En bededagsferie i ord og billeder - Hende den lille lyshårede
En bededagsferie i ord og billeder
Så er bededagsferien over – og ja jeg siger ferie, selvom det egentlig kun var en forlænget weekend, for puh hvor jeg godt nok trængte til en lille ferie! Alt har bare gået slag i slag de sidste par uger, jeg begynder at stresse lidt over mit skoleprojekt som jeg bare slet ikke er passioneret omkring (hvilket er et problem når man skal arbejde ret intenst med opgaven) jeg trænger til sol, sommer og varme (hvilket jeg jo fik lidt i sidste uge, dog uden at have tid til at nyde det ordenligt) friske grøntsager og luft til fødderne godt at det er “sommer” om en måned.
Vi startede ferien på helt traditionel vis med hveder – hjemmebagte naturligvis. På ingen måde sunde, helt hvidt mel og massere af gær – men de smager godt og man spiser dem jo kun den ene gang om året.
Inden da havde min familie været forbi med lillemanden som vi skulle passe mens de var på miniferie i Sønderjylland og Tyskland.
Vuffen synes vist godt nok det var lidt anstrengende med en “lillebror” der har et energiniveau der ligger 1000 gange over hendes – men når bare der var mad nok så var hun også glad
I ferien fik vi også de første friske jordbær – ikke fuldmodne og ikke det sødeste, så den ene halvdel blev spist med mælk og sukker fredag aften
og den anden blev lørdag morgen blendet med en banan og lidt mælk til morgenmad
Fredag aften kom der lys i vinduerne i anledning af befrielsen – man kan måske mene at det er lidt påtaget at jeg som 23-årig sætter lys i vinduerne for noget jeg aldrig har oplevet – men jeg vælger denne aften at hylde at vi bor i et frit land – hvilket jeg bestemt synes er noget at fejre. Derudover har jeg bedsteforældre der alle har mærket krigen og som stadig kan tale om den glæde det var da befrielsen kom og forældre der altid har gjort det selvom de heller aldrig har oplevet krigen – det er en hyggelig og smuk tradition som jeg ville ønske flere tog del i – jeg bliver i hvert fald ved.
En ny uge truer – i dag er jeg græsenke mens gemalen er i det nordlige for at lave en kundepræsentation af det projekt han har arbejdet med i skolen – ikke at jeg kommer til at mærke meget til det, det meste dagen kommer til at gå på skolen så savnet bliver nok ikke så stort han kommer jo heldigvis hjem i aften.
Dette indlæg blev udgivet i mine tanker den 2012/05/06 af Hende den lille lyshårede.
← Forårskuller og hvedeglæde Når gemalen er ude, danser laksen på bordet →