vinden er meget sparsom. Om eftermiddagen begyndes at skimtes land og hen under aften har vi mobilnet, så folk tjekker mail og surfer lidt på nettet. Aftensmaden er igen den spanske makrel og igen smager det fortræffeligt. Efter solen er gået ned er der bid på Axels stage, men da han for hevet det ind er det desværre bare tang. En spansk makrel til ville ellers ikke have været dårlig.
Illustration 2: Større, Størst! Ved Singapore ser vi mange store tank- og containerskibe. Disse er over 300m lange.
Travl nat, hvor vi oplever et mindre uvejr. Det starter på Thomas og Axels vagt hvor vi ser lyn med jævne mellemrum. Vi kan ikke helt finde ud af hvor de kommer fra og om der er regnvejrsskyer i nærheden. Dette varer hele vagten og den første halve times af Ebbes. Her tiltager lynene og vi ser lidt optræk til sorte skyer, så vi beslutter at tage gennakkeren ned og sætte genuaen i stedet. Dette viser sig at være en god beslutning, da kort efter tager lyn og vind til. Samtidig vokser de sorte skyer og vi begynder at gøre skibet klar til uvejret. Vi lukker alle ovenlysvinduer og tjekker at alt er surret fast. I den næste times tid tager vinden til og når kulingstyrke, mens regnen også begynder. Himmel og hav står næsten i et og Thomas og Axel sidder og kigger på de vilde lyn, mens Ebbe styrer og totter sejlene. Hastigheden er omkring 8 knob og vi krænger meget. Efter 40 min. aftager vinden og regnen stopper. Axel og Thomas går i seng og resten af Ebbes vagt forløber roligt. Om morgenen startes motoren igen og vi spiser morgenmad omkring kl. 9. Vi er nu nået til Singapore og det meste af dagen er der tæt trafik. Vi sejler ved siden af hovedløbet, hvori der er mange store container- og tankskibe. En overgang kan vi tælle til 254 AIS-skibe på kortplotteren. Ellers har vi mest travlt med at undvige fiskebåde og se efter deres net. Det meste af dagen sejles for sejl med bidevind, men ind imellem må motoren startes og hen under aften dør vinden helt. Til aftensmad har mesterkokken lavet flæskesteg på Webergrillen og den nydes med kartofler, brun sovs, hvidkålssalat og asier til. Alt i alt en spændende dag med masser af aktivitet på havet.
Illustration 3: Ebbe tager tit en af de meget hårde tørne ved rattet og holder altid skarpt udkig!
Stille dag hvor vi sejler for motor om formiddagen og krydser op imod vinden om eftermiddagen. Hen under aften startes motoren igen og vi tøffer videre op igennem Malakka-strædet. Om eftermiddagen laver Kurt nye fine drinks med cointreau, whisky og lemonade. Ellers får vi en lakridspibe at babbe på, mens vi slapper af. Til aftensmad var det planlagt at tage resten af flæskestegen fra dagen før, men da det blæser meget tages i stedet nudelsuppe. Så håber vi på stille vejr den næste dag, og så få flæskestegen der. I løbet af natten er der igen uvejr på færde, men vi styrer os nogenlunde fri af det.
Illustration 4: Kurt igang med at reparere genuaskødet der slides i vejr og vind.
Vi tager en let morgenmad. Ellers går dagen med at sejle op gennem Malakka-strædet i modvind. Vi skifter derfor mellem at gå for motor eller krydse op med sejlene sat. I løbet af dagen gør Axel toiletterne rene og Thomas er i gang med et større projekt med pumperne til at tømme septiktankene med. Der har sat sig skidt fast og der må bruges trykluft til at få det til at løsne sig. Til aften tages flæskestegen som vi ikke fik dagen før. Det var meningen at Kurt ville lave brune kartofler til, men det opgives pga. den høje sø. Om aftenen ses flere lyn og uvejr omkring os og på nattevagterne er vejret meget omskifteligt. Det skifter mellem meget blæst, regn og ingen blæst så vi har vores hyr med at sejle optimalt.
Illustration 5: Axel poserer foran kameraret med slæbebåd i baggrunden.
Efter nogle halvhårde nattevagter spises morgenmad. Under morgenmaden begynder vi at sætte fokus på en slæbebåd med slæb, som vi er på skærene kurs med. Vi holder kurs og fart som vi skal, ifølge de internationale søfartsregler. Da vi nærmer os og slæbebåden ikke viger som den skal, må Ebbe slække genuaen, så vi tager lidt af farten af og slæbebåden går foran os. Herefter fortsætter sejladsen skiftende mellem motor og sejl. Til aftensmad står den på kartoffelmos og pølser. Nattevagterne forløber roligt uden uvejr vi skal igennem. Det er rart i stedet for, som de sidste par dage, regn og skiftende blæst.
Illustration 6: Smuk solnedgang i Malakka-strædet.
Ebbe fanger et fiskeflag fra morgenstunden og mister sin wobbler. Nogle gange er flagene meget svære at se og denne gang er flaget helt oppe ved båden før vi opdager det. Herefter er vi lidt i tvivl om vi stadig skal fiske og efter lidt væven beslutter vi os for at fortsætte. Vi får en god morgenmad og formiddagen går med afslapning. I løbet af dagen er der mange fiskebåde som sejler tæt forbi os. Flere af dem har lysstativer på, som om natten lyser op og tiltrækker fiskene. Om eftermiddagen da Axel trækker Ebbes wobbler ind, svømmer en fisk efter den. Vi prøver at slække lidt på linen men den bider ikke på og forsvinder igen. Omkring midnat ankommer vi til Ko Nok Nai, som vi formoder, er en øde ø med smuk natur. Axel og Thomas får smidt ankeret, og går til ro. Thomas sover oppe som ankervagt og bliver afløst af Ebbe kl. 2 som tager resten af vagten sovende oppe. Det er bedst at sove oppe på ankervagt, da man så hurtigt at kan komme til rattet hvis ankeret river sig løst.
Illustration 7: I land på Ko Nok Nai efter mange dage på havet. Det fejres med øl og chips.
Vi står op til lækker udsigt til hvad der ligner to små uberørte øer. Senere erfarer vi at den ene har en forladt ferieby, eller i hvert fald øde og forfalden. Vi spiser morgenmad og efter en kort afslapning tages ind til den ene ø. Her ser vi den forladte ferieby næsten uden mennesker. En enkelt genert pige, som ikke tager notits af os er den eneste anden person vi møder. Vi tager en kørt svømmetur fra stranden, inden vi går ind på øen og følger en rute op på en af toppene på øen ca. 200 m højt. Her tager vi en øl og nyder udsigten. Derudover ser vi lige ned af skrænter til klippekyst hvor bølgerne slår ind. Lidt skræmmende. På vej op ser vi også leguaner der løber af sted fra deres skjul i fuldt firspring. De er ca. en meter lange. Efter gåturen udforskes feriebyen og vi ser en større leguan på 1,5 meter der enten er meget træt eller ligeglad med os. Vi kan i hvert fald komme helt tæt på. Herefter tager vi tilbage til Blue Marlin og får friskbagt rugbrød med sardiner i tomat og Nutella på. Efter frokost er vi lidt i tvivl om vi skal se den nye Tintin film af Steven Spielberg eller tage ud og snorkle. Vi beslutter at tage ud at snorkle og det er sådan set en fin tur. Ikke fordi der er flotte koraller eller fisk, men dejligt at komme lidt ud at boltre sig i havet efter 10 dage på havet. Efter snorkelturen tages tilbage på Blue Marlin og vi spiser aftensmad, hvor den står på gode bøffer, med kartofler og sovs og bønner til. Herefter ser vi Tintin efter Kurt har haft lidt problemer med at få DVD afspilleren til at fungere. Kl. 8 stopper vi filmen og sejler af sted mod Phi Phi Don. Vi har en nat sejlads inden vi ankommer næste morgen.
Illustration 8: Longtailboats på stranden ved Phi Phi. De er alle udstyret med bilmotorer uden meget afskærmning.
Vi ankommer til Phi Phi Don om morgenen og spiser morgenmad, mens vi sejler langs kysten. Efter morgenmaden passer det med at vi skal smide anker, så det gør vi. Efter ankeret er smidt kl. 10 slappes lidt af inden vi tager ind til Phi Phi. Phi Phi er meget turistet og byen på øen minder om byen på Gili Tragawan bare mere moderne. Gaderne er brolagt og der er kommet sidegader med butikker til samt en del resorts. Vi tager en tur op af hovedgaden og får en is på en restaurant. Her låner vi også nettet og tjekker mails osv. Herefter tages rundt til dykkerbutikker for at arrangere dykkertur til næste dag. Vi vælger Aquanauts efter at have besøgt et par stykker. Turen skal foregå næste dag og er to dyk fra båd. Vi får endda arrangeret det sådan at de kommer og henter os ved Blue Marlin, så vi slipper for at skal sejle ind med dinghyen. Herefter tages en øl og vi splitter op. Thomas er lige ude efter Kurts og sin egen telefon så de kan få hjælp til at tanke taletid op i 7-eleven. Bagefter tager Thomas en tur over på den anden side af øen og går en tur på stranden. Han kommer også forbi posthuset og køber førstedagskuverter. Vi andre sætter os på en restaurant, damen i dykkerbutikken har anbefalet og vi nyder en øl samt låner nettet. Da Thomas kommer tilbage spises aftensmad. Axel var lidt bange for maden, da restauranten hedder noget med limegrass og det er ikke det der står øverst på listen over livretter. Maden er dog lækker og ejeren er en svensker som er meget opmærksom og flink. Efter aftensmaden køber resten af banden thailandske simkort og vi finder en anden restaurant hvor vi får dessert. Efter desserten gås ned på en bar ved vandet hvor der er fireshow. Dette er rigtig fint med gode artister. Efter fireshow tages tilbage til Blue Marlin og den er over midnat før alle er i seng.
Illustration 9: Blue Marlins besætning og en leopardhaj på havets bund ved Phi Phi. Fra venstre er det Thomas, Ebbe, Kurt og Axel.
Vi spiser morgenmad og gør os klar til at komme ud at dykke. Kl. 8.15 kommer dykkerbåden og vi sejler ud til den i dinghyen, så den ikke skal ligge til ved Blue Marlin. Axel tager dinghyen tilbage og svømmer igen ud til dykkerbåden. Efter en kort bådtur er vi fremme ved første dykkerdestination. Dykket går fint og vi ser en leopard shark. Det var også det vi havde sat næsen op efter, så det var super. Herefter tages frokost, hvor vi ser ind på stranden fra filmen "The Beach". Den er fyldt op med turister og trafikken er heftig til og fra øen. Herefter en kort sejltur inden vi tager ud på andet dyk. Her ser vi barracudaer og store stimer af fisk. Det er alt sammen meget flot, og guiderne er dygtige og viser os en masse ting. Vi havde egentlig planlagt at skulle se Black tippede Sharks, men det lykkes kun for guiderne at spotte dem. Thomas ser også skyggen af en. Da vi kommer op fortæller guiderne at en af hajerne svømmede lige forbi Thomas. Ærgerligt vi ikke fik set den. Ca. kl. 13 er vi tilbage til Phi Phi og Axel henter dinghyen. Han hopper dog i ikke langt fra en båd der sejler forbi, men det går fint. Efter vi er tilbage på Blue Marlin slappes lidt af inden den står på at fejre et års dagen fra Thomas og Kurt tog fra Hundige havn i Danmark. Vi får en god rum og vi foreviger begivenheden. Herefter slapper vi lidt af inden vi tager dinghyen ind til Phi Phi hvor vi får en bananasplit og kigger lidt på butikker. Herefter tages en gang massage inden vi spiser aftensmad kl. 5. Efter aftensmad tages ned til diveshoppen, hvor vi får udfyldt logbøger og snakker med vores dykkerinstruktører. Den ene er fra Kuala Lumpur og vi får nogle hints til, hvad der er at se der og også på Langkawi og Phuket. Dykkerinstruktører er faktisk rigtig gode at spørge til råds om alt muligt da de ved det meste og rigtig gerne vil hjælpe deres kunder. Efter bøgerne er udfyldt, tages tilbage til skibet omkring kl. 8 hvor Ebbe går til ro, mens resten finder ud af hvordan sejladsen til Phuket skal foregå. Vi afsejler Phi Phi kl. 22 og håber at være på Phuket næste morgen.
