Bekendtgørelse om modermælkserstatninger | livet i boblen
(billedet er taget af forsiden på VORES BØRN bladet udgivet i perioden 29.12.2014 – 28.01.2015)
Jeg har før, i dette indlæg, været omkring emnet om at skifte til modermælkserstatning med Olivia. De af jer som har læst indlægget ved, at det ikke var nogen nem beslutning for mig dengang, og det var forbundet med en masse følelser og tanker omkring de eventuelle konsekvenser det kunne have for Olivia på kort og på lang sigt. Heldigvis findes der flere og flere gode artikler og indlæg omkring flaskebørn og flaskemødre derude (læs blandt andet Karmamilli’s Legaliser Flasken med dertilhørende kommentarer fra mødre), men alligevel er det stadig forbundet med en del tanker om eventuelle konsekvenser som ingen helt kan gennemskue.
For nyligt sad jeg og snakkede med en veninde fra mødregruppen, som også har skiftet til modermælkserstatning. Hun satte spørgsmålstegn ved, hvor vi kvinder får den følelse fra. Hvor kommer det fra, at mange er utrygge ved at skulle lægge amningen på hylden og skifte til modermælkserstatning? Hvor kommer den dårlige samvittighed fra? Snakken kom sig af, at hun for nyligt var stødt på en rabatkupon hos et supermarked som ikke kunne bruges på blandt andet cigaretter, alkohol og modermælkserstatning. Det kunne vi ikke undgå at føle os en smule provokeret af, så min veninde gik straks igang med at undersøge hvad det skyldes, at modermælkserstatnings i denne sammenhæng sidestilles med tobak og alkohol.
Hun vendte tilbage dagen efter og havde fundet frem til at det ikke bare var en beslutning supermarkedet havde taget, men at det er en politisk beslutning at modermælkserstatning aldrig kommer på tilbud. Det er direkte ulovligt at sætte det på udsalg, og det er langt fra det eneste forbud der findes omkring modermælkserstatning. Der findes en ‘Bekendtgørelse om modermælkserstatninger og tilskudsblandinger til spædbørn og småbørn‘ udgivet af Fødevareministeriet, som jeg vil vende tilbage til.
Der er ikke nogen tvivl om at der i Danmark findes en ammemafia. Det starter allerede når man som gravid går til læge og jordemoder, herefter bliver det fulgt op af jordemødrene til fødselsforberedelse, personalet på hospitalet, og sundhedsplejersken når man er kommet hjem. Alle med én fælles pointe: “det er bedst at amme sig barn”.
Jeg vil gerne igen understrege at jeg er pro-amning. Jeg er stor fortaler for, at man skal amme sit barn hvis man kan og hvis man ønsker det. Men jeg synes det er forkert, at det skal ske for enhver pris, og at der ligger en forventning om dette, og at erstatning derfor ikke også bliver anbefalet. Sundhed.dk selv skriver at man ikke er nogen dårlig mor hvis man fravælger amning, og netop derfor er det interessant at kigge på, hvad Fødevareministeriets ‘Bekendtgørelse om modermælkserstatninger og tilskudsblandinger til spædbørn og småbørn‘ egentlig bekendtgør.
Bekendtgørelsen siger blandt andet at:
… der på mærkningen af modermælkserstatninger skal anføres en angivelse af amningens uovertrufne værdi
… det kun bør anvendes efter anbefaling af uafhængige personer med uddannelse inden for medicin, ernæring eller farmaci eller af andre personer, der er fagligt ansvarlige med hensyn til børnepleje.
… begge dele skal anføres efter ordet »Vigtigt« eller et tilsvarende udtryk.
(§ 21):
…mærkningen af modermælkserstatninger må ikke være forsynet med billeder af spædbørn eller andre billeder eller en tekst, der kan idealisere brugen af produktet.
… reklame for modermælkserstatning kun er tilladt i videnskabelige publikationer og speciallitteratur rettet til sundhedspersonale.
… oplysningerne må ikke antyde eller give indtryk af, at brug af modermælkserstatning er lige så godt som eller bedre end amning.
… på udsalgssteder må der ikke reklameres, uddeles prøver eller anvendes andre salgsfremmende metoder til at foranledige salg af modermælkserstatning direkte til forbrugeren i detailleddet, såsom særlige udstillinger, rabatkuponer, præmier, salgskampagner, tabsgivende tilbud og lokketilbud.
(§ 27):
… producenter og forhandlere af modermælkserstatning må ikke uddele gratis eller prisnedsatte produkter, prøver eller andre salgsfremmende gaver til offentligheden, gravide kvinder, mødre eller deres familie.
