Min flagdag
Jeg abonnerer på tre aviser. Jeg læser dem og jeg læser Viborg Nyt. Jeg ser nyhederne hver aften. Trods det lykkes det mig at gå glippe af større begivenheder og mærkedag. For nylig opdaget jeg det var flag dag. Jeg opdagedede det desværre lige før solnedgangen, så det var lidt for sent at vise respekt for soldaterne i Afghanistan.
Man skal også huske hundene. Der er danske militærhunde i Afghanistan. De redder liv. De risikerer også at dø. De bør også mindes.
Hundene trænes på Flyvestation Karup. I det sidste årti har Danmarks deltagelse i krig medfødt et behov for andre type hunde end den traditionale vagthund. Der trænes hunde til minesøgning, til vejsidebombe opsnusning og såkaldte ”kombi” hunde - som kan lidt af hvert. For eksempel kan en kombihunde finde en sikker vej over en marke i løbet af 15 minutter. Hvis injeniorerne skal gøre det samme kan det tage op til flere timer. Desuden kan hundene lugte primitive bombematerialer, som injeniorerne ikke kan måle sig frem til.
De tjekker alle køretøj, som kommer ind til baserne. De undersøger de lokale når de kommer ind på basen og holder dem under kontrol.
Når de er ud i aktion er det tit hunden og hundeføreren, som stå forreste. De skal arbejde under ekstremt vejrforhold. Hundene har en specielt vest på, som ”sveder” for dem og holder deres kropstemperatur ned. De løber på sten som er så varme at mennesker ikke kan holde dem i hånden, men trædepuderne bliver hårde og glasagtige så de kan klare det. De skal behandles forebyggende mod forsklellige sygdomme. Det kræver en 3-4 ugers tid, før de har vænnet sig til vejret og de kan begynde at arbejde.
Edo, en 3 år gammel Malinois hund var en kombi hunde, som blev sendt sammen med føreren Klaus til Afghanistan for 8 måneder siden. En uge i juli havde Edo fundet flere kilo sprængstof gemt under et gulv i en lokal skole. Sprængstof som vil bruges mod blandt andet de danske soldater. Da Klaus og Edo en uge senere førte en afdeling frem langs en mur kastede en Taleban en granat ned på hovedet af dem. Klaus og Edo blev ramt. Klaus overlevede. Edo var ikke til at redde og blev aflivet.
”Kris” og schæferhunden Loke blev sendt til Afghanistan for snart to år siden. Loke blev brugt mest til at patruljere langs vejene. Han var trænet til at kun få færten af en vejsidebombe. Hans opgave var at markere at der var en bombe i nærheden. Derefter skulle injeniørerne finde bomben.
Kris og Loke var god til deres arbejde. En lørdag i juni fandt Loke en vejsidebombe. Dagen efter, på samme strækning, mens de blev transporteret tilbage til basen sprængt en bombe under deres vogn. Den var blevet gravet ned i løbet af natten. Der var 4 rækker sæder i vognen. Bomben eksploderede op igennem Kris og hunden. Alle andre i vognen overlevede. Kris og hunden døde omgående.
Kris, hvis navn er Martin Kristiansen blev 33 år gammel i Afghanistan. Han var det 33. danske krigsoffer. Ærede være hans minde.
Loke og Edo er de første danske hunde at dø i Afghanistan. Ærede være deres minde. Hvis der er nogle som mener det er malplaceret at minde hundenes ære i næsten samme åndedræt som en menneskes, bemærk hvordan Martin Kristiansens familie mindes deres søn, bror og mand til evig tid: på gravsten i Lemvig er der engraveret Martins navn, fødsels- og dødsdato og et billed af hans schæferhund.