Bagkjær Mølle – Hansted-Egebjerg.dk
Bagkjær Mølle set fra nord. Foto J. Bølcho.
Fotograf Inger Paulsen, der nu er beboer på Hansted Hospital, opfordrede mig i 1986 til at beskrive Bagkjær Mølle og dens historie. Men jeg syntes ikke, at jeg havde styr på stoffet dengang. Nu har jeg haft tid til. at samle mere materiale, så jeg vover at kaste mig ud i det, selv om der stadig mangler enkelte detaljer. Bedre sent end aldrig! Men først er det nødvendigt at beskrive forudsætningerne for, at man byggede en vandmølle netop der.
Tolstrup å afvander et område mellem Østbirk. Tebstrup og Hovedgård. Den bugter sig igennem slugten mellem Hansted Fredskov og Egebjerggaards marker (om rådet er tidligere også kaldet Det danske Schweiz!) inden den laber ud i Egebjerg Vandværkssø. Neden for søen fortsætter den under navnet Lille Hansted Å nord om Hansted ud til Egebjerg enge, hvor den tæt ved omfartsvejen løber sammen med Store Hansted å.
I bogen “Mennesker og steder i Hansted og Egebjerg” fra 1985 er Egebjerg Mølle beskrevet. Det var en stor mølle neden for vandværkssøen, som dækkede behovet for at få malet korn og boghvede i Hansted og Egebjerg, foruden at en mindre stampemølle i den nordlige ende af søen også behandlede (valkede) de tøjer, som egnens vævere fremstillede.
Imidlertid blev Egebjerg Mølle købt af Horsens kommune i 1875, som der anlagde et moderne vandværk indviet i juni 1876. Siden blev møllen og møllegården nedrevet. Nu stod man uden mølle i Hansted og Egebjerg, og derfor byggedes i de næste par år bl.a. først Hansted Mølle (omtalt i Broen 12. årg. nr. 2) og tre år senere Bagkjær Mølle til at af­hjælpe savnet.
Bagkjær Mølles tilblivelse
Denne ejendom ligger som vist nordligt i Hansted sogn ved Tolstrup å og ganske tæt ved Hansted skov.
Selve møllen indføres i Horsens Branddirektorats forsikringsprotokol 4/4 1881, hvor den beskrives under navnet Bagkjær Vandmølle beliggende på matr. nr. 12h, en lille parcel på ca. 700 m2, der var købt af bager Hans Jørgen Madsen i Tolstrup Mølle i 1879. Desuden havde han i 1878 købt den noget større naboparcel matr. nr. 3f af Hansted by af mølleejer Rasmus Jensen i Tvingstrup. De to møllere havde åbenbart begge set mulighederne på stedet, men det blev så Hans Jørgen Madsen, der lod grave kanaler, op­ stemmede åen og byggede m øllen. Jeg kan ikke lade være med at videregive en lille vits, som Agner Aagaard i Talstrup fortalte mig. Han siger, at Tolstrup Mølle er den eneste vandmølle i landet, der har været drevet ved vind­ kraft. Og hvorfor nu det? Jo, Tolstrupmølleren hed i en lang periode netop Vind.
Kort over Bagkjær Mølle tegnet efter et kort i Horsens Vandvæsens arkiv opr. udarbejdet af landinspektør Valdemar Møller o. 1900.
Fra gården matr.nr. 12 af Egebjerg (Gl. Egebjergvej 11) var ca. 1854 udstykket matr. nr. 12e til Peder Jacobsen, der her havde bygget et lille husmandssted. Han havde giftet sig med enken Kirsten Pedersdatter efter den tidligere ejer af gården, Stephen Jørgensen. Men stedet var efterhånden stærkt forgældet, og efter Peder Jacobsens død blev det af hans datter hurtigt solgt tilbage til gården i Egebjerg. I 1884 blev stedet købt af Henrik Oscar Bruun, der samme år havde købt også møllen af den hidtidige ejer Hans Jørgen Madsen og yderligere skovparcellen matr.nr. 7h af Hansted (af ejeren af gården Hanstedholm). Fra nu af benævntes hele ejendommen bestående af de 4 parceller som Bagkjær Mølle og er siden handlet som en ejendom. Arealet udgør også i dag ca. 52.000 m2, altså små 10 tønder land. Selv efter at møllebygningen blev brudt ned i 1930, blev den ved at hedde Bagkjær Mølle.
