For et år siden var Danmark til sin første eksamen i FN’s handicapkomite. Det Centrale Handicapråd fulgte denne proces tæt. Og lige som mange andre var jeg spændt. Hvordan ville det gå? Ville vi få ros, kritik, eller slet og ret dumpe derinde ved det grønne bord?
Eksaminationen var kulminationen på en lang proces, der gik i gang, da Danmark ratificerede FN’s handicapkonvention tilbage i 2009 og forpligtede sig på at bringe lovgivningen i overensstemmelse med konventionen. Nu skulle vi for første gang stå vores prøve.
Hvordan det gik, kan man læse i denne årsberetning, hvor vi for første gang ikke kun ser tilbage på vores egne aktiviteter i 2014 og 2015. Vi prøver også at gøre status på de områder vi skriver om og giver vi vores anbefalinger til, hvad Danmark kan gøre for at blive et bedre land at leve i med et handicap. Hvis vi skal skabe reel forandring for mennesker med handicap, skal vi ikke kun beskrive virkeligheden som vi ser den, men også aktivt foreslå, hvordan man kan gøre den bedre. Det er ikke nogen nem proces. For en ting er at kritisere en udvikling, man ikke bryder sig om. Noget helt andet er at formulere, hvad der skal ændres og hvem der skal stå for forandringen. Det kræver, at man kender de gode løsninger, men heldigvis er vi et bredt sammensat råd med medlemmer fra mange forskellige sider af samfundet, som alle byder beredvilligt ind.
Rådet arbejder temabaseret og vores anbefalinger er knyttet til de temaer, som vi har haft på dagsordenen i 2014 og 2015. Vi har blandet andet fordybet os i mobiliteten i samfundet og de udfordringer mennesker med handicap møder under transport. Vi har netop afsluttet arbejdet med at udvikle en holdningsstrategi mod fordomme og har spurgt os selv og vores samarbejdspartnere, hvad man kunne gøre ved tillidskrisen mellem mennesker med handicap og deres sagsbehandlere?
Jeg håber, at alle vil tage vel imod vores forslag.
En stor del af rådets tid i 2014 og 2015 er gået med det vigtige arbejde med at lave en strategi for, hvordan man flytter holdninger og gør op med fordomme om mennesker med handicap. At flytte holdninger er både svært og komplekst. Holdninger og fordomme findes og formes jo alle vegne. Derfor har vi også været vidt omkring i vores arbejde med strategien. Vi har fået lavet en stor holdningsundersøgelse, og vi har fået et sociologisk perspektiv på holdninger. Men vi har også med god hjælp fra en inspirationsgruppe fået prøvet holdninger og påvirkninger af blandt unge mennesker med og uden handicap. Forslaget til holdningsstrategi er udarbejdet sammen med en arbejdsgruppe med blandt andet en række ministerier, Sammenslutningen af Unge med Handicap og Institut for Menneskerettigheder. Jeg håber meget, at holdningsstrategien vil komme ud og arbejde.
Et særligt område, hvor det er vigtigt med gensidig forståelse, er i sagsbehandlingen mellem borgere med handicap og kommunernes medarbejdere.
Men virkeligheden er desværre, at samarbejdet mellem borgere og sagsbehandlere halter og at der mangler tillid mellem parterne. Det viste vores undersøgelse af samarbejdet mellem borgere med handicap og kommunale medarbejdere på handicapområdet i foråret. Undersøgelsen viste, at borgerne generelt har en meget dårlig oplevelse i mødet med kommunen – og vurderer det, de møder, væsentlig dårligere end ledere og sagsbehandlere i kommunerne. Undersøgelsen viser dog også vejen frem. Dels viser den, at de professionelle også ser et forbedringspotentiale, dels er borgere og sagsbehandlere faktisk enige om, hvad der er vigtigt i god sagsbehandling på en række punkter.
Heldigvis var der stor lydhørhed og interesse hos de kommunale beslutningstagere, da rådets tidligere formand holdt oplæg om undersøgelsen på KL's Social- og Sundhedspolitiske Forum i maj. HK Kommunal, Socialrådgiverforeningen, Ergoterapeutforeningen, Socialchefforeningen og Danske Handicaporganisationer, som hjalp os med undersøgelsen, har også alle vist engagement og vilje til at bruge undersøgelsen som løftestang for forbedringer. Jeg tror personligt på resultater gennem åben samtale i stedet for gold kritik. Derfor ser jeg frem til, at vi sammen bliver bedre i respektfuld dialog.
Læs DCH's Gap-analyse [1]
Det var netop respektfuld dialog Danmark mødte, da vi var til eksamen med FN’s handicapkomite i 2014. Der var både ris og ros til Danmark på dialogmødet og vi dumpede bestemt ikke. Jo, der er ting, som kan blive bedre. Men her får vi en udstrakt hånd fra FN-komiteen: Den kommer med en lang række konklusioner, som er fyldt med konstruktive anbefalinger. Hvert eneste af komiteens nedslag bliver fulgt op af konkrete forslag til, hvad Danmark kan gøre. Jeg mener, at vi må se vejledningen som en gave. Derfor anbefaler vi blandt andet regeringen at følge op på de enkelte punkter i bemærkningerne, så vi bliver ved med at forfølge målet om et samfund, der er ligeværdigt for mennesker med og uden handicap.
Annemette Ruth,
Fungerende formand for Det Centrale Handicapråd
Nøjagtig webadresse (Hentet den 14.08.2018 - 11:06): http://www.dch.dk/content/formandens-forord-0