Illustration 10: US Navy ved Phuket. Besætningen har gennem flere dage investeret millioner af dollars i Bang La Road.
Tidligt om morgenen sejler vi ind i Chalong-bugten ved Phuket. Vi fortøjer ved en bøje og spiser morgenmad med udsigt ind over Phuket, hvor dens Big Buddha skimtes på en bjergtinde. Efter morgenmad tager vi dinghyen ind til myndighederne kl. 9 der alle har kontorer på havnekajen i Chalong. Vi er alle med, da vi har læst at det går nemmere, hvis hele besætningen er til stede ved indcheck. Først besøges toldmyndighederne, så havnefogeden og til sidst immigrationsmyndighederne. Alt går nemt og efter ca. 2 timer er vi tilbage på Blue Marlin, hvor vi begynder at sejle op mod Ao Po Grand Marina. Det er en marina oppe nordpå vi har booket os ind i under vores ophold på Phuket. Der er ingen vind så sejladsen går for motor. På vej derop sejler vi forbi et amerikansk hangarskib og flere krigsskibe. Senere erfarer vi at det er på 4 dages orlov ved Phuket, så besætningen kan have lidt ferie og nyde Phukets seværdigheder. Omkring hangarskibet er flere mindre skibe fra den amerikanske flåde samt en større krydser. Der er mindre færger der sejler frem og tilbage mellem Phuket og hangarskibet med besætningen der tæller hele 6.500. Sidst på eftermiddagen ankommer vi til Ao Po Grand Marina. Her får vi eskorte ind i marinaen og inde på kajen står flere thailændere klar til at tage imod fortøjningerne. Med det store opbud af folk går alt som en leg og kort efter har vi atter fast grund under fødderne og Blue Marlin er fortøjeret. Elstikkene er anderledes end dem i Australien, så vi skal have lavet en adapter. Vi har de nødvendige stik og fluks kommer to thailændere og laver stikket. Serviceniveauet er godt i marinaen og der er hele tiden en livlig aktivitet af thailændere der kører rundt mellem bådene på deres knallerter med sidevogn. Vi pakker vores vasketøj sammen, som der er blevet en del af, da vi sidst fik vasket på Bali for ca. 1 måned siden. Vi går op til den lokale købmand der også vasker tøj og afleverer det hele. Vi går bagefter ned i den lokale by, hvor vi køber ananas og vi er kort inde i 7-eleven. Herefter tager vi tilbage til marinaen, hvor vi spiser aftenmad på Restauranten Quarterdeck. Maden er god og vi nyder at være kommet i marina efter vi de sidste mange gange har ligget for anker eller i industrihavn. Efter aftensmaden tages tilbage på Blue Marlin og der gås til ro.
Illustration 11: Ebbe foran et af mange store flotte barer i Patong.
Efter en god morgenmad tager Thomas, Ebbe og Axel en taxi ind til Patong, der er den store turistby på Phuket. Kurt bliver tilbage på båden, da han har en del papirarbejde der skal i orden. Der kommer også en vurderingsmand, der skal inspicerer udbedringen af skaden fra Panama. Det er firmaet bag Panama Kanalen der vil sikrer sig at skaden er udbedret. På vej ind til Patong der tager en times tid ser vi flere harmonikastød. I Patong bliver vi læsset af i centrum i storcenteret JungCeylon. Det er stort og vi har problemer med at finde ud. Da vi endelig finder ud, leder vi kort tid efter en rejseagent, som vi kan bestille ture til de næste dage. Vi har aftalt at tage en enkelt tur til Krabi der ligger inde på fastlandet og en tur til showet Siam Seramit. Efter vi har bestilt turene splitter vi op og har lidt gøremål hver især. Vi mødes igen i Bang La Road, der er hjemstedet for Phukets letlevende damer. Vi tager en øl på Blue Lagoon, mens flere thaipiger gør sig til. Hen på eftermiddagen lejer Kurt bil og kommer ind til os andre. Vi mødes i storcenteret, hvor vi ser et mindre springvandsshow. Herefter tager vi en Tuk-Tuk ud til en dykkerforretning med Kurts dykkerur, der skal have skiftet batterier. Den har desværre lukket, så uret må vente med at blive lavet. Vi går tilbage mod Bang La Road, der er centrum i Patong, og leder efter en god restaurant. Midt i vores søgen, gør vi en kort pause da vi tager en cocktail "to go". De er billigere end hvis vi drikker den i baren, men efter vi har betalt foreslår bartenderen alligevel at vi bliver siddende. Måske for at baren tager sig bedre ud med en flok fine danskere. Efter drinken finder vi en tysk restaurant og vi får alle en god bøf. Herefter tager vi ind i Bang La Road igen, hvor der er kommet meget gang i den. Damerne danser på bordene og musikken pumper derudaf. Vi finder en god bar i midten af det hele, hvor vi får selskab af et par søde piger. De er meget flinke og underholdende og sørger får at vi ikke mangler øl. De fortæller også at de "piger" der danser på podierne i virkeligheden er mænd, og dem i barerne er piger. Vi er noget overrasket da dem på podierne ligner piger, men man kan åbenbart meget med plastikkirurgi nu om dage. Efter vi har fået et par øl kører vi hjem kl. 01 og går i seng.
Illustration 12: Blue Marlin i Ao Po Grand Marina. Sidste marina var i Darwin, så lækkert endelig at kunne gå i land igen.
Efter morgenmad tager vi hul på småprojekter på båden. Ebbe lapper gummibåd, Axel laver den nye stikkontakt færdig og Kurt tager af sted efter Else Marie i lufthavnen. Hun skal være med på båden de næste 2 uger og det er noget vi alle har set frem til (nok mest Kurt). Thomas går i gang med den store rengøring af båden, da den er begyndt at trænge til det. Især nu når vi får damer om bord igen. Salonen "shines" totalt op, skabe tørres af i køkkenet og alt der ikke er på sin rette plads kommer det. Imens vi er i gang på båden tager Kurt Else Marie med på tur rundt på Phuket. De besøger en fin strand og får en god middag. Hen på eftermiddagen mødes vi alle igen og vi får hentet vasketøj og gas der har været til genopfyldning. Vi fik kun opfyldt den australske gasflaske, mens de europæiske ikke var mulige. Vi går i bad og gør os klar til Siam Seramit, som vi tager af sted til kl. 17.30. Ved showet har vi bestilt aftensmad, der er en stor god buffet med alverdens retter. Efter en god middag, gås rundt ved showet, der er bygget året før og derfor meget velholdt. Ved showet er der også mindre elefantshows, thaiboksning og en museumsby vi besøger. I byen er der gamle beboelseshuse fra forskellige steder i Thailand og vi ser hvorledes deres køkken og soveværelser så ud. Efter de mindre shows tager vi ind til hovedshowet. Det er en historisk thailandsk fortælling i tre akter og kostumer, scenografi og kulisser er meget flotte. Axel er lidt træt og beslutter sig for kun at tage de vigtigste elementer i fortællingen med åbne øjne. Efter showet tager vi hjemad. Inden vi helt kan tage hjem, skal vi lige have tanket bilen op, så vi kan afleverer den i samme stand som vi modtog den. Det var med 2 streger på benzinmåleren og vi vil ikke fylde for meget på, så vi fylder på for 200 baht (ca. 40 kr.). Herefter tager vi lige en runde på tanken og fylder på for 200 baht mere. Herefter tager vi af sted fra tanken og kører lidt op og ned af gaden inden vi tager ind igen og fylder på for 200 baht mere. Stadig bevæger benzinmåleren sig ikke og vi begynder at betvivle at standeren virker. Lige pludselig har vi hele 4 streger og vi begiver os hjemad og i seng.
Illustration 13: Axel, Prebens kone, Preben, Kurt, Else Marie, Ebbe og Thomas ved Prebens palmeolieplantage.
Efter morgenmad kl. 7 gør vi os klar til vores endagstur til Krabi. Kurt og Else Marie tager op og afleverer bilen. Mens vi andre tager opvasken og går ned og venter på Minibussen, der skal hente os. Efter lidt ventetid og hjælp med at finde vej kommer minibussen endelig. Vi samler Kurt og Else Marie op og kører af sted. Med os har vi chauffør, vores guide Wind og en mand fra turarrangøren, der skal evaluere turen. Vi kører nordpå over en bro ind til fastlandet. Efter 2 timers kørsel er vores første stop ved en palmeolieplantage. Her viser det sig at ejeren er dansker og hedder Preben, som er thailandsk gift og slået sig ned som plantageejer. Han er en rigtig lun jyde, der er rigtig glad for at møde danskere. Vi er kun de anden besøgende de har, da de lige er begyndt på at tage imod turister. De første havde de dagen før og det var en flok uforskammede nyrige russere. Vi får en kop kaffe med kager til, og Preben fortæller om palmeolieproduktion. Vi ser hvorledes de høstes og ellers snakkes lidt om Danmark. Efter ca. 45 minutter siger vi farvel til Preben og kører videre mod Krabi. På vejen gør vi holdt ved "Tiger Temple" der er et helligt område med flere templer. Der er også en Stuba på toppen af et nærliggende bjerg, men der kan vi desværre ikke nå op da vores program er stramt. Efter tempelbesøget kører vi videre til Krabi, hvor vi tager ned til kajen. Her hentes vi af en longtail-båd der fragter os ud til en lille ø, hvor restauranten vi skal have frokost ligger på. Det er en fiskerestaurant og vi går i land lige ved deres hyttefad, hvor vi ser flere forskellige fisk som de har på menuen. Blandt andet en ballonfisk som de tager op og får sig til at pumpe op til en fodbold. Vi spiser en rigtig god frokost, inden vi tager af sted med longtail-båden igen. Næste stop er en grotte, hvor der levede forfædre til mennesket i for ca. 40.000 år siden. Desuden er der fundet skeletter fra vores ældre forfædre der skydes på at være 40 millioner år gamle. Efter vi har besøgt grotten tages longtail-båden tilbage til Krabi, hvor vi kører fra i minibussen igen. Vi tager ud til et fiskeopdræt/forskningssted, hvor vi ser på flere forskellige fisk. Blandt andet søheste, en rokke og hajer. Kurt giver en is, som vi alle nyder til fulde. Herefter kører vi mod turens sidste stop, som er elefantridning i junglen. Her kommer vi ud på tre elefanter, hvor Kurt og Else Marie ridder sammen, Thomas og Axel og Ebbe alene. Hver har vi også en guide med som styrer elefanten. Vi ridder over en flod og får en kort tur rundt i junglen og gennem mudder. Det vugger og guiden har flere gange svært ved at få elefanten til at gå i den rigtige retning. Vi får også hver især selv lov til at styre elefanten. Efter elefantride turen går det hjemad. På vejen snakker vi med Wind om hvad der er at lave ellers på øen og han foreslår at vi tager til kabaret med Ladyboys i Patong. Det synes vi lyder som en god ide og vi får Wind til at bestille billetter til samme aften. Så i stedet for at tage hjem på båden, går den til Patong for at se "Simon's Caberet". Da vi ankommer, er der mange mennesker og stressniveauet stiger, da Ebbe ikke kan finde sit kamera. Wind som er taget med os ind til showet ringer til chaufføren, for at høre om det ligger i minibussen. Det påstår chaufføren det ikke gør, men Wind er ikke overbevidst. Han ringer til en kammerat som kører forbi minibussen for at tjekke en ekstra gang. Han finder det og Ebbe er meget glad igen, for at få sit kamera tilbage. Også rigtig flot service af Wind. Efter vi har fået vished om at Ebbes kamera er i god behold tager vi ind til showet. Kabareten indeholder mange numre og de er flot opsat med dansere i flotte kostumer. De mimer til henholdsvis, amerikanske, russiske og kinesiske numre. Der er også enkelte sange fra andre lande og endda også BarbieGirl af Aqua fra Danmark. Efter showet er alle ladyboys linet op udenfor til billeder. Enkelte af os får taget et mod et mindre beløb. Herefter siger vi farvel til Wind og vi tager en Tuk-Tuk ind til Bang La Road for at få lidt at spise og en øl. Vi ender på en irsk pub med god live musik leveret af to dygtige thaipiger. Vi får et par gode fadøl og en god burger med pomfritter. Herefter tager vi en taxi hjem og i seng.
