Anmeldelse: ’The Shining’-efterfølgeren ’Doctor Sleep’ er både uhyggelig og visuelt spændstig | Information
Redrum! Den voksne Danny Torrance (Ewan McGregor) slås med mindet om sin moderiske far i Mike Flanagans ’Doctor Sleep’.
Man kan ikke andet end beundre Mike Flanagans mod. Den amerikanske filminstruktør, der har flere gyserfilm og den brillante Netflix-gyserserie, The Haunting of Hill House, bag sig, har med sin nye film, Doctor Sleep, ikke bare dristet sig til at lave en efterfølger til en af filmhistoriens mest berømmede genrefilm, Stanley Kubricks mesterlige The Shining (1980).
Nej, han genbruger ligefrem musik og billeder og genskaber simpelthen flere af den originale films ikoniske scener i sin egen film for at bygge bro mellem de to film og fortsætte historien om Danny Torrance, der var dreng i den første film, og som nu er blevet ganske voksen.
Man fristes til at kalde Flanagan for dumdristig, men er samtidig nødt til at sige gud ske tak og lov for det, for selv om Doctor Sleep ikke er på niveau med The Shining – det er der ikke mange film, der er – kan den sagtens stå på egne ben og er for det meste en værdig efterfølger til Kubricks stringente, næsten abstrakte studie i menneskelig adfærd.
En eller anden dag opretter jeg et stasiarkiv over folk der ikke kan læse eller udtrykke sig uden tvangsmæssig brug af raffinementer, der er magtesløse uden forloren ”støtte” i tilværelsen fra andre end Stanley fucking Kubricker.
Et (sjældent) kritisk blik på Stanley
07. november, 2019 - 18:04
Stanley Kubricks' version af "The Shining" er som at se et koldt eksperiment med forsøgsdyr igennem et mikroskop; næsten så langt fra romanforlægget man overhovedet kan komme, uden helt at ødelægge rammefortællingen.
Det er ikke så underligt, at Stephen King ikke kan fordrage den film.. Den mangler fuldstændig selve hjertet i fortællingen, nemlig Danny og hans 'shining'.
Dannys far er heller ikke ond fra begyndelsen, som han bliver beskrevet i filmen; men han slås med indre dæmoner, som Hotel Overlook, (ganske som Hill House, hvis 'haunting' Stephen King bruger som forbillede for sin roman), udnytter for at bruge ham i den onde sags tjeneste. Og det er selve den proces, der også er så grusom.
Hvorfor er så mange filmanmeldere så begejstrede for Stanley Kubricks version af "The Shining" ?
Er det fordi de ikke har læst bogen?
Eller fordi alt med Kubrick er genialt, uanset hvad?
De bedste filmatiseringer af Stephen Kings bøger er efter min mening "The Shawshank Redemption" ("En verden udenfor" på dansk), "The Green Mile" ("Den grønne mil" på dansk), og "Dolores Claiborne".
De to første er instrueret af Frank Darabont, kan ikke lige komme på hvem der instruerede den sidste.
Den forfejlede filmatisering af "The Dark Tower" var en kæmpe skuffelse for utallige fans af Kings kæmpe opus om 'the Gunslinger' og alt hvad der bandt Kings univers sammen.
De nylige filmatiseringer af "It" formåede heller ikke at nå ind til nerven i beretningen.
I virkeligheden egner Stephen Kings bøger sig nok bedst til et serieformat. Selvom det ganske rigtigt også har fejlet i TV-serien "The Shining", samt den nylige katastrofe "The Mist", og flere andre.
Det glæder mig at du, Monggaard, her anmelder "Doctor Sleep" i positiv ånd. Men hvis det kun er fordi Kubricks gamle værk igen spiller en rolle, daler forventningen.
I Politiken fik filmen kun én sølle stjerne, og anmelderen faldt næsten i søvn..
På den anden side var jeg enormt begejstret for Mike Flannagans "The Haunting of Hill House", så hvis samme atmosfære, eller noget lignende, optræder i den nye filmatisering af "Doctor Sleep", skal jeg ihvertfald se den :-)
07. november, 2019 - 18:22
PS. Når bøger filmatiseres, skal de gerne følge bogens 'ånd'.
Se hvor galt det gik med de to sidste sæsoner af "Game of Thrones", hvor historien blev tyndere end brugt toiletpapir, efter der ikke længere var et solidt fundament under den.
07. november, 2019 - 18:42
Første gang jeg så 'The Shining', syntes jeg simpelthen det var noget nær en komedie og noget fjolleri.
Da jeg så efterfølgende havde læst bogen, syntes jeg så den var noget mere uhyggelig, - og både bog og film.
Jeg har så bare erkendt - specielt efter jeg for et par år siden så en britisk gyser, hvor en fire - seks kvinder, sådan bare for sjov skyld klatrede ned i en hule, hvor det fra start af, så ganske tilforladeligt ud, - det var det så IKKE - at mine systemer kan ganske enkelt ikke klare de overnaturlige gysere, enten synes jeg de er fjollede, eller også går de på mig...
