Anmeldelse - Kabaret Beatles
Hjem/Kultur/Koncerter/Anmeldelse – Kabaret Beatles
KoncerterKulturTeater
Anmeldelse – Kabaret Beatles
Spillested – Det Bruunske Pakhus, Kirkestræde 2, 7000 Fredericia –
”Nogen gange bliver man lidt betaget af det små, og da især når det kaster sig ud i noget stort. Tak til Teater Malstrøm, og se at komme afsted til en af de 3 sidste forestillinger – det vil du ikke fortryde.”
’Hvordan oplever man bedst en Kabaret om The Beatles” – tænkte jeg først?
Og så var det logiske svar, at det må være sådan, at Beatles bedst opleves og anmeldes sammen med den generation som ’levede’ i The Beatles -- æraen.
Selv er jeg desværre født i udkanten af perioden, og har derfor ikke denne indlevede og helt hudnære fornemmelse af de år – øv! -- Men alle voksne talte om dem da jeg barn og ung, og alt hvad jeg hørte i min ungdom – Dire Straits, Pink Floyd osv. Alle – uden undtagelse er født og inspireret af de påvirkninger The Beatles satte i sin tid. Både musisk og politisk.
The Beatles tog musikken og dens indflydelse og effekt på sine omgivelser, til en helt ny dimension. Gjorde den til en del af hele den generations udtryk, åndelighed og liv. Filosofisk undersøgende og udforskende – noget Beat / Rock ikke havde været indtil da.
Her 50 år senere -- skyldte jeg så heldigvis hr. og fru Hansen en aften-tur ud i Fredericia.
Et par nære venner som vi bare kalder Bodil og Finn. Sådan vil de helst have det. Og -- med lidt godt at spise først, og derpå i al uvidenhed henslæbt til det gode gamle Bruunske Pakhus, -- hvor denne kabaret ventede på bl.a. os.
Bodil og Finn tilhører så i sagens natur. Den generation der voksede op med The Beatles og levede deres ungdom ud i den tid. Med de impulser, det lydtapet og de aftryk som The Beatles satte på alting.
Godt nok i Fredericia, og ikke i Liverpool! Men alligevel! De oplevede den, rørtes af den -- og voksede op i -- 60’erne.
Det er både farligt -- og på samme tid; taknemmeligt, at gå i lag med Beatles. Det er verdens mest kopierede band, og mængden af gen-indspilninger og fortolkninger er enorm. Derudover er de så meget på distance, at kun få spiller deres musik til stadighed. For mit vekommende engang imellem…
’Yesterday’ står i Guinness rekordbog som værende genindspillet flest gange overhovedet – over 1200 – hvis jeg husker rigtigt. Men sikkert flere end det. Og selvom det er verdens mest nostalgiske sang og bagudskuende sang, lagde Teater Malstrøm den frem i en udgave der var endnu mere dyster og trist – og således var flere af de oprindelige sange, lagt enten en oktav højere eller for de flestes vedkommende lavere. Det presser stemmerne lidt mindre, og gør også at der ikke er en helt så stringent gendkendelse af de enklelte sange. De bliver det de skal være – fortolkninger. Det fungerer rigtigt fint –
Scenografien til denne intimforestilling – for det er den så absolut! -- Er ganske godt arrangeret.
Det enkle set-up med den forvoksede rumdeler, som undervejs i kabaret’en udnyttes til kropslige og finurlige udtryksmanøvrer. Fint matchet af den lange cat-walk, forlænger scenen direkte ud, og deler rummet i sin næsten fulde længde. Det fungerer også fint. Tilføjer en nærhed og intimitetet. Den bliver brugt begge veje fra, og det er fint at udvide det begrænsede rum på den måde. Vi kommer tæt på de optrædende. De er blot en armslængde fra tilskueren meget af tiden.
brugt begge veje fra, og det er fint at udvide det begrænsede rum på den måde. Vi kommer tæt på de optrædende. De er blot en armslængde fra tilskueren meget af tiden.
En enkelt ’krammer’ til en publikum bliver det også til i afslutningen af ’Hippie kærligheds-sektionen’ – der naturligt på pot-pouri agtig vis, ender ud med All You Need is Love.
Inden da har vi været igennem det tidlige bagkatalog med ’Help’ og alle de andre, og de får om ikke sunget det fantastisk. Så ihvertfald givet det deres eget udtryk og liv.
