Et helt halvt år såmænd – Mor-reflektioner
← Hjælpeparadokset
Et helt halvt år såmænd
Posted on 20. maj 2013 by Marie U.
Et halvt år er gået siden Olga kom til verden – så tillykke med din semifødselsdag, lille mus. Og som dagen går på hæld og begge piger er puttet og her er helt utrolig stille, så er det vel tid til en lille status… Lillefisen er nu omtrent 70 cm lang og lige knap 9 kg tung. Hun bliver dagligt en større og større fan af sin storesøster – hverken faren eller jeg kan få hende til at grine som Irma kan. Vi skal bruge kilderier og prutten-på-maven før der sker noget, Irma skal bare stå foran hende og danse lidt omkring, så er hun helt færdig af grin. Totalt uretfærdigt og vanvittig dejligt. Hun elsker at være nøgen – faktisk er det næsten altid kilden til godt humør hvis alle andre metoder er prøvet af… og hun har i den grad fundet sine fødder, selv i søvne kan hun finde på at gramse lidt på dem, måske for at sikre sig at de stadig er der. Hun er blevet vildt god til at trille og kæmper nu en stædig kamp for at lære at kravle. Hun kan mave sig fremad og kan få numsen op – men når numsen kommer op, er ansigtet helt nede i gulvet – der mangler lige den sidste teknik inden begge dele er oppe samtidig. Hun bliver helt afsindig tosset når der er noget legetøj hun ikke kan få fat i, og hun er også begyndt at blive sur når Irma tager noget fra hende (den uundgåelige storesøster-“den legede jeg lige med”-magtopvisning…). Men inden ret længe tror jeg vi får en smagsprøve på en lillesøster, der kan få fingre i ALLE storesøsterens legesager (inklusiv perler, farvekridt, hårspænder – og alt mulig andet guf, der kan sætte sig fast i en lille hals – GYS!!!)
Og apropos hals, så går det absurd langsomt fremad med den mad. Olga kan overhovedet ikke samle sig om at blive ammet, så det har længe været på tide at hun kom over på madvognen. Men hendes opmærksomhed er alle steder. Selv når jeg giver hende mad om morgenen inden de andre står op, så vil hun gerne liiige kigge efter en bamse der ligger på gulvet, eller reagere på en lyd udenfor vinduet… Men her til aften spiste hun da en nogenlunde portion grøntsagsmos, så mit håb er lidt større end i morges da jeg igen smed hele skålen med grød i skralderen.
Derudover er hun stadig en søvnfornægter. I løbet af dagen er det KUN barnevognen hun vil puttes i – selv når hun er ved at gå i opløsning af træthed, overgiver hun sig ikke. Og det er mere reglen end undtagelsen at hun sover alt for lidt i løbet af en dag. Vi putter stadig allerede ved 19-tiden og så er hun faktisk væk indtil 6 næste morgen. Og inden andre mødre dør af misundelse, så vil jeg lige skynde mig at indskyde, at jeg naturligvis ammer hende 5-6 gange i det tidsrum… Til gengæld er hun blevet bedre til at sove i sin egen seng, hvilket har givet lidt mere nattekomfort. Jeg har fået lov at låne en bunke sutteflasker, som vi skal have prøvet af på hende. For det kunne altså være virkelig skønt at få lidt mere sammenhængende søvn – både til mor og datter…
For at opsummere det sidste halve år lidt i resultater, kan det listes på denne måde:
Antal gange faldet ned fra seng og sofa: 2
Antal møder jeg har forladt grundet skrigen: 6
Antal gange vi har tømt en svømmehal: 1
Antal gange at Irma er faldet ovenpå hende: 3
Antal gange Irma har været dybt ulykkelig bagefter: 4 (fordi faren på magisk vis nåede at forskanse Olga fra det seneste styrt…)
Antal offentlige transportmidler jeg har ammet i: 3
Antal gange vi har fået Olga passet: 0
Antal gange vi har ytret sætningen “hvor er de piger dog forskellige!”: 947 and counting…
Antal bøger jeg har læst i min barsel: 0
Antal bøger jeg har lånt på biblioteket i samme tidsrum: 23…
Antal måneder med aftengråd og periodisk tinnitus: knap 3
Antal gange jeg er faldet i søvn mens jeg har puttet Olga: 2…4…88…zzzzzzzz….
Antal gange jeg er vågnet til en glad og frisk pige der ligger lige ved siden af mig: Hver dag i det sidste halve år.
Jeg føler stadig jeg har rigtig meget til gode når det handler om at lære min datter at kende. Hvad jeg dog allerede kan se er, at hun er en selskabspapegøje og helt vildt nysgerrig. Hun vil frem i verden og har ikke i sinde at lade sig sænke af noget. Og så er hun viljestærk som bare pokker. Ikke så skidte karaktertræk for en pige på 6 måneder – hun skal nok blive en fest at lære bedre at kende!!
Dette indlæg blev udgivet i hverdaghverdaghverdag og tagget Olga. Bogmærk permalinket.
2 thoughts on “Et helt halvt år såmænd”
21. maj 2013 kl. 07:51	 Svar
Tillykke med hende 🙂 Herlig opsummering!
21. maj 2013 kl. 09:27	 Svar