Absurd at dømme samarbejde som dårligt
Tale af Venstres politiske ordfører Jan E. Jørgensen – budget 2018 – Frederiksberg
Jeg har godt nok kun været medlem af Frederiksberg kommunalbestyrelse i sådan cirka 20 år – men i DEN tid, synes jeg, at der har været et godt samarbejde her i kommunalbestyrelsen – ikke mindst med Det Radikale Venstre. Partiets politikere har jeg personligt haft det godt med – både Pernille Høxbro, Morten Jung, Karsten Lauridsen – og bestemt også Lone Loklindt, som nedlagde sit mandat for 6 år siden, fordi hun hellere ville være medlem af Folketinget.
Det samarbejde vil jeg gerne sige tak for. Nu er det åbenbart fortid og historie, for Radikale Venstre har meldt ud, at man skifter side og går i Valgforbund med venstre side i byrådssalen. Det ærgrer jeg mig over, og det er meget overraskende, at Radikale Venstre er nået til den ret absurde konklusion, at samarbejdet åbenbart har været dårligt – og at der angiveligt er blevet ført blokpolitik.
Det kan jeg slet ikke genkende. Det er en karikatur. I Jan E.’s ordbog er Blokpolitik defineret som en blok af partier, der – ofte med et meget snævert flertal – bare laver politik med sig selv, uden at oppositionen får lov til at sidde med ved forhandlingsbordet.
Sådan har det ikke været her på Frederiksberg. Alle er blevet inviteret med til alt. Der er senest indgået budgetforlig med 16 mandater i ryggen – ud af 25. Jeg er helt med på, at en sænkning af grundskylden ikke står øverst på den radikale ønskeseddel – ja det står der vel i virkeligheden slet ikke – men det er en kamel, som De Radikale har slugt for til gengæld at få indflydelse på, hvordan de skattekroner, der trods alt bliver opkrævet, er blevet brugt. Sådan har Socialdemokratiet, Socialistisk Folkeparti og Enhedslisten ikke set på det. De har det med skattelettelser som Indre Mission har det med dans og kortspil. Den slags vil man ikke besudles med, og derfor har de stået fromt på sidelinjen med foldede og helt rene hænder. Dem om det – men helt ærligt. Er det særlig demokratisk, at et mindretal skal kunne nedlægge veto over for et flertal, der er gået til valg på at sætte grundskylden ned – og som har fået stemmerne til at gøre det? Nej vel. Problemet er således ikke blokpolitik, men et mindretal, der ikke kan forstå og vil acceptere, at et flertal gerne vil gennemføre sine vigtigste mærkesager.
Og når De Radikale har været modstandere af en sænkning af grundskylden, så har det jo været fordi, de hellere ville sænke personskatterne. Det bliver spændende at se, hvordan den nye venstrefløj vil finde fælles fodslag mellem de venstreorienterede partier, der vil have skatten i vejret – og så De Radikale, der ikke vil. Eller vil de?
Vi har opnået gode resultater sammen – ikke mindst på de områder, som jeg ved, betyder meget for Radikale. Det er områder, hvor der ikke er den store forskel på Venstre og Radikale her på Frederiksberg. Vi vil gerne fremme cyklisme og kollektiv trafik – og derfor investerer vi i cykelstier og metro. Det bliver Venstre ved med at presse på for – med eller uden De Radikale. Vi ser frem til cykelsti på Frederiksberg Allé, Howitzvej og Platanvej. Og så arbejder vi videre på ønsket om meget mere metro, som forhåbentlig ender i en række nye metrostationer fra Ny Ellebjerg og op gennem kommunen langs Fasanvej.
Venstre og Radikale ser ret ens på udviklingen af vores by – vi er åbne for ny, spændende arkitektur, og hr. Karsten Lauridsen og jeg har ofte stået sammen skulder ved skulder i By- og Miljøudvalget mod gammeldags og konservative kræfter – og her tænker jeg naturligvis først og fremmest på Enhedslisten. Dette arbejde vil Venstre også fortsætte – med eller uden De Radikale – og vi lægger derfor vægt på, at der i budgettet bliver sat penge af til at sikre en fornuftig udvikling af hospitalsgrunden, ligesom vi vil sikre, at Frederiksberg bliver Danmarks iværksætterby nr. 1.
