Efter afslutningen af Freden i Kiel 1814 indtrådte der en politisk episode i dronning Maries liv. Da Frederik VI begav sig til Wienerkongressen, overdrog han hende ved et reskript af 5. september forsædet i gehejmestatsrådet, i det hun samtidig bemyndigedes til at træffe afgørelsen i de sager, der ikke skulle tilsendes kongen. I det første statsrådsmøde, hvori hun præsiderede, oplæste hun en af hende selv på fransk affattet memoire om Danmarks politiske stilling i tidsrummet fra 1807-14. Hun søgte deri at forsvare Frederik VIs forhold til Norge og omtalte i skarpe vendinger prins Christian Frederiks optræden. Men i øvrigt gav hun prinsen flere tegn på personlig velvilje. Hun sendte således briggen "Bornholm" op til Norge for at hente ham ned til Danmark efter, at han havde frasagt sig den norske krone, og da han betrådte Sjællands grund, mødte han også fra hendes side flere tegn på, at hun personlig var velvillig stemt mod ham. Den 1. juni 1815 vendte kongen tilbage til København, og dronning Maries virksomhed som regentinde ophørte dermed. Den 31. juli samme år salvedes hun i forening med kongen i Frederiksborg Slotskirke af biskop Friederich Münter.[5]
Hentet fra "https://da.wikipedia.org/w/index.php?title=Marie_Sophie_Frederikke_af_Hessen-Kassel&oldid=10015571"
Denne side blev senest ændret den 30. juli 2019 kl. 20:54.