Agedifference, how can we make it together? (Færdig) - Bella - Stop asking! - Movellas
24. Bella - Stop asking!
Aftenen sammen med Darwich gik godt, men jeg var nu en smule bange for, hvad Alexis ikke ville gøre, men det blev uheldigvis til virkelig.
Jeg kom hen til skolen 15 minutter før det ringede og hun var der allerede. Hun kom løbende imod mig og overfaldt mig.
"Hvorfor skrev du ikke til mig at du skulle have sushi med ham, der sagde hej til dig under foredraget? Sådan noget skal du altså fortælle mig Bella. Jeg er din bedste veninde!" Jeg skubbede hende væk og tog nogle skridt væk fra hende. Jeg havde aldrig troet hun ville være sådan, hvis hun fandt ud af det.
"Fordi jeg kender dig for godt til at vide, hvordan du ville reagere du reagerede bare... Voldsommere end jeg havde troet du ville." Hun grinede og smilede sødt til mig på en skræmmende måde.
"Hvad sker der her?" Pete kom gående hen imod os og lignede et stort spørgsmål.
"Bella spiste sushi sammen med ham fra foredraget i går." Pete grinede og havde til sidst ikke mere luft tilbage.
"Er han ikke lidt for gammel til dig Bella?" Okay måske en smule, men jeg havde det hyggeligt når jeg var sammen med ham og ja... Det var som om han var den eneste ene for mig.
"Nå, men det er vel også helt op til dig Bella." Alexis smilede og skubbede til ham.
"Måske er han en smule ældre end hende, men han ser helt vildt godt ud. Og han havde armen om hende da jeg kom med sushien." Pete kiggede fra mig til hende og tilbage til mig og måbede.
"Bella, hvor lang tid har du kendt den fyr?" Jeg trak på skulderne for jeg havde virkelig ingen anelse om, hvor længe jeg havde kendt ham. Det eneste jeg vidste var lige noget for mig.
Klokken ringede og vi skulle ind til time. Vi skulle have matematik. Hvorfor lige matematik. Det var sådan et irriterende fag, men jeg var tvunget til at have det.
Efter vi havde haft matematik i to skoletimer skulle vi have frikvarter. Jeg havde ikke haft matematik sammen med hverken Pete eller Alexis, men jeg skulle mødes med dem i frikvarteret ved kantinen.
"Skal du så også ud med ham der... Darwich tingen igen snart?" Jeg trak på skulderne og gik hen for at tage noget mad. Kunne de ikke bare være ligeglade?
"Jeg håber virkelig ikke i har tænkt jer at snakke om MIT privatliv." Efter det snakkede de ikke mere om, hvad jeg havde brugt min fritid på. De snakkede ikke mere om det resten af dagen i skolen, hvilket var godt nok.