LARS SVANHOLM: marts 2020
Trapholt i Kolding viser en fin udstilling med værker af Anette Harboe Flensburg - altså når museet åbner igen.
"For os drejer det sig om mange millioner kroner, og det gør det også for vore kollegaer på mange af de andre store museer. Man kan sige, at på en måde straffer man os, der har været med til at skabe entréindtægter, som har været mantraet i kulturpolitikken"
Udtalelsen er fremsat af Karen Grøn, museumsdirektør på kunstmuseet Trapholt i Kolding, og dette interview er foretaget som led i en journalistisk beskrivelse på Danmarks Radios hjemmeside af de mange problemer, som blandt andet museerne i Danmark er udsat for i forbindelse med den altoverskyggende corona-virus, der nu hærger verden.
Grøn antyder i citatet, at institutioner med en sund økonomi og penge på kistebunden straffes hårdt i forhold til dem med en mere løs økonomi.
Hun udtaler blandt andet: "Vi kan godt holde til at have lukket et stykke tid, men så har vi også tømt alle lommer på museet, og det betyder, at der er nogle store livsnødvendige opgaver for museet, som ikke bliver gjort".
I forhold til det sidste fremhæver hun blandt andet vandskader og klimaanlæg, som er rent praktiske foranstaltninger, som et museum er nødt til at tænke ind i helheden.
Artiklen på DR er forfattet af Anne Mette Dam Thrane og Thomas Dinesen.
Om få dage skulle man på ARoS åbne den store udstilling 'Mythologies - The Beginning and End of Civilizations'. Den må udsættes på ubestemt tid. Her dog illustreret af Anselm Kiefers 'Väinämöinen - Aino', 2016. Mixed media (pressefoto: ARoS Aarhus Kunstmuseum)
"Hvordan det mere præcist ser ud, kan vi ikke sige noget om endnu. Vi kan blot forudse, at det bliver en dyr omgang for ARoS, som kan udfordre vores fremtidige investeringsmuligheder på indholdssiden for vores gæster"
Citatet afslutter en redegørelse af kunstmuseet ARoS' direktør Erlend Høyersten i et interview med Lisbeth Bonde på kunstportalen Kunsten.nu.
Høyerstens udredning har som tema museets forventede tab som følge af lukningen, der ligger i forlængelse af den aktuelle corona-situation, og det er ikke småpenge, det drejer sig om: Med den foreløbige lukning til og med 13. april vil estimatet udgøre 2,5 millioner for marts og 3 millioner for den første halvdel af april, hvor påsken normalt er en indtægtsgivende tid for ARoS.
Hele april vil udgøre et tab på 4,6 millioner, og er man tvunget til at holde lukket i maj, vil omsætningen for denne måned forventligt ramme 3,9 millioner.
Det er altså med andre ord ikke bagateller, der er i spil for en institution af ARoS' størrelse.
Jeg følger med i processen omkring corona i kunstverdenen.
Louise Bourgeois: Uden titel, 1951. Tusch og kul på papir (foto: Hauser & Wirth)
I 1992 etablerede Iwan og Manuela Wirth samt Ursula Hauser galleriet Hauser & Wirth i Zürich i Schweiz.
Senere blev der etableret tilsvarende institutioner forskellige steder i verden og i dag er Iwan og Manuela Wirth nummer tre på ArtReviews liste over de mest magtfulde personer på den internationale kunstscene.
Ursula Hauser, som er moder til Manuela og svigermor til Iwan, har i dag viet sit liv til sin egen samling af kvindelige kunstnere, og netop nu viser Hauser & Wirth en online-udstilling med tegninger af Louise Bourgeois (1911-2010).
Når man ikke kan komme fysisk på kunstudstilling, er online-initiativer af denne karakter naturligvis relevante...
Se 'Louise Bourgeois Drawings 1947-2007' HER>
Indsendt af Lars Svanholm kl. 09.50
Avev Ebüzziya Siesbye: Rund bordskål af stentøj, dekoreret i koboltblå glasur med mørk kant (foto: Bruun Rasmussen Kunstauktioner)
Når man fysisk er begrænset i sin færden, kan man udmærket lade sig underholde ved at følge netauktionerne på auktionshuset Bruun Rasmussens hjemmeside.
Her han man netop afsluttet et par auktioner med moderne kunst og design samt samtidskunst.