Vores to partier har også stået sammen om at sikre, at Frederiksberg er en grøn by. Og her tænker jeg ikke på farven på vores bænke og blinklys. Frederiksberg er i front med klimasikring, CO2 begrænsning, el-biler, bycykler og grønne tage – og så naturligvis en by, der prioriteter cykler og kollektiv trafik.
På det kulturelle område har der såmænd også være fælles fodslag. I Venstre har vi måske været lidt mere fokuserede på indholdet end på at få bygget nye kulturhuse, men vi er begejstrede over, at det er lykkedes at få bygget en ny svømmehal som et kombineret privat og offentligt projekt. Den vej skal vi gå videre af – og så skal vi være åbne for private initiativer, der ønsker at bruge byens rum, parker og veje til kulturelle oplevelser. Vi sætter grænsen ved Distortion, som passer bedre ind i vores omegnskommune end hos os, men ellers er vi meget åbne over for nye initiativer.
Et spørgsmål, hvor vi ser lidt forskelligt på det i henholdsvis det almindelige Venstre og det radikale Venstre er spørgsmålet om integration og udlændinge. Men uenigheden går jo mest på, hvor mange flygtninge Danmark skal tage imod. Vi er enige i, at de flygtninge, der kommer, skal integreres ordentligt. De skal ud på arbejdsmarkedet, og de skal ikke behandles som kommunale klienter. Det er unge mennesker, der har udvist handlekraft og initiativ, og som har kæmpet sig hele vejen til Danmark – så skal vi ikke behandle dem som ressourcesvage stakler, der intet kan, i det øjeblik de krydser grænsen ved Kruså. I hvert fald ikke dem alle sammen. Også her skal vi være ansvarlige med brugen af skattekronerne – selvom vi får statsrefusion, så er det stadig borgernes penge. Her vil Venstre være borgernes vagthund – og vi gør de unge en bjørnetjeneste ved at pakke dem ind i vat og pædagoger.
De problemer, vi har, skal håndteres. Her tænker jeg først og fremmest på den radikalisering, som vi ser mere og mere af. Altså ægte radikalisering, hvor unge lader sig lokke til Syrien for at kæmpe side om side med Islamisk stat – eller bliver lokket med i diverse bander. Det ser vi desværre også eksempler på her på det ellers så fredelige Frederiksberg. Mordforsøget på Lars Hedegaard fandt sted på Frederiksberg. Der er Frederiksbergborgere i Syrien. Og der har været skyderier og likvideringer på Frederiksberg. Det er derfor vigtigt, at vi tager hånd om de unge, som er på vej ud af et uheldigt spor, inden det er for sent. Venstre foreslår derfor et markant løft til hele SSP området og andre forebyggende foranstaltninger.
Når vi taler om børn, så har jeg svært ved at forstå den nye radikale spidskandidats utilfredshed. Tværtimod så har vi meget populære skoler og daginstitutioner, og jeg kan i hvert fald ikke se nogen som helst grund til at kopiere Københavnerne. Heller ikke på dette område. På et enkelt punkt har vi dog et problem. København giver nemlig højere lønninger til deres lærere, end vi giver til vores. Det må vi få rettet op på – dels har væres lærere fortjent det, og dels er det nødvendigt, hvis vi fortsat skal kunne rekruttere de dygtigste lærere.
På parkeringsområdet kan der måske være lidt uoverensstemmelser, men ikke det helt store. Venstre ser absolut ingen grund til at opkræve mere i parkeringslicens end absolut nødvendigt. Vi sætter stor pris på, at turister og kunder kan parkere gratis i to timer. Og vi skal anlægge flere nye parkeringspladser – ikke nedlægge de gamle. Vi har fået foretaget en parkeringsanalyse – i øvrigt på mit initiativ – som viser et potentiale på hele 1.600 parkeringspladser i gadeplan. Nu skal vi have dem etableret – og det koster penge.
Nu er der måske dem, der vil mene, at Det Radikale Venstre også kan få opfyldt sine ønsker ved i stedet for at samarbejde med venstrefløjen. Det kan være rigtigt på enkelte af områderne. Men det vil ikke kunne lade sig gøre uden at kompromittere den økonomisk ansvarlige linje, som Radikale Venstre har stået for i alle de 20 år, jeg har kendt dem. En sund økonomi i en sund kommune, hvor vi flittigt bruger udlicitering og gode indkøbsaftaler for at få de kommunale kroner til at række lidt længere.
