BREV TIL: Johan Henrik Lidén FRA: Jacob Langebek (1771-06-28) - Danmarks Breve
Forrige | 224 af 234 | Næste
BREV TIL: Johan Henrik Lidén FRA: Jacob Langebek (1771-06-28)
Johan Henrik Lidén
1771-06-28
TIL JOHAN HENRIK LIDÉN 1 Tidligere trykt i Ann. for nord. Oldkynd. og Hist. 1856. S. 372 ff. — Lidén var født 1741 i Linköping, blev 1765 Docent i Lærdomshistorien ved Universitetet i Upsala og Amanuensis ved det akademiske Bibliothek. 1768 rejste han udenlands, først til Kjøbenhavn, hvor han traadte i Forbindelse med Langebek, Suhm og andre danske Videnskabsmænd. siden videre. 1770 udnævntes han til Adjunkt i Historien ved Universitetet i Lund; men Kronprins Gustav (III) vilde ikke slippe ham fra Upsala. Siden 1771 led han af Gigt. og denne Svaghed nødte ham senere til at tage Afsked. Han flyttede 1776 til Norrköping. Døde 23. April 1793. Stiftede store Legater. (Sv. biogr. Lex. VIII, 100 ff.).
Høiædle, Min Høistærede Ven.
Forlad mig, om ieg ikke giver Dem den Titel, som Dem tilkommer, men De kan være vis paa, den aldrig kan være saa god, ieg jo ønsker Dem den langt bedre. Dersom ieg ikke havde læst Hr. Magisterens kiærlige Omdøme om s. 493 mig i et Stokholmsk Blad 1 Se foran S. 457. Ogsaa i Lidéns Dagbog omtales Langebek paa en meget sympathetisk Maade (s. Danske Saml. II, 328 ff.)., efterat De havde forladt Kiøbenhavn, skulde ieg snart troet, at De ganske havde forglemt mig. Men ach! Hvor blev Deres Venskab fornyet hos mig, da ieg fik Deres saa høistangeneme som uformodede Brev af 10. Nov. 1770. og det igienem en saa god og kiær Hand som Hr. Archiater Dahlbergs 2 Nils Dalberg (f. 1736 † 1820) var siden 1768 Livmedicus bos Kronprins Gustaf (III); 1781 blev han „Bergsråd“ (Sv. biogr. Lex. IV, 27 ff.)., ja med et Følge, som var saa særdeles velkommet for de daglige Venner, ieg sidder ibland, ieg mener min liden Bogsamling. Tak Kiære Herre for Deres Godhed, men hvormed skal ieg giengielde den? Det er mig overmaade kiært, at det har gaaet Dem vel paa Deres Reiser og efter Hiemkomsten i Fædernelandet. Men lad mig endelig snart vide, hvor De nu opholder sig, hvad Sysler De har, og om De har profiteret noget ved Deres nye Kongeskifte 3 Kong Adolf Frederik var død 12. Febr. 1771, hvorpaa Gustav III havde tiltraadt Regeringen. og efter Hans Majestets lykkelige Hiemkomst, hvorudi ingen Deres Ven skulde tage større Deel end ieg. Kommer De til Lund, skal det glæde mig, saa meget des mere som ieg da kan have Haab om at see Dem engang igien i Kiøbenhavn. Men kommer De til Upsala, kan De der bevise mig megen Venskab og Tieneste, og ieg anseer Dem allerede hos mig selv i min afdøde Vens Hr. Brocmans Sted.