I førstnævnte kategori er der kun ganske få overraskelser, men noget kunne tyde på, at den konkret-abstrakte kunstner Mogens Lohmann (1918-1985) er stigende i interesse.
Et maleri fra Venice af Kai Lindemann (1931-2007) fra 1990 er ret uforståeligt vurderet til kr. 8.000, men fik et hammerslag på 30.000. Måske er den lave vurdering et udtryk for, at Lindemann var ved at forsvinde lidt ud af kunstverdenens bevidsthed?
Til gengæld går priserne på værker af keramikeren Alev Siesbye kun én vej, og det er opad. Bordskålen, der illustrerer dette indlæg fik et hammerslag på kr. 90.000 mod en vurdering på 40.000.
I kategorien samtidskunst var der ikke de store udsving i forhold til vurdering/hammerslag - dog måtte flere værker af Michael Kvium trækkes tilbage, da de ikke kunne opnå en tilfredsstillende mindstepris.
For et halvt år siden, kunne jeg her på siden fortælle, at Mads Damsbo var blevet afskediget som direktør for museumskomplekset Brandts i Odense. Siden har Ellen Drost fungeret som midlertidig direktør.
Nu har bestyrelsen på Brandts ansat den kunstfaglige chef på Arken, cand.mag. og ph.d. Stine Høholt (billedet) som direktør med tiltrædelse d. 1. maj.
Museets bestyrelsesformand, Bolette Christensen udtaler i den anledning: "Med sine mere end 15 års museums- og ledelseserfaring samt en betydelig og samtidig uhyre succesrig baggrund med at udvikle, tilrettelægge og formidle store udstillinger, er der ingen tvivl om, at Stine Høholt vil bringe et boost af inspiration og energi til Brandts".
Stine Høholt er født i 1972.
Ja, naturligvis har jeg tyvstjålet ordene fra overskriften - eller i det mindste ladet mig voldsomt inspirere fra Gabriel Gacia Marquez' romantitel 'Kærlighed i koleraens tid'.
Jeg blev grebet af en underlig stemning, da jeg ikke kunne finde et eneste udstillingssted i min umiddelbare nærhed, som ikke var lukket ned pga. faren for smitte fra COVID-19.
Denne følelse er jeg i gang med at beskrive i en anmeldelse, som tager udgangspunkt i Galerie Modernes aktuelle påskeudstilling, der kan ses - forhåbentligt - frem til d. 2. maj. Og, jo! Galleriet har åbent...
Og udstillingen kan ses, men dog med det forbehold, at der ikke må være flere end ti besøgende ad gangen.
Dette kan muligvis blive en udfordring, når vi når påske - for Galerie Moderne har annonceret, at man har åbent i alle påskedagene.
Herover ses gengivelser af værker af Asger Jorn, Albert Mertz, Pierre Wemaëre og Ida Kvetny.
Jacob Thage anno 2008
"I virkeligheden synes jeg, at i den her verden burde institutionerne skifte deres ledere ud lidt hyppigere. jeg synes, man måske skulle have fem år, og hvis man gjorde det rigtigt godt måske tre eller fem år til, fordi der skal fornyelse til"
I disse Corona-tider, hvor det sandt for dyden ikke er nyheder, der præger kunstmiljøet, kan man jo udmærket gå lidt tilbage i tiden, og det gjorde jeg for til min store overraskelse at opdage, at jeg faktisk for mere end ti år siden har leveret adskillige reportager og tekster til webportalen Kunsten.nu.
Citatet herover stammer fra et interview, jeg lavede med den dengang nytiltrådte direktør for Silkeborg Kunstmuseum (nu Museum Jorn), Jacob Thage i august 2008.
Thage er såmænd stadig direktør på museet her næsten 12 år senere, og det må vel være et udtryk for, at han har gjort det rigtigt, rigtigt godt?
Indsendt af Lars Svanholm kl. 02.02
For nyligt modtog jeg en indbydelse til en udstilling, der efter planen skulle finde sted på Børglum Kloster i Nordjylland.
Om udstillingen åbner på den planlagte dag d. 4. april er naturligvis - set i lyset af Coronasituationen - uvist og tvivlsomt; men der er tale om en udstilling med værker af Per Arnoldi (billedet), og netop Per Arnoldi har i et åbent brev til kongerigets statsminister udtrykt bekymring samt en vis indignation over, at virksomheder og enkeltpersoner kan se frem til en kompensation for de tab, man bliver udsat for i forbindelse med samfundets nedlukning af aktiviteter, herunder arbejdspladser.
