Social blåstempling af virksomheder går trægt - UgebrevetA4.dk
Social blåstempling af virksomheder går trægt
Kun tre virksomheder har fået det to år gamle S-logo for social ansvarlighed. Det Sociale Indeks har svært ved at slå igennem. Grundfos’ bestyrelsesformand, Niels Due Jensen, beklager den ringe udbredelse. Han advarer samtidig mod for mange sociale mærker.
Siden foråret 2001 har det været muligt for offentlige og private virksomheder, der klarer sig særligt godt og udviser stor social ansvarlighed at få retten til at bruge det såkaldte S-logo. Men siden introduktionen er der ikke sket så meget. S-logoet har haft ualmindeligt svært ved at slå igennem på det danske arbejdsmarked, og kun tre virksomheder har i dag opnået retten til at benytte logoet. Det drejer sig om Grundfos A/S, Nordjyllands Postcenter (Post Danmark) og Plejehjemmet Lindegården i Herning.
Grundfos’ koncernbestyrelsesformand, Niels Due Jensen, bruger ordet beklageligt om den pauvre udbredelse.
Det Sociale Indeks, som i 2000 blev introduceret som det redskab, der skal måle social ansvarlighed, hører hjemme under Beskæftigelsesministeriet. Men til dagligt er det konsulentbureauet Navigent, der varetager arbejdet med at hjælpe virksomheder, der ønsker et S-logo. Og i Navigent kunne man også ønske, at ordningen var mere udbredt. Berit Johannsen, der er partner i Navigent, understreger dog, at værktøjet først og fremmest er et internt dialogværktøj.
»I dag bruger mange virksomheder indekset som et arbejdsredskab, og interessen er stigende. Hvis virksomhederne også er interesseret i logoet, er det typisk noget, man først vil ansøge om efter nogle år, når virksomheden har nået et vist niveau. Jeg tror, at vi vil se helt andre tal de næste par år,« siger hun.
For tidligere socialminister Karen Jespersen (S) er det afgørende, at langt flere virksomheder i den nærmeste fremtid opnår et S-logo. Det var netop Karen Jespersen, der som socialminister i 1994 for alvor satte virksomhedernes sociale ansvar på den politiske dagsorden. »Virksomhederne skal kunne bruge S-logoet offensivt, og det kræver, at kendskabet bliver mere udbredt. Ellers giver indekset ringe mening,« vurderer hun.
En vigtig løftestang
Forskningsleder Anders Rosdahl fra Socialforskningsinstituttet var sammen med Socialministeriet og revisionsfirmaet KPMG med til at udvikle indekset frem til dets lancering i februar 2000. Han mener, at indekset kan have langsigtet betydning.
»Det Sociale Indeks er sammen med førtidspensionsreformen, fleksjob og andre ordninger en af løftestængerne til at skabe et mere rummeligt arbejdsmarked. Indekset er særligt velegnet til at sætte en dialog i gang, som kan skubbe til en proces, hvor virksomhederne og de ansatte ændrer adfærd,« siger han.
Virksomhederne skal kunne bruge S-logoet offensivt, og det kræver, at kendskabet bliver mere udbredt. Ellers giver indekset ringe mening.
Karen Jespersen, tidligere socialminister (S)
Hele tanken bag diskussionen om virksomhedernes sociale ansvar er, at det ikke kun er samfundet, der er ansvarlig for at løfte opgaven med samfundets svageste. Virksomhederne har ud fra tankegangen selv en fordel af en klar social profil. Det er eksempelvis filosofien hos Grundfos. Den store danske industrivirksomhed er en af verdens førende producenter af pumper og har 11.000 ansatte på verdensplan, heraf godt 6.000 i Danmark. I april 2001 fik Grundfos retten til at bruge S-logoet. Niels Due Jensen peger på to forhold, der gjorde logoet interessant for virksomheden.
»Vi signalerer til vores medarbejdere, at vi er en socialt ansvarlig virksomhed. Det skaber tryghed og trivsel, som er en del af ånden i Grundfos. Samtidigt viser vi, at vi er en virksomhed med et ordentligt forhold til de ansatte, lokalområdet og omverdenen. Det giver vores kunder og samarbejdspartnere et klart indtryk af, at vi er en virksomhed, man kan stole på. Med S-logoet er vores sociale indsats blevet blåstemplet,« siger Niels Due Jensen.
Det sociale målebånd
I grove træk er Det Sociale Indeks en målestok for, om virksomhederne opfylder en række krav:
• At man arbejder målrettet mod, at medarbejderne kan bevare en tilknytning til arbejdsmarkedet. Eksempelvis gennem en personalepolitik med en social og familiemæssig dimension. Et godt arbejdsmiljø og ved løbende opkvalificering af medarbejderne.
• At man tilstræber at fastholde medarbejdere, der bliver syge, nedslidte eller arbejdsskadede – eksempelvis ved at tilbyde deltid, andre jobfunktioner eller efteruddannelse.
• At man forsøger at skabe plads til personer, der står uden for arbejdsmarkedet såsom kontanthjælpsmodtagere, langtidsledige eller førtidspensionister.
• At virksomheden er engageret i forhold til samfundet – også lokalt - eksempelvis i form af sociale krav til leverandører, sociale netværk, sponsorater og praktikanter.
