Efter store sværdslag og med statsministeren som initiatvitager, fik parterne på arbejdsmarkedet i marts skruet en særlig integrationsuddannelse sammen, som skulle få tusinder af flygtninge i job. I dag et halvt år efter, erklærer ekspert modellen for »en fiasko.«
Statsminister Lars Løkke Rasmussen indbyder civilsamfundet til et topmøde om en bedre integrationsindsats på Marienborg. Her er det Inger Støjberg Fold sammen
Tirsdag d. 24. januar 2017, kl. 20.00
Sigtelinjen var at forbedre de offentlige finanser med 2,5 milliarder kroner. Det ville kræve en øget beskæftigelse og mindst 14.000 flygtninge i job. Mindst halvdelen af dem skulle være i arbejde efter tre år i Danmark, og midlet til at nå de ambitiøse mål, var en stor aftale med arbejdsmarkedets parter - LO, DA og kommunerne. Statsminister Lars Løkke Rasmussen frygtede for selve sammenhængskraften i Danmark, og talte appellerende til parterne på Marienborg om at gribe den historiske chance: »Nu er det alvor.«
I marts blev en stor trepartsaftale indgået. Hverken LO eller DA ville være med til at indføre indslusningsløn for flygtninge i Danmark. I stedet blev krumtappen i aftalen en ny Integrationsuddannelse, IGU, med løntilskud, danskundervisning og en bonus til arbejdsgiverne. Løkke kunne indkassere en tiltrængt sejr. I dag et halvt år efter ordnigen blev sat i værk kan regnestykket gøres op: Kun 117 var pr. 1. januar tilmeldt IGU, viser tal fra Beskæftigelsesministeriet. Efter at Berlingske kontaktede ministeriet for en kommentar, er tallet blevet opdateret med yderligere 40 til 157 flygtninge pr. 24 januar.
Forskningschef ved Rockwoolfondens Forskningsenhed Jan Rose Skaksen siger:
»Når man efter et halvt år ikke er kommet højere op, må man betegne det som en fiasko. Det ser ikke godt ud, og det er svært at forestille sig, at ordningen kommer op i det omfang, den er tiltænkt«.
Da aftalen med IGU som den vigtigste krumtap var indgået, kvitterede statsminister Lars Løkke Rasmussen i en pressemeddelelse for, at arbejdsmarkedets parter sammen med regeringen havde givet »integrationsarbejdet et stort skub fremad.«
»I dag har den danske model vist sig fra sin bedste side. Aftalen skriver sig ind i den stolte tradition for, at vi sammen med arbejdsmarkedets parter løser svære samfundsspørgsmål ved fælles kraft,« sagde statsministeren.
Den nye IGU betyder, at virksomheder, der ansætter flygtninge, kan få op til 40.000 kr. i bonus, hvis de ansætter flygtninge i det to-årige IGU-forløb. Virksomheden skal betale den overenskomstmæssige løn og modtager løntilskud fra det offentlige på op til 75 kroner i timen.
Ifølge Jan Rose Skaksen er der mange mulige forklaringer på, at ordningen ikke er kommet til at virke. En af dem er, at den er for bureaukratisk.
»Det afholder mange fra at bruge den, at den er for besværlig. Og spørgsmålet er om det er attraktivt for virksomhederne, Den er præget af, at de skal gøre en indsats i forhold til integration. Og er viljen der til at kaste sig ud i det?«
Ifølge Jan Rose Skaksen ville en egentlig indslusningsløn være mindre bureaukratisk, men også en udfordring for den danske model.
Den liberale tænketank CEPOS, har længe haft indslusningsløn på ønskesedlen. Cheføkonom Mads Lundby Hansen mener, at IGU ligner en fiasko med en »teoretisk mulighed for succes.«
»Kun 117 personer efter et halvt år er meget få. Det gode ved ordningen er, at man har erkendt, at mindstelønnen var for høj på en række områder. Men det er et problem, at der er krav om, at flygtningene skal i uddannelse i 20 uger inden for to år. Samtidig er der en lang række forskellige satser for mindsteløn i forskellige brancher og kontrol fra kommunen. Det er en indslusningsløn med en masse benspænd,« siger han.
I Dansk Arbejdsgiverforening, som er med i aftalen om IGU, siger chefkonsulent Berit Toft Fihl, at det nok tager længere tid at få ordningen rullet ud end forudset. Hun henviser til, at der til gengæld er mange flere flygtninge, som er kommet i virksomhedspraktik.
»Men der er brug for en massiv informationsindsats, når det er en ny ordning. Der har aldrig været egentlig måltal for hvor mange, der skulle være i ordningen, men 117 er for lidt - et varsel om, at der fortsat er brug for en massiv indsats,« siger hun.
DA mener til gengæld ikke at ordningen er for bureaukratisk, men så gerne at flere jobcentre tilbød virksomhederne at tage sig af papirarbejdet.
Hos LO førte trepartsaftalen i foråret til intern splittelse, da formand for FOA, Dennis Kristensen, nægtede at støtte den. Han kaldte IGU’en for en indslusningsløn ad bagvejen og frygtede, at mange flygtninge på den lave offentlige mindsteløn ville sætte hans medlemmer under pres. Indtil videre har den frygt været ubegrundet. Næstformand i LO Ejner K. Holst siger i en skriftlig kommentar, at IGU grundlæggende er en god ide og tilføjer;
»Hvad der er årsagen til det begrænsede antal, der benytter den, skal vi have undersøgt. Er der noget bøvl og bureaukrati i vejen, så må vi selvfølgelig ændre på det,«
Ser man på de overordnede tal for både flygtninge og indvandrere fra ikke-vestelige lande, så halter de stadig voldsomt efter resten af arbejdsmarkedet. Nye tal fra Danmarks Statistik viser, at både Norge og Sverige er bedre til integration end Danmark.
Integrationsminister Inger Støjberg (V) hæfter sig i lighed med DA ved, at mange flere er kommet i ulønnet virksomhedspraktik.
»For mig er det ikke et selvstændigt mål, at man skal i arbejde via IGU. Det vigtigste er at man kommer til at forsørge sig selv. IGU er en god trædesten, men det er da ikke sådan at man pinedød skal igennem den,« siger hun og peger på en række tiltag, regeringen har gennemført for at få flygtninge og indvandrere i job.
»Jeg er ikke i tvivl om, at vi vil få flere ud på arbejdsmarkedet, men det skal lige have lov at virke,« siger Inger Støjberg.
Om trepartsaftalen siger integrationsministeren, at »det var den, der kunne lade sig gøre.«
»Den danske arbejdsmarkedsmodel er ofte en lang og sej proces og parterne kan være lidt tunge at danse med. Til gengæld har vi et meget stabilt arbejdsmarked, Prisen er værd at betale,« siger Inger Støjberg.