Disse kompensationer gælder ikke for udøvere af kultur og kunst, og det er her Arnoldi tager ordet i et åbent brev til statsministeren, og jeg har også modtaget det:
"Kære Mette Frederiksen!
5. marts 1946 fyrede Winston Churchill, i en tale i Fulton, Missouri følgende klassiske og potente citat af:
”Et jerntæppe har nu sænket sig ned over Europa”.
Kære Mette, et andet jerntæppe har, gysende iskoldt, forleden midt i Corona-panikken sænket sig ned over vores lille land og delt det i to.
Ikke geografisk, men samfundsmæssigt og moralsk.
Når din regering lover at offentlige ansatte kan blive sendt hjem i fjorten dage (eller mere?) med fuld løn, må den anden halvdel af vores samfund gispe efter både vejret (et symptom) og forståelse.
Jeg forstår godt at I vil sikre de offentlige ansatte, samt, ved jeres nærmere eftertanke, også de privat ansatte.
Men hvad med de mange IKKE ansatte?
Hvad med de mange små selvstændige erhvervsdrivende? Kunstnerne, musikerne, damefrisøren med sin en-mands/dames betjente klinik, danserne, forfatterne og de mange andre mere eller mindre uorganiserede, som her kommer i alvorlig klemme, fordi kunderne bliver væk og forretningen i bar panik eventuelt tørrer ud?
Hvorfor spænder du/I et komfortabelt sikkerhedsnet under de velbjergede og ignorerer de hårdtarbejdende individuelle fritsvævende, risikofyldte og modige initiativer.
Kulturarbejderne er samfundets linedansere.
Hvis de ikke turde så ingen opad!!
At opleve dette nådesløse jerntæppe, orkestreret af en socialdemokratisk regering (?), efterlader mig måbende… og ca. 150.000 hårdtramte mennesker i en slem knibe.
Jeg forstår, at I er opmærksomme på problemet… og at det er skitseret, at man bl.a. til skadelidte koncert- og festivalarrangører vil finde en kompensation.
Man vil tilgodese producenten, men ikke det egentlige materiale og indhold, kunstnernes bidrag, der er kernen i arrangementet.
Jeg må have lov at tale om billedkunstnerne, som er det jeg kender til.
Vi kan ikke organisere os med tilstrækkelig slagkraft, al den stund ingen kan hverken definere eller afgrænse vores virke.
Vi har ingen dagpenge, ingen barsel, ingen feriegodtgørelse, ingen afspadsering, ingen ferie, ingen første sygedag, ingen pension, ingen ansættelser, ingen fredagsbar, ingen skiferie, ingen pinse- påske-julefri, ingen ting overhovedet.
Vi kæmper os igennem dagen og vejen.
Men nu, hvor der hamstres tun på dåse, pottepapir og gær er der ingen der hamstrer malerier eller efterspørger underholdere, forfatteres ord eller foredragsholdere.
I den almindelig panik er vi hægtet yderligere af… selv om vi oprindelig selv har valgt det.
Men det er meget smertefuldt i en voldsom kæmpekrise at høre de gyldne forsikringer til samfundets i forvejen velbjærgede elite.
Det samfund der agter sine kulturarbejdere så ringe, er ikke værd hverken at bidrage til eller kæmpe for.
Så vidt jeg kan se, er den eneste anstændige løsning, at indføre en borgerløn for kulturarbejderne/ kulturproletartiatet.
Et rimeligt minimum, der sætter os i stand til at betale huslejen og fortsætte arbejdet.
Fordele må i denne tilspidsede og stadig truende situation være et nøgleord.
De ressourcer vores rige samfund stadig råder over må fordeles, så også vi, der opererer i periferien kan føle blot en lille, uvant accept og sikkerhed.
Den accept har, i den nuværende krise, fået et voldsomt og fatalt dødsstød ved jeres ignorering af de selvstændiges modige bidrag til samfundet.
Og samme Winston Churchill sagde om kampen mod det tredje rige og kulturen noget
i retning af: ”Hvis det ikke er kulturen, hvad er det så vi kæmper for?”
