Film i Glostrup Bio. Johanne Louise Schmidt. Medlemsblad for Sofarækken. Man skal ville noget med sin rolle. Nr december PDF
Film i Glostrup Bio. Johanne Louise Schmidt. Medlemsblad for Sofarækken. Man skal ville noget med sin rolle. Nr december 2014
Download "Film i Glostrup Bio. Johanne Louise Schmidt. Medlemsblad for Sofarækken. Man skal ville noget med sin rolle. Nr. 68 - december 2014"
1 Johanne Louise Schmidt Man skal ville noget med sin rolle Film i Glostrup Bio Medlemsblad for Sofarækken Nr december 2014
2 Se de sidste års medlemsblade på Film i Glostrup Bio Medlemsblad for Ansvarshavende: Arne Christensen Redaktør: Holger Pedersen Eget tryk Oplag: 540 Glostrup Bio Bryggergårdsvej 2, 2600 Glostrup Billetter: / Biografleder: Lotte Warming, / Sofarækken Formand : Arne Christensen, Højmarksvej 14, 2600 Glostrup / (mobil) Få et uforpligtende, ugentligt nyhedsbrev som mail tilmeld dig på 3 Formandens klumme Johanne Louise Schmidt Man skal ville noget med sin rolle 5 I Skuespilhusets personalekantine 7 Johanne Louise Schmidt - her og nu Filmdebut i Fasandræberne Drama i Det Røde Rum 10 Det begyndte i Skanderborg Boghandlerens datter Efterskolen - et vendepunkt Teenager - og skuespiller 12 Teaterskole og teaterarbejde Elev og skuespiller 13 Professionel skuespiller Grønnegård Teatret Folketeatret Det Røde Rum - et teatereksperiment 16 Priser, legater - og anerkendelse 18 Den nærmeste fremtid 18 Brikker til en karakteristik Teater contra film Kollektiv igangsætter Man skal ville noget med sin rolle At være kendt og at være ukendt Alt det andet 22 På cykel hjem til Amager 23 DOX:BIO i Glostrup Bio 24 Årets sidste film 2
3 Formandens klumme Her tæt på jul og årsskifte vil jeg gerne takke alle jer medlemmer for opbakningen til Sofarækken - og dermed til biografen. Mange af de mindre biografer bukker under, og nye, kommercielle flersalsbiografer skyder op rundt omkring os. Vi er imidlertid overbevist om, at vi stadig har noget særligt at tilbyde i vores dejlige, gamle biograf. Det får vi i hvert fald ofte komplimenter for. Vi har fortsat en sund økonomi, selv om det sidste par år ikke har hørt til de bedste med hensyn til film med stor publikumsinteresse. Vi har ikke tjent helt så meget som ønskeligt, men det er opvejet af, at vi har udskudt udskiftninger af teknisk udstyr bl.a. til visning af film og i forbindelse med billetsalget. Det kan vi jo ikke blive ved med. Vi nyder fortsat solid støtte fra Glostrup Kommune, men her har nye love sat et loft over, hvor meget kommunen må støtte biografdriften fremover. Det går godt, men vi skal til stadighed have fokus på nye indtjeningsmuligheder. Det er ikke realistisk for nærværende at planlægge større ombygninger, f.eks. etablering af en ekstra sal. I stedet fokuserer vi på mindre forbedringer i det omfang, der er økonomi til dette. Vi har lige etableret et lille lagerrum til garderobestativer, 3D-briller mv. i den nedre foyer (i den gamle kiosk). Dette er muliggjort i kraft af vores mange aktive. Derudover overvejer vi bl.a. forbedringer af toiletterne. Der er altid noget i gang eller på bedding. Vi er kommet godt fra start med OperaBio, der nu kører på andet år. BogartBio er en nyhed, som vi forventer vil udvikle sig yderligere de kommende år. Vi arrangerer koncerter med overvejende lokale orkestre, hvilket har stigende søgning. Disse initiativer handler ikke alene om at tjene penge, men også om at være det kulturelle samlingspunkt i Glostrup og omegn. Et sted, som byens og egnens borgere ikke vil undvære. Glædelig jul og godt nytår ønskes alle jer medlemmer og jeres familie. 4/1 1/2 22/3 19/4 3/5 24/5 14/6 28/6 3 Arne Christensen Carmen / Bizét Barberen i Sevilla / Rossini Mestersangerne i Nürnberg / Wagner Den Glade Enke / Léhar Hoffmanns Eventyr / Offenbach Jolanta / Tchaikovsky & Hertug Blåskægs Borg / Bartók La Donna di Lago / Rossini Cavaleria Rusticana / Mascagni & Bajadser / Leoncavalolo
