I kinesiske medier bliver Donald Trump fremstillet som beviset på, at demokrati ikke fungerer. Men den kinesiske ledelse ønsker næppe, at den Kina-kritiske republikaner når hele vejen til Det Hvide Hus.
Den kinesiske propagandamaskine bruger Donald Trump som et skrækindjagende eksempel på, hvor galt det kan gå, hvis man overlader det til folket selv at vælge sine ledere. Foto: Scanpix Fold sammen
BEIJING: Først Hitler og Mussolini og nu – måske – Donald Trump.
Når folket får lov til at vælge egne ledere, kan det gå grueligt galt, kunne man forleden læse i den engelsksprogede kinesiske avis Global Times. Trump bliver både kaldt en racist og beskrevet som en klovn, der til at begynde med blot skulle skabe opmærksomhed og dermed skaffe stemmer til det republikanske parti. Men så mistede partiet kontrollen over ham, og nu frygter hele verden det værste, fremgår det af artiklen.
Den har overskriften »Trump åbner Pandoras æske i USA« og kan læses som et personangreb på en Kina-kritisk amerikansk politiker, men den er mere end det.
Donald Trump er blevet krudt i den kinesiske propagandakanon, der sjældent misser en mulighed for at fyre løs på demokratiske landes politiske fundament. Han er nærmest perfekt i rollen som højtråbende, uregerlig og Kina-hadende kapitalist. Og som en kinesisk påmindelse til landets egne indbyggere om, hvorfor demokrati er farligt.
Moralen er ikke ny. Den tager udgangspunkt i fortællingen om det stabile Kina under Kommunistpartiets ledelse kontra kriser grænsende til kaos i udlandet. Det Arabiske Forår og udviklingen i Ukraine er andre anvendte eksempler. Og nu altså også Donald Trump.
Den kinesiske avis hæfter sig ved de »chokerende« scener under et vælgermøde, hvor tilhængere og modstandere af Trump røg i totterne på hinanden. Selv hvis det ikke lykkes ham at blive USAs næste præsident, har Trumps kampagne allerede sat et varigt mærke. USA står over for en institutionel fiasko, advarer avisen.
Men selvom Trump giver nemme point på propagandakontoen, er han langt fra en ønskekandidat for Kina. Når amerikanerne vælger deres næste præsident, kan det set fra Beijing meget vel ende med at blive et valg mellem to onder. Hverken Hillary Clinton eller Donald Trump er i høj kurs i Kina. Clinton lufter løbende sit syn på menneskerettighedskrænkelser i Kina og var som udenrigsminister arkitekten bag et øget amerikansk fokus på Asien. En politik, den kinesiske ledelse tolker som et strategisk forsøg på at underminere Kinas voksende indflydelse i regionen.
Og Donald Trump? Ja, han kan næsten ikke holde op med at snakke om Kina. Gang på gang tordner han løs mod Obama-regeringens Kina-politik. Den har været for slap og har kostet USA dyrt, mener han.
Ikke alle Trumps påstande om Kina holder til at blive fakta-tjekket, men budskabet er klart: Kineserne manipulerer med deres valuta, er skyld i tabte arbejdspladser i USA og nægter amerikanske virksomheder adgang til det kinesiske marked. Som straf bør USA indføre tårnhøje skatter på kinesiske importvarer, har Trump truet med.
Det er ikke første gang, at Kina får skylden for alverdens dårligdomme, når valgkampen raser i USA, men Trumps synspunkter er en skærpelse.
Roser det kinesiske styres »handlekraft«
På et enkelt område står mangemilliardæren og den kinesiske ledelse dog ikke langt fra hinanden.
I en debat på CNN tidligere på måneden udtalte Trump, at den kinesiske regering udviste handlekraft i forbindelse med håndteringen af demonstrationerne på Den Himmelske Freds Plads i foråret 1989. Demokratibevægelsen på pladsen, der på brutal vis blev ryddet af Folkets Befrielseshær, beskrev Trump under debatten som »optøjer«.
Samme ordvalg bruger Kinas Kommunistparti. Det har fået kinesiske rettighedsaktivister og demokratiforkæmpere til at kritisere Trumps værdigrundlag. På Facebook skriver Wu’er Kaixi, en af studenterlederne fra 1989, at Trump er en fjende af de værdier, der definerer USA.