Vi fik atter pokalen med hjem fra kredsturnering
mandag d. 23. maj 2011 kl. 13:05
Turen gik til kredsturneringen, der denne gang var henlagt til Hedensteds kampområde:
Det var omkring 10.30, jeg landede på kanten af slagmarken. Det er omkring dette tidspunkt, man kan få en melding fra de fremskudte krigere i C - gruppen. Det kunne jeg også denne dag. Lige hjemkommet fra fronten, fik jeg den første, lidt stille, beretning om dagens kamp, det var Camilla V. P. og hendes allesteds nærværende hjælpsomme, fædrende ophav Torben. De kunne "stille", fortælle om en runde med under det halve høstudbytte, af det udbytte som hjembragte sejren i Stensballe, det er jo ikke nemt at høste så flot, så kort tid efter, man er blevet påført et nyt Hcp af systemet.
Så begyndte de øvrige frontkæmpere, at melde tilbage fra kampområdet. I løbet af en halv time, var alle C-tropper, på nær en, vendt tilbage fra fronten. Vi tog omgående et gruppemøde om slagets gang. På dette møde, var der kollektiv utilfredshed med egen indsats. Jeg mente nu, de havde gjort det meget godt. De havde alle gået indenfor 3 slag af Hcp, dog med ovenståendes undtagelse. Vi manglede som sagt, stadig en C-kriger. Jeg besluttede mig derfor, til at snige mig ud i kampområdet, for at se om han "var faldet" og høre hvordan det hele stod til, med de manglende C - styrker. Jeg nåede kun halvt op ad rampen, de i Hedensted kalder 18'ende hul. Der dukkede en større gruppe "meget søgende" personer op bag rampens top. Gruppen var spredt ud i roughen til venstre for toppen af rampen, de gik i skræmmende lang tid rundt og så ud som om der var noget de manglede. Endelig skete der noget, det så ud som et par af personerne, havde fundet en feltspade, eller feltgreb frem, som de stod og kastede græs, sand og grenstumper op i luften med. Jeg spekulerede lidt på, om de prøvede hvem der kunne kaste højest. Da det havde stået på et par minutter, kom der pludselig en hvid klump flyvende ud af græsset i luften. Da støvet, umiddelbart efter, havde lagt sig, dukkede en fra rød styrke, ud af dette kaos, af flyvende støv og totter. Han gik målrettet hen mod en af de der hvide kugler, man hele tiden møder indenfor kampområdet, de er både i luften og på jorden, når man sniger sig rundt i kampzonen. Han tog omhyggelig opstilling overfor og svimlende langt nedenfor bolden, på grund af rampens kant, der var imellem ham og bolden, da han så havde fundet balancen på kanten, langede han jorden lige bag og under bolden, sådan en, at jeg kunne mærke rystelserne i rampens fundament. Det flyttede dog bolden så meget, at han kunne kravle op på rampen, så han stod mindre nedenfor, end han havde gjort ved sidste slag. Det resulterede i at bolden denne gang tog turen udover og ned, nedenfor rampen. Jeg nærmede mig forsigtigt ham den røde, men da jeg kom lidt tættere på, kunne jeg se blikket i hans øjne, var rettet mod han bolds landingsområde, på en måde, så jeg besluttede at lægge ruten om til det yderste af kampområdet, jeg ville se om jeg kunne opspore vore 2 elitetropper. Der gik ikke lang tid, før jeg så den ene af dem. Jeg fulgte hans kamp, lidt på afstand, jeg kunne se han var lidt flakkende i bevægelsesmønstret, det var ligesom han havde mistet orienteringen om, hvor det område man i disse kredse kalder fairway, var. Der gik vel et par hundrede skridts tid, inden han pludselig stoppede i det kratlignende græsområde, hvor han bevægede sig søgende frem. Han fandt et blankt våben frem, med dette "skød" han kuglen tilbage til det såkaldte fairwayområde. På det tidspunkt, var jeg så tæt på at jeg kunne høre at dem han kæmpede med, kom med nogle meget spydige bemærkninger, det skulle vise sig at være kampens største fejltagelse, i forhold til deres holds endelige slutstatus på dagen. Det viste sig at det medførte et altødelæggende modangreb fra ham i det røde, som er kendt under kodenavnet "Ollie" Man skal nemlig ikke bruge denne form for spydige bemærkninger, når man er op imod "Ollie". Der afregnede for spydighederne, ved at brænde slagmarken af, på de sidste 3 huller, så det endte med at give klubpoint nok til at tage pokalen med tilbage til der hvor den hører hjemme.
Det viste sig nemlig, at de andre kamptropper havde gjort det der skulle gøres, for at den sidste kunne gøre kampen færdig, på samme måde som vores kamptropper plejer. De ryttede C - gruppens pointpulje, og de point sammenlagt med elitetroppernes bidrag gav den samlede sejr, med Hedensted og Stensballe på de sædvanlige, sekundære placeringer. 7,5 til Stensb. 8 til Hedens. 8,5 til os.
Vores trumfkort, blev på denne dag, Kristian Lippert. Han havde lige talt lidt ekstra med Jan (ham træneren I ved) om hvordan han skulle nappe denne førsteplads i Hedensted, det havde Jan så lige fortalt ham.
Egentlig ville jeg have sluttet denne gyselige beretning, med en "større portion Malurt" til bægeret. Vi måtte nemlig lide den uhyggelige tort, at en mere, af vores mest træningsflittige kamptropper, kunne tilføjes den lange liste, for en skræmmende, eskalerende rygskadeepidemi, de har fået implanteret fra vores udslagsmåtter på "Rangen". Denne gang er det Jesper Gyde der har slået for mange bolde fra de "angribende måtter".
Med erbødigste golfhilsen og hatten af for kredsholdet.
Jens Jørn Lauridsen (Fisker)
Se resultatlisten fra kredsturnering her<?xml:namespace prefix = o ns = "urn:schemas-microsoft-com:office:office" />