Hr. Magisteren beder i sit Brev om Nova Litteraria fra Danmark, des verre, at ieg skal svare min Ven med Deres egne Ord, at det, her i Lærdoms Riget passerer, er meget lidet. Siden vi fik den ellers ædle Skriv- og TrykFrihed, s. 494 er hele vor Nation med eet bleven aldeles Politisk, og til deels saa ond, at her næsten intet tænkes, tales og skrives, end til Næstens Fornærmelse og til at vende op og ned paa alting. Begge Dele practise res og alt for lykkeli gen. leg tviler ikke paa, man jo hører og taler om vore Omstændigheder i andre Lande, men De kan aldrig forestille sig, hvad for en skreksom og sorrigfuld Vinter vi har haft, og endnu er man ikke uden daglig Frygt og Fare. Ieg har Gud at takke, at ieg endnu ikke directe er rammet, men indirecte, og ved utallige Venners og brave Folks Ulykke, har ieg baade for Sind og Legem haft min fuldkomne Deel. Omendskiønt ieg ved disse daglige Bekymringer og dertil kommende Svaghed havde tabt al Mod og Lyst til Arbeid, saa har ieg dog, siden Sommeren begyndte, igien noget recolligeret mig, og foretaget mig, medens Liv og Kræfter ere der, at udgive noget af de Ting, ieg saa længe og mødsomligen haver samlet paa. Naar Tiderne ere verst, faaer man Lov at agere desperat. See her et avertissement om et stort Verk, som ieg med første vil give under Pressen 1 Scriptores Rerum Danicarum.. Det kommer an paa Publici Bifald og Subscribenters Antal, om mit Forsæt skal naae Fremgang, thi anden Understytning kan ieg ikke vente. Ieg formoder, at Verket skal giøre vor Norden nogen Heder og blive til Nytte i nordiske Historien. Lykkes dette, skal snart flere af mine længe paaarbeidede Verker følge efter. Ieg har tilsendt Herr Stechau i Stokholm endeel exemplarer af mine Anmeldelser, som ieg haaber han giør sig Umag for at uddele. Og ieg giør mig aldeles forsikret om Min Kiære Herres Redebonhed i at udbrede Kundskab om mit Forehavende til Liebhavere ibland sine Venner og Bekiendte. Hr. Cancelli Raad Bring, nu Lagerbring, opholdt sig først paa Vinteren nogen Tid hos os, og var her endnu, da vore Bedrøvelser begyndte 2 Det struenseeske Kabinetsregimente med Afskedigelser og Omkalfatringer paa alle Punkter.. Ieg troer s. 495 dog ikke, han drog herfra misnøiet enten med os Danske i Almindelighed eller med min ringe Tieneste i Særdeleshed. Han har giort sin cour saa vel hos os indtil vort unge Fruentimer, at de ønske snart at se ham igien. Og kanskee har vi endnu i Sommer den Lykke at see denne værdige Gæst, i fald han ikke i Politiske Begivenheder kommer til Stokholm. Hr. Archiater Dahlbergs Bekantskab var ieg særdeles vel nøiet med, og troer at have vundet en god Ven i hannem. Hr. Treschow 1 Herman Treschow, siden Professor Theologiæ; døde 1797 som dansk Sognepræst ved Garnisonskirken i Kjøbenhavn, Medlem af Videnskabernes Selskab. Han gjorde sig fortjent ved at erhverve Orientalisten J. J. Reiskes Manuscripter til Suhms Bibliotbek. Jvfr. Suhms Saml. Skr. XV, 124 ff.. som De skriver om, er endnu ikke hiemkommen, han har i Vinter opholdt sig i Wien, men hvor han nu er, veed ieg ikke, dog troer ieg, at han snart kommer hiem. De Concilio Lincopensi veed ieg ikke nogen anecdot at meddele Dem; vi har alt for lidet conserveret fra saa gamle Tider, det er derfor ieg søger, efter min Formue, at redde det lidet, vi endnu har, fra Undergang. Hr. Magisteren skriver om et Laur. Normanni Ms., som ieg eier 2 „Collectio Epistolarum Laur. Normanni, Prof. Upsalensis“ findes nu i Ny kgl. Saml. 1735, Fol. Lars Norman døde 21. Maj 1703, faa Uger efter at han var indviet til Biskop i Götheborg.; Ieg har efterseet samme, det bestaaer mest af hans Breve til Lærde Mænd og nogle Memorialer til Kongen, dog ere der og nogle Græske og Latinske Vers, som gierne skal være til Tieneste. