Tilbage til Zambia - Frivillig i Zambia
Forside » Artikler og nyheder » Tilbage til Zambia
Emilie var sidste år frivillig i Zambia. Landet gjorde så stort indtryk på hende, at hun bare måtte tilbage igen. Læs om Emilies oplevelser fra hendes rejse tilbage til Zambia.
”Jeg tror, jeg var nået til et punkt, hvor det gik op for mig, at jeg bare savnede Zambia helt vildt meget i min hverdag. Hele kulturen og måden at leve på og det her med at man tager det lidt mere stille og roligt. Det savnede jeg bare enormt meget.”
Det fortæller Emilie, som var afsted som frivillig i Zambia sidste år, hvor hun sammen med en anden var frivillig på et børnehjem, som de også boede på.
Det er tydeligt, når man taler med Emilie, at hendes tid i Zambia har haft en stor betydning for hende, og at det ikke var så let at give slip på efter, hun var kommet hjem.
”Jeg kan huske, at mens jeg var på arbejde og lavede et eller andet kedeligt, begyndte jeg bare at tjekke flybilletter til Zambia rimelig ofte, og lige pludselig så jeg, at de var vildt billige. Så tænkte jeg: Okay, nu gør jeg det!”
Emilies andet hjem
Hun fik bestilt billetterne og ikke lang tid efter sad hun endelig på et fly på vej tilbage til Zambia. Landet føles nærmest som hendes ”andet hjem”, som hun beskriver det. Hun fortæller om, hvor nemt det var at falde tilbage i de vante rammer i Zambia, selvom landet ikke lang tid forinden havde været helt fremmed for hende.
Da Emilie kom tilbage til Zambia overraskede det hende også meget, hvor mange der kunne genkende hende rundt omkring i den by, hun havde boet. Både dem hun mødte i byen og på børnehjemmet. Særligt at børnene på børnehjemmet kunne huske hende, gjorde et stort indtryk på hende.
”Jeg ankommer til børnehjemmet sent om aftenen og går ind ad en stor låge. Jeg kan høre alle børnene indenfor på børnehjemmet. Jeg er så nervøs, for det kan være, de slet ikke kan huske mig eller ikke bliver glade for at se mig. Jeg husker tydeligt det øjeblik, de ser mig komme ind ad døren. De skriger næsten af glæde, og de omfavner mig alle sammen. At blive mødt med den velkomst - det var helt vildt.”
Et kig til projektet
Da Emilie var afsted som frivillig, startede hun og hendes rejsemakker deres eget projekt. Deres idé var at indsamle penge til skolegang til pigerne på børnehjemmet, som der ellers ikke var råd til med de få ressourcer, som stedet havde.
Projektet var også en af grundende til, at Emilie ville tilbage til Zambia. Hun ville gerne ned og se, om det overhoved gjorde en forskel for pigerne på børnehjemmet.
”Hvis vi nogensinde tvivlede på, at vi havde gjort en forskel ved at være der… Så skulle vi bare tage til Zambia igen – der var det helt tydeligt. Projektet havde gjort en kæmpe forskel for pigerne.”
Ikke færdig med Zambia
Det er ikke til at være i tvivl om, at Emilie og hendes rejsemakker har haft en stor betydning for børnene, mens de var i Zambia. Og følelserne er gengældte. Zambia har også haft en utroligt stor betydning for Emilie personligt, fortæller hun.
”Det er ret svært at forklare, men jeg føler, at det at være i Zambia har udviklet mig helt vildt meget på det personlige plan. Jeg har virkelig udviklet mig meget i forhold til at blive meget mere selvstændig og i forhold til at lære at klare en masse ting. Det har også været hårdt, men det er også det, der gør oplevelsen endnu stærkere, og gør det endnu federe at være afsted.”
For Emilie er Zambia et helt særligt sted. Hun fortæller om, at det er noget helt specielt at være frivillig i Zambia.
"Befolkningen er enormt venlige, åbne og søde. De oplever ikke særlig tit, at der kommer nogle frivillige til byen, så de er meget, meget interesserede i en. Så vi følte os bare enormt velkomne. Det kunne jeg virkelig også mærke, da jeg kom tilbage igen," siger hun.
Emilie er helt tydeligt ikke færdig med at gå på opdagelse i Zambias kultur. Hun fortæller i et væk om sine oplevelser i Zambia og fortæller afslutningsvis:
”Det var en helt vild oplevelse, så jeg vil også bare så gerne dertil igen. Når jeg snakker om det nu, så har jeg så meget lyst til at tage derned igen og bare være der i nogle måneder og arbejde igen. Ej, det var bare så fedt at være der!”