Trollbabe – ny udgave, stadig seje troldetøser! | Hele Molevitten
Trollbabe – ny udgave, stadig seje troldetøser!
Don't cross her path!
Sammen med S/Lay w/Me fik jeg også Ron Edwards’ nye udgave af Trollbabe. Jeg har tidligere skrevet om Trollbabes mange fortræffeligheder, men den nye bog er nu en kærkommen lejlighed til endnu engang at omtale det stilskabende og stemningsfulde Story Game.
Først et par ord om det fysiske udtryk – om ikke andet, så fordi det var min første reaktion på den nye udgave. Jeg blev ganske enkelt overrasket og lidt skuffet, da jeg så bogen for første gang. Formatet er helt klassisk rollespilsformat. Og den første gennembladning gjorde kun skuffelsen større – lay-outet ligner en dårlig udgave af White Wolf-bøgerne, som de så ud for 10 år siden. Her er en kikset bort, illustrationer i kasser og kedelig sats. Det er kedeligt, dårligt udført og vildt synd.
Trollbabe er født af Ron Edwards’ kærlighed til undergrundstegneserier af Vaughn Bode og forskellige tidligere rollespil. Om noget fortjener Trollbabe den undergrundsæstetik, som også klæder S/Lay w/Me så godt. Gerne et mindre format, edgy lay-out med et løst præg. I stedet har vi satsfejl (indryk i første afsnit fx), kasser og kedelige (om end meget brugbare) diagrammer. Læg dertil, at kun ca ¼ af illustrationerne er gode (primært dem af James West), og man har simpelthen, hvad man i 90’erne kaldte en øjebæ. Æv, æv og tre gange æv.
Det var altså intet under, at jeg først kastede mig over S/Lay w/Me. Men da jeg så endelig kom i gang med at læse Trollbabe, så åbenbarede en indbydende, stærkt formidlet og let forståelig indføring i ikke bare Trollbabe men i og for sig også store dele af Story Now-genren sig. Ja. Trollbabe er en sand fornøjelse at læse. Der er en tydelig forfatterstemme. Edwards har altid haft en tydelig stemme, men denne gang synes han at have lånt lidt fra Vincent Baker – og så har han skrevet med det for øje at forklare, enkelt og forståeligt, hvordan og hvorfor spillet skal spilles.
Trollbabe er stadig et fascinerende bud på en helt anden, mere skæv og humoristisk men alligevel vedkommende fantasy – en fantasy med vægt på fantasi, medfortællen og kreativitet frem for tung , eksisterende setting. Spillet er ikke så meget exploration af en forfatters verden men udvikling af denne gennem spillet og med blikket stift rettet mod Trollbaben(e) i situationen. En Trollbabe er et handlende, meningspræget væsen, som rejser verden rundt og forfølger sine egne mål, mens hun støder på desperate mennesker, trolde og andet godt. Det er valget, der er vigtigt, og spilstilen lægger op til, at man er til stede i nuet og slet, slet ikke planlægger fremad – altså ingen ”Jeg synes det kunne være fedt hvis det-og-det skete” men bare valg og handling nu.
Mit eneste problem med Trollbabe – ud over det fysiske udtryk – er, at det er svært at sælge til folk. Men jeg VIL spille det. Der er så mange fine detaljer og en meget særegen spilstil, som jeg må prøve. Så – konklusionen er, at Ron Edwards har brug for en æstetisk stilkonsulent til sine spil, men at han stadig er blandt de absolut bedste spildesignere.
This entry was posted on 0 7. oktober 2009 at 11:15 am and is filed under fortælling, historier, improvisation, indie, rollespil, Ron Edwards, S/Lay w/Me, Story Games, Story Now, Trollbabe.	You can follow any responses to this entry through the RSS 2.0 feed.
4 svar til Trollbabe – ny udgave, stadig seje troldetøser!
johs siger:	oktober 7, 2009 kl. 12:49 pm	Hvor har du købt dem fra?
Peter Dyring-Olsen siger:	oktober 7, 2009 kl. 12:56 pm	Jeg har købt begge spil fra forfatteren, via The Indie RPGs Un-Store: games.indie-rpgs.com
Frederik J. Jensen siger:	oktober 7, 2009 kl. 8:00 pm	Trollbabe kræver desværre PayPal, så vidt jeg erfarede sidst jeg kiggede på det. Korrekt?
Har du en mening om Pers Trollbabe-hack, Tears in Rain?
Peter Dyring-Olsen siger:	oktober 8, 2009 kl. 6:38 am	Jo, det kræver PayPal – men hvorfor dog desværre? Jeg er meget glad for PayPal.
Tears in Rain – hm, jeg synes det er et rigtig fint hack, som Per har lavet, men jeg foretrækker nu stadig originalen – ikke mindst, fordi der ikke er nogen setting i Trollbabe (eller i hvert fald ikke mere end en skitseret setting), hvorimod gud og hvermand kender og har en holdning til Blade Runner/Do Androids… og derfor ville jeg nok altid frygte, at jeg kom til at spille med en, der vidste mere om settingen og som samtidig gik op i den slags detaljer 🙂
Men TiR er en god måde at prøve TB-mekanikken, hvis man ikke kan lide Trollbabes 🙂