Illustration 14: Au Po Grand Marina er et dejligt sted!
Efter morgenmad tager Kurt, Else Marie, Thomas og Axel af sted mod Phuket Town. Ebbe bliver tilbage på båden og slapper af med private gøremål. I Phuket Town går Kurt og Else Marie på jagt efter en stenelefant til deres forhave derhjemme. Thomas og Axel tager videre til Chalong for at tjekke ud af Thailand. Vi har besluttet at afsejle Ao Po Grand Marina om eftermiddagen med kurs mod Georgetown, Penang, Malaysia. Vi får tjekket ud ved toldmyndighederne og havnefogeden, men kontoret for immigration i Chalong er lukket så vi må ind til hovedkontoret i Phuket Town. Dette klares lige inden lukketid og vi fortsætter til Patong. Her har vi et kort visit på stranden og vi tager et smut forbi Burger King. Herefter tager vi ind til Phuket Town og henter Kurt og Else Marie, der har fået købt en elefant der skal sendes hjem til Danmark. Vi tager ud og handler og tilbage til Ao Po Grand Marina. Da vi er ude at handle vil Kurt og Else Marie købe nogle flasker boblevand, men det får de ikke lov til da det kun er i bestemte tidsrum på dagen man må købe under 10 liter alkoholholdige drikke. Meget mærkeligt supermarked. Hjemme på båden har Ebbe sørget for påfyldning af vand og afregning med marinaen, så omkring kl. 17 afsejler vi marinaen. Herefter spiser vi gode svinekortellerter på båden, inden nattevagterne starter.
Illustration 15: Så er der styr på hvis frugt der er hvis!
Vi spiser morgenmad godt klemt sammen under sprayhooden da det drypper. Som om natten, er der i løbet af dagen ingen vind og vi sejler af sted for motor. Om eftermiddagen laver Thomas og Ebbe fortoilettet, hvor vandindtaget er tilstoppet. Det blæses igennem med trykluft hvilket hjælper. Til aftensmad står den på bøfstroganoff med kartoffelmos. Efter maden disker Kurt op med drinks som nydes til solnedgangen. Herefter tager natevagterne over og folk går til ro.
Illustration 16: Thomas igang med at hænge æresport op til sin fars og Else Maries sølvbryllup.
Vi ankommer til Georgetown om morgenen og vi er meget overrasket over, hvorledes byen ser ud med mange og høje højhuse. Vi havde forventet os noget lignende Kumai, men bliver glædeligt overrasket. Vi ligger og venter uden for marinaen indtil kl. 11.30 pga. lavt vand i indsejlingen. Thomas kalder over VHF John Ferguson, manager i Straight Quay Marina, og får grønt lys til at sejle ind. Vi ligger til kaj med god hjælp fra John og hans ansatte i marinaen. Marinaen er utrolig flot og vi tager hurtigt op på en af de nærliggende restauranter og får en laksemad og øl. Herefter tager vi ind i Tesco (stort supermarked) og køber lokale malaysiske simkort. Bagefter hopper vi på bussen og tager ind til centrum. Thomas tager til myndighederne og melder vores ankomst, Ebbe og Axel køber blomster og æresport til sølvbryllupsparret, Kurt og Else Marie i storcenter og ude at finde restaurant til sølvbryllupsmiddagen. Vi bliver alle lidt forstyrret i vores gøremål, da vi alle skal møde personligt op ved immigrationsmyndighederne. Dette klares dog og uden at vi får afsløret nogle af sølvbryllupsplanerne for Kurt og Else Marie. Efter vi har klaret vores gøremål i centrum tager Thomas, Axel og Ebbe ud til et fint supermarked kaldet Food Storage. Her indkøber vi delikatesser til næste dags morgenmad. Vi har lige præcis 20 minutter til det, hvilket vi klarer mere eller mindre stresset. Herefter videre til Tesco og købe kort til vores fine gaver og til sidst aftensmad inden vi tager tilbage til båden. Kurt og Else Marie er stadig i gang med at finde restaurant til dagen efter og vi går i gang med at gøre klar til sølvbryllup. Imens vi er i gang med at øve "I østen stiger solen op" kommer Kurt og Else Marie hjem. Vi når lige at slukke musikken og gemme gaverne væk så de ikke opdager noget. Efter Kurt og Else Marie er gået i seng gøres det sidste klar til sølvbrylluppet. Igen er vi lige ved at blive opdaget og Kurt forstår ikke, hvorfor han lige pludselig ikke må gå op og hente noget tøj der hænger til tørre på dækket.
Indonesien - den 16. til 30. september 2012
Illustration 1: This is a fish!
Tidligt om morgenen sætter Ebbe fiskestagerne og kort efter Thomas og Axel er stået op, er der gevinst. På Axels stage er der en stor fisk, som hurtigt løber ud med alt snøren. Snøren holder heldigvis og kampen kan begynde. Vi får den halet ind til siden af skibet og med en hastighed på 2-3 knop, er den nem at tage med fangstkrogen. Det er en Great Barracuda på ca. 10 kg og 112 cm, så en fin fisk af en anseelig størrelse. Vi parterer den, men erfarer desværre efter lidt opslag i vores fiskebøger at en Great Barracuda på over 100 cm kan være giftig. Vi må skuffede smide den ud igen, da vi ikke vil tage chancen med at spise den. I stedet tages hakkebøffer med bagekartofler og brun sovs til. Efter maden tages en drink, mens vi kigger på boreplatforme, som vi passerer. Om natten løjer vinden af og Thomas og Axel sejler 9 sømil på deres nattevagt på fire timer. Det er dog ikke så slemt, da vi ikke ønsker at anløbe Semerang for tidligt, mens det stadig er mørkt. På nattevagten får Thomas og Axel også mailet med Tyuono der er en lokal turistagent. Han skal hjælpe med at arrangerer vores tur på Java.
Illustration 2: Os alle i himlen på Borobudur.
Vi ankommer til Semerang havn om morgenen. Semerang havn er en industrihavn uden lystsejlere, så vi er spændte på, hvor vi kan ligge. Da vi når lidt ind i havnen, bliver vi vinket ind til et skib, som vi ligger os udenpå. Det er et navigationsskib og skal vist ikke ud at sejle de næste dage (vi kan ikke helt få et endegyldigt svar). Efter besøg af politiet, som dukker op, tager Thomas ind til myndighederne for at tjekke ind. Politiet oplyser at der findes en marina 4 km længere mod vest. Kurt tager en taxi ud til marinaen for at vurdere om vi skal flytte derud. Der findes stort set ingen marina og derfor besluttes det at blive liggende. Kurt og Axel er oppe at snakke på lodskontoret for at høre om det er i orden, at vi bliver liggende, hvor vi ligger. Det er ingen problem og de skal nok flytte skibet, hvis navigationsskibet skal sejle. Vi beslutter derfor at blive liggende og lukker båden grundigt af. Vi sætter poser på alle udluftninger så der ikke kan komme kakerlakker ombord. Efter skibet er pakket ned og Thomas har været ved myndighederne, bliver vi hentet af chauffør der skal køre os til Yogyarkarta. Vi har aftalt en 3-dags tur med rejseagenten Tyuono som indbefatter hotelophold i Yogyarkarta, besøg på templerne Borobudur og Candi Sukur, og vulkantur til Gunung Merapi. Så af sted går det, kort over middag, mod Borobudur. Det er en tur på ca. 100 km, men i den tætte indonesiske trafik tager det 3½ time. Vi ankommer til Borobudur omkring kl. 15.30. Vi bruger et par timer på templet der er verdens største buddhistiske tempel og er meget overvældende. Der er mange fine udskæringer i vulkanstenene som det er bygget af. Vi har en guidet tur på en time, hvorefter vi udforsker det selv en times tid inden templet lukkes for besøgende. Det består af 10 niveauer og de øverste skulle være himlen. Så efter en tur op på toppen har vi alle været oppe ved vor herre på en smuttur. Vi hilste dog ikke på ham. Omkring templet er en masse boder og Kurt køber 2 T-shirts til 35 kr. og Axel en taske til 60 kr. Ved udgangen hilser vi også kort på Tyuono der har sit hyr at gøre med en gruppe skoleelever. Efter tempelbesøget kører chaufføren os til Hotel Sagan i Yogyarkarta. Hotellet er lækkert og det bliver dejligt med et par overnatninger på hotel. Vi tager ud at spise på lokal indonesisk restaurant, inden vi tager tilbage til hotellet og i seng.
Illustration 3: Kurt på toppen af Candi Sukur.