5 Johanne Louise Schmidt Man skal ville noget med sin rolle I Skuespilhusets personalekantine Da vi oplevede den unge skuespiller Johanne Louise Schmidt i Grønnegårds Teatret i 2009, var vi klar over, at vi var vidne til et helt usædvanligt gennembrud. Hun spillede over for en af Danmarks allerbedste skuespillere, Lars Mikkelsen, og han var lige så begejstret som anmelderne for det unge talent, der kom lige fra teaterskolen. Allerede dengang kom tanken om, at det kunne være morsomt at interviewe hende til dette blad. Men nu er det jo et biografblad, og hun havde endnu ikke været med i en eneste film. Da så Fasandræberne havde haft premiere med hende på rollelisten, blev der skrevet en mail med en forsigtig anmodning om et interview. Hun havde et par uger før modtaget den seneste af mange priser, Kronprinsparrets Stjernedryspris 2014, hun havde kæmpesucces på teatret med Hedda Gabler, og hendes første film gik i biograferne. Så der var nok mange, der gerne ville tale med hende. Svaret kom prompte: Selvfølgelig vil jeg det! Aftalen blev, at vi skulle mødes i Skuespilhuset en mandag i oktober kl. 16:45. Præcist på slaget dukker hun op efter at have cyklet derind fra en pause efter dagens prøver på den næste forestilling. En slank, livlig og meget nærværende ung kvinde med stort, rødt hår og nysgerrige, grønne øjne. En sofistikeret københavnerpige og samtidig en snusfornuftig ung kvinde fra Skanderborg. Oprindelsen kan fortsat spores i sproget, der er rigt nuanceret og eftertænksomt. Hjemmevant viser hun op i personalekantinen øverst i Skuespilhuset. Et pragfuldt, stort, lyst rum med en overdådig udsigt over havnen med Operaen skråt overfor. Ved siden af er man i gang med at lave en ny bro over havneløbet, Inderhavnsbroen, og hen over den kan man se Knippelsbro og ane Langebro langt ude mod vest. 5
6 De moderne og lette kantinemøbler er suppleret med røde og lidt luvslidte lænestole, et antikt udseende bord (men det er vist en rekvisit) med skakbræt og brikker. Løse puder rundt omkring, hvor man i ledige stunder kan sidde ugenert og nyde livet ved havnen. I en niche finder man en statue på en meget høj sokkel. Det er en buste af Det kongelige Teaters mest berømte skuespiller til alle tider, Johanne Luise Heiberg. Trods navneligheden er det nok en dame, som den unge skuespiller må se op til. Indtil videre. Johanne Louise Schmidt kommer lige fra prøve på en danseforestilling, der skal op i Det Røde Rum til december. En danseforestilling med døden som tema. Ud over en kop kaffe køber hun en tallerken frisk ananas, som hun nipper til, mens vi går i gang med interviewet. Vi valgte lænestolene. 6
7 Johanne Louise Schmidt her og nu Filmdebut i Fasandræberne Du har jo allerede en strålende karriere på teatret. Men nu er det jo et biografblad, så vi kan jo ikke komme udenom filmene, selv om du faktisk kun har spillet én rigtig filmrolle. Derudover har du lagt stemme til et par animationsfilm, bl.a. Flyvemaskiner 2, som der står noget om i et af de blade, jeg har taget med. Det med dubberen Lars Thiesgaard. Jeg har været med i nogle tv- og radioudsendelser, men ellers er det kun blevet til en novellefilm for Nordisk Film tidligere i år, inden jeg fik rollen i Fasandræberne. Jeg har skam også lagt stemme til andre animationsfilm. I Rio og Rio 2 lagde jeg således stemme til hunpapegøjen Jewel. Min egentlige filmdebut er naturligvis Fasandræberne, og det er ikke nogen særlig stor rolle. Men Rose kommer mere med i handlingen i de kommende film. Ligesom i bøgerne. 7
8 Jeg har været til casting på flere roller, men denne gang var der bid for første gang. Der var vel en halv snes stykker til første casting på rollen som Rose. I anden casting var vi så tre tilbage, der prøvede at spille sammen med Nikolaj Lie Kaas og Fares Fares og at møde instruktøren, Mikkel Nørgård. Næsten alle roller bliver i dag besat efter en casting, men jeg tror nu ikke, at Nikolaj Lie Kaas behøver det. Så er det i hvert fald i udlandet. Jeg havde en del møder med instruktøren, og på et tidspunkt spurgte jeg ham, hvor meget jeg skulle skele til bogen i min fremstilling af Rose. Han sagde, at jeg simpelthen skulle glemme bøgerne. Bøger er bøger, og film skal være selvstændige værker. Man kan jo alligevel aldrig ramme hver enkelt læsers forventning om, hvordan Rose er. Jeg har da også i forbindelse med filmroller og casting tænkt på, at jeg jo ikke er sådan bare billedskøn, som mange tror, man skal være som kvindelig skuespiller. Jeg er faktisk glad for, at jeg ikke er sådan en køn lille dukke. Det giver flere muligheder. Jeg har set Fasandræberne to gange allerede, og undervejs tænkte jeg da på, hvordan folk, der ikke kender mig, ser mig. Mange teatergængere kender mig jo, men hvad lægger folk, der ikke har set mig før, egentlig mærke til? I Fasandræberne kom jeg til at spille sammen med erfarne skuespillere som Nikolaj Lie Kaas og Fares Fares, Nikolaj Lie Kaas, Johanne Louise Schmidt, David Dencik og Danica Curcic til premieren. Polfoto 8
9 Fares Fares. De er fantastisk dygtige. På mange måder var det en ny verden for mig, selv om jeg jo har prøvet forskelligt, der ligner lidt. For eksempel på tv. Drama i Det Røde Rum Nogle etager under os, i Det Røde Rum, spiller du lige nu titelrollen i Henrik Ibsens klassiker, Hedda Gabler. Det er et af årets bedst anmeldte forestillinger overhovedet. Politikens anmelder, Monna Dittmer, gav den fem hjerter og skrev om dig som et lysende kraftcentrum. En voldsomt udfordrende rolle? Det er en stor gave at få lov at spille den rolle. Det var Emmet Feigenberger, der sagde, at jeg skulle spille rollen som Hedda. Jeg var jo meget ung, da jeg startede, og så får man jo alle de roller som den unge pige. Jeg er ofte blevet valgt til at spille bestemte typer, der har ligget et godt stykke fra den, jeg selv er. Man kan jo ikke andet end tage udgangspunkt i den, man er, men en skuespillers håndværk er at fremstille alle mulige karakterer, som man ikke har meget fælles med. Siden har jeg fået lov at spille roller med en stor mangfoldighed, men Hedda Gabler er en milepæl. Scenebilleder fra Hedda Gabler. Begge fotos Det Kgl. Teater 9 Jeg tror, at mennesket rummer alt, og at jeg skal spille alt. Hedda er et utroligt forpint menneske, som er meget holdt. Jeg er taknemmelig for at få lejlighed til at dykke ned i sådan er menneske og at få lov at vise en tolkning. Hedda er en kvinde, der er præcist på min alder og står på det sted i livet, hvor jeg også står. Jeg er så ikke lige blevet gift, som hun er i stykket.
10 Den tid, hun har levet, kan jeg ellers på en måde oversætte totalt til mig selv. Naturligvis er hun en helt anden kvinde, men jeg rummer jo også noget af hende i mig. Det gør alle kvinder såmænd nok. Det begyndte i Skanderborg Boghandlerens datter Du er født i Skanderborg i Din far er fortsat boghandler på Adelgade, og din mor er sygeplejerske. Nemlig. Jeg har en storesøster, som er fire år ældre end mig, og en lillebror, der er knapt to år yngre. De har begge med finansverdenen at gøre og bor henholdsvis i Skanderborg og Århus. Så jeg har skilt mig lidt ud. Det lå måske ikke lige i kortene fra start, at du skulle være noget kreativt? Mine forældre har altid været utroligt kulturinteresserede, billedkunst, musik og teater og den slags. Specielt billedkunst går de meget op i. Min far er jo boghandler, og familien læser en masse bøger. Derhjemme fik vi naturligvis altid bøger i julegave og ved andre lejligheder, men det medførte for mig vist også en vis afstandstagen. Så bliver man sådan lidt på tværs. Det var først, da jeg blev teenager, jeg for alvor fik lyst til at læse bøger. Faktisk læste jeg utroligt meget både poesi og romaner. F.eks. var jeg tidligt meget optaget af Tove Ditlevsen. Hendes måde at skrive på, og de universer, hun kunne skabe. Men ellers var jeg en virkelig langsom starter. Jeg var dårlig til at stave og læse i de førte skoleår og fik faktisk specialundervisning. Jeg var virkelig ikke blandt de dygtige i klassen, og det gjorde mig nervøs. Hvilket gjorde det endnu værre. 10
11 Man gider jo ikke lave lektier, når man er bange for, at man ikke kan finde ud af det alligevel. Samtidig havde jeg så sindssyg meget energi, så jeg kunne heller ikke koncentrere mig om det. Heldigvis har jeg fået lysten til at læse tilbage, og nu læser jeg en masse. Der er naturligvis meget læsning i forbindelse med mit fag, men jeg sluger meget andet lige fra krimier til digtsamlinger. Jeg havde slugt Jussi Adler-Olsens romaner lang tid før, jeg overhovedet kom til casting på filmen. Da du var ret lille, fandt dine forældre ud af at sætte dig i en kreativ skole. Allerede da jeg var tre, kom jeg i en musikalsk legestue. Jeg er ikke sikker på det, men jeg tror på en måde, de kunne fornemme, at noget kreativt ville være godt for mig. De overvejede også på et tidspunkt at sende mig på en Rudolf Steinerskole. Allerede i legestuen fik jeg musik ind i mit liv. Og det har jeg haft lige siden. Efterskolen et vendepunkt Så kom Aarhus ind i billedet. Fra 10. klasse kom jeg på Unge Hjems Efterskole (nu Aarhus Efterskole /red.). Det lyder som sådan et sted, hvor uregerlige unger kommer hen. Det var det nu ikke, men derimod en skole med vægt på teater og musik. Skolen lå smukt ude i Skåde Bakker ved Aarhus. Jeg har gået til klaverundervisning nogle år, og så kom jeg efterhånden til at spille til husbehov på guitar, bas og andre instrumenter. Jeg begyndte at føle mig fri, da min fantasi kunne få mere frit løb gennem det musiske. Jeg tænker tit på, hvor taknemmelig jeg er for at have fået denne mulighed. 11
