En betagende tur over Haast Pass
Lang kysten til Det Tasmanske Hav har vi flere spektakulære udsigter og stopper et par gange for at indsnuse den friske havluft eller lade os imponere af de storslåede scenerier f.eks. ved Knights Point på The World Heritage Highway. Ved byen Haast fortsætter vi op gennem Westland National Park med bjerge og regnskov for at komme over Haast Pass. Der findes tre passager over De sydlige Alper - Lewis Pass (884 moh) længst mod nord, Arthur’s Pass (byen ligger 730 moh, men højeste punkt på vejen er 930 moh) midt på Sydøen, som vi kom over med tog og bus forleden, og så Haast Pass (562 moh) der blev åbnet så sent som i 1965.
De smukkeste gletschersøer
Her er ufatteligt meget at se på undervejs, men skal vi stoppe ved hvert iih.. og aah.., kom vi aldrig frem. Vi stopper dog ved udsigtspunkterne - først ved den store sø Lake Wanaka og senere ved Lake Hawea, begge omgivet af billedskønne bjerge. Før det går ned i "lavlandet" igen strækker vi benene, med en udsigt ud over de frodige marker, hvor også den newzealandske skuespiller Sam Niell har sin vingård.
Bungy jump ved Kawarau-broen
Newzealænderne elsker fart over feltet og udfordringer, der øger pulsen og får adralinen til at rulle i årerne. Så det var naturligvis i New Zealand at man fandt på at binde en elastik om fødderne på adrenalinhungrende folk og lade dem springe ud fra en bro højt over en flod - Bungy Jump var opfundet. Naturligvis skal vi se det, og et par af vore kvindlige rejsefæller skal prøve deres livs spring 43 meter over Kawarau-floden.
I den store hall køber man billet til sin tur og stiller sig i kø. For os som ikke tør eller kan springe, er der lavet et par terrasser, hvorfra vi kan følge slagets gang. Nogle springere er alligevel mere nervøse end andre og assistenten som står ved siden af springeren forsøger at berolige og motivere. Nogle siger ikke en lyd, mens andre skriger højlydt, idet de sætter af. Nogle har benene først og andre laver fine udspring med hovedet forrest ned mod dybet. Elastikken, der er reguleret efter springerens vægt, strammes og sender springeren godt retur mod broen, inden den efter et par gyng falder til ro og springeren kan samles op af en båd på floden under broen. Springet og opsamlingen tager under et minut, men er efter sigende alle pengene værd.
Arrowtown - en by fra før tiden gik af lave
Næste stop er guldgraverbyen Arrowtown, som er en forstad til Queenstown. Her har de charmerende træhuse bibeholdt deres look fra 1800-tallet- mange i den helt originale stil. Selv om byen er noget turistet, er den et besøg værd. Og så var det her i Arrow-floden, at man fandt guld i 1862, hvilket pirrer vores nysgerrighed og vi må selvsagt selv ned og se efter guld - men forgæves!
Queenstown New Zealands aktion-by
Queenstown var tidligere en landbrugs- og guldmineby, men er idag New Zealands mest populære turistby, som ligger billedskønt neden for et bjerg lige ved Lake Wakatipu, 319 moh. Byen er også New Zealands absolut hotteste sted, når det gælder ekstremsport. Udover det allerede nævnte byngy jump, kan man på floder og i søen komme med jet-boat og suse i højfart gennem vandet. Man kan prøve canyoning og alle former for vandsport. Man kan mountainbike eller vandre i de smukkeste bjerge med udsigt til bjergkæden The Remarkables. Man kan ride, spille golf o.m.a. Queenstown tilbyder omkring 75 forskellige aktiviteter og attraktioner. Mulighederne er nærmest utømmelige.
Fremme i Queenstown indlogeres vi på Heartland Hotel, hvor vi får et pænt værelse med en dejlig altan, hvorfra vi har udsigt ud over Queenstown Bay i Wakatipu-søen. Vi orienterer os i byen og går en tur langs vandet og i botanisk have før vi finder ind i restaurant The Speight’s Ale House for at spise aftensmad.