Come What May • DIY, morlivet, sundhed og bæredygtighed
Madplan uge 51 – 2015
Ja, der har været lidt stille med madplaner de sidste par uger. Vi var ellers kommet ind i en rigtig god rytme, men så kom december og lidt sygedage… Men nu er vi “back on track”.
Vi laver oftest vores madplan for ugen om lørdagen, så den starter fra søndag…
Og denne “uge” startede derfor med spaghetti og kødsovs i søndags. Helt plain, men med stort bønne spaghetti. Det er noget vi faldt over en dag vi var ude at handle, og det smager faktisk rigtig godt – og så er det anderledes end det normale hvide pasta/spaghetti 🙂
I mandags havde manden så lavet hjemmelavede burgere, til da jeg kom hjem lige til spisetid kl 17:00. Det smager nu altså bare bedre, når det er hjemmelavet:)
I går tirsdag var der så rester fra i søndags – nogle gange er det altså bare nødvendigt med rester/let mad. Især på de dage, hvor vi begge kommer sent hjem.
For første gang skal vi så i aften prøve den røde linse suppe, som min søster ofte har sagt til at vi skal lave – så det bliver jo spændende, om vi bliver lige så begejstrede for den, som hun er 🙂
I morgen er det den “lette” – øllebrød, men det smager nu også godt – vi har i hvert fald en 1,5 årig som er vild med det – måske især fordi hun må få flødeskum på – som er én af hendes ynglingsspiser.
Fredag skal vi bruge nogle af de laksefiletter vi fandt på tilbud sidst vi var ude at handle – og så med ovnbagte kartofler, som er én af de bedste måde for os at få datteren til at spise kartofler, når bare de er godt krydret.
På lørdag har vi inviteret farmor og farfar på café til frokost oppe i ved byens torv, så vi kan spise med udsigt over al juleudsmykningen. Men derfor har vi også kun planlagt rugbrød til aftensmad, fordi vi forventer at få noget rigtig lækkert til frokost:)
Som tilbehør til de fleste aftner få vi også stadig en grøn smoothie, hvor favoritten er banan, æble og spinat 🙂
Jeg fik for et par dage siden endelig set det sidste afsnit i serien med Sisse Fisker “Livets Opskrift”. Det var en programrække, hvor Sisse Fisker besøgte 5 forskellige lande/byer, som alle er kendt for deres høje levealder. Og for mig var det virkelig en programrække, der satte tankerne i gang vedr. vores nuværende livsstil…
Lever vi på den mest optimale måde her i Vesten?
Hvorfor er det vi går så højt op i arbejde, i stedet for at gå op i vores familie og at have det godt?
Hvorfor er det vigtigt for os at have et flot hus, en stor bil og det nyeste tøj?
Jeg kan ikke lade være at tænke på, hvordan mit/vores liv ville være, hvis vi i stedet for at køre på arbejde (for at sidde ned det meste af dagen), brugte dagen på i stedet for at gå i haven og dyrke grønsager mv.?
For at komme tilbage til programserien, har jeg herunder prøvet at samle hovedkonklusionerne fra de 5 byer.
Costa Rica, Mellemamerika
Der er meget få mennesker, der er stressede i Costa Rica.
De bruger meget af deres hverdag på at dyrke deres eget mad og forberede dette til deres fælles måltider. Derved ved de også, hvad deres mad indeholder – og nok allervigtigst – hvad det ikke indeholder.
De lever sammen med / tæt på det meste af deres familie. Derfor er det også sjældent, at de er alene og ensomme, da de er opgivet af mennesker der elsker dem.
De bruger næsten ikke ”kunstigt” lys, og følger derfor solen, så de går i seng og stå op med solen.
Den græske Ø Ikaria
På den græske ø var hovedbudskabet meget det samme som i Costa Rica:
Her laver de også deres mad fra bunden, så de ved hvad den indeholder. Og her er det ikke kun deres mad de selv laver. Blandt andet bruger de også hjemmelavet tandpasta, som laves af: kokosolie, stevia, natron, aske og kanel.
De starter hver morgen med the lavet af friske urter fra haven. Og her bruger de ikke samme urter hver dag, men varierer fra dag til dag, så de får lidt af hvert og ikke for meget af én type.
Krydderurterne bruger de dog også til andet end the. De bruges nemlig også til hjemmelavet snaps, som også er noget de indtager dagligt.
Det siges nemlig at lidt alkohol er godt – så længe det holdes på enkelte genstande om dagen. Og fra gammel tid vides det jo også, at krydderurter indeholder mange gavnlige stoffer.