Måske netop fordi de gøgler og spiller lidt skuespil imens, og klæder sig ud. Bliver ’tilgivelsen’ total. Jeg smiler fra øre til øre -- for det er jo ikke The Beatles vi er kommet for at opleve. Det er indlysende. Snarere er vi igang med endnu et kalejdoskop over de forskellige moder og epoker The Beatles også var lydtapet til, og hvide knæstøvler og tidlige 60’er tju-bang nederdele i orange og grøn vækker altid et smil eller to.
Vi køber præmissen – og Bodil kan – samtlige sange og samtlige linier opdager Finn og jeg hørbart. Hvilket er et gennemgående træk – hun ikke er ene om. Folk synger med, og klapper – lidt ude af takt, og aldrig på 2 – men på 1! Men skide være med det – de ca. 60 publikummer får en fortrinlig og meget underholdende aften i godt selskab med et dejligt og yderst veloplagt ensemble.
Det er ikke New York – men når det nu skal være på Det Bruunske Pakhus er det faktisk rigtig godt -- klasse, og en indlevet og meget underholdende aften. Feel good barometeret er helt ovre på sol uden skyer – og ’Here comes the Sun’ synges fint og sirligt en oktav lavere af Sidsel Nygård, og i det hele taget. Der er een der har afstemt til de stemmer der er til rådighed i al deres begrænsning, og de leverer det de kan – sikkert og uden vaklen. Det virker afstemt og enhver frygt for følelsen af amatørisme har Barometeret også ordnet med Sol på.
Er der en mangel – så må det være fraværet af alt det politiske, og politikkens betydning for æraen! – Vietnamkrigen mm. Der er lidt reference med en flyver og et lille krigsskib, men det her handler mest om Musik og Kærlighed og lidt optræden og fest og farver. Det som The Beatles også symboliserede – harmonier og den søgen efter lykken.
Det lykkes til fulde for det lille teater. Fin fest, og veloplagte deltagere.
Bandet spiller uden at prale, og det skal de jo heller ikke! Lyden fungerer – ikke for højt og ikke for lavt, og Beatles var jo heller ikke et pralende eller højt råbende band i den tid.
Vi får et par guitarsoloer, og lidt lyd-udfald fra den guitar. -- Og ’Sgt. Peppers Lonely Hearts Club Band’ bliver brændt af som mellem-stykke til en omklædning ude bagved. Det havde dog været bedst som instrumental nummer. Den sang er så svær at synge, og det lykkes faktisk ikke for den arme mand i bandet. Måske især fordi det er den eneste sang der på den måde kommer til, at stå helt alene rent musisk uden optrædende til at pakke den ind! -- Bodil kvitterer med et hørligt – ’Uha’!
For det er deri tricket består. VI sidder og venter på hvad de nu finder på i næste Beatles fortolkning, og griner lidt og smiler, og lader os besnerre af det visuelle. Sangene og lyden kender vi jo – og det lyder garanteret indimellem ad helvede til – men det er lige meget. For inde i hovedet – i det rum med ’I am the walrus’, er der så mange kamre og udgaver i mit indre øre. -- At min hjerne selv lægger den instrumentering på der mangler. -- Og vupti er jeg helt igennem henført til at købe hele denne hjertevarme oplevelse af musik og optræden i den kabaret – The Beatles, som Teater Malstrøm så fint har skruet sammen.
Tilsat heftige og absolut sjove kostumer og enkel men virksom koreografi og sceneeffekter.
Vi tilgiver dem villigt de små fejl – Bodil, Finn og jeg. -- Og glemmer at ’Imagine’ først blev til efter Beatles opløsning, og at jeg oplevede denne opsætning ’with a little help from my friends’ --
Nogen gange bliver man lidt betaget af det små, og da især når det kaster sig ud i noget stort. Tak til Teater Malstrøm, og se at komme afsted til en af de 3 sidste forestillinger – det vil du ikke fortryde.
Spiller endnu d. 25. + 26. + 27.10.2018
Med venlige musikglade ører og et tak for showet.
Martin Runager
Forestillingens hjemmeside:
Kabaret Malstrøm
Billetter kan købes lige her ved at trykke: HER
(Skulle du have lyst til at opleve en af de bedre kalejdoske film oveni om The Beatles. Vil jeg varmt anbefale Musical-filmen ”Across The Universe” (kan bl.a. ses på Netflix).
Den byder bl.a. på U2 og Dana Fuchs – som tilmed har optrådt 2 gange i Det Bruunske Pakhus og en gang i Tøjhuset --
Sigurd Barrett fejrer Genforeningen
KIM LARSEN-MINDEBOG TOPPER BESTSELLERLISTEN
Biblioteket åbner igen – men i en begrænset form