Folketinget skal stemme om Folkemord
Regeringen vil ikke anerkende »det armenske folkedrab«, og det takker Tyrkiet nu for. Men på Enhedslistens foranledning skal partierne nu tage stilling til spørgsmålet i Folketinget.
Den ni meter høje skulptur »The Dream« skal efter planen opstilles midt på Kultorvet i København i slutningen af maj til minde om det meget omdiskuterede folkemord i Armenien for 100 år siden. Fotocollage: Invivia Fold sammen
Onsdag d. 15. april 2015, kl. 22.30
Indtil videre har 22 stater, herunder en række EU-lande, trodset Tyrkiet og anerkendt Osmannerrigets massakre på det armenske mindretal tilbage i 1915 som et folkemord. Skal Danmark nu følge trop?
Det kommer Folketingets partier til at tage stilling til i næste måned, hvor Enhedslisten sætter de dramatiske begivenheder, der kostede op mod 1,5 millioner kristne armeniere livet, på dagsordenen.
»Vi kommer med et forslag om, at Danmark officielt skal anerkende det som det, det er – nemlig et folkemord,« siger Enhedslistens EU-ordfører, Nikolaj Villumsen.
Forslaget kommer netop som den årtier gamle strid har fået nyt liv, fordi det i år er 100 år siden, at det armenske mindretal blev udsat for et af verdenshistoriens mest brutale overgreb.
For nylig fik Pave Frans tyrkerne på halsen, fordi han ved en søndagsmesse i Peterskirken for første gang beskrev massakren som et folkemord. Og herhjemme raser den tyrkiske ambassadør over en skulptur, der skal opstilles på Kultorvet i København for at markere 100-året for folkedrabet.
Ifølge Enhedslisten er det dog på høje tid, at Danmark holder op med at »bøje sig for tyrkernes pres«.
»Vi skal anerkende folkemordet, sådan som Sverige, Frankrig, Holland og flere andre EU-lande har gjort,« siger Nikolaj Villumsen.
Overlad det til historikerne
Men den holdning står Enhedslisten ret alene med i Folketinget. Hverken regeringen eller Dansk Folkeparti vil bruge folkedrabs-stemplet. End ikke det andet venstrefløjsparti, SF, kan støtte forslaget. Udenrigsminister Martin Lidegaard (R) advarer mod at »politisere.«
»Vores holdning er, at det bør overlades til historikerne at besvare spørgsmålet om, hvad der faktisk skete, og hvorvidt begivenhederne i 1915 med rette kan betegnes som folkemord. Historiefortolkningen bør ikke styres politisk eller lovgivningsmæssigt, men overlades til den frie forskning og den offentlige debat. En politisering af historien vil ikke fremme en forsoning og normalisering af forholdet mellem Armenien og Tyrkiet,« fastslår Martin Lidegaard, som tilføjer, at han »har fuld forståelse for, at sagen og de tragiske begivenheder er følsomme – både for Armenien og Tyrkiet«.
Ikke en sag for Danmark
Den udmelding roses af den tyrkiske ambassadør i Danmark, Mehmet Dönmez:
»Det er ikke op til politikere eller bureaukrater at afgøre sådan en omstridt sag. I denne henseende værdsætter Tyrkiet den danske holdning, der overlader denne sag til historikerne,« skriver ambassaden i en længere pressemeddelelse, der samtidig redegør for Tyrkiets kritik af den folkedrabsskulptur, der nu skal opstilles i København.
»Kommunen vil – bevidst eller ej – i offentlighedens øjne støtte den ene part i en historisk kontrovers ved at tillade en så stor begivenhed, der udelukkende tjener til at skabe et unfair billede,« hedder det i pressemeddelelsen.
Den understreger, at Tyrkiet siden 2005 – men indtil videre forgæves – har forsøgt at løse striden ved at opfordre til en fælles kommission sammensat af historikere og andre eksperter.
Dansk Folkeparti mener, at Tyrkiet har et »kæmpeproblem«, men at Danmark skal blande sig udenom.
»Det er absurd, hvis Folketinget skal beslutte, hvad der er historisk korrekt. Ikke mindst, når det er forhold i andre lande. Hvis det eksempelvis handlede om slavehandlen i Vestindien eller andre ting, der vedrører Danmark, er det en anden sag,« siger Dansk Folkepartis udenrigsordfører, Søren Espersen.
»Både Tyrkiet og Armenien politiserer, og vi skal ikke spændes for en vogn,« fastslår Søren Espersen, der i denne sag næsten lyder som et ekko af SFs ordfører, Holger K. Nielsen:
»Jeg er personligt ikke i tvivl om, at det kan betegnes som et folkedrab. Men jeg synes ikke, at politikerne skal blande sig i fortolkningen af historiske begivenheder. Skal Folketinget så også stemme om, hvorvidt de jødiske bosættere har ret i, at de har en bibelsk ret til palæstinensernes jord, eller om serbernes historiske ret til Solsortesletten,« siger SFs tidligere udenrigsminister, som heller ikke mener, at en regering nødvendigvis bør have en mening om, hvordan armeniernes skæbne skal betegnes.
Regeringen gemmer sig bag historien
Det mener Venstre til gengæld.
»At det er et folkedrab er vanskeligt at diskutere. At regeringen vælger at gemme sig bag historikerne, må den om. Man kan sige tingene, som de er. Også høfligt,« siger partiets udenrigsordfører, Søren Pind.
Enhedslisten er skuffet over de andre partiers manglende opbakning og kan kun få øje på én forklaring: Tyrkiets pres.
»Det, jeg hører, er stråmandsargumenter. Der er jo ingen problemer med at anerkende Nazitysklands folkedrab på jøderne, Saddam Husseins folkedrab på kurderne eller folkemordet i Rwanda. Er Danmark en folkemordsbenægter, når det gælder armenierne ligesom det iranske præstestyre beskyldes for at være, når det gælder jøderne?,« siger Nikolaj Villumsen.
Ekspert: Derfor raser tyrkerne over københavnsk skulptur
Analyse: Folkedrabet, der ikke vil dø
Tyrkiet indkalder Vatikanets ambassadør efter Pavens messe
Danmark vil ikke tage stilling til armensk folkedrab
Tyrkiet protesterer over denne skulptur i København
Paven kalder massakre af armeniere for folkedrab
Alternativ udstilling om folkemord vækker international kritik
V-politiker: »Tyrkerne skal stikke piben ind«
Sandhedens pris
Et folkemord, to tragedier
Derfor tøver Tyrkiet med at sige »folkemord«