Påskeøen: Mysteriet om de store stenkolosser - Hjemmet DK
Få de lækre sukkerfri opskrifter her » Brevkassen: Skriv til Vibeke
Påskeøen: Mysteriet om de store stenkolosser
Påskeøen er som en historie fra Tintin-bøgerne. Den ligger langt ude i Stillehavet, og forskere har endnu svært ved at løse mystiske spørgsmål om kolonisering og store stenansigter.
Det var påskesøndag, da et hollandsk skib lagde til ved en lille, vulkansk ø midt ude i Stillehavet i 1722. På øen blev besætningen mødt af 10 meter store stenfigurer ved kystlinjen. Figurerne lignede ansigter. Det var længe siden, de hollandske sømænd sidst havde mødt noget, der mindede om liv, for øen lå mindst 2.200 kilometer fra andet land beboet af mennesker. Men hollænderne var ikke de første mennesker til at gå i land, for bag byggeriet af de store ansigter stod øens befolkning på et par tusinde mennesker. Selvom øen var beboet, og beboerne havde givet øen et navn, så valgte sømændene at kalde den for Påskeøen. Opkaldt efter dagen, de opdagede den. Dengang vidste hollænderne ikke, at beboernes forfædre havde lagt til i kanoer over 2.000 år tidligere.
Vold og ødelæggelse I dag er forskere heller ikke sikre på, hvor de første mennesker på Påskeøen kom fra. Nogle mener, de kom fra Sydamerika, andre siger, de var sejlet fra det østlige Asien. Én ting er dog sikkert. Fra de ankom, havde de hugget utrolig mange fire til ti meter høje stenansigter. Og der var mange flere dengang, end dem man i dag ser, hvis man besøger Påskeøen som turist. Hollænderne ødelagde nemlig størstedelen af ansigterne og smadrede 1.000 år gamle tavler, der fortalte om øens historie, står det i historiebøger i dag. Men hollænderne var ikke alene om det. Før de kom til, var der i 1600-tallet interne kampe på øen, som også endte med at destruere mange af de store ansigter. Påskeøen skal bevares for eftertidenHvis du i dag som en af de årligt 20.000 besøgende turister lægger et visit forbi Påskeøen, bliver du mødt af de 887 tilbageværende udhuggede stenansigter. De står på høje, side om side, langs kystlinjer. Og de står langt fra, hvor de er blevet hugget ud. Det har i senere tid givet mange forskere hovedbrud. For hvordan har beboerne rykket de store figurer? Påskeøens egen befolkning på omkring 5.600 mennesker fortæller tit sagnet om, at figurerne gik. Den lavpraktiske forklaring er formentlig, at stenene har været bundet op med snore, som grupper af mennesker på skift har trukket i fra hver sin side. Men intet er bevist. I dag hører Påskeøen under Chile, der ligger omkring 3700 kilometer væk, og de udhuggede stenfigurer har ført den ind på UNESCO’s liste over ting, der må og skal bevares for eftertiden. LÆS OGSÅ: Pinse: Ferie og kristendommens fødselLÆS OGSÅ: Påskekrisen 1920: Kongens statskup efterlod Danmark i politisk kriseLÆS OGSÅ: Grundlovsdag: Det tætteste Danmark kommer på en nationaldag Tekst: Emma EllegaardFoto: Alamy