På både matr. numrene 3f og 7h var og er stadig fredskovspligt. Disse parceller betegnedes som kratlodder og skulle bevares som lodsudhugst og underskov, og de måtte og må stadig ikke bebygges. Med hensyn til opstemningen var der grænser for, hvor højt vandet måtte nå af hensyn til naboejendommen, der ellers kunne blive oversvømmet.
John og Jonna Bølcho
Det kan være lidt svært at finde frem til Bagkjær Mølle. Den ligger ved en smal grusvej, der snor sig en god halv kilometer nedad fra den asfalterede Lykkebjergvej. Men når man kommer frem, er man ikke i tvivl om, at det er det rig­tige sted. Før en lille bro over Ulvedalsbækken står en gammel møllesten påmalet ”Bagkjær Mølle” med store hvide bogstaver. Et “Privat” skilt fortæller dog også, at der ikke er offentlig adgang til idyllen.
De nuværende ejere af Bagkjær Mølle er John og Jonna Bølcho, der købte ejendom men i 1993. De havde været på udkig efter et sted i landlige omgivelser, nu da børnene var blevet voksne. Det faldt sammen med, at Bagkjær Mølle var til salg. Både stedets atmosfære og de smukke omgivelser var præcis, hvad de havde drømt om, og de var der­for ikke længe om at slå til. Og siden har det været en dag lig glæde at bo her midt i naturen.
Den første vinter var imidlertid ikke uden problemer. Efter en række år praktisk talt uden vintervejr kom der bun­ker af sne, der gjorde vejen ned til åen ufarbar i flere dage. Og da sneen igen smeltede, skabte den oversvømmelse både ved åen og ved den lille Ulvedalsbæk, der løber fra markerne vest for Gedvedvej ned igennem Ulvedalskløften.
Men efter vinter kommer vår, og siden har der ikke været alvorlige problemer med at komme af sted til arbejde om morgenen. De er begge lærere og arbejder på en special­skole i Viby. Efter en dag i et miljø med meget støj er det godt for sjælen at komme hjem til fred og stilhed. Her kommer rådyr og fasaner tæt op ti l huset, og ved åen kan man se både vandstær og isfugl Tidligere (og måske endda stadig) var der også bjergvipstjerter, der er en karakterfugl netop ved vandmøller. Om aftenen flyver flagermus rundt mellem træerne op i den store parklignende have syd for beboelses­ huset. Omkring århundredskiftet var der også oddere. og et S\ ing tæt ved Rugballegaard blev tidligere kaldt “odderhu­ len”: her stod der altid en stor ørred.
Det er som sagt et meget naturskønt sted, men det skal dog ikke glemmes, at det også er et sted med en spændende historie, som der i det følgende skal redegøres for på grundlag af de hidtil fundne kilder.
Jonna og John Bølcho nyder novembersolen. Foto: Mogens Kirkegaard.
Det nuværende beboelseshus er sammensat af 3 forskel­ lige bygningsdele. Del oprindelige stuehus lå i den vestlige ende og var sammenbygget med stald og vognport. l årene fra 1887 til 190l var der desuden bageri. Det gik fint sammen med møllen, der kunne levere mel. og svinestien, hvor man bl.a. kunne fodre grisene med det brød, der ikke var blevet solgt. Det var jo en landejendom, og man havde både køer, heste, grise og høns.
Stuehus og staldbygning brændte i 1909. Henved omkom en griseso m. 5 smågrise og nogle høns foruden næsten alt løsøre. Bygningerne blev genopført og vurderet til 5350 kr. og samtidig blev opført en lille separat bygning mod nord­ øst til hønsehus, vognport og brændehus vurderet til 350 kr.