12 I den almindelige skole, som var meget boglig, var jeg bange for at række fingeren i vejret. Nu kom jeg pludselig ind i en anden sammenhæng, hvor folk ikke kendte mig. Her anerkendte man, at det at kunne noget kreativt, også kan være noget specielt. Det var pludselig en kvalitet at kunne synge, spille musik og spille skuespil. Det lyser lidt patetisk, men jeg blomstrede faktisk op på en anden måde. Jeg turde pludselig tage bladet fra munden, skrive og kaste mig ud i det hele. Det, at jeg opdagede, at jeg kunne noget indenfor noget kreativt, trak på en måde også de andre fag op. Også dem, jeg ikke var gode i før. Teenager - og skuespiller Du har jo snart spillet teater i 20 år? Da jeg var 13 kom jeg ind i ungdomsteatergruppen Musical Syd, hvor jeg i løbet af de følgende seks år medvirkede i en lang række forestillinger i Aarhus Musikhus. Samtidig gik jeg i gymnasiet, men det var ligesom dem fra Musical Syd, der blev mine nærmeste venner. Anders Baggesen er både skuespiller og instruktør på Aarhus Teater, og han instruerede også på Musical Syd. Han tog mig i særlig grad under sin vinge, og opfordrede mig meget til at blive professionel skuespiller. Jeg havde imidlertid dengang en tanke om, at jeg ville gå på musikkonservatoriet med henblik på at blive sanger. Jeg havde også haft musik på højt niveau i gymnasiet, og jeg var begyndt at gå til noget hørelære, musikteori og sådan noget. Det syntes jeg så bare, var helt vildt kedeligt. Jeg ville jo bare synge og fortælle historier. Det med skuespillet trak hele tiden i mig, også fordi der er så stor en diversitet i at være skuespiller. Der kan man jo udtrykke sig på mange flere forskellige måder, herunder også synge og spille musik. Teaterskole og teaterarbejde Elev og skuespiller Nu er vi kommet lidt langt frem. Vi skal lige tilbage til din uddannelse til skuespiller. Du kom ind på Statens Teaterskole i første forsøg. 12
13 Jeg søgte ind på teaterskolerne i Aarhus og Odense først, men kom ikke ind. Men jeg var da blevet klar over, at det var den vej, jeg skulle. Året efter søgte jeg ind på alle tre skoler og kom ind på Statens Teaterskole, hvor Joen Bille var leder af skuespilleruddannelsen. Allerede mens du var elev, havde du gang i en masse teater på Folketeatret og Grønnegårds Teatret. Vi skulle jo i praktik fra tredje år. For mit vedkommende blev det på Folketeatret. Praktik handler ikke så meget om at spille en rolle, men mere om at være med i en teaterproduktion og mærke, hvordan det er. Jeg mødte en masse skønne mennesker der. Teaterskolen har en fast aftale med Grønnegårds Teatret om at lave en forestilling, der specielt henvender sig til børn. Alle roller spilles af elever, der befinder sig mellem andet og tredje skoleår. Med Caspar Juel Berg i Den Vægelsindede. Karsten Weirup. Vi lavede Holbergs Den Vægelsindede om til en skæg børneforestilling i 2007, og jeg elskede at spille rollen som Lucretia. Vi gav den ikke for lidt! Med Ann Eleonora Jørgensen og Lars Mikkelsen i Libertineren. Bjarne Stæhr. Professionel skuespiller Grønnegårds Teatret Det var også i Grønnegårds Teatret, du fik din debut som færdiguddannet. Et brag af en debut, må man sige. Selv om de store roller blev spillet af Lars Mikkelsen og Ann Eleonora Jørgensen. Information skrev f.eks.: Det er dog den nyuddannede Johanne Louise Schmidt, der nedlægger både Mikkelsen og tilskuerne. 13