Jeg må indrømme at jeg sad tilbage fuldstændig i chok over hvad det var jeg læste og blev meget forarget. Jeg var slet ikke klar over, at der på så højt plan bliver sået tvivl hos os mødre. Det kommer nærmest til at fremstå som om modermælkserstatning er noget farligt skidt, som ikke bør gives til børn. Det synes jeg er så helt igennem forrykt! Det grænser til en form for hjernevask, hvor amning er det eneste rigtige.
Inden vi skiftede til flaske, havde vi også herhjemme en masse tanker omkring, hvad det egentlig kom til at betyde at skifte til erstatning. Jeg havde en masse tanker og holdninger før skiftet og ærlig talt også en bunke fordomme som i bund og grund byggede på uvidenhed. Og sådan er det jo oftest med fordomme, de bygger på uvidenhed. De opstår når vi ikke er oplyst bedre. Og det er det jeg synes der er forkert ved bekendtgørelsen. Den forhindrer at mødre bliver bedre oplyst omkring modermælkserstatning. Den forhindrer gravide og kommende mødre i at få tilstrækkelige information omkring erstatning, og udtrykker at der ikke bør være noget valg for moderen: at amning er det bedste. Men det ér og bør være et valg.
Jeg sætter ikke spørgsmålstegn ved hvorvidt modermælk er det bedste for spædbarnet, men jeg sætter spørgsmålstegn ved de regler som bekendtgørelsen for modermælkserstatning fremsætter. Når sundhedsvæsenet må opfordre til amning, og bekendtgørelsen samtidig fastslår, at der ikke må opfordres til erstatning, så bliver der en uretfærdig fordel for ammende mødre, som trygt kan vælge det bedste for deres barn, modsat os flaskemødre som ikke kan.
Jeg synes det virker absurd, at der findes regler, der forhindrer os i at blive mere oplyst omkring erstatning, og som forhindrer at erstatning kan blive anbefalet til de mødre som ikke kan eller vil amme. Det er naturligt at vi føler os trygge ved det som vi ved en masse om, og utrygge ved alt det ukendte. Det skaber ulige forhold mellem ammende og ikke-ammende kvinder, og er med til at ikke-ammende kvinder kan komme til at føle sig forkerte.
Jeg er heldigvis selv gået fra, at føle en smule ubehag ved at hive en flaske med modermælkserstatning frem i offentligheden og nærmest lidt undskyldende give det til Olivia, til nu stolt at hive flasken frem og flashe den til alle der skulle have lyst til at kigge med, med rank ryg og en følelse af proud-mama der giver (hvad der i vores tilfælde er) det bedste for mit barn. Den ændring i min attitude er sket på baggrund af oplysning. Jeg ved ganske enkelt meget mere om erstatning nu og hvor godt erstatning er idag, end jeg gjorde før skiftet og det har gjort hele forskellen. Det gør at jeg ikke længere føler mig forkert, eller føler at jeg giver Olivia det næstbedste. Men det kan jeg ikke takke sundhedsvæsenet for. Jeg vil derfor gerne gentage at jeg synes det virker absurd, at der findes regler, der forhindrer os i at blive mere oplyst omkring erstatning, og som forhindrer at erstatning til fulde kan blive anbefalet til de mødre som ikke kan eller vil amme.
8. april 2016 at 06:05 Svar
Dejligt indlæg. Jeg måtte selv opgive amningen efter 6 uger. Sad og ammede i 2-3 timer hver 2 time så blev anbefalet at ændre på amningen og amme 20-30 minutter ved hvert bryst. Det resulterede i at min søn han i mine bryster i 40-60 minutter med max en times mellemrum hele døgnet. Jeg var helt ødelagt og havde dårligt kræfter til at løfte min søn op af vuggen. Blev af hospitalet rådet til at pumpe det tynde mælk ud og give ham det fede inden hver amning men det kunne jeg da slet ikke overskue mens min søn var sulten og græd. Hun bad mig sende far ud med ham og pumpe i en halv time. Jeg fik ikke tømt på den halve time og havde fået knap 300 ml ud af ét bryst. Så synes hun jeg skulle opgive amningen for jeg producerede ALT for meget mælk. Men det var ikke uden kommentarer om at man som mor BØR kæmpe for at amme koste hvad det vil, fra omverdenen. Så hårdt. Men ærgerligt at det er sådan.
19. april 2016 at 18:29 Svar
Åh det lyder jo også helt vanvittigt! Ja – men hvad omverdenen ikke helt virket til at have fattet er, at bare fordi amning er det bedste, gør det altså ikke erstatning til noget dårligt. Erstatning er hammer-mega godt! Ja amning er fantastisk, men det er erstatning også. Jeg ville da ønske at jeg kunne have fortsat med at amme Olivia, men erstatning er uden tvivl, i vores tilfælde, det bedste for vores barn. Så når det nu ikke kan være anderledes, så stik mig da en folder med info og rust mig bedst muligt til livet som flaskemor!