Frugt og bær Arkiv - Helt hen i haven
Kategori: Frugt og bær Page 1 of 4
On 1. marts 2019
In Frugt og bær, Træer og buske
Nu er det ganske vist. I dag begynder foråret, for det er den 1. marts – den første officielle forårsmåned. Og ja, jeg ved godt, at vi kan have isvinter og snestorm i næste uge, men det skal nu ikke forhindre mig i at nyde haven i nuet og byde velkommen til foråret. Det har haven i øvrigt også fuld gang i. Oktoberkirsebær, Prunus subhirtella ‘Autumnalis’ har faktisk gjort det i månedsvis med sporadiske blomster.
Men i det milde vejr her på tærsklen til foråret er det lille træ for alvor begyndt at vise, hvad det kan, og man – eller i hvert fald jeg – kan blive helt forårsfjollet af haveglæde over de fine, svagt lyserøde, let fyldte blomster, der fylder kronens nøgne grene.
En anden aktuel blomstring, der dog nok har rundet sit klimaks, er hasselbuskens, Corylus avellana. Den står for første gang, siden den blev plantet forrige år, med mange smukke rakler, der bevæger sig ved det mindste vindpust. Dejligt, for jeg var alvorligt bekymret for busken gennem tørkeperioden sidste sommer, for den står ikke lige et sted, hvor det er nemt at komme til at vande.
Men en ting er de blærede hanblomster, som raklerne jo er. Hvad der gør mig endnu mere glad, er de mange bittesmå, lysende røde hunblomster, der sidder klar til at fange pollenet, når vinden løsriver det fra raklerne. Det er nemlig sådan, der kommer hasselnødder på busken, og det var jo derfor, den blev plantet. Busken består i øvrigt i virkeligheden af to buske – af to forskellige sorter – for det øger chancen for at kunne høste nødder.
Om det så nogensinde vil lykkes også at komme til at smage nødderne, er dog nok et spørgsmål. Havens allestedsnærværende egern er godt nok glade for solsikkefrø, men jeg har en mistanke om, at de også godt kan lide hasselnødder.
On 27. maj 2018
Hvis jeg skulle vælge én og kun én spiselig planter til at dyrke i haven, tror jeg måske, at det ville blive rabarber. Jeg elsker rabarbersmagen, og jeg er vild med den smukke plante med de enorme blade. Samtidig er der ikke meget, der er så nemt og stabilt at dyrke som rabarber. Den her plante fulgte med i købet, da vi købte huset, så den er minimum 10 år gammel og sandsynligvis betydeligt mere. Den bliver stort set aldrig vandet, og alligevel står den nok så flot selv her på sandjorden efter flere ugers tørke. Datter Anne har været hjemme på besøg i weekenden, og det betyder som altid, at der sker en del mere i køkkenregionerne end ellers. Denne gang har hun fundet en opskrift på rabarbermojitos, der selvfølgelig skal prøves af, nu det er rabarbersæson.
Samtidig har jeg gang i en saftevandsproduktion med rabarber og hindbær fra fryseren som råvarer. Og jeg behøver vel ikke at nævne, at der allerede er blevet lavet en del rabarberkager i år. Valnødder i rabarbersirup til osten kan også anbefales. En anden god ting ved rabarber er jo, at de kan høstes længe før, der er frugt og bær. Ja, rabarber er en super anvendelig plante, når der skal fremstilles lækkerier fra haven. Tilbage til Annes rabarbermojitos, der er virkelig lækre og samtidig en nydelse for øjet. En aromatisk hjemmelavet rabarbersirup supplerer mynte, lime og hvid rom til perfektion. Virkelig lækkert 🙂 Opskriften stammer fra madbloggen portandfin.com. Du kan finde den her.
Brogetbladet hyld lyser op i det skyggefulde hjørne
On 9. oktober 2017
In Frugt og bær, Plantenyheder, Træer og buske
Jeg holder umådelig meget af hyld og især af blomsternes fantastiske duft, der for mig er ensbetydende med midsommer og lange, lyse aftner på min barndoms terrasser. Når vi var rigtig heldige, lavede mor friturestegte hyldeblomster dyppet i beignet dej og drysset med rigeligt flormelis. Det var endnu bedre end pandekager 🙂 Så stor var min glæde, da jeg forleden fik en ny og spændende hyld forærende. Sambucus nigra ‘Harlequin’ hedder sorten, der har de lækreste brogede blade i hvide, limegrønne og grågrønne nuancer. Nu går jeg og pønser på den helt rigtige placering til sådan en brogetbladet hyld. Den bliver ikke så stor, halvanden meter høj og bred, så den er forholdsvis nem at få passet ind i haven. Jeg tror, den skal plantes her i det lidt skyggefulde hjørne, hvor den vil stå og lyse op og være et godt blikfang blandt hosta, påskeklokker og bregner. Sambucus ‘Harlequin’, der er en specialitet fra Gunnar Christensens planteskole, blomstrer med hvide skærme i juni og får sorte bær ganske som den helt almindelige hyld. Sambucus ‘Harlequin’ er i øvrigt ikke den eneste hyld, der står i venteposition til en plantning her i haven. For nogle uger siden investerede jeg nemlig i den rød- og fligetbladede sort, Sambucus nigra ‘Black Lace’, der bare er så flot med det næsten sorte løv og de rosa blomsterskærme, der oven i købet kan blive til lyserød hyldeblomstdrik. Den glæder jeg mig allerede til, så nu må jeg se at finde et godt sted til den også, mens det er så perfekt plantevejr.
Ribsplukning på den magelige måde
Ribsbuskene er gået helt amok i år. Ikke engang fuglene kan følge med og gøre et seriøst indhug i overfloden. Sjovt nok guffer de bærrene på den enlige busk i køkkenhaven, mens striben af ribsbuske i frugthaven står uberørte af fuglenæb hen og simpelthen bugner af modne bær. Det kræver vist en fuglepsykolog at forklare hvorfor.
For mig er ribsplukning synonymt med sommer i Danmark. Jeg holder meget af at lade mig synke ned mellem buskene og nyde synet af de lakrøde, perfekte bær i lange klaser, og jeg synes, det er en ret meditativ beskæftigelse at fylde Margretheskåle med bær til fryseren. 3 kg i timen resulterede eftermiddagens indsats i. Ribs må være noget af det nemmeste og bedst ydende, man kan dyrke i haven. Mens æbletræerne i frugthaven ærlig talt ser ud som om, de burde have været tvangsfjernet for længe siden, er der aldrig tegn på tørkestress eller andre fortrædeligheder, når det gælder ribsbuskene.
Selv om jeg sidder der i nydningen og inhalerer farvespillet, fuglesangen og fornemmelsen af rigdom i takt med, at fryseren bliver fyldt op, kan jeg godt blive ret træt i ryggen. Men det er der også en god løsning på. Ribsbuskene skal jo beskæres efter høst, og de grene, der tynget af bærvægten har lagt sig ned i hindbærplanterne ved siden af, skal under alle omstændigheder fjernes. Så kan man jo lige så godt slå to fluer med et smæk og klippe grenene af, før bærrene plukkes. Dermed kan man sidde nok så mageligt i fornuftig arbejdsstilling og gøre sin ribsplukning til en endnu større fornøjelse.