Op efter en god nats søvn i en dejlig ren og stor seng på hotellet. Herefter i bad og ombord i morgenmadsbuffeten. Efter morgenmaden hentes vi af vores chauffør der kører os til Solo for at se prinsepaladset. Vi bliver vist rundt af en sød og charmende ung guide der fortæller om prinsen der bor på paladset og hans familie. Vi handler lidt i den lokale souvenirbutik, hvor Axel køber en pibe, inden turen går til templet Candi Sukur. Vi ville egentlig gerne have været forbi et museum der har "Java-manden" liggende, men det er der ifølge vores chauffør for langt væk. Vi kører derfor til Candi Sukur og efter et par timers kørsel kører vi op af et bjerg, hvor vejen bliver meget stejl. Oppe på siden af bjerget ligger Candi Sukur, som vi udforsker. Det er et lille tempel med fine, lettere vågede skulpturer, og en super udsigt over dalen med risterrasser. Efter templet køres hjem til hotellet. Der gøres dog et kort ophold, da vi lige skal have en is. Efter at vi er kommet tilbage til hotellet tages ud at spise, selvom det er lidt svært at finde en restaurant i området omkring hotellet. Til sidst tager vi restauranten vi fik dessert på dagen i forvejen og maden er god. Der er dog lidt kludder i bestillingen, da Axels spagetti bolognese er forvandlet til en tenderloin steak magen til Kurts. Efter aftensmad tages hjem på hotellet, hvor vi hviler os inden turen til vulkanen Gunung Merapi. Ebbe og Axel tager en øl og hilser på Tyuono. Han kommer forbi og vi betaler den sidste rate af turen og snakker lidt med ham om Indonesien og Danmark.
Onsdag d. 19. september 2012
Illustration 4: Den er god nok - Ægte lava i krateret på Gunung Merapi.
Om aftenen tirsdag d. 18 kl. 23 tager Kurt, Axel og Thomas af sted med chaufføren mod Gunung Merapi. Ebbe springer over vulkanturen og bruger tiden i Yogyarkarta. Vi ankommer kl. 01.00 i 1587 højdemeter i byen Selo. Vi får en kop kaffe og hilser på guiderne, samt de andre turister der skal med på turen. Herfra starter trekking-turen til toppen i 2921 meters højde. Vi er ca. 15 turister og 5 guider. De andre turister er noget mere "trekkede" i deres beklædning, mens vi kommer i sandaler, shorts og skiundertøj. Vi frygter lidt hvor koldt det er på toppen. Ellers opad i sand, løse vulkansten og rå klippe. Nogen gange er det meget stejlt, så vi skal klatre og have armene til hjælp. Andre gange flader det ud. Vi holder pause hver time og vi spiser lidt medbragte godbidder. På sidste del af turen, lige inden vi kommer op til kraterkanten, er der et stykke i løst sand, hvor det går stejlt opad. Dette er meget hårdt og vi bliver lidt stresset over, om vi når toppen inden solopgang. Det gør vi heldigvis i god tid og vi har 20 min. oppe på kraterkanten inden der er solopgang kl. 5.20. Gunung Merapi var i udbrud d. 15. juli 2012, så vi kan se lava nede i krateret, hvilket vi alle er meget imponerede over. Det lyser fint rødt og larmer lidt som Vesterhavet. Ellers er det meget koldt på toppen og det minder om et månelandskab. Regeringen tillader ikke at vi gik helt op på kraterkanten, men guiderne synes det var lidt noget pjat, hvilket vi er glade for. Efter at have nydt en vidunderlig solopgang, går vi ned igen og kommer efter et par timer godt trætte tilbage til Selo. Det er der heller ikke noget at sige til, da turen op til toppen af Gunung Merapi er den stejleste vulkantrekking-tur på Java. Derudover er vulkanen også den mest aktive vulkan på Java. Efter vi er kommet ned spiser vi morgenmad og tager hjem til Yogyarkarta. Her tager vi et bad og mødes med Ebbe. Vi tager ind til Yogyarkarta hovedgade og handler. Kurt og Ebbe køber fine billeder og Axel køber pibetobak i basaren. Thomas ledte efter en hat og vi får guidet tur på basaren af en af butiksindehaverne. Derudover interviewes Axel på tysk af indonesiske skoleelever. Sehr Gut. Herefter tager vi tilbage til Semerang med chaufføren og spiser aftensmad i den gamle by på Det Gamle Domhus der er ombygget til restaurant. Efter maden tages rundt for at finde et sted med en god isdessert. Det er svært da Semerang ikke er særlig turistet og mest er et handels- og finanscentrum. Den virker også forfalden, fattig og beskidt. Vi finder til sidst en kinesisk restaurant der har nogle fine små isdesserter. Herefter tager Thomas os på sightseeing, hvor han meget bestemt går mod sin favoritgade... Efter denne lidt chokerende oplevelse tager vi tilbage på båden og overnatter. Blue Marlin ligger fint, præcis som vi efterlod hende.
Illustration 5: Blue Marlin i havnen i Semerang blandt fisker og fragtbåde.
Efter morgenmad tjekker Thomas os ud ved havnemesteren. Pris for 3 dage er 1,12 dollars. Det bliver dog rundet op til 20.000 rupier (ca. 2 dollars), så Thomas også slipper for at tage i banken at betale. Axel er imens på lodskontoret og låner lidt strøm og deres dejlige aircondition tempererede opholdsrum. Omkring kl. 10 afsejler vi Semerang havn med kursen mod Kumai, Kalimantan, hvor vi skal i nationalpark og se orangutanger. I havnen er der stor aktivitet af små fiskebåde og større fragtskibe. Hele dagen er der en god kraftig bidevind og vi går mellem 8 og 9 knob. Det gynger, så vi tager en let aftensmad, der hovedsageligt består af makrel og franskbrød. Lige da Thomas og Axel bliver afløst af Ebbe på nattevagt skal vi forbi en slæbebåd. Det er lige ved at blive lidt spændende, men vi formår at komme foran ham, så vi ikke havner i slæbet, eller slæbetorvet. Efter de internationale søvejsregler, skulle slæbebåden have givet os plads, da vi er en sejlbåd.
Illustration 6: Smukt udsmykket fiskeskib.
Igen god bidevind og vi sejler det meste af dagen 7-8 knob. Axel vasker cockpit og Thomas sliber lak af. Vi fanger en lille tun, der sættes ud med det samme igen, da vi synes den skal vokse sig stor. Vi tager igen en let aftensmad der består af stegt torskerogn og nudelsuppe. Om aftenen ankrer vi op ved udmundingen af floden ind til Kumai. Planen er næste dag at sejle op af floden til Kumai, hvorefter vi skal have fundet en "klotok" (indonesisk husbåd), der vil tage os med på en tur op af floden.
Illustration 7: Hovedgaden i Kumai. Den store grå lagerbygning uden vinduer anvendes til "dyrkning" af fuglereder til kinesere.
Tidligt om morgenen starter vi med at sejle ind til Kumai. Koordinater til indsejlingen er fundet på nettet og er til megen hjælp da afmærkningen er meget sparsom og vores søkort er unøjagtige. Efter vi har smidt ankeret tages en god morgenmad, mens Kumai betragtes. Den præges af pakhuse uden vinduer som vi senere får fortalt at de anvendes til at opdrætte fugle i. Deres reder er en delikatesse der sælges til kineserne som de kan lave suppe på (de er skøre de kinesere). Efter morgenmad tager Ebbe, Axel og Thomas ind for at arrangerer tur ind i Tanjung Punting National Park for at se orangutanger. Vi har besluttet os for en 3 dages tur med en lokal husbåd (klotok). Inde i byen er vi rundt at forhører os ved lidt forskellige både og vi vælger at slå en handel af med Mr. Bain, da han giver os et godt tilbud. Vi er dog lidt mistænkelige over at han er så meget billigere end de andre, men efter at have set båden vi skal med, er vi nogenlunde overbevidste. Andre fraråder os at vælge ham, men vil ikke sige hvorfor. Vi håber det er for at dumpe priserne, men er stadig noget spændte på om han holder det han lover. Senere erfarer vi dog at han snyder nationalparken ved kun at betale entre for 1 dag i stedet for 3. Ærgerligt, men svært at gøre noget ved. Efter vi har fundet båd købes lidt snack og sodavand til turen, samt til vores boatboy. Vores boatboy er en af Mr. Bains folk der skal passe på Blue Marlin, mens vi er væk. Herefter hentes Kurt, som er blevet på Blue Marlin for at reparerer elværket. Impelleren til kølevandspumpen er slidt op og udskiftes med en ny. Efter Kurt er hentet ses lidt på Kumai og vi søger efter en god restaurant. Det ender med en lokal en, hvor maden er fortræffelig dog er suppen lidt stærkt ifølge Kurt. Da de ikke har så mange desserter på menuen smuttes forbi den lokale købmand og købes is. Herefter tager vi tilbage til Blue Marlin for at pakke til turen de næste 3 dage.
Illustration 8: Klotokken ligger til ved Blue Marlin. Den skal være vores hjem de næste 3 dage.
Kl. 8 om morgenen ankommer Mr. Bain med vores boatboy der skal passe skibet de næste 3 dage. Vi har indkøbt vand og snacks til ham og resten af hans mad kommer fra fastlandet. Kort tid efter ligger vores klotok, der skal være vores hjem de næste 3 dage, til på Blue Marlin. Herefter af sted op i Tanjung Punting National Park. Vi rører ikke en finger angående sejladsen og maden der trygt styres af kaptajnen, hans assistent, guiden Adhi og en kok. Vi indretter os på øvre dæk, mens personalet holder sig mest på nederste. De har stillet forskellig frugt frem som vi straks går i gang med at spise. Vi sejler op af floden Sekonyer der går ind i nationalparken. Langs floden oppe i trætoppene er der proboscis aber (langnæseaber), der har en meget særpræget næse. De sidder i flokke og hopper rundt fra gren til gren. Lige efter vi er sejlet op af Sekonyer floden ses en Monitor Lizard svømme. Det er et firben på omkring 1 meter. Ved floden er der anløbsbroer ind til foderstationer, hvor vi står af for at se fodringen af orangutanger. Efter 2 timers sejlads ankommer vi til den første foderstation, Tanjung Harapan. Vi spiser en fin frokost og slapper af inden orangutangerne skal fodres kl. 14. Axel fordriver tiden ved at tabe et mindre beløb i et black jack lignende kortspil med de lokale. Ligeså går det for vores guide der også taber. Kl. 14 er der fodring og det ligger ca. 10 minutters gang ind i junglen. Vi ankommer lidt inden fodringen og der er en orangutang få meter fra os. Den er sulten og meget livlig mens den hænger og gynger få meter over jorden og 3-4 meter fra os midt på stien. Så kommer Rangeren med mad og orangutangen følger efter, op til foderbrættet. Efter et stykke tid kommer der flere orangutanger og vi følger med i hvad de laver.
Illustration 9: Tre styks menneskeaber i gang med frokosten.
Der er flere andre hold turister hver med deres guide. De forskellige guider kommer med forskellige abelignende råb for at tiltrække flere orangutanger Efter fodringen tages videre op af floden og spises aftensmad. Herefter slappes af inden der gås til ro. Vi sover på dækket under myggenet. I løbet af natten bliver det lidt koldt, da vi ikke har nogle tæpper at tage på. Ellers har dagen været meget begivenhedsrig og det har været spændende at observerer orangutangerne. I løbet af dagen så vi også en enkelt vild orangutang. Dem der kommer til fodringen er alle semi-vilde. De fleste har været i behandling i Camp Leakey, der er den største og ældste foderstation. Om aftenen ses store flagermus flyve med et vingefang på op til 50 cm.
Illustration 10: Ebbe og Kurt sidder og spejder efter aber, krokodiller og firben.