15 marts 2020"
ARoS i Aarhus holder foreløbigt museet lukket for publikum til og med d. 27. marts
Situationen omkring Coronavirus - eller COVID-19 - har bragt Danmark i en form for undtagelsestilstand.
Således har flere museer og øvrige udstillingsinstitutioner valgt at lukke for offentligheden i en periode.
Denne praksis kan forekomme ret drastisk, men det hele er faktisk foregået med anbefaling fra statsminister Mette Frederiksen. På et pressemøde har hun opfordret til, at man i en periode lukker for adgang til institutioner, hvor der samles mere end 100 mennesker.
Foreløbig er der sat dato på lukningerne på Louisiana i Humlebæk, HEART i Herning og ARoS i Aarhus, der alle - indtil videre - holder lukket indtil d. 27. marts.
Museum Jorn i Silkeborg holder lukket indtil d. 30. marts og på f.eks. Holstebro Kunstmuseum, Skagens Kunstmuseer og Trapholt melder man lukket "indtil videre".
Hvis man har planlagt et museumsbesøg - eller et besøg i en kunsthal - bør man nok lige checke udstillingsstedets hjemmeside, inden man drager af sted hjemmefra.
Der er dog ingen grund til optimisme, da alle institutioner sandsynligvis holder lukket i kortere eller længere tid.
Tove Storchs udsmykning til Jyllands-Postens hovedsæde (foto: Casper Dalhoff/JP)
"Intentionen har ikke været at skabe en skulptur i klassisk forstand, men snarere at skabe et sted, hvor man frit kan bevæge sig rundt og gøre ophold. Jeg er meget optaget af bordet i konkret og symbolsk forstand, som funktion og billede på dér hvor vi mødes, så inspirationen til værket er kommet fra netop den form"
Ordene er udtalt af billedkunstneren Tove Storch i forbindelse med udarbejdelsen af en udsmykning, der skal placeres ved Jyllands-Postens nye hovedsæde på Aarhus Havn.
Værket består af 550 teglfliser, der hver især bliver placeret på spinkle ben, og disse giver naturligvis klart associationer til borde, som kunstneren også ganske klart formulerer det i sin udtalelse.
Værket indvies torsdag d. 30. april på adressen Mediebyen 3, Aarhus C.
"...desværre er de skrevne tekster, som akkompagnerer den moderne kunst tit skrevet i et sprog så storsnudet, at værkerne bare kommer til at fremstå endnu mere tomme, elitære og navlebeskuende"
Citatet herover er et uddrag af et debatindlæg af interfacedesigner Thomas Schwarts Larsen i Information i efteråret 2019, og netop diverse citater fra medierne samler Bjarke Regn Svendsen i Kunstmagasinet Janus, der udkommer fire gange om året.
Det sidste nummer er netop publiceret, og heri kan man læse inspirerende artikler om kunst. Erik Meistrup har besøgt nogle steder, hvor kunsten går i samklang med naturen, og her er det interessant at læse om et forholdsvist nyt museum i Holland. Museum Voorlinden ligger i nærheden af Haag.
Meistrup beskriver i samme indlæg Kröller-Müller Museet ved Otterloo, som jeg har besøgt flere gange.
Vibeke Nørgaard Nielsen skriver om den islandske billedhugger Sigurjón Ólafson, som netop har været udstillingsaktuel i Tønder og Gitte Tandrup skriver levende om Anna Ancher, som man kan se for tiden i en udstilling på Statens Museum for Kunst.
Jeg har selv leveret i et beskedent bidrag til magasinet i kraft af en boganmeldelse af publikationen 'Grasslands - borgerinvolverende kunst på Furegnen'.
Jeg finder det imponerende, at man stadig er i stand til at udgive et kunstmagasin på så højt et kunstfagligt niveau med fysisk afsæt i landsbyen Tistrup i nærheden af Varde.
Der var langt imellem værkerne på KP19, men det modsatte gør sig gældende i 2020-udgaven
Det kan ofte forekomme mærkværdigt at iagttage de skiftende, åbne censurerede udstillinger, der finder sted her i landet.
Nogle gange oplever man det som mere end et nåleøje at komme igennem, når man f.eks. ser en udstilling med ganske få værker af vekslende kvalitet.
Sådan har det eksempelvis været tit på Kunstnernes Påskeudstilling, der en gang om året finder sted i Kunsthal Aarhus - tidligere Århus Kunstbygning.
