Vi var inde i en glad periode, og det viser vi meget enkelt ved denne tegning, som er ”punktum, punktum, komma, streg” i muntre farver. Det var det gladeste, vi kunne finde på. Omslaget signalerer enkelhed og glæde.
SHU-BI-DUA 13, april 1992
At der skulle gå fem år mellem 12’eren og 13’eren var ikke bare uhørt, for så lang tid havde der ikke tidligere været mellem to Shu-bi-dua-plader, det var også uforståeligt, for gruppen red på en bølge oven på den gode modtagelse i medierne af 12’eren. Ingen skal dog tro, at musikerne blot lænede sig tilbage og tog en god, lang slapper. Nej, tiden blev blandt andet brugt på at få afløb for en gammel drøm om at lave en film.
Den røde tråd havde premiere i oktober 1989 i en lang række biografer landet over, og uden at støde nogen fik den ikke ligefrem de bedste anmeldelser i dansk filmhistorie.
”Det er i orden en gang imellem at få nogen tæsk, fordi man for det første husker det rigtig godt, og så børster man det af sig og går videre”, når Michael Bundesen at sige, inden Michael Hardinger fortsætter: ”Man skal ikke lade sig knække af sådan noget, når man er i underholdningsbranchen. Vi havde altså ikke opfundet en virus, der slog jordens befolkning ihjel, vel? Vi havde bare lavet en film”.