Arkitektur (fra latin architectura, oprindelig fra græsk αρχιτεκτων, "bygmester", fra αρχι- "chef, leder" og τεκτων, "bygger, tømrer") er kunsten og videnskaben at varetage formgivning af bygninger, rum eller fysiske strukturer. En ældre dansk betegnelse er bygningskunst.[1]
1.13 Postkonstruktivisme
Græsk arkitekturRediger
Romersk arkitekturRediger
Oldkristelig arkitekturRediger
Romansk arkitekturRediger
Uddybende artikel: Romansk
Den romansk stil opstår i slutningen af 900-tallet og begyndelsen af 1000-tallet, på et tidspunkt, hvor kirken befæster sin magt i et Vesteuropa, der er tæt på at gå i opløsning. Kirkebygningerne der opføres er karakteriseret ved rundbuer og krydshævlv og en ny hvælvingsteknik bliver indført: Ribbehvælvingen. I Danmark er mange kirker opført i den romanske stil, heriblandt rundkirkerne på Bornholm.
GotikRediger
Uddybende artikel: Gotik
I det gotiske kirkebyggeri, som strækker fra omkring 1100-tallet til 1400-tallet, går man over til spidsbuen. Derudover er kirkebyggeriet karakteriseret ved søjler, ribbehælv og stræbepiller. I Danmark er Sankt Knuds kirke i Odense et sjældent eksempel på gotisk ariktektur.
RenæssanceRediger
Uddybende artikel: Renæssance
I renæssancen begyndte mennesker at tænke friere, uden kirkens altdominerende indflydelse. Arkitekturen opstod primært i Firenze, og karakteristisk for hele periodens arkitektur var indførelsen af det antikke bygningssystem. I Danmark sås prægningen senere som volutsvungne gavle, bly- eller kobbertækkede spir og pilastre i sandsten. Mange danske herregårde og slotte bærer præg af perioden.
BarokRediger
Uddybende artikel: Barok
Barokken var en kunstnerisk stilperiode, som kom til Danmark omkring 1640 og blev her til omkring 1730. I Europa fra 1580-1720 . Ordet barok stammer fra det portugisiske "barocco" og betyder "en stor uregelmæssig perle". Barokken kendes især på den storslåede, selvsikre, kompakte og pralende stil.
Uddybende artikel: Rokoko
Rokokoen var i Danmark fra 1730 til 1760. Det var en kunstnerisk stilperiode i Europa 1720-1789. Den var elegant, graciøst og orientalsk influeret. Trods den korte levetid fik den stor indflydelse hos de naturbegejstrede, da den prægede naturen på stort set alt, fra bygninger til skørter. Det var en stilart med snirklede, usymmetriske ornamenter. Netop her viste stilen, at den var påvirket af østasiatisk billedkunst, som netop blev kendt i Europa.
KlassicismeRediger
Uddybende artikel: Klassicismen
Klassicismen er en kunstnerisk stilperiode i Europa 1760-1840, hvor den i Danmark varede til 1855.
Under klassicismen var alt fra det gamle Grækenland og Romerriget moderne. Den er brugt inden for arkitektur og kunst og også i tøjmoden. Kontrasten til klassicismen er romantikken. Klassicismen stræber efter at være formel og inden for faste rammer, hvor romantikken dyrker det fantastiske og det mystiske.
IndustrialismeRediger
I starten af denne periode, ca. 1850-1915 begyndte vandringen fra land til by. Mens landsbyerne lignede sig selv, opstod der i byerne arbejderkvarterer. De havde som regel karakter af spekulationsbyggeri i 4-5 etager, ofte med 2. og 3. baggård, med manglende plads, lys, luft, og dårlige sanitære forhold.
FunktionalismeRediger
Uddybende artikel: Funktionalisme
Funktionalismen opstod som retning inden for arkitekturen efter verdenskrigen 1914-1919 og havde som forgænger bl.a. futurismen. Ønsket om at udvikle en funktionel arkitektur var flertydig. Den funktionalistiske bevægelse havde dels front mod ydre pryd og forskønnelse, dels rettede den sig mod alle former for stilforvirring, og endelig prøvede den at reflektere de nye muligheder, som bygningsindustrien kunne give, og de nye begrænsninger, som de nye produktionsmetoder indebar. Ordene funktion og funktionalisme blev efterhånden stående som fællesbetegnelse for modernisering, teknisk effektivitet og industriel standardisering af byggeelementerne. Problemet var, at pryd nogle gange var den egentlige funktion, hvilket funktionalisterne havde svært ved at håndtere.
Uddybende artikel: Postmodernisme
Postmodernisme betegner en kunstnerisk, litterær, arkitektonisk, filosofisk og kulturel tendens eller tilstand, der ses som opstået i forlængelse af, altså efter "afslutningen" af, det moderne. Hvor modernismen kan betragtes som kulminationen på oplysningstidens ideer om autoritativt/rationelt funderet æstetik, etik og vidensopfattelse, så er postmodernismen centreret omkring et opgør med idealerne, ofte kaldet metanarrativer eller Store Fortællinger, og den undergravelse og fragmentering der foregår af dem gennem konsumerismen og almindelig dekonstruktion. I postmodernismen angribes opfattelsen af monolitiske, universelle sandheder; fokus drejes mod det fragmenterede, fluxet, det sammensatte, det komplekse og mere generelt det mangefaceterede og kalejdoskopiske perspektiv.
PostkonstruktivismeRediger
Uddybende artikel: Postkonstruktivisme
Postkonstruktivisme er en stilart, som opstod i Sovjetunionen i 1930'erne.
Postkonstruktivisme
washington.edu: Architecture 351: Romanesque, Gothic and Renaissance Architecture, A History of Architecture from 750 to 1789, course pack (pdf)
Harboe, Knud Peter (2001). Funktion Form Konstruktion. Arkitektens Forlag. ISBN 8774072390.
^ bygningskunst, artikel i ODS
Hentet fra "https://da.wikipedia.org/w/index.php?title=Arkitektur&oldid=10033168"
Sidst redigeret den 17. august 2019, klokken 20:07