Okinawa i Tokyo
Okinawa er kendt for en kur: Okinawa diæt/kuren.
Deres kost indeholder en del tofu (hvorfra de får proteiner og kostfibre), men også ris, soya og fisk. En morgenmad, som man i programmet så blive serveret, bestod af ris, soya og rå æg…
Udover deres mad, blev det også nævnt, at de bruger tid dagligt på meditation, for at opnå indre styrke og ro.
Loma Linda i Californien
Loma Linda synes jeg er den by, der skiller sig mest ud af de 5 byer. Her er der meget fokus på tro/religion, da menneskene med den høje levealder er 7. dags adventister.
Nogle af de regler de følger handler om, hvad de indtager. De spiser blandt andet ikke kød og ryger ikke tobak. De drikker heller ikke hverken kaffe eller alkohol. Det blev i forbindelse med dette i programmet også nævnt, at der ikke er mange adventister, der får kræftsygdomme.
Som en del af deres tro holder de Sabbat én gang i ugen, fra solnedgang fredag til solnedgang lørdag. Og i dette tidspunkt må de ikke arbejde – hvilket er med til at de får stresset af.
Noget andet, som også blev fremhævet i afsnittet om Loma Linda, er at der tilbydes gratis træning for ældre – som på denne måde kan holde sig friske og i form.
I Sardinien blev det fremhævet, at de har en klar rollefordeling i hjemmet. Man ved derfor, hvilke opgaver der ligger ved manden, og hvilke ved kvinden. Dette skulle være med til at mindske stressniveauet, fordi alle ved hvad deres opgaver og roller er.
Alkohol, i form af vin, er også en stor del af deres hverdag, og det er selvfølgelig primært vin, som de selv producerer…
Som i de andre programmer blev det også her vist, at de laver deres mad fra bunden – og her bruger de blandt andet rigelig olivenolie.
En anden ting, som også gik igen fra nogle af de andre programmer, var den måde de bor på. De bor flere generationer sammen. På denne måde har de altid hjælp lige ved hånden, og de har hverken brug for daginstitutioner til deres børn, eller plejehjem til deres ældre.
Når man ser på levestilen for de 5 områder, er der noget der kan være svært at overføre til vores vestlige livsstil.
Men hvad kan vi så bruge fra disse forskellige levemåder?
Jeg tror det er vigtigt, at man gør klart for sig selv, hvad man vil prioritere i sit liv, for som samfundet er i dag er det svært at leve fuldstændig ligesom i disse områder.
Det var også noget, som blev pointeret i det sidste program. Nemlig at disse områder lever lidt isoleret fra den øvrige verden. Og på den måde har de kunne fastholde deres ”forfædres levestil”. Og dette er klart lettere, end at skulle gå tilbage til ”hvordan det tidligere var”. For vores normer er anderledes i dag, og der forventes noget andet af os.
Men alligevel tror jeg det er muligt at ændre på sit liv, hvis det er det man vil.
Måske vi kan reducere vores arbejdstid, så vi får mere tid med vores familier, og så vi også har mere tid, hvor vi kan være ude i naturen og få mere lys – i stedet for at bruge det meste af dagen på kontorer. På den måde ville det også automatisk være lettere at få mere motion, for så længe det meste af døgnets 24 timer bliver brugt enten på en kontorstol/i sengen er der ikke meget tid tilbage til motion. Men hvad nu, hvis man kunne få det flettet ind som en del af dagen (som også er tilfældet for de 5 byer)? For eksempel ved arbejde i haven.
Noget som jeg allerede er startet med er, at fjerne så meget som muligt af kunstige produkter i vores hjem. Jeg har været ved at rydde ud i cremer mm. For har vi overhovedet brug for alle disse producerede produkter? Jeg tror faktisk vi (i hvert fald hjemme hos os) langt hen af vejen kan undgå mange af de producerede produkter, for i stedet for at bruge rene råvarer. Det kunne f.eks. være olier, som alternative til cremer.
På samme måde vil vi her hjemme også gerne gå mere i retningen af mad lavet fra bunden. Dog er det ikke nødvendigvis let, da vi ikke har samme klima til at producere alle vores egen råvarer – men vi kan vælge at købe økologiske råvarer, og fravælge råvarer der ikke nødvendigvis er gode for hverken os eller klimaet. Noget der gik igen hos alle 5 områder, var også at de spiser minimale mængder kød (og hvis de spiser kød var det kød de vidste hvordan var vokset op). Jeg tror ikke vi går over til at spise helt vegetarisk, men vi prøver at minimere, hvor meget kød vi spiser.