I år er listen over deltagende kunstnere imidlertid forbavsende lang, og ifølge Århus Stiftstidende er 126 værker af hele 69 kunstnere blevet antaget på årets udstilling.
Om dette høje antal er et udtryk for de fem censorers uenighed, tolerance eller blot en almen forvirring over at vurdere de indsendte værker digitalt frem for fysisk, er svært at sige; men det kunne såmænd også været et udtryk for en generel høj kvalitet på KP version 2020.
Udstillingen kan ses i Kunsthal Aarhus i perioden 28. marts-26. april. Der er fernisering på førstnævnte dato kl. 14-17.
Else Fischer-Hansen: 'Familien', olie på lærred (foto: Bruun Rasmussen)
Harald Giersing: 'Danserinde med Hovedet støttet på Haanden' (foto: Bruun Rasmussen)
For nyligt kunne jeg her på blog'en berette om den seneste fysiske auktion over moderne kunst hos Bruun Rasmussen Kunstautioner, og her påstod jeg, at kun ét værk - nemlig et maleri af Per Kirkeby - fik et hammerslag på over en million kroner, men det er naturligvis ikke helt rigtigt, da en maleri fra 1919 af Harald Giersing gik for 1,7 millioner.
På andendagen overraskede et maleri af Else Fischer-Hansen med et hammerslag på kr. 105.000 imod en vurdering på beskedne 20.000.
Den franske kunstner Pierre Soulages fortsætter den prismæssige himmelflugt. Et antal grafiske arbejder gik alle overvurderingerne, og her toppede en radering med 165.000 kr. Mere end det dobbelte af vurderingen.
Et enkelt værk nåede millionen hos Bruun Rasmussen
Poul Anker Bech: 'En drift mod havet', 2007, olie på lærred. Vurd.: 125.000 kr. Hammerslag: 300.000 kr. (foto: Bruun Rasmussen)
Ved den netop overståede auktion hos Bruun Rasmussen Kunstauktioner i København kunne man opleve, at maleren Poul Anker Bechs værker blev solgt for langt over vurderingerne.
Til gengæld er interessen tilsyneladende svigtende for ét af kunstens "hot shots", nemlig Michael Kvium, som havde svært ved at nå vurderingerne og mindstepriserne, så flere værker af Kvium kunne ikke sælges.
Samtidigt synes det, som om en længerevarende "Cobra-træthed" blandt køberne har udviklet sig i en permanent retning.
Til gengæld opnåede et maleri på to gange to meter af Per Kirkeby 1,3 millioner, som det eneste værk, der nåede over millionen i Bredgade.
Mængderne af vand er visse steder i kongeriget ganske uoverskuelige.
Et halvt års massiv regn har forvandlet marker til søer og gjort beboelse ved visse steder - blandt andet i Silkeborg - til en voldsom udfordring.
Jeg har valgt at bruge oversvømmelserne i en kunstnerisk kontekst, hvor temaet "flooded" er ganske tydeligt ved Ørnsø, hvorfra motiverne herover er hentet.
'Navigeringer - På kanten af en verden i forandring': Ferdinand Ahm Krag: Uden titel, 2019 (foto: Vejle kunstmuseum)
"Navigeringer - På kanten af en verden i forandring er en udstilling, der undersøger, hvordan verden, som den er skabt "i menneskets billede", måske er ved at gå under. Dette opleves særligt tydeligt i makroskala i de globale klimaforandringer, men også i mikroskala i udviklingen af kunstig intelligens. Vores nutid er præget af disse grundlæggende udfordringer, der kalder på nye måder at navigere i verden på"
Om udstillingen, der refereres til, og finder sted - i første omgang - på Vejle Kunstmuseum, er så videnskabeligt kompliceret, som det lægges op i teksten, der introducerer udstillingen, vil jeg ved selvsyn prøve at finde ud af, når den åbner d. 7. marts.
Temaet behandles af nutidskunstnerne Rikke Benborg, Kristoffer Ørum, Gry Bagøien og Ferdinand Ahm Krag i kunstnerisk dialog med en historisk figur, nemlig Rembrandt.
Udstillingen kan ses på museet i Vejle frem til d. 16. august, hvorefter den kan ses på Holstebro Kunstmuseum hen over efteråret og vinteren.