Messerschmidt: Islamisk terror gør grænsekontrol nødvendig – Ekstra Bladet
112 1 time siden 14 præster afsættes efter sag om sexmisbrug Samfund 2 timer siden Politisk flertal vil tvinge Netflix og HBO til lommerne Intl. kendte 38 min. siden Familien meddeler: Sådan skal Avicii begraves 112 13 min. siden Privatfly forulykkede og brød i brand Samfund 44 min. siden Forskere advarer om global fedme-bombe 112 1 time siden 14 præster afsættes efter sag om sexmisbrug
Fredag d. 2. feb. 2018 - kl. 13:49 0 0
Der er mange gode grund til at kontrollere landets grænser. Kriminalitet, ulovlig indvandring - og hellig krig i Islams navn, ikke mindst. Men intet kan som grænsekontrol få EU’s danske jubel-entusiaster til at sprutte af fortørnelse og foragt.
Siden 2011, hvor Danmark formastede sig til at opstille 100 toldere ved den dansk-tyske grænse, har vi måttet lægge øre til jammer, klage og rasende fordømmelser fra Jens Rohde, Zenia Stampe, Ulla Tørnæs, Marlene Wind, alle EU-journalisterne og de såkaldte eksperter. Grænsekontrol ville medføre politisk isolation, kvæle al frihandel, bilkøerne ville være uendelige, det ville koste Danmark milliarder – og så ville det eneste resultat være at genere borgerne, har det lydt igen og igen.
Intet af det kom til at passe. Igen-igen, fristes man til at tilføje.
I et udførligt og præcist formuleret svar til den skeptiske EU-kommission redegør departementschef, Uffe Toudal Pedersen, fra Udlændinge- og Integrationsministeriet den 22. januar for en uhyre vigtig begrundelse for dansk grænsekontrol: Frygten for islamisk terror.
EU-kommissær Matthias Ruete, en tysker der i 32 år har levet af EU, har nemlig (igen) henvendt sig for at høre, om Danmark har nogle gode begrundelser for at fornærme EU-religionen om det grænseløse Europa. Og det har vi. Uffe Toudal Pedersen henviser til Politiets Efterretningstjeneste og svarer den geskæftige embedsmand nede i Bruxelles: (Jeg har oversat nogle uddrag her).
'Terrortruslen mod Danmark er betydelig. Truslen udgøres især af militant islamisme.'
'Enkeltpersoner, som har været blandt militante islamiske grupper som Islamisk Stat, har evnen til at udføre terrorhandlinger; de kan være særligt radikaliserede, brutaliserede og voldsparate efter deres tilbagevenden.'
'Selv få tilbagevendende udgør en mulig terrortrussel mod Danmark.'
'Antallet af militante islamisters angreb i Vesten var højere i 2017 end i 2016.'
'Angreb planlagt i ét land, men udført i et andet, kan være særligt vanskelige at forhindre.'
'Siden efteråret 2015 har adskillige personer, som ankom med flygtningestrømmen, været involveret i angreb, blandt dem afviste asylansøgere. Truslen mod Danmark kan også opstå fra flygtninge og migranter i lande udenfor Danmark.'
Sjældent har vi hørt den danske regering tale i så klart et sprog, når det handler om at sætte ord på terrortruslen. Og reaktionen fra Rohde, Stampe og meningsfællerne er da også kun larmende tavshed. Brevets indhold er svært at argumentere imod. Selv for en EU-jubel-entusiast med et hjerte, der banker for fremmede kulturer.
Den danske departementschef leverer i sit svar til Bruxelles også et vidnesbyrd om grænsekontrollens effektivitet:
'Siden begyndelsen af 2016 er flere end 6,4 millioner personer blevet kontrolleret og mere end 5.150 er pr. 14. januar 2018 blevet nægtet indrejse i Danmark. I mit brev af 10. november informerede jeg Dem om en sag, hvor grænsekontrollen forhindrede potentielle terrorister i at slippe ind i Danmark. Jeg kan nu oplyse Dem, at en 30-årig syrisk mand sidder varetægtsfængslet til den 12. februar for at have planlagt et terrorangreb i København som medsammensvoren i førnævnte sag.'
Og Støjbergs departementschef slutter sit brev af til kommissær Reute med en knastør replik, som gerne skulle sætte punktum for EU’s irriterende indblanding i danske forhold:
'Hvorvidt det bliver nødvendigt at udvide grænsekontrollen til andre sektioner af grænsen vil blive afgjort af de danske politimyndigheders vurdering af sikkerhedstruslen og operationelle anbefalinger.'
Sådan! Stik piben ind, EU-pamper! Det skal ikke være kommissærer, men dansk efterretningstjeneste og danske politikere, som afgør, hvordan danskerne bedst beskytter sig. Og vi skal prise os lykkelige for, at Zenia Stampe og Jens Rohde og alle de andre fortørnede EU-entusiaster ikke har magt, som de har agt.