Vi vågner lidt forfrosne tidligt om morgenen. Vi står op og straks er vores personale i gang med at rydde madrasserne væk og stille morgenmad an. Imens lyttes til aberne der også er stået op og vi ser enkelte Hornbill-fugl flyve over os. Efter at have spist morgenmad tages på junglevandring ved foderstation 2, Pondok Tangui. Allerede på anløbsbroen er en orangutang som spærrer vejen for os. Vores kaptajn hjælper os og jager den ind til siden så vi kan smutte forbi. På vandringen ser vi ikke meget, men det er godt at få rørt sig lidt. Vandringen ender kl. 9 ved et foderbræt, hvor en Ranger kommer med mad til orangutangerne. Selvom guiderne med deres råb gør et ihærdigt forsøg på at lokke orangutangerne frem kommer de ikke. Så lidt skuffede vender vi snuden tilbage mod båden. På vej derned ser vi dog to yngre orangutanger som leger/slås med hinanden. Efter at have stået og kigget på dem i 20 minutters tid tager vi videre med båden til foderstation 3, Camp Leakey. Efter at have lagt til, spises igen en god frokost, inden vi tager ind til lejren. Ved Camp Leakey er der flere huse og orangutanger i de omkring liggende træer. Vi kigger på orangutangerne og besøger et lille museum om dem. Kl. 15 er der fodring og vi tager ud til foderbrættet. På vejen derud ser vi et halvtamt vildsvin gå og rode i jorden. Ved fodringen er der mange orangutanger og rig aktivitet. Vildsvin kommer også forbi og spiser orangutangernes levninger. Efter at have set fodringen tages tilbage mod båden.
Illustration 11: Abekongen Tom har en vis lighed med ALF.
Her støder vi på kongen Tom der er en stor hanorangutang. Han hænger på et af husene inde i Camp Leakey og vil gerne ind og have noget mad. Efter han er observeret et stykke tid sejler vi et stykke ned af floden, hvor der ligges til for natten. Kurt ser et kort glimt af en krokodille, men da vi bakker tilbage med båden er den forsvundet. Efter at have lagt til tager vi bad på båden med vand fra floden. Vi er taget fra det beskidte hovedløb i floden op af et sideløb, hvor vandet er fint rent. Efter badet spises god aftensmad inden den står på natvandring. Her ser vi taranteller, enkelte ildfluer og sovende fugle. Den ene er en stor kalkun som guiden har lidt svært ved at få vækket. Da det endelig sker giver det et sæt i os allesammen. Efter natvandringen går vi til ro på båden. Vores guide tager dog op til nogle huse, hvor andre lokale sidder og spiller kort. Her taber vores guide flere penge i løbet af natten og vi er lidt bange for at hans hyre ikke dækker tabet.
Illustration 12: Vores kaptajn der styrer båden samtidig med han spotter dyrelivet.
Efter endnu en halv kølig nat står vi op og får serveret morgenmad. Vi ser en enkelt Monitor Lizard. Herefter tager vi ind til foderstationen (Pondok Tangui) og håber at der er flere orangutanger ved fodringen end dagen før. Det ér der og lejrens konge kommer endda forbi. Den er ikke ligeså stor som Tom, men stadig et imponerende væsen. Midt i fodringen har kongen spist sig mæt og forlader foderbrættet. Andre orangutanger kommer til og vi ser dem spise, inden vi går tilbage mod båden. På vej tilbage ser vi kongen igen der har fået lidt mad igen oppe ved Rangerens hus. Herefter tager vi vores klotok til landsbyen og går en lille tur. Vi ser skolen, spiller lidt bold med nogle børn samt kvinder der fletter sivtage. Herefter tager vi videre til foderstation 1, Tanjung Harapan, og ser flere orangutanger blive fodret kl. 2. Igen er lejrens konge der, så nu har vi set kongerne ved hver lejr. Herefter tager vi hjemad med klotok mod Blue Marlin. Vi ser flere ildfluer inde under palmer ved flodbredden da det er blevet mørkt. Det er rigtigt smukt og idyllisk at sejle ned af floden mens tusindvis af lys bevæger sig under palmerne ved bredden. Om aftenen kl. 19.30 er vi tilbage på Blue Marlin. Her siger vi farvel til vores herlige klotok og dens besætning. Vores boatboy har passet godt på skibet og det er som vi forlod det. Det er altid lidt spændende at overlade Blue Marlin til andre og vi håber at de passer godt på det. Efter vi har pakket ud efter tre spændende dage i Tanjung Puting National Park går vi alle trætte i seng.
Onsdag d. 26. september 2012
Illustration 13: Thomas i selskab med Harbourmaster og tilfældig skibsagent på Kumai. Hver gang vi er i nu havn i Indonesien går der meget tid med at tjekke ind og ud.
Vi spiser morgenmad og fejrer Axels 3 månedersdag på Blue Marlin med en god dram. Mr. Bain kommer forbi efter den sidste betaling og han hyres som chauffør resten af dagen. Mr. Bain kører os rundt til forskellige myndigheder. Først med Thomas til Harbourmaster, mens vi andre nyder en kop kaffe på en "fortovscafe". Så til den lidt større by Pangkalan Bun til immigrationsmyndighederne. Herefter splitter vi op og Thomas tager tilbage til Kumai til Harbourmasteren igen. Ebbe, Kurt og Axel ser på butikker i Pangkalan Bun og får en banana split på en cafe, der betjenes af meget fnisende tøser. De er ikke så vant til at se sådan nogle "good looking" danskere. I mellemtiden er Thomas blevet færdig hos Harbourmasteren og skal tilbage til os andre i Pangkalan Bun. Det er dog svært at finde den offentlige transport eller en taxi så i stedet hyrer Thomas en af de lokale der har en scooter. Efter vi er mødtes med Thomas ses på butikker. Kurt og Thomas køber høretelefoner så de kan høre lydbog via bluetooth og Axel køber en Mito Touchpad, "Made in China". Han får demonstreret de fleste funktioner, så han ikke ender i samme situation som Ebbe med sin kinesertelefon. Herefter spises aftensmad og bagefter handler vi ind i supermarked til de næste mange dage på vandet. Mr. Bain kommer og henter os og sætter os af ved dinghybroen i Kumai. Dinghyen er lidt svær at finde og vi tror en kort overgang den er væk. Vi finder den dog og tager tilbage til skibet. Vi afsejler Kumai ca. kl. 21 og sætter kursen mod Phuket, Thailand. Om natten går det fint med fin vind. Thomas og Axel overhaler endda et par slæbebåde der slæber pramme. De er lidt svære at tyde på toplysende og det gøres ekstra svært når der ikke er lys på slæbet.
Ebbe har 3 måneders dag på skibet og det fejres på behørigvis med en dram til morgenmaden. I løbet af dagen udregnes BMI tal og der sættes mål for vægten. Om eftermiddagen vasker Axel dækket og får hjælp af Thomas med at slæbe vand. Den gule vandslange vi ellers bruger til det er åbenbart blevet fornærmet og stået til søs, fordi Axel fik den placeret lidt uheldigt på dækket. Vi spiller også magnetskak indkøbt i Pangkalan Bun. Det er dog lidt svært, da det kun er bønderne der er med. Så i stedet for skak tages et spil dam og det funderes over, om vi kan finde et møllespil på Phuket. Aftensmaden er frikadeller, stuvet hvidkål og rødbeder og smager helt eminent. Stuvet hvidkål er åbenbart en rigtig god ret på havet og Ebbe bliver bedre og bedre til at lave det.
Kurt ser en gul søslange tidligt om morgenen, mens han og Ebbe sætter gennakker. Herefter spiser vi morgenmad som er den lette slanke udgave. Vinden er svag hele dagen og vi går mellem 3-5 knob. Aftensmaden er bøffer, bagekartofler, sovs og grønsagsblanding. Til maden får vi et godt glas rødvin. Om natten går vinden i stå og vi sejler mellem 2 og 3 knob, mens containerskibe og tankerer suser forbi os.
Illustration 14: Axel med en spansk makrel, der er fortræffelig på grillen.
Ebbe har bid på sin stage tidligt om morgenen, hvor han er alene. Så imens han bakser med stagen og styrer samtidig, hopper fisken af. Ny fisk bider igen op af formiddagen, men igen hopper den af. Hele dagen er det meget varmt og sveden driver af os. Aftensmaden er hvidkålssalat, frikadeller, som blev levnet et par dage tidligere, og pølser og gulerødder fra grillen. Da vi er i gang med opvasken er der pludselig bid på Axels stage. Det er en fin spansk makrel som hales ind uden den store modstand. Den glæder vi os til at spise næste dag.
Vi får en let morgenmad. Om formiddagen hænger Thomas og Axel monooxid alarmer op. De alarmerer hvis der har spredt sig kuliltedampe fra motoren ind i salonen og køjerne. Axel har tidligere gjort nogle forsøg med dobbeltklæbende tape men uden held. Efter dette dejlig lille overskuelige projekt, går vi i gang med at sætte en stikkontakt op i salonen. Det er dog et større projekt, da vi først skal finde et sted med 220V og så trække flexrør og ledning herfra. Efter at have været det meste af skibet igennem og et par mislykkedes forsøg lykkes det endelig at få trukket et kabel til sidst. Resten af projektet må vente til morgendagen. Om eftermiddagen tager vinden til og vi kan se en lidt sort sky ret foran os. Vi beslutter at tage genakkeren ned og sætte genuaen i stedet. Kort efter har vinden dog lagt sig helt og vi må starte motoren i stedet. Om eftermiddagen ser vi delfiner langt væk. Det er en flok på 10 stykker som svømmer afsted i vandoverfladen. Aftensmaden er den spanske makrel fra dagen før og den er rigtig lækker. Vi får kartofler og sennepssovs til.
Indonesien - den 1. til 15. september 2012
Illustration 1: Vandfaldet er lidt inde i slugten. Vi hoppede kort efter billedet er taget i floden 7 meter under os.