Så egentlig er det jeg overordnet set fik ud af programserien, at vi skal bruge disse ingredienser til Livet:
Brug naturen mere – vær ude når det er lyst.
Lev mere simpelt – uden helt så mange materielle produkter.
Lav mere mad fra bunden – og dyrk det vi kan selv.
Undgå at være bundet til kontorstolen dagen lang – men i stedet for få rørt sig daglig.
Brug mere tid med familien.
Jeg håber nogen kan bruge disse tanker. Og har I andre tanker er I velkomne til at komme med dem i en kommentar 🙂
PS. jeg har nu også set, at Sisse Fisker har udgivet en bog med hendes oplevelser i de 5 byer – hedder bare “Livets Opskrift” (reklamelink). Jeg har endnu ikke selv læst den, men den er helt klart skrevet på min huskeliste… 🙂
Ved at følge nedenstående link, kan I se hvad Sisse Fisker selv siger om sine oplevelser:
DR1s nye serie ‘Livets opskrift’ inspirerede Sisse Fisker til …Sisse Fisker tog efter produktionen af vores nye serie ‘Livets opskrift’, der søger svaret på det lykkelige og lange liv, en drastisk beslutning. Hun sagde nemlig sin faste stilling op her på DR, for at få mere tid til sin familie. Hør med Sisses egne ord, hvordan det har været at lave ‘Livets opskrift’.Afsnittet kan ses på #DRTV
Opslået af DR1 på 3. november 2015
Før vi stod som nybagte forældre for halvandet år siden, tænkte vi ikke så meget over, hvordan vi skulle få vores ufødte baby til at sove. For laver de andet end at sove de første par måneder, udover at skulle ammes og skiftes?
Til det spørgsmål kan vi så nu svare: Ja, vores lille baby lavede klart andet end at sove, spise og skide – hun var vågen… Og ikke nok med det, hun skreg meget af tiden, når hun var vågen. Så søvn blev hurtigt et emne, der kom til at fylde rigtig meget for os. Om natten var hun i de første par måneder rimelig god til at “sove igennem” (når vi først langt om længe havde fået hende til at sove) – Men det var en helt anden situation om dagen. Her sov hun nærmest ikke længere end en halv time ad gangen.
Det var derfor noget vi tog til os, men vi oplevede dog, at det kan være ret svært at overholde den halve time, da man jo lige skal nå at amme og skifte ble, før baby kan lægges til at sove igen…
Men vi mærkede helt klart en forskel, da vi reducerede i længden på de vågne perioder…
Ja, det endte jeg tit med i de første par måneder… At gå rundt i stuen med hende i armene. I første omgang bare for at få hende til at stoppe med at græde. Når det så lykkedes fortsatte jeg til hun så også (forhåbentlig) faldt i søvn.
Jeg oplevede, at det faktisk var bedst, hvis jeg brugte ret voldsomme bevægelse. Så op og ned i knæene, frem og tilbage med armene. Pilates bolden blev også flittigt brugt til at “hoppe” på.
Et af de råd vi også fik fra mange var, at vi bare skulle lægge hende i barnevognen og så gå en tur til hun faldt i søvn. Egentlig er det et godt råd – medmindre ens baby skriger fra det øjeblik hun bliver lagt i barnevognen og indtil man når hjem igen… Men har man oplevet det de første par gange, så mister man lysten til at blive ved med at prøve (og man kan næsten også helt miste modet til at gå udenfor en dør).
Fordi, det er bare ikke sjovt at gå op og ned af gader med en skrigende barnevogn.
Selv den dag i dag, har hun en klud ved siden af sig til sin middagslur i vuggestuen, og i sengen om natten – nu hun hiver den nu selv over øjnene, når hun er klar til at sove 🙂
Noget vi også brugte med succes var at svøbe hende stramt i et bomuldstæppe. Det virkede både om dagen og om aftenen, hvor der også skulle kæmpes lidt før hun gav efter for træthed. At blive svøbt skabte en tryghed for hende, og hun kunne ikke ligge og fagte med armene. Derved kunne hun også meget bedre finde roen til at falde i søvn.
Her er man selvfølgelig nødt til at tjekke at babyen ikke får det for varmt.
Hvis/når jeg så først havde fået hende til at sove, kunne jeg ikke selv lægge mig (selvom det var det jeg ofte havde mest lyst til), da der var meget stor chance for, at jeg kun lige kunne nå at få hovedet på puden, før hun ville vågne op igen.
Hvis hun/han er faldet i søvn i barnevognen mens den var i bevægelse, kan man med fordel stille sig ud cirka efter 30 minutter og så igen begynde at rokke med barnevognen (Det lykkedes ikke for mig hver gang, men jeg kunne være heldig).