Under senere ejere blev også staldbygningen inddraget til beboelse. Jonna og Joh n Bølcho har somme tider haft autistiske børn fra deres skole med hjemme. Når børnene kommer ind i en af stuerne, hvor der tidligere har været hestestald, kan de fornemme noget af den ro, der engang var her, når hestene stod og gumlede. I hvert fald bliver børnene selv mere rolige.
Der findes ikke mange beskrivelser af selve møllebygningen og tilsyneladende ingen billeder, men noget har kunnet stykkes sammen ud fra skade– og panteprotokoller og brandforsikringsprotokoller, og man kan endnu se dele af fundamenterne vest for strømfaldet ved den sluse, hvor vandstanden kunne styres med et stigbord. l den østlige side var et underfaldshjul, der fik. sit vand igennem en Lille kanal fra mølledammen og drev en enkelt kværn. Senere udbyggedes mallehuset med svinesti og værksted, og fra ca. 190l blev vandkraften også brugt til at drive et savskæreri. Bygningen var ca. 6 x 4,5 m. bygget med kampestens grundmur, murene af bindingsværk, og taget belagt med træ­ spåner. Neden under bygningen var et oplagsrum. I 1916 var bygningen ny (det vides ikke med sikkerhed, om også møllebygningen på et tidspunkt har været brændt) og vurderedes til 3000 kr.
Kunderne kom med kom til møllen bl.a. fra Egebjerggårdene. En vej førte tidligere omtrent fra bysmedjen rundt om Egebjerggaard og ned til Bagkjær Mølle. men den blev efter Inger Paulsens oplysninger pløjet op en­ gang i 1970’erne af et par gårdejere i Egebjerg.
Der vides ikke meget om møllens tidligste ejere eller om driften. Men nogle annoncer fra Horsens Folkeblad fra 1887 fortæller, at til 1. maj samme år søgte man en konfirmeret dreng til at passe´10 køer. I annoncen hedder møllen ”Egebjerg Vandmølle”. Møllekusken efterlyste i april en presenning tabt på vejen mellem Rodhusene (hvor er det?) og Egebjerg. l en annonce fra juli samme år kan man læse, at en bagersvend, dygtig til hvedebrød og konditori kan få plads straks. Så der må have været et vist folkehold på det tidspunkt. Formentlig vil man ved en systematisk gennem­ læsning af Folkebladet kunne finde flere af den slags oplysninger.
1 1888 købte bager H. J. Madsen ejendommen tilbage fra Henrik Oscar Bruun, men solgte den allerede i 1891 til gårdejer Niels Nielsen. Højballe. Efter hans død solgte ar­ vingerne møllen på auktion i 1896 til møller Christen Nielsen for 5000 kr. Faktisk var det hans svigerfar. møller Knud Jensen fra Ousted, der fik hammerslag. men Christen Nielsen fik senere skøde på Bagkjær Mølle.
Der må omkring århundredskiftet have været et vist samarbejde mellem møllerne i Tolstrup og Bagkjær. Det fortæl­ les i hvert fald, at folkene fra Bagkjær bar kornsække på deres rygge op til Tolstrup Mølle, hvor kornet blev malet til mel. De var stærke dengang! Der kan på v isse tider af året have været mangel på vand i åen, og ved at samarbejde kunne man så først udnytte vandet i Tolstrup. Det kunne derefter opsamles i Bagkjærs mølledam for så at blive brugt der en gang til.
Christen Nielsen afstod 1903 møllen til Anton Nielsen (måske en son?), der havde drevet en mølle i Dronningborg ved Randers. l hvert fald var der i skødet indføjet bestem­ melser om aftægt. F.n af hans sønner igen var Sofus Burchard Nielsen, der senere drev en maskinfabrik i Horsens med stor succes.
l 1918 solgte den sidste maller. Anton Nielsen, ejendom­ men til Horsens Kommune, der havde planer om at udnytte vandkraften ved Egebjerg vandværkssø. Møllebygningen blev dog først brudt ned 1930, så kommunen ma have opgivet projektet.
Men efter at mølleren og hans familie var flyttet, blev beboelseshuset anvendt bl.a. til bolig for husvilde, der af Horsens Kommune blev anvist en bolig her. Huset var meget forsømt, der var ikke ordentlige gulve, og rotterne huserede. l en periode boede desuden daglejerfamilier, der arbejdede på Egebjerggaard. Det var fattige mennesker, der havde svært ved at skaffe mad til børnene, og havde det ikke været for Mathilde, så …
Mathilde og Jens Aagaard
Jens og Mathilde Aagaard.
Mathilde Aagaard hed hun og var gift med Jens Aagaard, der var barnefødt på gården ved siden af, der kaldes Rugballegård, og som i dag ejes af Knud og Ingerlise Sander. De drev Rugballegaard i mange år, men afstod så gården til deres søn, Ejnar Aagaard. På deres gamle dage lejede Jens og Mathilde af Horsens Kommune en bolig i den ene ende af beboelseshuset i Bagkjær mølle, mens de fattige boede i den anden ende. Mathilde forstod at udnytte stedets muligheder. Hun havde ænder og høns, og hun holdt gæs, som blev fedet op til jul. I et gåsekuld kunne der være et par gæslinger, der ikke rigtig trivedes. Mathilde kunne så redde dem ved at putte dem i en strømpe og hænge dem op over det varme komfur i køkkenet. Hun fangede også ål ved at lægge liner ud. Maddingen var de småfisk, elritser, som hun hentede op af Ulvedalsbækken. Det daglige forbrug af vand blev hentet med spand i bækken og siet. Der var ofte små­ fisk i sien, og de blev så kroget som madding for ålene. Ålene kunne i røget tilstand sælges til gode penge. I sommertiden fangede de mange ål ved at stemme vandet op, men det gav anledning til politianmeldelse fra en lokallyst­ fiskerforening.
Rugballegaard, en af Tolstrupgårdene. Luftfoto ca. 1935. Fotografer: P. og K. Kristensen, Horsens.
Mathilde var en rask kone. Det generede hende ikke at gå til Horsens og tilbage, hvis hun manglede et eller andet fra byen. Men hun havde også foruden sit gode helbred også et stort hjerte, og hun gav ofte en mellemmad til en lille sulten dreng eller pige fra familien ved siden af, på trods af, at hun ofte selv måtte undvære. De havde ikke meget at gøre med, selv om de ind imellem fik lidt slagtemad fra sønnen på Rugballegaard. Han havde vist egentlig heller ikke meget at undvære af, for uden hjælp fra sine mere velhavende søs­ kende kunne han nok ikke have blevet ved gården.
I en af de små stuer lærte Mathilde børnene at danse Lanciers, hvilket vist var ret usædvanligt blandt jævne mennesker. Jens Aagaard var en begavet mand, der havde læst meget og fulgte med i tidens rørelser. Han skrev desuden digte, hvoraf nogle er trykt i det lille hæfte “Stemninger i vers og breve”, som findes i Gedved sognearkiv. Et af digtene hedder “Aaens sang ved Tolstrup Aa”, det er skrevet i 1915, mens han boede på Rugballegård, og skal gengives her:
Aaens rislende Tonestrøm
vuggende blød, som en Barndomsdrøm.
Ved skovklædte Banker i stille Dal,
med Solfaldslysning i Aften sval.
Aaen snor sig i ensom Dal,
blinker, som Smilet en vaarlys Dag.
Stenet er Lejet og bugtet dens Gang,
altid dog frejdig er Aaens Sang.
Fremad den iler, ved El og Eg,
Strømmen gaar som i munter Leg.
Maalet er stort, det aabne Hav,
Aastrømmen svinder i Bølgegrav.
Højner dog Bølgen
og Havstrømmens Brus
Aaen fra Danmark,
ved Fædrenes Hus.
De børn fra Rugballegaard, der var vokset op ved Tolstrup å og Hansted skov, glemte aldrig deres barndoms­land.
Jonna Bølcho fortæller, at hun af og til har lidt portvin stående i en karaffel inde i en af stuerne, hvor tidligere Jens og Mathilde boede. Det forsvinder altid på mystisk vis, og hun siger med et glimt i øjet, at det efter hendes mening er Jens og Mathilde, der tømmer karaflen.