Efter morgenmad tager vi ind til Labuan Bajo, hvor vi mødes med vores guide og chauffør. Vores guide hedder Rivaldo og er en knægt på 16 år. Han ligner dog en på 13. Han går i skole, men har også praktikperioder, hvor han agerer turistguide. I Labuan Bajo er mange unge i gang med en uddannelse indenfor turistbranchen. Vores bil er en "Bemo", der er en lille kassevogn indrettet til Minibus. Vi sidder bagi på polstrede bænke og kan se ud gennem de små tonede ruder. Foran sidder Rivaldo og chaufføren, og bemoen er smukt udsmykket med Justin Bieber plakater, motorcykelplakater og alverdens tingeltangel og spejle. Chaufførens dør går op hele tiden, men han har styr på det. Af sted det går ad Flores Trans-Highway, der mest ligner en dansk provinsvej. Vi gør holdt ved et udsigtspunkt, inden der drejes af op mod vandfaldet. Langs vejen ser vi større vejarbejde og flere rismarker. Rivaldo fortæller lidt, men hans engelsk er sparsomt. Han er dog rigtig flink og opmærksom hele turen igennem, og er altid klar med en hjælpende hånd. På vej op mod vandfaldet bliver vejen mere hullet og ved et sving, hvor en bulldozer er væltet af vejen, er vejen helt smadret. Alle stiger ud og går de næste 100 m, mens chaufføren kører hoppende op ad vejen. Vi hopper ind i bemoen og kører op til landsbyen Warzawa. Her hyres lokalkendt ranger, som går med os ud til vandfaldet. Det er en tur på en time igennem regnskov. Ude ved vandfaldet hopper vi i vandet fra klippeskråningerne. Der er 7 meter ned. Axel hopper først uden de større overvejelser. Lidt mere betænkningstid fra Ebbe og Thomas, som begge til sidst vælger at hoppe, under stor jubel fra tilskuerne. Sara overvejer et hop, men dropper det, da hun ser en slange i vandet. Alle bader og låner Saras medbragte shampoo. Vi svømmer også ind til vandfaldet, som ellers ikke kan ses ude fra klipperne. Efter badeturen nydes den medbragte frokost, som er kogte grønsager, ris, nudler og kylling. Rigtig lækkert at nyde den på klipperne med det brusende vandfald i baggrunden. Efter frokost tager vi tilbage til Warzawa. Lige inden vi kommer ud af junglen smider rangeren vores affald lidt ud i krattet. Nu gad han åbenbart ikke slæbe på det mere. Vandflasken, som han har fået af Ebbe, beholder han dog og giver til nogle børn i byen. På vej op til byen sidder en gammel mand og hugger skrællen af kokosnødder. Vi køber et par stykker og slukker tørsten. Efter de er tømt, flækker manden dem til os og vi spiser kokoskødet. Oppe i byen hilser vi på nogle af de lokale, som alle er meget imødekomne. Vi køber lidt bananer og to ananasser hos en af dem til at nyde senere på sejlturen. Vi er også inde at besøge rangeren, inden det går mod Mirror Rock i bemoen. Inden Mirror Rock gør vi stop ved en lokal risfarmer hvor vi ser på hans fine rismarker og hilser på hans gris. Ved ankomst til Mirror Rock er der ny guide, Joseph, vi skal have med. Han viser rundt i grotten, som ikke er den allervildeste. Men interessant at se, hvor lidt turistet denne grotte er i forhold til dem vi så i Australien. I grotten ser vi en stor edderkop, en flagermus og en forstenet skildpadde. Efter at have udforsket grotten køres videre til et supermarked. Her indkøbes æg, slik og andre fornødenheder. Vi tager tilbage til Labuan Bajo, hvor vi tager ud på Blue Marlin og henter benzindunke til dinghyen, computere og tager billeder af den udbedrede skade, der skete på Blue Marlin i Panama-kanalen. De skal sendes til firmaet bag Panama-kanalen for at få dækket reparationsomkostningerne for skaden. Thomas tager ud til den lokale tankstation og fylder dunkene op, mens vi andre tager på restaurant og tjekker mails, samt nyder en kold øl. Vi er rundt at finde T-shirts, inden vi spiser og bagefter tager vi trætte hjem til båden. Her vaskes æg og frugt i klorin, inden det ligges på plads nede i skibet. Vi gør meget ud af ikke at få kryb ned i skibet og tømmer også tasker efter hver tur for at tjekke for blinde passagerer (kakerlakker).
Søndag d. 2. september 2012
Illustration 2: Komodovaran på Rinca Island.
Tidligt kl. 6 sejler vi fra Labuan Bajo mod Rinca. Rinca er en ø med komodovaraner, hvilke vi alle er meget spændte på at se. På vej mod Rinca er Axel i stævnen og holder øje med vanddybden. Dette er dog intet problem og det eneste der ses er fisk og en skildpadde. Vi ser også flere delfiner på turen. På Rinca får vi følgeskab af Ridwan, som er ranger. Han er i praktik som ranger og går også i skole ligesom Rivaldo. Vi ser flere komodovaraner omkring lejren. Herefter tages på tur ud i naturen på øen. Vi vælger den lange tur, og vi ser 2 komodovaraner ude på ruten. Den ene skubber Ridwan med sin stok, så den går en lille tur. Ellers ser vi flere små aber, som er meget frække. Da Ebbe tager en film af en, på nært hold, tager den resten af vores bananer, som Ebbe har om håndleddet. Vi ser også vandbøfler, der enten spiser eller køler sig af i et vandhul. Øen er ellers meget gold og turen er meget varm. Efter rundturen på Rinca sejles videre til Komodo. Vi ser i løbet af dagen flere fisk der springer og vi får følgeskab af fiskerbåd, der vil sælge perler og træudskårne komodovaraner. Vi ankommer til Komodo omkring kl. 17.30, hvor Thomas og Axel tager ind og arrangerer trekking tur til næste dag. Mens Thomas og rangeren er oppe at starte generatoren bliver Axel væk. Vi mødes dog kort tid efter, uden nogen er overfaldet af komodovaranerne. På båden har Ebbe, Kurt og Sara tilberedt lam stegt på grillen. Ikke dårligt og slet ikke med ananas til dessert. De har også haft besøg af fiskerbåd, der prøver at sælge en meget stor og flot hummer. Prisen er 250.000 rupier (ca.150 kr.) som vi synes er lige lidt i overkanten. Senere erfarer vi at en rimelig pris er 20.000 rupier. Herefter tages en drink inden folk begynder at gå til ro.
Illustration 3: Thomas, Axel og Sara på toppen af Mount Ara.
Vi står tidligt op om morgenen kl. 5.15. Efter en let morgenmad tager Kurt ind med Sara, Thomas og Axel. De skal på Adventure Trip på Komodo Island til toppen af Mount Ara der er 538 m højt. Kurt og Ebbe tager en anden tur der er kortere lidt senere på formiddagen. Vi mødes med Johannes, der er Head of Rangers på Komodo. Vi starter opstigningen der går over åbne sletter, løvskov, udtørrede floder og bambusskov. Vi holder mange pauser på vej op og nyder den gode udsigt. Turen tager hårdt på Johannes som også næsten er 50 år gammel. Det er dejligt køligt, og der er 8 km til toppen af Mount Ara som er 538 m højt. Vi ser flere hjorte og vandbøfler, men ingen komodovaraner. På toppen nyder vi medbragte müslibars og snakker om Indonesien med Johannes. Yderligere fortæller han at han i 2011 mistede en ranger der blev bidt af en komodovaran. Han kom på hospitalet først i Labuan Bajo og senere med helikopter til Denpasar på Bali. Desværre havde han mistet så meget blod efter biddet og infektionen fra Komodovaranens bid var så slem, at han døde efter 3 måneder. Så selv om en komodovaran virker meget fredelig er de dødsensfarlige. Kl. 10.00 starter vi nedstigningen. Her går Johannes i rask gang, med langt færre pauser. Næsten nede ser vi en komodovaran og kort efter en mere der skynder sig i skjul. Nedstigningen er meget varm og vi er glade for at vi tog op tidligt om morgenen. Nede igen mødes vi med Kurt og Ebbe der har købt flere souvenirs på klods. Efter de er løskøbt ser vi komodovaraner omkring lejren. Ebbe og Kurt har på deres tur set mange komodovaraner, da deres ranger var lokal og kendte alle komodovaranernes gemmesteder. De så endda også en babykomodo på ca. 25 cm sidde i et træ. Vi tager tilbage til Blue Marlin og sætter kursen mod Manta Point. Vi håber at se Manta Rays på en snorkeltur. Ved ankomst til Manta Point smides ankeret, men det kan ikke få fat i bunden. Så Kurt bliver på båden, mens resten tager ud at snorkle fra dinghyen. Vi spejder efter dem fra dinghyen i ca. 30 minutter men uden held. Vi ser kun et par skildpadder, fine koraller og masser af fisk. Efter snorkelturen tager vi ind i en bugt ved Komodo, hvor vi vil opankre. På vej derop er der meget modstrøm på mellem 2-4 knob. Vi spiser aftensmad undervejs, som kokken Ebbe og køkkenmedhjælperen Sara har lavet. Ris, kylling og grillede gulerødder. Da vi når frem og vil kaste anker dukker en mand i tender op. Han viser os vej til en ankerbøje som vi fortøjer os ved. Rigtigt godt gjort af manden. Herefter går folk til ro. Sara er blevet lidt søsyg og går tidligt i seng.
Tirsdag d. 4. september 2012
Illustration 4: Axel og Ebbe i færd med at lede efter Manta Rays. 10 i stilkarakter til begge.
Vi sover længe til kl. 8.00, inden Ebbe går i gang med at kokkerere morgenmåltidet. Sara har stadig lidt søsyge, så hun må i seng igen. Inden da tager hun en søsygepille, så hun kan blive frisk. Vi andre begynder at sejle, så vi kan komme ud og snorkle efter Manta Rays ved Manta Point.
Illustration 5: Efter lang tids søgen finder vi Manta Rays ved Komodo Island.
Vi starter ud med at Kurt, Thomas og Axel tager dinghyen ud at snorkle fra. De leder efter Manta Rays ved at snorkle fra dinghyen imens de sejler, så de på den måde kan afsøge et større område efter Manta Rays. De ser rigtig mange og kommer på Blue Marlin igen, så Sara og Ebbe kan komme ud at se Manta Rays.
Axel og Thomas er med igen, og denne gang er vi også heldige. Vi følger en Manta Ray i en halv time. Den er cirka 4 meter fra vingespids til vingespids. Den er ved at blive renset af små fisk nede i vandet, og vi mener, det er derfor den cirkler på samme sted. Vi vender tilbage til Blue Marlin og sætter kursen mod Lombok. Vi stopper hurtigt igen da Kurt og Thomas ikke har set nok Manta Rays. De vil også dykke med dem. Vi vender om og får dykkergrejet ned i dinghyen og afsted igen. Axel tager med dem, så han kan styre imens de dykker. Vi går igen på jagt efter Manta Rays med snorkling fra dinghyen. Efter lang tids søgen, ser vi dem endelig, men inden Thomas og Kurt kommer i dykkerudstyret er de væk igen. Herefter må vi opgive at dykke med Manta Rays, og tager tilbage til Blue Marlin. Selvom dykningen går lidt i vasken er alle absolut tilfredse med de Manta Rays vi har set under snorklingen. Aftenen går med at få planlagt, hvor vi skal ligge til på øen Lombok, så der bliver studeret kort og navigationskort.
Onsdag d. 5. september 2012
Sejlads til Lombok. Vi slapper af på båden og får dagen til at gå med daglige sysler, blandt andet støvsuger Thomas hele skibet. Vi ser fugle der fisker, men selv har vi intet held. Vi planlægger hvad dagene på Lombok skal gå med og lærer lidt Indonesiske gloser: Permisi er undskyld, Selamat Sore er goddag, Terima Kashi er tak. Om aftenen står den på kartoffelmos og pølser. Lidt synd for Sara, da hun ikke kan lide pølser, men så var der jo bare flere til os andre.
Torsdag d. 6. september 2012
Illustration 6: Glad fisker som får dirigeret os uden om sit flydegran.