14 Med Olaf Johannesen i Fruentimmerskolen. Bjarne Stæhr. 14 Jeg har været med i to fantastiske forestillinger på Grønnegårds Teatret. I var det Libertineren, hvor jeg bl.a. spillede sammen med Lars Mikkelsen. Han er fuldstændig vidunderlig. Jeg var ikke engang helt færdig med min uddannelse, før jeg skulle spille op mod ham og Ann Eleonora Jørgensen. Det var meget stort for mig. I 2013 fik jeg så lejlighed til at spille Molière på Alexandrinere (en særlig form for versemål /red.) i Grønnegårds Teatrets udgave af Fruentimmerskolen. På nogle områder er jeg lidt af en nørd. Jeg synes, det er super interessant at arbejde indenfor et formsprog, som her alexandrinerne. Det kan være sindssygt begrænsende i starten, men når man først har fået teknikken ind under huden, har bindingen til verseformen nogle dimensioner i sig, som virkelig kan hjælpe en i spillet. Det hænger for mig nok også sammen med, at jeg elsker musik. Der er meget musikalitet i at spille på de klassiske versemål. Det er som et partitur, man skal lære. Folketeatret Som uddannet lavede du et par roller yderligere på Folketeatret, herunder så forskellige stykker som Den Indbildt Syge og Boblerne i Bækken. I den sidste, du nævner, som Nicoline Werdelin har skrevet, spillede jeg den rolle, som Ellen Hillingsø havde spillet i samme stykke på Aveny Teatret. Hende, den halte sygeplejerske. Det Røde Rum - et teatereksperiment
15 Så fik Emmet Feigenberg i 2011 idéen med at lave en lille scene herinde i Skuespilhuset. Her skulle der laves noget gerne eksperimentelt som alle medvirkende brændte for. Han ringede til dig med det samme? Collage: Det Kgl. Teater Han skulle jo starte et ensemble her til Det Røde Rum, hvor jeg så kom med fra start. Det Kongelige Teater havde givet ham muligheden for at ansætte syv skuespillere, to instruktører, en scenograf og en lysdesigner. Så måtte vi selv finde ud af noget. Og ja, så ringede han blandt andet til mig. Han havde set mig i Libertineren, men også allerede på teaterskolen, hvor jeg som fjerdeårselev lavede en forestilling sammen med tredjeårseleven Elise Kragerup, Kabale og Kærlighed. Stykket handler om en mand og en kvinde, men Elise skrev det om til at handle om to kvinder. Jeg spillede så manden. Det blev en meget vellykket forestilling, og den så Emmet Feigenberg. Han ansatte os begge to i Det Røde Rum. Kabaret Royal, Det Gode Menneske fra Sezuan, Revolver-trilogien, Jagged Little Pill, Sonetter, Macbeth, Body Blær, Kagefabrikken, White Girl, Metamorfoser og nu Hedda Gabler det er da kolossalt mange forestillinger på bare tre år. Jeg har fået lov til at arbejde med meget forskellige ting her i dette hus. I det hele taget har jeg været så privilegeret, at jeg har haft noget at lave hele tiden, siden jeg blev færdig med min uddannelse. Du har også allerede haft lejlighed til her i huset at tage nogle initiativer og prøve forskellige ting af. F.eks. var det dig, der fandt på at opføre Shakespeares Sonetter. Ja, det var spændende. Jeg skulle også have spillet og sunget i en forestilling om den engelske sanger, Amy Winehouse, der er født samme år som mig og døde allerede i Selv om vi havde sikret os rettighederne hos Koda, blev forestillingen stoppet, fordi Amy s far ikke ville have, at nogen tjente penge på hans datters ulykke. Jeg kan godt forstå ham, for det må da være traumatisk at miste sin datter og tro, at folk bare vil tjene penge hende. Det var bare overhovedet ikke vores hensigt. Men vi måtte opgive forestillingen. Ærgerligt! Vi var kommet langt med den. I stedet skrev vi selv i hast en anden forestilling, Body Blær, der var en meget fysisk forestilling, der handlede om det med at være stormotionist. I Macbeth spillede du en mand? En bukserolle, som det hedder på teatret, når kvinder spiller mænd. 15
16 Jeg spillede den unge kongesøn, Malcolm. Jeg spillede også en mand i Det gode Prins Henrik overrakte H.K.H Prinsgemalens Pris til bl.a. Johanne Louise Schmidt ombord på Kongeskibet Dannebrog. Torkil Adsersen/Scanpix menneske fra Sezuan, hvor jeg spillede barberen. Nu jeg tænker på det, er det da lidt sjovt, at jeg faktisk ofte har spillet mand. Jeg gjorde det for resten allerede på teaterskolen. Det er ikke noget, jeg er gået efter, men måske har jeg lidt begge køn i mig! Jeg tror nok, jeg kan virke ret feminin, men jeg har vist også et lidt drenget look. Det er jo også lidt i den retning, vi har formet Rose i Fasandræberne. Priser, legater og anerkendelse Du har allerede fået et hav af priser og legater. Poul Reumerts talentpris i 2010, Inge Dams Fonds Legat, Ole Haslunds Kunstnerfonds Legat, Hans Kongelige Højhed Prinsgemalens Fonds Legat i 2012 og nu senest Kronprinseparrets Stjernedryspris. Nogle af legaterne er rejselegater, skal du ud at rejse? Jeg har været en del ude at rejse. Men det har