Venstrefløjen kæmper imod udlicitering med næb og kløer. Det gør vi ikke. Vi kæmper faktisk for mere. Ikke fordi privat nødvendigvis er bedre end kommunalt – men fordi vi skylder borgerne at sikre dem de bedste priser. Når man forvalter andres penge, så har man en moralsk pligt til at sikre, at pengene bliver brugt fornuftigt.
Og her er der – desværre – stadig meget at komme efter. Forvaltningens udliciteringsplan er alt for uambitiøs. Det ene område er så småt, at forvaltningen ikke kan anbefale at man spørger om prisen – altså konkurrenceudsætter. Det andet område er for stort. Nogle områder er der for få erfaringer med fra andre kommuner. Andre områder er der dårlige erfaringer med fra andre kommuner – og der er ingen tro på, at Frederiksberg kunne få succes på områder, hvor andre har fejlet. På nogle områder frarådes en udlicitering, fordi en besparelse ligger uden for servicerammen. Man glemmer fuldstændigt, at alle kommunens penge er skattekroner, hvad enten de er en del af den budgettekniske serviceramme eller ej. Det er faktisk lidt rystende læsning. Og derfor er vores sidste forslag her i aften, at vi udliciterer kommunens afdeling for indkøb og udlicitering – så vi får friske øjne til at se på området.
Og så lad mig lige udrydde en misforståelse om konkurrenceudsættelse. Konkurrenceudsættelse betyder, at man spørger om prisen, og hvis kommunen kan levere den skarpeste pris, så er det fint med os, at kommunen fortsat løser opgaven. Det handler om at få mere for pengene – få det offentlige til at køre lidt længere på literen, men ikke om at private pine død skal løse alle opgaver. Og så kan udlicitering også bruges til at få mere kvalitet for de samme penge. Det gør vi på daginstitutionsområdet, hvor vi laver en omvendt udlicitering. Vi fortæller, hvor mange penge, der er til rådighed, og så spørger vi, hvor meget kvalitet vi kan få for pengene. Det samme kunne man gøre på ældreområdet. Lige nu er der debat om maden på plejehjemmene. Hvorfor udliciterer vi ikke hele madordningen? Hvem vil hellere spise på en offentlig institution så som fængsler og hospitaler frem for på en privat restaurant? Jeg vil ikke. Det er altså ikke en kommunal kernekompetence at lave mad.
Er de privat-selvejende plejehjem bedre til at inddrage frivillige, så der er overskud til at lave noget ekstra for beboerne – som f.eks. at tage på rejser, tage på udflugt eller holde fredagsbar. Det kunne også tænkes ind ved fremtidige udliciteringer – så fokus også bliver på bedre kvalitet frem for kun på økonomi.
Frederiksberg som smart by
af Jan E. Jørgensen | 1. feb 2017 | Kommunalpolitik
Rådmand Jan E. Jørgensens fremlæggelse på kommunalbestyrelsesmødet den 30. januar 2017:
Vi skal i dag drøfte temaet Smart City og vores ambitionsniveau for det fremtidige arbejde med Smart City løsninger i Frederiksberg Kommune. Det har jeg glædet mig til, for det er en ny måde at tænke og arbejde på. Det skal være med til at forme fremtidens Frederiksberg. Smart City er en måde at udvikle og optimere brugen af vores ressourcer bedst muligt.
På Frederiksberg har vi altid arbejdet smart og lavet smarte løsninger. Med Smart City kommer brugen af data og nye teknologier til at løfte niveauet for, hvordan vi udvikler vores by og skaber bedre livskvalitet for byens borgere.
Med et voksende nationalt og internationalt fokus giver det mening at tale om de potentialer, der er for Frederiksberg ved at arbejde mere dedikeret med Smart City. Det kan både være optimeret drift og nye vækstmuligheder.
Da Magistraten i 2015 vedtog Smart City strategien, besluttede vi en række mål og principper for arbejdet med Smart City løsninger. Det gælder om at skabe innovative løsninger og udvikle byens ressourcer i samarbejde med lokalsamfundet. Her igennem vil vi skabe flere forretningsmuligheder og danne bedre beslutningsgrundlag.
Vi gør det gennem åbenhed, ved at udfordre det eksisterende og ved at skabe resultater, der gavner alle.
Kodeordene er altså samarbejde, åbenhed, smidighed og gevinster for alle.