Lavede en aftale med migselv: skal aldrig mere se overnaturlige gysere, -som om min nattesøvn ikke er ringe nok i forvejen... (har indtil videre holdt det;) )
Monggaard frister mig så af og til... ;)
- Jeg kommer mig grundlæggende aldrig over hverken 'Ekscorsisten' og deslige, som helt klart er en fantastisk film, har også læst bogen - og givet den videre;)
Kan desværre ikke huske, hvad den britiske gyser hed og ej heller instruktør, men kan klart anbefales, hvis man har nerverne;)
Eva, du er grundigt inde i stoffet, det er jeg så ikke...;)
Katrine, ja, jeg må indrømme at jeg er en total nørd når det gælder Stephen King.
Jeg har fulgt hans forfatterskab fra jeg var helt ung, og også læst flere bøger 'udenom' , fx hans brillante "On Writing", (den er vist ikke oversat), samt bøger der samler universet omkring "The Dark Tower", hvor man får indblik i at alt er én stor sammenvævning.
Det Stephen King kan har jeg ikke mødt hos andre forfattere.
Han evner med det samme at drage én ind i sit eget univers, samtidig med at han kan redegøre for mobning, diskrimination, bias, religiøst vanvid, etc, uden at forcere det.
Næsten enhver kan allerede identificere sig med noget her.
Han bruger horror som en drømmeagtig øjenåbner, og spørger om vi egentlig er så sikre i vores levede liv som vi tror?
Og spørger om vores moral/etik kan modstå fristelserne fra ondskaben.
Hans stemme er unik, fordi vi falder direkte ind i vederstyggelighederne uden forbehold. VI ER DER.
Argh.. Exorsisten tog det mig lang tid at komme over.
Er ikke sikker på, at jeg nogensinde har lyst til at se den igen...
07. november, 2019 - 20:28
PS. Gyseren med hulen har jeg også set, den var modbydelig.
Sådan er King ikke.
Eva, jeg har også læst flere af King's bøger (mange år siden) og er enig i din tolkning ang mobning etc, her husker jeg 'Carrie'... og polykinese, og jeg ska' gi' dig, for min smag stikker det så noget af, men stadig (sært) fascinerende - og skræmmende - og der hvor det overnaturlige begynder at gå (mere) under huden på mig, end jeg lige synes jeg har brug for;)
Og 'Misery' er heller ikke for småbørn...;)
07. november, 2019 - 22:08
"Misery" er en underlig bog, idet den drejer sig om kidnapning og tortur af en forfatter - af en fan !!
Måske noget de fleste berømtheder egentlig spekulerer over lige inden de falder i søvn..?
"Carrie" var Kings gennembrudsroman, og da den blev filmatiseret blev det endnu vildere..
Men i mange år blev Kings forfatterskab henvist til en 'subgenre', så som sci-fi og pornografi.
'Horror' blev epiteten for Blockbusters, men King stred imod denne tolkning.
Han mener, at det at skrive godt, det gode håndværk og den gode formidling hænger sammen med samfundets forståelse af nye opfindelser og teknologier.
07. november, 2019 - 22:56
Måske Eva, skulle jeg prøve en King-bog igen, - du er meget overbevisende;) - har du et forslag til en nystart?
08. november, 2019 - 05:53
Hm.. Jeg er totalt vild med Gunslinger-universet, men det er måske mest til hardcore fans?
"The Dark Tower"- bøgerne er ligedele fantasy og gys, og binder hele forfatterskabet sammen med alle de andre bøger, hvorfra flere fra det forgangne persongalleri optræder.
Måske i særdeleshed en skurk, eller måske rettere sagt, en ond 'kraft' ved navn Randall Flagg, man møder i mange gennemgående skikkelser i flere bøger, dog ikke i "Ondskabens Hotel"/"The Shining".
Jeg tror den første gang han optræder må være i den apokalyptiske roman "The Stand", som er en af mine favoritter, på linje med "The Shining", og ej at forglemme, "IT"/"Det onde".
Alle tre bøger er virkelig opslugende, og enormt uhyggelige.
Muligvis er min favorit "IT", fordi hovedpersonerne er børn. King er mageløs når det gælder om at beskrive børns følelser.
Men er du mere til krimigenren, kunne du med fordel læse en nyere trilogi der starter med "Mr. Mercedes", hvor hovedpersonen er en pensioneret kriminalbetjent ved navn Bill Hodges. (Ved ikke om bøgerne er oversat endnu..)
Det ville selvfølgelig ikke være King uden overnaturlige elementer, men detektivarbejdet er dog det mest fremtrædende.
King har skrevet mange nye romaner efter "The Dark Tower"- bøgerne, men hans gamle er dog bedst synes jeg.
Håber du blev inspireret, men hvis du allerede har læst de ovennævnte, så vil jeg selvfølgelig gerne anbefale andre :-)
08. november, 2019 - 10:12
Kom lige i tanker om, at selveste "Doctor Sleep" naturligvis skal anbefales, den er faktisk en af de bedre nye bøger.
Men det går nok ikke at læse den uden først at have læst "The Shining", for man kommer ikke udenom at det er en fortsættelse.
Ellers ville forståelsen mangle.
PS. Bogen hedder "Doktor Søvn" på dansk.