været af lyst. Det har ikke været studierejser, men jeg har da set en del teater i udlandet, ikke mindst Tyskland. For mig er det vigtigt at bruge legater rigtigt, men jeg har endnu ikke haft energi og overskud til at tage f.eks. et kursus i udlandet. Hvis Præsentation er vist overflødig. BILLED-BLADET Lars Horn jeg ikke er motiveret nok, ville jeg nok ikke få så meget ud af sådan et kursus. Noget, som jeg derimod får meget ud af, er f.eks. at tage til Andalusien for at se noget flamenco. Høre en masse musik og se en masse dans. Måske ligefrem se tyrefægtning. Jeg vil gerne rejse for at leve mig ind i en kultur, hvor jeg kan finde inspiration og energi. 16 Fra optagelse. DR
17 Kronprinsen fik en gedigen krammer, da han gav dig Stjernedrysprisen her for nyligt. Hverken han eller kronprinsessen så dog ud til at have spor imod det. Ja det med krammeren er der mange, der har set (griner). Det tænkte jeg ikke var så bemærkelsesværdigt, da vi stod der. Det kom bare. Han var så cool, og det generede ham da vist ikke. Han virker virkelig som et meget normalt og sødt og nede på jorden menneske. Det var fantastisk for mig. Heldigvis var der en, der fik syet en fin kjole til mig i en fart. Betyder det meget for dig at få så megen officiel anerkendelse? Det betyder meget i den forstand, at det viser, at nogen sætter pris på og ser noget i det, jeg laver. At de har lyst til at følge én. Jeg er meget taknemmelig for al den anerkendelse, jeg allerede har fået. Det giver mig endnu mere lyst og drivkraft til at arbejde videre. Man skal dog også være bevidst om, at en ting er, at man får et legat eller en pris, alle nyder vel at få anerkendelse og penge. På den anden side vil jeg ikke sige, at det ændrer min tilgang til opgaverne. Det er et skulderklap, men jeg arbejder lige så hårdt dagen efter. 17 Johanne Luise Heiberg ( ) er Danmarks mest berømte skuespillerinde til alle tider. Det er redaktøren, der har fundet på at stille den nye Johanne Louise (med o) op ved siden af koryfæet. Nutidens unge skuespillere, selv de bedste, er mere beskedne i forhold til deres metier. Selv de kongelige.
18 Det forpligter at få de fine priser, og man kan ikke bare læne sig tilbage. Jeg tager både priserne og dem, der giver mig dem, meget alvorligt. Jeg er glad for, at de kan se, at jeg knokler for det. De fremhæver alle sammen det med, at du spænder så vidt. Jeg er meget glad for, at så mange fortæller mig, at jeg spænder vidt som skuespiller. Jeg har den opfattelse af mig selv, at jeg faktisk tror, at jeg kan spille alt. Jeg tror, min styrke ligger i, at jeg har en meget stor og livlig fantasi. Jeg tror også, at jeg har let adgang til mit eget følelsesliv, så jeg kan leve mig ind i meget forskelligt. Den nærmeste fremtid Hvad er dine planer for den nærmeste fremtid? Til foråret stopper jeg her i Det Røde Rum. Jeg har brug for at prøve noget andet. Jeg har en aftale med Grønnegårds Teatret, men det er hemmeligt endnu, hvad vi skal spille. Jeg skal også lave en film mere efter Jussi Adlers-Olsens krimi, Flaskepost fra P. Ellers ved jeg ikke helt, hvad det ender med. Måske noget freelance eller som del af et andet ensemble her på teatret. Vi skal lige finde ud af det. Jeg har skrevet kontrakt om to film ud over Fasandræberne. Det er vist en normal procedure på Zentropa, og det svarer til det, de har fået rettigheder til hos Jussi Adler-Olsen. Har du ellers nogen filmplaner? Ikke lige nu, men jeg håber da virkelig, der kommer flere filmroller til mig. Jeg elsker teatret over alt, men der er noget vildt fedt i også at spille filmroller. Det giver nogle helt andre muligheder at spille en rolle på. Hvis jeg f.eks. skulle spille rollen som Hedda Gabler i en film, skulle den spilles på en fuldstændig anderledes måde. Et kig ind i Skuespilhusets store kostumelager. 18