Om morgenen er vinden sparsom, og vi sejler for motor. Der tegner sig et billede af at det blæser om natten og vi kan sejle for sejl, mens om dagen er det vindstille. Vi fisker hele dagen, men stadig ingen gevinst. Axel bruger formiddagen på at tørre ting fra sin forkahyt, da der er kommet vand ind igennem ovenlugen i løbet af natten. Han havde ikke fået lukket den helt så gennakkeren mm. er oppe på fordækket til tørring. Senere på morgenen ser vi lige pludselig to fiskere ret forude, der begynder at lave fagter. Vi ser de har net ude, da der ligger nogle store flydere i vandet, men vi ved ikke, hvilken vej vi skal sejle rundt om nettet. Tilsidst efter mange forskellige fagter kommer vi forbi nettene og alle er lettede. En af fiskerne hiver sin mobiltelefon op og foreviger os. Mobiltelefon er ved at være hvermandseje. Op af eftermiddagen ankommer vi til Medana Bay Marina, der er en hyggelig lille marina uden megen kajplads. Vi ankrer op i bugten og tager dinghyen ind. Her snakker vi lidt med de andre sejlere, og får en god isdessert samt øl. Ebbe og Axel tager op i den lokale by, hvor vi falder i snak med købmanden Uding. Han tilbyder at køre os ind til byen samt at stoppe ved attraktioner på vejen for omkring 300 kr. næste dag. Efter lidt diskussion slår vi til og aftaler at mødes næste dag kl. 9. Imens er Thomas på havnekontoret i marinaen og ordne indtjek på Lombok. Dette er mere kompliceret end som så, og det aftales at vi "ikke er i marinaen". Dog må vi gerne betale for opholdet. Vi spiser aftensmad på marinaens restaurant, hvor de serverer maden ud fra princippet, at når det er klart, kommer det på bordet. Kurt får forret og hovedret samtidig som den første. Efter lidt ventetid får Sara, Axel og Thomas deres hovedret, dog med fisk i stedet for kylling. Ebbe venter, og bliver lidt rastløs da hans mad lader vente på sig. Til sidst kommer endelig Ebbes mad. Dette er både hovedret og forret samtidig og samtidig får Axel sin forret. Da vi alle har spist vores retter, får først Sara sin forret og senere Thomas sin forret. Lidt forvirrende, men det tages med et smil.
Fredag d. 7. september 2012
Illustration 7: Sara sammen med en flok nysgerrige skoleelever.
Vi står op kl. 7, spiser morgenmad og tager ind og låner marinaens badefaciliteter. Herefter tager vi op til Uding der har vasket og rengjort sin bil, så den er klar til turen. Vi kører af sted af små veje og igennem små landsbyer, hvor vi ser børn lege i skolegårde og folk gå i rismarkerne. Vi kører ind igennem en regnskov, der kaldes Monkey Forrest. Flere små aber har taget ophold ved vejen og venter på at blive fodret af turisterne. Vi skuffer dem ikke og giver dem jordnødder. Uding foreslår vi skal give dem en Bintang (den lokale øl) så de begynder at danse, men vi afslår. Efter at have fodret aberne tager vi videre. Vi gør holdt ved en skole, hvor børn løber rundt og leger i skolegården. Sara vil ind og se hvordan de får undervisning, og vi bliver vist rundt af børn og lærere, der er ligeså nysgerrige som os selv. Børnene, der går i de småklasser, stimler op omkring os, fniser og siger "hello". Vi ser deres klasselokaler og de viser deres bøger. Efter skolebesøget tager vi videre til tempel, hvor der er en guide parat til at vise os rundt. Dette er ganske gratis og vi bliver vist rundt i templets forskellige gårde, med helligt vand, gudeafbilleder og altre. Ved den nærliggende flod bader små børn nøgne, mens guiden fortæller om templet. Det specielle ved dette tempel er at det er for både hinduer, taonister og muslimer. Ikke hver dag vi hører om at forskellige religioner kan leve i fordragelighed samme sted. Efter tempelbesøg tager vi ind til Mataram der er hovedbyen på Lombok. Vi tager i storcenter, hvor der spises is og shoppes. Axel køber nye solbriller, da han tidligere har lagt de gamle på havets bund. Ebbe køber kineser Smartphone til 180 kr. Meget fin telefon med masser af ekstraudstyr. Den har dog ikke GPS og Wi-fi, men Ebbe er vældig tilfreds. Ebbes tilfredshed skifter efterfølgende fra dag til dag, som telefonen udforskes. Efter storcenteret kører vi videre til Sengigi der er Lomboks turistby. Her aftaler vi med Uding at vi hentes senere på aftenen efter aftensmad. Vi går rundt i byen, får god massage til 30 kr. for en time, samt finder et godt sted at spise med udsigt over vandet. Mens vi spiser kommer flere gadesælgere forbi og vi køber blandt andet billige DVD film. De virker alle fornuftig selvom Batman: "The Dark Knight Returns" er af meget ringe kvalitet. Kurt køber også fint Rolex ur, som han er svært tilfreds med. Efter maden ringer vi efter Uding der henter os. Han har sin datter med, som havde lidt svært ved at sove. Efter vi har sagt farvel til Uding, tager vi ud på Blue Marlin og i seng.
Illustration 8: Ebbe "paparazzi" Pedersen tager billeder af strandsildene på Gili Trawangan.
Efter morgenmaden tager Thomas ind og tjekker os ud fra Medana Bay Marina. Vi andre gør skibet sejlklart og vi sætter næsen mod Gili Islands. Gili Islands er en øgruppe på 3 øer, der har hvide sandstrande og gode snorkel og dykkemuligheder. Vi har snakket med Uding om snorkelsted og han anbefaler nordvest for Gili Meno der er den mellemste ø. Efter ankomst omkring middagstid tager Kurt, Sara, Ebbe og Axel ud at snorkle med dinghyen. Thomas bliver tilbage på skibet, da vi ikke kan ankre op. Ude i dinghyen har vi lidt besvær med at finde snorkelstedet, hvor der er skildpadder. Efter lidt søgen og gode råd af nogle lokale fiskere finder vi dem endelig. Vi ser to skildpadder på afstand der svømmer imod strømmen. Dette er første gang Sara ser skildpadder i deres rette element og hun synes de er meget elegante. Efter snorkelturen vil vi sætte kursen mod Bali, men efter nærstudie af søkortet, erfarer vi at det vil tage 8 timer i stedet for 4 timer. Vi beslutter derfor at blive ved Gili Islands til aften, da vi ikke ønsker ankomme om natten til Bali. Vi vil hellere ankomme næste morgen. Vi ankrer op ved Gili Tarwangan, der er den største af de tre øer. Øen er meget turistet af unge, den er støvet og al transport foregår på cykel eller i hestevogn. Så ingen larmende motorer fra biler eller knallerter. Vi går en tur ad hovedgaden, får en is og en dejlig kold pilsner. Vi spiser på en af de mange restauranter og Ebbe tager fine billeder af de unge piger, der soler sig på stranden. Nogle er glade for opmærksomheden, mens andre er lidt mere forbeholdne. Om aftenen tager vi tilbage til Blue Marlin og sætter kursen mod Bali.
Illustration 9: Sara, Ebbe og Thomas nyder livet på Kuta Beach på Bali.
Om morgenen ankommer vi til Royal Bali Yacht Club. De har ingen kajplads, så vi tager en opankringsbøje i fjorden. I fjorden ligger mange spændende træskibe, der ligner de sørøverskibe, vi ser på film. Axel ser også en vis lighed med det store gamle playmobil sørøverskib. Efter vi har lagt til ved bøjen kommer en indoneser, skummel af udseende, ud til os i en jolle. Han præsenterer sig som Mande og spørger om vi skal have hjælp. Han synes vi skal flytte til en anden bøje (sin egen naturligvis), da vi ligger meget tæt ved andre skibe, hvilket han har ret i. På nettet har Thomas læst at Mande ikke er et af guds bedste børn, så vi afslår hans hjælp. Thomas og Axel tager ind til Yacht klubben for at snakke med Ruth der bestyrer de bedste opankringsbøjerne. På vej ind snakker vi med Klaus fra Østrig omkring forholdende i fjorden. Han har ligget i fjorden de sidste 8 år og arbejder som freelance skipper. Vi hører ham om vi hvorledes det foregår i fjorden. Herefter tager vi ind for at finde Ruth. Hendes kontor er lukket, da det er søndag og hun svarer ikke på mobilen. Vi tager ud til Klaus igen hvis indonesiske ven har en kammerat med en opankringsbøje vi kan leje. Da vi tager ind for at finde vennen dukker Mande pludselig op og Klaus' ven er lige pludselig meget stille og vil helst ikke med videre. Vi ender derfor med Mande, som viser os en opankringsbøje. Vi efterspørger udtrykkeligt en bøje fra Royal Bali Yacht Club, som Mande lover at anvises os. Det viser sig rent faktisk at være en bøje som tilhører Royal Bali Yacht Club og vi afregner senere med Ruth for lån af bøjen. Ham Mande viser sig faktisk ikke at være den bandit som vi først antog. Efter at have inspiceret bøjen, sejler vi Mande ind og sætter kursen mod Blue Marlin. Vi er dog lige omkring med nogle franskmænd der mangler et lift til deres båd. Vi får fortøjret Blue Marlin til bøjen og vi tager alle i land. Ebbe, Kurt, Axel og Sara tager til Kuta, mens Thomas tager ned til Benoa Harbour, hvor de forskellige myndigheder ligger. Her skal vi have alle papirerne i orden omkring vores færd i Indonesien. Nogle af kontorerne har desværre lukket, så han tager ind til os andre i Kuta sidst på eftermiddagen. Kuta er en turistby med fine sandstrande og masser af butikker i alle prislag. Vi snakker med travelagents om de forskellige attraktioner vi vil se på Bali. Vi har forinden planlagt at tage en dagstur på vulkanen Mount Batur og en dagstur med River Rafting og Danseshow i byen Ubud. Vi får detaljerne på plads, og tager ud at besøge Mads Langes grav. Dette er en berømt dansk handelsrejsende der ledte forhandlinger mellem balineserne og europæerne omkring år 1800. Desuden er det Saras kærestes tipoldefar. Efter en kort gåtur gennem Kuta finder vi graven, som i 2007 har gennemgået en gennemgribende renovering. Den er fin og vi nyder en medbragt øl. En balinesisk pige kommer forbi med en gæstebog, og hun fortæller hun og sin familie er ansat til at passe graven. Ebbe der skal på toilettet tager med pigen til hendes hjem for at låne toilettet. Her møder han familieoverhovedet og efter lidt modvillighed stiller familien op til foto. Efter vi har besøgt gravstedet tages ned til stranden, hvor vi mødes med Thomas. Ebbe får renset og lakeret sine negle af en gadesælger, mens vi andre nyder solnedgangen og bader. Herefter tager vi på italiensk restaurant. Kurt beslutter at det bliver hans omgang, i anledning af hans søn Alexanders fødselsdag. Vi får alle lækre pizzaer og isdesserter og går mætte og tilfredse derfra. Vi tager en taxi hjem og i seng.
Mandag d. 10. september 2012
Illustration 10: Hinduistisk optog på stranden i Kuta.
Efter morgenmaden tager Kurt og Thomas ind til myndighederne. Vi andre bliver på båden, hvor vi får besøg af Mande, der synes vi skal løsne fortøjningen lidt, da den er for stram. Efter vi har spist morgenmad tager vi ind til Ruth med vasketøj. Vi snakker lidt med hende og afleverer vaskeøjet. Vi har alle set frem til et godt bad, men desværre er der intet. De har været uden vand de sidste par dage. Vi sætter os og slapper af og venter på Kurt og Thomas. De kommer kort tid efter og tager en lille snak med Ruth, inden de tager ud og henter vasketøj. Efter en større forsinkelse kommer de tilbage med vasketøjet. Undervejs er de løbet tør for benzin med dinghyen. Enten har den været meget tørstig eller også er vi blevet bestjålet. Vi oplever det heldigvis ikke igen. Efter vi har afleveret det sidste vasketøj tager vi ind til Kuta. Thomas tager lige igen forbi myndighederne, da et kontor (Navy) mere skulle være åbnet i mellemtiden. I Kuta tager Axel og Sara ud at surfe i en time med en instruktør. Vi lærer begge at komme op at stå, dog uden den helt rigtige surferstil. Thomas støder til lidt senere og Axel og Thomas tager ud på bodyboards. Efter turen i bølgerne tager vi på restaurant og spiser indonesisk. Efter maden kigges lidt på butikker, inden vi tager hjem i seng.
