Tredje soloshow fra Andreas Bo skraber bunden af genbrugskassen med parodier. Mest morsom er hans egen vrede, der dog langt fra fylder nok i forhold til andre svage tekster.
Søndag d. 26. februar 2017, kl. 09.27
Det er let at have sympati for den selvlærte parodist og komiker Andreas Bo. Han er begyndte sent i faget, og har kæmpet sig ind i søgelyset og opad rangstigen i et højt tempo og med en forbilledlig arbejdsiver. Hans gavtyvegummiansigt har været at se alvorligt meget i tv og for godt og vel to år siden var hans andet soloshow ”Original” en ganske munter omgang parodier med comedylim ind i mellem.
Forventningerne var således stigende til det tredje soloshow ”FIFTI-FIFTI”, som den joviale mand fra Haslev-egnen havde valgt at have premiere på samme dag, som han fyldte 50 år. Han har endda fået fabrikeret et lækkert program, der kan købes for ”Fifti” kr. med en indlagt cd med ti nye sange. Det er så generøst og overskudsagtigt, at det er svært at surmule. Lige indtil man har set de to gange 50 minutters show, der viser sig at være en noget blandet fornøjelse.
Groft opdelt er der fire elementer i showet. Parodierne, nogle af de nye sange, personlige tirader mod ting Andreas Bo ikke kan lide og improteater med publikum på scenen. Parodierne er der hvor Andreas Bo, for alvor burde føle sig hjemme, og han er en af de bedste, vi har til den slags herhjemme. Manden er lang og ligner slet ikke dem han parodierer, men selv om armbevægelserne er store, rammer han stemmerne spot on. Men Andreas Bo begår en fejl, når han igen og igen afleverer gamle kendinge som Kim Larsen, Johannes Møllehave, Clement Kjersgaard og Villy Søvndal. Dem har vi altså set og hørt til hudløshed. Så er det skæggere med Adam og Noa. Parodierne er samtidig ved at komme ud i stadig flere trætte og næsten desperate kombinationer.
Oven i købet virker det denne gang som om Andreas Bo har købt tekster fra næst- eller tredjebedste hylde hos forfattere som Vase & Fuglsang, Thomas Hartmann og Brian Mørk? Meget af materialet virker for simpelthen for dovent. Improteateret er helt i hegnet, for hvad skal vi med et kvarter, hvor medlemmer af publikum gennemspiller scener fra Shakespeares ”Romeo & Julie” eller ”Hamlet”? Det ville end ikke passe ind på TV 2 Charlie på en regnvåd hverdag.
Det er forståeligt, at Andreas Bo nu da han har kæmpet sig så flot frem, tillader sig at indfri en drøm om at indspille ti sange professionelt og lave en cd-plade med dem, men sangene passer bare ikke rigtigt ind i hans show. De bedste dele af forestillingen er til to bidske tirader mod religion og tilfredshedsundersøgelser, som Andreas Bo formentlig selv har forfattet. Der mærker man omsider noget nerve og får et sjældent grin, men ét lille vulkanudbrud i hver afdeling er desværre sammenlagt set kun to små figenblade, Andreas Bo kan sætte op foran sig og med nød og næppe undgå en rendyrket fiasko.
Jeg havde undt Andreas Bo en bedre rund fødselsdag, men må desværre konstatere, at materialet ikke kunne tænde lys i lagkagen. Måske var det godt det samme, for Andreas Bo virkede i store perioder, som om han var for forpustet til at formå at puste dem ud. Om han blev stakåndet af at haste gennem det svage stof for at overkompensere, eller blot fordi han er i kageform, vil resten af turnéen, der kører til og med maj, måske afsløre.
Hvad: FIFTI-FIFTI. Hvem: Comedy show med Andreas Bo. Hvor: Bremen Teatret lørdag aften