I 1954 solgte Horsens kommune Bagkjær Mølle til Jens og Mathilde Aagaards søn, Hakon Fogh Aagaard, der havde drevet en vognmandsforretning i Charlottenlund. På det tidspunkt var stedet nærmest faldet helt sammen, men han fik det sat det i stand, så stedet kunne bruges til sommerbo­ lig. I et brev til Horsens Kommune takkede han for, at hans nu afdøde forældre havde kunnet få lov at bo i Bagkjær Mølle i de samme omgivelser, hvor de havde arbejdet i hen­ ved 60 år.
Luftfoto fra 1965 viser bl.a. drivhuset og gartnerens mark. Foto: Kastrup Luftfoto.
Efter Hakon Aagaard kom en række ejere, bl.a. gartner Hansen, der drev gartneri der 1960-66. Han og hans kone kom fra Århus men havde øjnet muligheder for at etablere gartneri ved Bagkjær Mølle. Jorden her havde en sammen­ sætning, der gjorde den meget velegnet til at dyrke Chrysantemum, og han dyrkede også bl.a. gulerødder.
Bagkjær Mølle set fra sydvest. Foto: November 2000 af Mogens Kirkegaard
Så købte ingeniør Andreas Bønding stedet til helårsbolig, og efter ham boede her fra 1975–89 fotograf Inger Paulsen og hendes mand, Willy. der sammen havde drevet IW foto i Kattesund i Horsens. Det var et par mennesker, der ligesom de nuværende ejere forstod at værdsætte både den gamle bygning og naturen omkring. De havde heste, som blev rørt daglig på ture i skov og mark, ofte også af Karin, datter af Viggo og Grethe Nielsen, der boede i en af vandværkets boliger ved søen. 16. juni 1988 var der et stykke i Horsens Folkeblad med billeder fra idyllen ved Bagkjær Mølle.
Inger og Willy Paulsen brugte mange penge på at skabe et hyggeligt hjem, hvor husets oprindelige bygningstræk blev bevaret. Den tidligere staldbygning mod øst blev også inddraget til beboelse, der på denne måde kom op på et boligareal på 230 m2. Stuerne har synlige bjælker, og de gamle staldvinduer med specielt glas giver et smukt lys ind i rummene. Loftet blev indrettet med soverum, og et af værelserne kaldes prinsessestuen, fordi her sover Jonna og John Bølchos børnebørn, når de er på besøg. Som en kuriositet fortæller Jonna, at der i den tidligere svinesti i stal den er indrettet et moderne badeværelse.
Sådan har tilværelsen formet si g på Bagkjær Mølle gennem årene. Fra at være et sted, hvor der måtte arbejdes hårdt med mølle og landbrug for at skaffe det daglige brød, blev den senere bolig for naturelskere, der her kunne og kan lade op til næste dags udfordringer i en stadig mere stressende hverdag.
Da jeg kører hjem til parcelhuset i Egebjerg, kan jeg ikke lade være med at tænke på, hvorfor jeg i grunden ikke selv gjorde det samme, hvorfor fandt jeg ikke sådan et sted ved åen, det kunne nu have været dejligt! Men nogen nøjes jo med at drømme, mens andre gør dem til virkelighed!
Horsens Dommerkontors realregister
Skøde- og pantebrevsprotokoller for Voer og
Nim Herreder
og Horsens Branddirektorats taxationsproto­koller i Landsarkivet i Viborg
og i Erhvervsarkivet i Århus
Landinspektør Bloks arkiv
Horsens Vandvæsens arkiv
Horsens Byråds arkiv
Kristian Vestergaard: Vandmøller i det gamle Skanderborg Amt
Vort Sogns Historie i 100 Aar. Historisk Fortag 1956.
Sognearkiverne i Gedved
Mundtlige oplysninger af John og Jonna Bølcho, samt af Agner Aagaard og hans søster Elna Larsen.
Det har ikke været muligt for mig at finde Skanderborg Amts landvæsenskommissions­ protokol, der sikkert kunne have givet værdi­ fulde oplysninger.