Illustration 11: Solopgang fra Mount Batur.
Vi står op kl. 1 om natten, da vi skal afsted mod vulkanen Mount Batur – 1717 meter højt. Her ankommer vi med chauffør kl. 3 og starter turen opad vulkanen med 2 lokale guider. Vi går i mørke og det er hårdt. Der er mange turister på vej op og vi kan se forskellige lommelygter hele vejen op af vulkanen. Ebbe bliver trukket op af den ene guide og vi har alle lidt svært ved at holde balancen, da vi enten går i meget løst sand eller på løse vulkansten. Efter en halvanden times gang er vi ca. 100 meter fra toppen. Vi gør holdt her for at få en kop kaffe ved den lokale kaffebod og nyde solopgangen. Det er meget koldt, så vi fryser og venter alle i stor længsel på solens varme stråler. Efter solopgangen får vi lidt varme i kroppen og tager det sidste lille stykke til toppen. Alle kommer op og nyder udsigten. Især stor præstation af Ebbe og Kurt, der begge er oppe i 60'erne. Efter vi har været på toppen tager vi nedad igen. Vi gør holdt og får morgenmad, der står på banansandwich og hårdkogte æg. Æggene havde vi håbet kunne koges fra varmen fra vulkanen, men det er et andet sted på vulkanen. Dette springer vi derfor over, da vi alle er ved at være lidt trætte. Efter morgenmaden tager vi en sti lidt ned i krateret hvor vi ser en hule samt et sted hvor vanddamp kommer op. Fedt at se ved selvsyn at der er lidt aktivitet i vulkanen. Herefter går vi ned i bunden til bilen og videre til et fint friluftsbad. Vandet er fra en varm kilde fra vulkanen og det er dejligt varmt. Vi slapper alle af, nyder udsigten over Batur søen, og tager en lille blunder. Det er lækkert at slappe af efter turen op på toppen af vulkanen. Efter næsten at være blevet fuldstændig opløst i vandet tager vi videre til restaurant for at få frokost. Fra restauranten er der god udsigt til Mount Batur. Herefter tager vi en tur gennem Denpasar, der er den største by på Bali. Vi kører forbi posthuset, hvor Thomas køber førstedagskuverter. Herefter tager vi videre til Kuta, hvor der fås en gang massage. Vi forhører os om muligheden om hanekamp. Det er ikke lige til at finde og vi får forskellige informationer om, hvor der er kampe de næste dage, men det ændrer sig hele tiden. Ellers spises der aftensmad i Kuta og der ses lidt på butikker. Ebbe og Kurt tager hjem til Blue Marlin, mens Sara, Axel og Thomas bliver i Kuta. Efter et par timer tager vi også hjem og i seng.
Illustration 12: Vi sejler ned af åen...
Efter morgenmaden kl. 7.30 tages ind til land. Vi bliver hentet af chauffør, der kører os til River Rafting. Vi har bestilt tur på floden Telegawaja, der udspringer fra Mount Agung. River Raftingen er en kategori 4 ud af 6 mulige, så vi er alle lidt spændte på hvor vildt det er. Inden vi når ud til River Raftingen gør vi holdt ved en kaffeplantage. Der er ikke meget plantage over den og er mest en turistfælde, hvor de forskellige kaffe- og kakaoplanter er sået enkeltvis i en have. Der sidder også en enkelt dame og rister bønner, men nok mest til ære for os. Ebbe prøver at riste bønnerne, mens vi andre kigger på. Vi bliver også præsenteret for gnaveren Luwak. Det er et lokalt dyr der spiser kaffebønner. I dens mave undergår kaffebønnerne en forvandling inden de kommer ud igen. Efter de er kommet ud indsamles de og der laves kaffe på dem, der skulle være meget sundt. Vi smager kaffen og kan alle mærke virkningen ;-). Ellers smages traditionel Bali kaffe, samt the og kakao. Vi kommer også forbi deres kaffeshop, hvor der gøres forskellige indkøb. Efter kaffeplantagen tages videre til River Rafting. Vi får udleveret hjelm, redningsvest og åre og så er det ellers afsted ned af floden. Kurt, Ebbe og en guide i en båd og Sara, Thomas, Axel og anden guide i en anden båd. Turen er sjov og spændende, dog ikke så actionpræget som vi havde frygtet/håbet. Floden løber imellem stejle klippevægge med vandfald og tropisk vegetation med lianer. På turen har vi små indbyrdes kapløb mellem vores to både og vi bumper ind i hinanden flere gange. Halvvejs på turen gøres holdt og vi nyder en kold øl inden det går videre. Flere gange undervejs støder vi på grund på en klippe som vi må skubbe os fri af igen. Turen sluttes af med et vandfald ved en dæmning på 4 meter. Vi klarer alle turen uden skræmmer, men meget våde. Vi får et bad inden vi spiser frokost. Herefter går turen videre mod byen Ubud der er kendt for sine danseshows og mange gallerier og malere. Ved ankomst til Ubud købes billetter til et danseshow. I Ubud ses lidt på butikker, inden den lokale ret Babu Guling spises på en lokal restaurant. Babu Guling er indonesisk helstegt pattegris med ris og smager udemærket. Efter aftensmaden tages ind og ses danseshow, der er en gammel hinduistisk fortælling om prinser, prinsesser, krig og kærlighed. Alt sammen tilsat hinduistisk dans og et kor på ca. 50 indonesere, der sidder i rundkreds om scenen og synger "a Capella". Efter danseshowet er der ilddans, hvor en indoneser går på gløder fra kokosnødsskaller. Efter forestillingen tages forbi Saras hotel, hvor hun tjekker ind, inden vi tager ud til Blue Marlin og i seng.
Illustration 13: Hanekamp i Denpasar.
Efter en hurtig morgenmad tager Thomas og Axel til myndighederne i Benoa havn for at tjekke ud. Ebbe og Kurt henter vasketøj og handler ind. Kurt har fulgt i Axels fodspor og lagt sine briller sikkert på havets bund, så han må også have et par nye. Sara tager ind til sit hotel for at pakke ud. Hun har et par dage ekstra på Bali, inden hun skal hjem til Danmark. Efter vi har været ved myndighederne tager vi forbi og henter Sara inden turen går til Kuta strand for at surfe. Thomas og Axel tager en time med instruktør og kaster sig ud i bølgerne. Efter surfing forhører vi os igen om hanekamp, og får arrangeret en tur. Lige hvor hanekampen foregår, har skiftet flere gange, men denne gang skulle den være god nok. Vi arrangerer turen med Ivan, som er lokal chauffør. Herefter en kort frokost inden vi kører fra Kuta og henter Ebbe og Kurt ved båden. Med i bilen er også Ivans kammerat, som vi aldrig helt finder ud af hvorfor er med. Da vi kommer ned for at hente Kurt og Ebbe, er Ebbe der ikke. Han er i computerbiks for at få hjælp til at få nettet til at virke på sin kinesertelefonen. Det lykkes ikke og det bliver mere og mere en skodtelefon. Vi samler Ebbe op på vejen og kører til Denpasar, hvor hanekampen foregår. Det er en spændende oplevelse i en lille arena lidt nede af en grusvej i Denpaser. Mange folk er stimlet sammen og det minder meget om det vi har set på film om boksekampe i snuskede baggårde i Asien. Ved arenaen er folk stimlet tæt sammen, og de huer og råber. To haner slås mod hinanden og gejles op af deres træner. Begge haner har monteret et lille sværd på det ene ben. Tilskuerne begynder at råbe højere og indgår indbyrdes væddemål. Der er også storspillere imellem, der kun tager væddemål i millionklassen. Under kampen falder tilskuerne til ro og følger intenst med. Efter få minutters kamp er den ene hane enten så svækket eller død, at den udråbes til taber. Efterfølgende slagtes taberhanen og spises. Til hanekampen er vi de eneste turister. Vi indgår væddemål med de andre tilskuerer og nogle er bedre til det end andre. Thomas får skovlen under en lokal og vinder 100.000 rupier ligesom Ebbe det vinder et mindre beløb. Sara og Axel er mindre heldige. Efter hanekamp kører vi videre af små veje til lokalt spisested Ivan kender i Kuta. Igen kun lokale folk der spiser her. Billigt, da det koster ca. 180 kr. for fem inkl. drikkevarer og gode store portioner. Køkkenet er også åbent og ligger inde i restauranten, så vi kan følge med i tilberedningen. Herefter kører vi med Ivan af små gader til Saras hotel. Vi tager afsked med hende efter fjorten forrygende dage fra Labuan Bajo til Bali. Hun tager fra Bali næste mandag og har et par dage alene. Efter at vi har sagt farvel går turen ud til Blue Marlin af småveje inkl. Carrefours parkeringsplads for at undgå trafikpropper. 2000 rupier i indgang til parkeringspladsen, men Ivan gør en dyd ud af ikke at holde i kø. Efter vi er kommet tilbage til Blue Marlin gøres klar til sejlads mod Semarang, Java. Vi sejler ud af fjorden og kommer forbi et par fiskere. De vinker til os og signalerer vi skal gå til bagbord for at undgå revet i fjorden. Herefter tager nattevagterne over, lidt forskudt i forhold til normalt, så Ebbe kan få nået lidt søvn inden sin vagt.
Illustration 14: Vulkan på Java.
Sejlads mod Java. Vi sejler mellem Bali og Java med op til 3 knob modstrøm, Vinden er heller ikke for god, så vi skyder kun 2-4 knob over grunden. Thomas sover til kl.10.30 og Axel til kl. 11.30. De har haft lidt søvn, der skulle indhentes efter 5 hektiske dage på Bali. I løbet af dagen sejler Thomas kapsejlads med lokal fisker. Ved aftentid sejler vi igennem et smalt stræde mellem Java og Bali. Vi fortsætter langs Java og siger farvel til Bali. Aftensmaden byder på australske bøffer, sovs, kartofler og hvidkålssalat.
Stille dag uden meget på færde. Det har dog været lidt mere hektisk på nattevagten. Først har Kurt problemer med en slæbebåd det ikke var til at tyde hvilken vej den sejlede og tidligt om morgenen skal et net undviges. Om formiddagen ser vi enkelte fiskebåde og sejler det meste af dagen for sejl med fart på mellem 6 og 7 knob. Hen over eftermiddagen begynder vi at se garnflag og vi må flere gange undvige, da de kan være svære at se. Til aften står den på majs, kylling og tomatsalat.
Indsendt af Unknown kl. 11.42 1 kommentar:
Thailand og Malaysia - den 1. til 17. oktober 2012...
Australien og Indonesien - den 16. til 31. august ...
Australien - den 1. til 15. august 2012
Australien - den 22. til 31. juli 2012
Australien - den 9. til 21. juli 2012
Australien - den 3. til 8. juli 2012
Australien - den 26. juni til 2. juli 2012