Beskatning af formue og a
Beskatning af formue og arvFordele og ulemperved en formueskatArveafgifter giveren mere ligeligfordeling afformuerArveafgifter ermindre forvridendeend andenkapitalbeskatningMan kan somme tider i den offentlige debat høre forslag omat genindføre formueskatten. Beskatter man i forvejen denløbende kapitalindkomst, der jo i sig selv er en forrentningaf en formuebeholdning, vil en særskilt formuebeskatningimidlertid som udgangspunkt reelt blot være en uhensigtsmæssigekstra beskatning af den samme kilde, hvor manville kunne opnå den samme ønskede virkning ved at ændrekapitalindkomstskattesatsen direkte. Dog vil en formuebeskatningbeskatte kapitalindkomsten mere upræcist. Enformueskat sat i forhold til kapitalindkomsten vil værefaldende med afkastet, sådan at en investors held ellerdygtighed bliver beskattet mere lempeligt. Når den effektiveformueskattesats er faldende med kapitalafkastet, vil investorernesefter-skat-afkast udvise større udsving og dermedmere usikkerhed end ved en kapitalindkomstskat.En særlig variant af en formueskat er arveafgiften. Ligesomen formueskat vil en arveafgift være en skat på koncentrationaf formue, som derfor kan være hensigtsmæssig, hvisman af fordelingspolitiske grunde ønsker en mere jævnfordeling. Samtidig kan en arveafgifts fordelingsmæssigevirkninger virke mere rimelige end en skat på formuer ellerløbende kapitalindkomst, hvis hensigten er at beskatte folksforbrugsmuligheder over livet. Kapitalindkomst afspejlerikke kun personers livsindkomstforskelle, men også præferencerfor at udskyde forbrug til senere i livet. Dermeddiskriminerer den almindelige kapitalindkomstbeskatningmod personer, der ønsker at forbruge deres indkomsterrelativt sent i livsforløbet. Det samme gælder imidlertidikke den indkomst, man modtager i arv.Også af effektivitetsgrunde kan det være hensigtsmæssigt atbeskatte arv i højere grad end andre formuer eller løbendekapitalindkomst. Det skyldes, at der er flere forskelligeårsager til, at der efterlades arv. En årsag er, at arveladerneønsker at overlade formue og dermed større forbrugsmulighedertil deres efterkommere. Efterladt arv kan imidlertidogså skyldes andre forhold som usikkerhed om fremtidighelbredsstatus og restlevetid kombineret med manglendemuligheder for at forsikre sig mod denne usikkerhed. Mens274
arvebeskatning formodentlig vil påvirke – og dermed forvride– den første form for arveladning, vil den ikke havebetydning for den opsparing, der finder sted i det sidstnævntetilfælde. Man må derfor formode, at arveafgifter påvirkerden private opsparing mindre end andre former for kapitalbeskatning.IV.4 Beskatning af boligerI Danmark afhænger beskatningen af boligen af ejerformen.Alle boliger betalerejendomsskatDanskeboligskatter ligger imidterfeltetDer er to former for skat på boliger. Den ene form er ejendomsskat(grundskyld). Den pålignes al jord til boligformåluanset ejerform og er en kommunal skat, der varierer mellem1,6-3,4 pct. af grundværdien. Ejendomsskatten kanopfattes som en resurseskat, da den pålægges jord, der er enikke-reproducerbar skattekilde. Den anden form indebærer,at ejerboliger pålægges en ejendomsværdiskat, og privateudlejere beskattes af overskuddet af deres udlejningsejendom.Ejendomsværdiskatten og private udlejeres skat afoverskuddet er et led i beskatningen af kapitalindkomst.Ejendomsskatterne udgjorde i 2006 2,3 pct. af de samledeskatter og 1,2 pct. af BVT. Ejendomsværdiskatten udgjordei 2006 1,3 pct. af de samlede skatter og 0,8 pct. af BVT. I eninternational sammenligning ligger Danmark lidt overgennemsnittet, både så vidt angår boligskatternes andel afBNP og deres andel af de samlede skatter, jf. tabel IV.9.Ejendomsskatternes andel af BNP og de samlede skatter erdog mere end dobbelt så høje i Storbritannien og Frankrigsom i Danmark, mens de i Norge er væsentligt lavere.Ejendomsskatterne i Sverige ligger på samme niveau som iDanmark.275
Page 32 and 33: educere den offentlige opsparing, e
Page 83 and 84: Tabel IV.19 Fradrag i den skattepli