19 Det indre liv er jo det samme, men det skal udtrykkes med andre virkemidler. Brikker til en karakteristik Teater contra film Man skal spille en rolle meget forskelligt på scenen og foran kameraet? På teatret skal du aften efter aften stå med hele historien, mens det er instruktøren og klipperen, der bestemmer, hvordan filmen ender med at blive. Med teatret skal man gennemføre en rejse med den største disciplin hver gang. Når jeg spiller Hedda Gabler, er jeg uafbrudt på scenen i to timer. Jeg ved jo, at jeg skal starte et sted og slutte et andet sted. Den kortlægning er jeg nødt til at kende i alle detaljer, også rent teknisk. Samtidig skal jeg undervejs glemme kortlægningen og bare være til stede i nuet, så det bliver sandt hver aften. Film består af takes med små forskelle, der ender med at blive klippet sammen til en film. Det har skuespilleren ingen indflydelse på. Kollektiv igangsætter Du har sagt, at du opfatter dig selv som en igangsætter, men at det skal være i samarbejde med andre. Ja, sådan er det vist. Jeg har ikke de store drømme lige nu om at instruere og den slags, men jeg har et mylder af idéer inde i mit hoved. Jeg har fundet ud af, at hvis man siger nogle af sine idéer højt til folk, man holder af, stoler på og har respekt for, så griber de det tit. Det sker ofte, at andre ser en masse muligheder i mine idéer, som jeg aldrig nogensinde selv var kommet på. På den måde kan der mange gange opstå gode ting. Det har jeg virkelig fået lov til herinde. Det var f.eks. min idé helt tilbage fra teaterskoletiden, at man kunne lave en forestilling baseret på Shakespeares Sonetter. Jeg nævnte det bare højt herinde, og så sagde folk: Jamen, hvorfor skulle man egentlig ikke kunne det?. Det fik mig til at indse, at det faktisk kan lade sig gøre. At ting bliver til noget at mine ting også kan blive til noget. At jeg faktisk har noget at byde ind med. Jeg tror meget på mine mavefornemmelser, og jeg tror, jeg har en stærk intuiti- 19
20 on. Det er vist en af mine evner, men nogen gange kan jeg ikke rigtig sætte ord på, hvad det er, jeg helt nøjagtigt mener. Man skal ville noget med sin rolle Du vil ikke lave noget, der er ligegyldigt, og du har sagt, at man altid skal ville publikum noget. Jeg har ligesom vel de fleste en personlig ambition. Med Instruktør Mikkel Nødgaard under optagelse af Fasandræberne Christian Geisnæs Jeg vil gerne have en karriere med store udfordringer og et stort spænd i rollerne. Det må bare, i hvert fald for mig, ikke være drivkraften i sig selv. Man skal ville folk noget hver gang. Selv om det bare skal handle om at få folk til at grine, uden at rollen har den dybere filosofi, er det også fint. Jeg er på ingen måde genre-snobbet. Jeg skal ville noget med det menneske, jeg nu skal portrættere. Det har også været min tilgang til rollen som Rose. Instruktøren, Mikkel Nørgaard, sagde, at vi skulle finde en kerne i rollen, der peger frem mod de senere film. Ikke mindst konflikterne mellem Rose og Mørch. Det kan godt være, at publikum ikke kan læse alt det ind i rollen her i den første film, men jeg har allerede digtet en masse fortællinger omkring hendes forhold til de andre. At være kendt og at være ukendt Er det ikke lidt underligt, når man haft så meget succes på teatret, som du har, i alle anmeldelser at kunne læse om den ukendte Johanne Louise Schmidt? Jeg går ikke meget op i, om jeg er kendt eller ikke. Men det er da sjovt, at det lyder, som om jeg ikke rigtig har lavet noget indtil nu, når jeg selv synes, jeg har haft så travlt hele tiden og har meget erfaring som skuespiller. 20
21 Det er da lidt sjovt, at man debuterer igen ligesom dengang for fem år siden. Film- og tv-verdenen har et helt andet publikum end teatret, og der er sikkert rigtig mange i filmverdenen, der ikke aner, hvem jeg er. Det kan man jo så håbe, de kommer til. Det er jo sådan noget, som blandt andet kronprinseparrets pris kan hjælpe med. Det er det skønne ved at modtage priser. Alt det andet... Du har lige været ude at træne til en danseforestilling i dag. Du har ellers sagt, at det er den kreative disciplin, du ikke har beskæftiget dig så meget med - endnu. Det har jeg heller ikke. Jeg har gået til dans, da jeg var lille, men jeg blev altid sat til at danse som manden, der skulle føre. Det syntes jeg, var irriterende. Vi er ved at lave en forestilling, hvor vi er tre balletdansere og fire skuespillere. Det bliver også her i Det Røde Rum, og det bliver instrueret af den svenske instruktør Therese Willstedt. Forestillingen hedder Døden, og det handler den også om. En slags dokumentarisme med dans og skuespil, der møder hinanden. Det er ikke en narrativ fortælling med et veldefineret forløb. Det er mere en undersøgelse af døden, der er et resultat af, at instruktøren har interviewet syv døende mennesker, som vi så hver repræsenterer. Det er et møde mellem disse menneskers fortællinger og os, der stiller os til rådighed for at fremstille dem på scenen. Du dyrker fortsat sangen? 21
22 Som skuespiller her i huset har jeg også haft lejlighed til at synge, og så har jeg sammen med guitarist og skuespiller Kristoffer Fabricius lavet en iscenesat koncert baseret på Alanis Morisette s legendariske album, Jagged Little Pill. Efter nytår laver vi en forestilling, som også er musikalsk, og som tager udgangspunkt i Woody Allen s film, Sweet and Lowdown. Det er ikke almindelige teaterkoncerter, men vi prøver at nytolke det, ved at bringe musik op på en teaterscene. Synger du også opera, jazz og anden musik? Opera synger jeg ikke, men gerne jazz i forskellige sammenhænge. Min stemme er mezzo, men jeg spænder over ret mange oktaver. Jeg kan meget godt lide det afbræk, det er at spille noget musik. Det har jeg gjort i forskellige sammenhænge fra tid til anden. Amager Lokalavis skriver stolt om Amager-pigen, der har succes, og Lokalavisen i Skanderborg skriver stolt om bysbarnet, ligesom medierne i Østjylland er meget oppe på lakridserne de gange, du har optrådt i byen på en turné. 22
23 Så er jeg jo manges pige (griner). Jamen det er da fantastisk, at folk bakker op om det, jeg laver. På cykel hjem til Amager Interviewet er slut, og Johanne Louise Schmidt har friaften fra teatret. Da vi kom til Skuespilhuset, gik vi op gennem etagerne, således at jeg kunne få et indtryk af det forunderlige hus. Nu tog vi en hurtig elevator ned til den bagindgang, hvor hun havde stillet sin cykel. Det flotte røde hår var let at følge, da hun trillede ned mod Nyhavn og videre mod sin lejlighed på Amagerbro. Det bliver spændende at følge Johanne Louise Schmidts videre karriere på såvel scene som biograflærred. Der kan vist stilles store forventninger. Naturligvis viser Glostrup Bio DOX:BIO film Af operatør Preben Vest Nielsen Dokumentarfilm på biograflærredet! Lange og grundige historier fra det virkelige liv er da vist mest noget for Informations læsere og for DR2 s seere? Naturligvis ikke! Vores billetsalg vidner da også om, at DOX-film når langt bredere ud. Således var der f.eks. mange inde at se Så meget godt i vente om en økologisk bonde. Et tydeligt bevis på, at dokumentarfilm ikke kun appellerer til en lille kreds. Netop det, at filmene viser et hjørne af virkeligheden, gør, at man aldrig går uberørt ud fra biografsalen. Historierne udfordrer følelser og holdninger og giver stof til eftertanke. Sanserne pirres af skønhed og kosmos, liv og død, nærvær og længsel. DOX-filmene spænder meget vidt; f.eks. har disse været vist det sidste par år: Svend, om den agtede politikers livsværk og sygdom (Auken) Samsarah, om verdens monumentale skønhed og forfald Rodriquez, om en musiker, der bliver stjerne på den anden side af jorden Ne Me Quitte Pas, om alkohols destruktive kraft og om mænds venskab Ekstrabladet - udenfor citat, om avisens metoder som et presset medie 1989, om begivenhederne, der førte til Berlinmurens fald 25 år tidligere 23
24 Cirkusdynastiet, om kærlighed i en Hobbitten 3: Femhæreslaget Peter Jacksons trilogi fortæller en sammenhængende historie, som foregår i Midgård før begivenhederne i Ringenes Herre. Danmarkspremiere 10. december I Glostrup Bio vises filmen både i 3D HFR (High Frame Rate) - og i almindeligt 2D december Pingvinerne fra Madagascar Animationsfilm med danske undertekster. Vises i 2D/3D. Denne gang er det pingvinerne, der træder i karakter mod den onde Dr. Octavius Brine. 18. december - 3. januar All Inclusive Ny dansk komedie af Hella Joof. To søstre tager deres nyskilte mor med til Malta for at fejre hendes 60 års fødselsdag. De vil gerne gøre hende glad igen, men det skaber intriger og drama på charterferien. Med bl.a. Bodil Jørgensen, Danica Curcic og Maria Rossing. 25. december - 8. januar Antboy 2: Den røde furies hævn Ny dansk film baseret på Kenneth Bøgh Andersens bøger. Drengen - og superhelten med kæmpekræfter, klarer ærterne. 25. december - 3. januar Abonnér på vores ugentlige nyhedsbrev. Det er helt uforpligtende, og du kan bestille det på På finder du en masse information og du kan købe eller reservere billetter. Følg os også på Facebook. Du kan også hente et program i biografen eller selv snuppe et i kasserne udenfor. Glædelig Jul og godt nytår til alle jer fra alle os aktive i SOFARÆKKEN 24