Frederiksberg Smart City wi-fi-netværk
For få måneder siden underskrev Frederiksberg Forsyning en aftale (med Eltel) om at etablere en netværksinfrastruktur for en smartere og mere effektiv forsyning af varme og vand i Frederiksberg kommune. Med den aftale bliver Frederiksberg den første kommune i Danmark med et Smart City netværk, som dækker hele kommunen.
Frederiksberg får en digital infrastruktur, som gør os utrolig attraktive for leverandører af Smart City løsninger, og vi skaber unikke vækstbetingelser for vores by.
Vi får mulighed for at koble kommunens Smart City løsninger på netværket. I første omgang gælder det projektet Smart Parkering. Projektet går ud på at optimere anvendelsen af de parkeringspladser, som vi har. Så vi ikke længere behøver at køre rundt og lede efter en ledig plads. Dermed minimerer vi søgetrafikken og nedsætter samtidig CO2-udslippet fra bilerne.
Tracking af bevægelsesdata
Smart City wi-fi-netværket giver også andre muligheder for kommunen. Fx kan det bruges til at følge bevægelsesmønstre rundt i byen. På den måde kan vi få en større indsigt i, hvordan byen bruges.
Mange af os går rundt med en smartphone i lommen eller tasken. Når wi-fi er slået til søger telefonen automatisk efter et netværk, som den kan koble på. På den måde kan vi følge en telefons bevægelse rundt i byen.
Det er ikke lovligt at følge den samme telefon over flere dage eller gemme informationer om, hvilken telefon der er tale om. Derfor bliver data krypteret og anonymiseret. Denne metode til at registrere bevægelserne kan give os uvurderlig information om, hvordan byen bruges – uden at vi behøver at føle os overvåget, når vi går rundt på Frederiksberg.
Det er information, som vi blandt andet kan bruge, når vi laver områdefornyelser. Ved at kigge på bevægelsesmønstre kan vi identificere områder, som borgere fx bevidst undgår ved at gå omveje.
Der er tale om viden, som kan være med til at skabe det rette grundlag for, hvor vi skal anlægge nye stier og veje. Hvor vi skal placere busstopsteder, anlægge nye kulturtilbud, ændre belysning eller noget helt sjette.
Vi kan også måle virkningen af vores indsatser ved at se, om bevægelsesmønstrene har ændret sig.
Et alternativ til de anonyme bevægelsesdata er at indsamle data på baggrund af aktiv tilmelding. I det tilfælde vælger borgeren selv at registrere sig med navn, køn, alder, kontaktoplysninger og evt. andre data. Den model bruges typisk til at målrette markedsføring, da vi kender modtageren – en model der blandt andet kendes fra Københavns Lufthavn. Fordelen ved den løsning er, at bevægelsesdata kan kobles med informationer om brugeren, og kan dermed sige noget mere specifikt om, hvem der benytter byen, og hvordan de benytter den.
Vælger kommunen at tracke bevægelsesdata – hvad enten det er på den ene eller den anden måde – skal vi selvfølgelig være opmærksomme på, at det kan skabe bekymring hos mange på grund af overvågningsaspektet. Vi skal derfor være gode til at oplyse borgerne om, hvem der følges, hvilke data der indsamles, hvad data bruges til, hvor længe de gemmes, hvem der kan få indsigt i data osv.
Borger- eller turistnet på Frederiksberg
Kommunalbestyrelsen har i dag mulighed for at drøfte, om Frederiksberg wi-fi-netværket også skal bruges til andre formål end vores egne Smart City projekter.
Vi kunne tilbyde borgere og besøgende adgang til et gratis netværk på Frederiksberg. Et netværk som fx kan vise information om aktuelle og kom-mende kulturelle tilbud eller turistattraktioner i byen – en løsning, som måske allerede kendes fra hoteller. Et netværk som kan bruges i forbindelse med byens arrangementer såsom Frederiksberg Dage eller som udstiller kommunens turist-, borger- og virksomhedsservice, der hvor det er relevant.
Frederiksberg Kommune indgår i Greater Copenhagen samarbejdet, hvor der blandt andet arbejdes på at etablere ’Copenhagen wi-fi’ – en fælles login løsning i hovedstadsområdet. Løsningen forudsætter, at medlemskommunerne har en eller anden form for borger- eller turistnet. Af den grund bliver det relevant at drøfte, hvilken model vi ønsker her på Frederiksberg.