Hvis hun/han er faldet i søvn til musik, kan man prøve igen at tænde for musikken, når de 30 minutter er gået (der er blevet trykket på elefantens hjerte mange gange hjemme hos os 🙂 ).
Jeg håber nogen kan bruge nogle af disse råd. Og hvis der er nogen, der har andre erfaringer, er I velkomne til at lægge en kommentar med jeres bedste tip til at få en baby til at sove.
Bæredygtighed, Hverdag
Hvad handler julen egentlig op?
Jeg forstår jo godt at bedsteforældre og moser/faster/onkel gerne vil forkæle hende. Og jeg synes da også at der skal være nogle gaver under træet, som man kan hygge sig med at pakke op. Men ville hun ikke få lige så meget ud af ”bare” at få en lille ting af dem hver? Så vil man også juleaften have mere tid, til at sidde og hygge med at pakke gaverne op i ro og nyde det man får. I stedet for at det skal stresses igennem, fordi vi skal nå at pakke x antal gaver op før midnat…
Lørdag morgen var vi sikre på, at den tidlige opvågen skyldtes, at hun havde feber i kroppen fra onsdag eftermiddag til fredag (den daglige rytme blev brudt og det påvirker tydeligt nattesøvnen hos os). Men vi kunne dog heller ikke lade være med at overveje, om det kunne skyldes det 10. og sidste “Tigerspring”, især da det kunne passe godt med hendes alder (Link til “Vidunderlige Uger”).
Tigerspring er noget vi har haft glæde af at følge med i, siden vi “opdagede” der var noget der kaldes Tigerspring. De fleste af tigerspringene har været meget tydelige, og vi har ikke været i tvivl, når vi var midt i et spring og hvornår vi var ovre ét. Men denne gang synes vi ikke det har været lige så tydeligt. Dog, når vi så læser om springet, kan vi nikke over mange af tingene, og se at det nok bare er kommet lidt snigende denne gang:
Der har været lidt mere klynken og mor-hængen.
Hun har i den sidste tid været mere bestemt og nogle gange sværere at gøre tilfreds.
Hunden er begyndt at få en lidt blidere behandling, hvilket jeg nu også giver tigerspringet “skylden” for 🙂
Efter denne weekend regner vi dog med, at vi er ved at være igennem springet, så vi herfra “bare” skal hjælpe hende med at opnå de forskellige færdigheder og sætte grænser for hende, så hun lærer hvad der er rigtigt og forkert. Og så håber vi selvfølgelig også kl. 5 kan blive til kl 6, som passer noget bedre ind i hverdagen…
Men udover at tidlige morgener og tigerspring har været en del af weekenden, har vi også, som jeg startede med at skrive, nået meget.
Det har blandt andet været weekenden for den årlige “jagtweekend”, hvor vi tager ud til min svigerfamilie. Arrangementet går i sin enkelthed ud på, at mændene tager på jagt og kvinderne hygger sig derhjemme. Jeg er ikke selv helt for jagt-princippet (men kan jo godt spise kødet indimellem – lidt dobbeltmoralsk kan man vel godt være?). Derfor havde jeg det faktisk også OK med, at de hverken kom hjem med dyr i går eller i dag 🙂 Og heldigvis er det for dem også ligeså meget hyggen og motionen, som selve jagtdelen (det siger de da i hvert fald).
Og imens mændende var afsted på jagt hyggede vi os tilbage på gården. Jeg fik også tid til en lille middagslur i går (tiltrængt efter tidlig opvågen), og i dag fik jeg en dejlig gåtur med barnevognen i det flotte vintervejr med både solskin og regnbue.
1. advent er også blevet fejret med adventsgaver til den lille, både lørdag og søndag 🙂 og traditionen i byen er også at man samles på byens torv og ser borgmesteren tænde lysene på det store juletræ. Vi nåede lige at ramme torvet, før “lys-seancen” gik i gang. Min mand havde ikke været til det før, men det er helt sikkert ikke sidste år vi gør det – Der er noget specielt ved at se alle lysene på træet og i resten af gågaden blive tændt på én gang. Og heldigvis nåede lysene at blive tændt, før regnen og stormen begyndte 🙂
Og for at fuldende weekenden, sluttede vi af med aftensmad hos mine forældre og “baby” dans i stuen:)
Så alt i alt en dejlig weekend, hvor der blev tid til både farmor/farfar og mormor/morfar. Så nu kan en ny uge begynde 🙂
https://comewhatmay.dk/page/23">