Hvis virksomhederne opnår over 60 point på en skala fra 1 til 100, har de ret til at bruge S-logoet.
»En af grundene til, at logoet ikke er så udbredt endnu, er, at det er relativt svært at opnå 60 point. Sådan skal det også være, ingen skal betvivle, at en virksomhed med logoet gør det særligt godt,« siger Berit Johannsen fra Navigent. Hun understreger, at Det Sociale Indeks er meget andet end et logo.
»Tanken bag projektet har været at udvikle et redskab til dialog. Og det har været en stor succes. Med indekset kommer medarbejdere og ledelse gennem en dialog om mange forskellige aspekter af personalepolitikken og socialt ansvar. Det skaber overblik og inspiration til at forbedre sig,« siger hun.
Således er der udsendt mere end 30.000 arbejdsskemaer til virksomheder, og hver uge er der 4-10.000 besøgende på Det Sociale Indeks’ hjemmeside. Men alligevel er det endnu kun blevet til tre S-logoer. Det er der ifølge Dansk Arbejdsgiverforening (DA) en god forklaring på.
Kan man måle god opførsel
Arbejdsgiverne har aldrig været begejstret for S-logoet. Ifølge chefkonsulent Nikolaj Bøgh fra DA giver det nemlig ikke mening at måle virksomhedernes sociale ansvar.
»Er det socialt ansvar at have en kantine, hvor medarbejderne kan sludre sammen? Virksomhedernes hverdag er så forskellige, at det er meget problematisk, når man tvinger en standard ned over dem. Der findes mange virksomheder med et stort socialt engagement, men det passer bare ikke lige til Det Sociale Indeks. Er de mindre socialt ansvarlige end andre virksomheder? Helt grundlæggende er det sociale område ikke egnet til at blive målt på samme måde, som vi kan lave regnskaber for miljø og arbejdsmiljø,« konkluderer han.
Anders Rosdahl fra SFI medgiver, at man ikke kan måle sociale forhold på samme måde, som man kan se, om temperaturen stiger eller falder, eller hvor mange penge pungen indeholder. Alligevel fastholder han, at Det Sociale Indeks giver mening for den enkelte virksomhed:
»Indekset forsøger blot at sætte tal på nogle størrelser, vi alle har et indtryk af i forvejen. Vi har vel oftest en klar fornemmelse af hvilke virksomheder, der er socialt ansvarlige, og det er det, indekset forsøger at kvantificere. Vi har målt sociale forhold i mange år. Det er selvfølgeligt ikke uden problemer, men det kan lade sig gøre, hvis det gøres med omtanke,« siger Anders Rosdahl.
Niels Due Jensen fra Grundfos afviser også, at der skulle være problemer med holdbarheden af indekset. Han mener, at DA’s kritik skyldes en misforståelse.
»Nogle tror, at S-logoet er noget, som staten trækker ned over hovedet på virksomhederne. Faktum er, at logoet bliver tildelt virksomheder, der indgår i en frivillig proces, hvor medarbejdere og ledelse inddrages. Ordningen er alt andet end statsstyring,« siger formanden for Grundfos.
Når ordningen har så ringe udbredelse, skyldes det ifølge Niels Due Jensen blandt andet, at den nuværende regering ikke har kastet sig tilstrækkeligt ind i projektet. Både Niels Due Jensen, Anders Rosdahl og Karen Jespersen peger på, at ordningen kun giver mening, hvis flere virksomheder benytter sig af den.
I Navigent arbejder man i disse måneder på at udvikle tredje udgave af indekset, som bliver nemmere for små virksomheder at komme igennem. Det er forventningen, at virksomheden Pressalit i løbet af et par måneder får retten til at anvende blåstemplingen af socialt ansvar.
Mærk mærket
Spørgsmålet er dog, om S-logoet overhovedet kan udvikle sig til en succes – et kvalitetsmærke, som virksomhederne vil sætte en ære i at opnå. Gennem de seneste år er der udviklet et væld af mærker, indeks og regnskabssystemer, der skal give omverdenen et indtryk af, om virksomhederne er miljøansvarlige, arbejdsmiljøansvarlige eller bæredygtige i bred forstand. Mærkerne er udviklet både på nationalt niveau og i forskellige internationale sammenhænge. Og det har ifølge Anders Rosdahl skabt forvirring.
»Mange virksomheder aner ikke hvilke mærker, de skal satse på. Eksempelvis er det vanskeligt at bruge S-logoet i EU-sammenhæng på grund af EU´s konkurrenceregler. Men vejen til en højere grad af standardisering og ensartethed på området – også internationalt – går nok over en frodig vækst af mange forskellige mærker og ordninger,« siger Anders Rosdahl.
Niels Due Jensen, der er en af pionererne, når det handler om virksomhedernes sociale ansvar, advarer mod knopskydningen af mærker. »Befolkningen bliver forvirret over alle de priser og mærker, der efterhånden findes,« siger han.
Ugebrevet A4 vil i den kommende tid sætte fokus på de mange ordninger, der måler virksomhedernes samfundsmæssige ansvar, såkaldt Corporate Social Responsibilty (CSR).
Grafik: Det Sociale Indeks – arbejdsskema