Vi kan fx vælge at lade os inspirere af København, som blandt andet giver turister adgang til et gratis netværk i et afgrænset område i op til en time ad gangen.
Vi kan også lade os inspirere af Aarhus, hvor det er muligt at logge på kommunens netværk i og omkring de kommunale bygninger fx ved hjælp af NemID.
Vi kan i princippet også vælge at gøre ingenting og afvente de faldende mobil- og roamingpriser. Det valg indebærer, at det primære formål med Smart City wi-fi-netværket alene vil være at understøtte vores egne Smart City projekter.
Vækst, innovation og iværksætteri gennem åbne data
Da Slotkredsmødet i 2014 drøftede Smart City, var der et stort ønske fra de fremmødte virksomheder og uddannelsesinstitutioner om, at kommunen gav dem adgang til så mange kommunale data som muligt. De ser det som en væsentlig forudsætning for vækst, innovation og iværksætteri på Frederiksberg.
I Smart City strategien blev der derfor vedtaget et princip om åbenhed blandt andet i forhold til adgangen af kommunale data. Åbne data som borgere, virksomheder og uddannelsesinstitutioner nemt og gratis kan tilgå. Det kan fx være besøgsdata fra vores kulturinstitutioner, parkeringsdata eller energidata fra vores kommunale bygninger.
Det er klart, at ikke alle data egner sig til at blive delt. Visse data skal beskyttes særligt, og lovgivningen er meget klar i forhold til, hvad og hvordan det må ske.
Åbne data vil kunne anvendes i apps e. lign. og danne grundlag for nye forretningsmuligheder eller konkrete løsninger på kommunale udfordringer.
Åbne data vil også kunne anvendes i analyser af kommunens effektivitet til forskning eller benchmarking. Det kunne være data om kommunens CO2-regnskab. Hvor godt klarer vi os i forhold til vores målsætning om at være CO2-neutral i 2035? Hvor udleder vi mest, og hvor kan vi sætte ind for at nå vores mål?
Åbne data vil også kunne bidrage til større gennemsigtighed i kommunens arbejde, så borgere og virksomheder i højere grad end nu kan være aktive medspillere i udviklingen af vores by – helt i tråd med vores målsætning i Frederiksberg Strategien om at skabe smarte løsninger sammen og om at skabe bedre livskvalitet for byens borgere.
På frederiksberg.dk er det allerede muligt at finde en masse information via kommunens digitale bykort fx placering af kommunale institutioner, offentlige toiletter og parkeringsautomater, genbrugsplads, områder med jordforurening, lokalplaner, motionsruter og meget andet. Men vi kan dele meget mere, og spørgsmålet er, hvor vi skal fokusere vores indsats. Hvilke data er vigtigst at åbne for borgere og virksomheder nu og i fremtiden?
Vi skal selvfølgelig også forholde os aktivt til it-sikkerhed i vores Smart City-løsninger, og hvordan vi beskytter os mod cypertusler og ikke mindst angreb på vores borgeres privatliv. Vi skal sikre os mod misbrug og styrke kommunens modenhed så vi skaber den nødvendige sikkerhed og tillid blandt bor-gerne til at kunne opsamle og bruge data.
Vi skal ikke gøre det alene, men alliere os med de ypperste kompetencer på området. Kommunen indgår allerede i Smart City Cybersecurity Lab som består af private virksomheder, uddannelsesinstitutioner samt offentlige aktører, hvis formål er at øge vores robusthed overfor cybertrusler, -angreb og sikre at vi har den bedst mulige håndtering af følsomme data.
Åbne data spiller en afgørende rolle i forhold til de såkaldte hackathons – de her udviklerevents, hvor studerende, iværksættere m.fl. samles over nogle dage for at løse udfordringer ved hjælp af teknologi og data. I Smart City strategien har vi lagt op til, at vi skal afholde vores eget Frederiksberg Smart City hackathon. CBS og KU Science har allerede vist stor interesse for at være med.
Temaer for kommende hackatons på Frederiksberg kunne tage udgangs-punkt i Frederiksberg Strategien; Byen i byen, Livskvalitet i hverdagen, Vi-densbyen og Klimaby for fremtiden. Eller tage udgangspunkt i noget helt andet. Det afgørende er, at data eksisterer og er tilgængelige for, at vi sammen med byen kan skabe de gode løsninger for fremtidens Frederiksberg.