De bøjer sig hverken for mændenes eller naturens modstand | Mellemfolkeligt Samvirke
De bøjer sig hverken for mændenes eller naturens modstand
Angelina leder kampen mod oversvømmelser, hungersnød og hustruvold.
Kvinderne er dem, der bliver hårdest ramt, når naturkatastrofer indtræffer i Mozambique. Men Angelina iklæder sig en førertrøje for at lede 25 andre lokale kvinder i kampen mod oversvømmelser, hungersnød og hustruvold.
Mozambique er et af verdens fattigste lande og et af dem, der lider mest af hungersnød. Siden cyklonen Idai hærgede i landet sidste år, er det kun gået ned af bakke, og i starten af 2020 er har landet endnu engang været plaget af oversvømmelser.
Død, sult og vold i hjemmene er en virkelighed som flere end 70.000 mennesker står over for, og det gælder alene i provinsen Safala. Særligt kvinder er en udsat gruppe.
”Den nye oversvømmelse er altødelæggende. Jeg har aldrig set noget lignende, og jeg ved ikke, hvorfor vi igen skal være ofre for naturens vilje, men én ting står soleklart: kvinder lider de største tab,” siger 39 årige Angelina João, som står i spidsen for kvindegruppen Women Entrepreneurs of Buzi Town, som er startet af ActionAid, Mellemfolkligt Samvirkes søsterorganisation.
Hun pointerer også, at klimaforandringer er den mest åbenlyse årsag til den humanitære krise.
Tæsk og sult er en daglig rutine
Som følge af Idai og den nye oversvømmelse, er alle afgrøder ødelagte. Derfor er mad en mangelvare for langt de fleste borgere i Safala, og ingen ved, hvornår de kan indtage det næste måltid. Usikkerheden hober sig op i hjemmene, hvor børn skal brødfødes, og det er et levende mareridt at være kvinde.
”Når mændene går på arbejde, efterlader de typisk 100 meticals (cirka 10 danske kroner) til deres hjemmegående koner. Der er langt fra nok penge til at dække tre måltider for alle familiemedlemmer, og hvis kvinden protesterer, venter knoen efterfulgt af et belærende møgfald om, at kvinder ikke kan spare på penge” fortæller Angelia.
Et håb om en lysere fremtid
Angelia modtager i øjeblikket økonomisk støtte, men hun frygter for fremtiden, når pengene slipper op, for hun kan ikke længere regne med landbruget som indtægtskilde.
”Jeg har mistet alt efter naturkatastrofen, der ødelagde en halv hektar ris og korn, så jeg kommer ret sandsynligt til at lide af sult,” siger hun.
Trods de mørke fremtidsudsigter har Angelina dog ikke givet op. Hun er blevet uddannet i kvinderettigheder, organisering, krisehåndtering og lederskab, som gør stor gavn i kvindegruppen, og med hjælp fra ActionAid, har hun lagt planer for de kommende måneder.
”Vi skal bare vente på, at vandet synker i jorden. Så skal vi plante søde kartofler, græskarblade, kål og tomater,” fortæller Angelina, som modtager frø fra ActionAid.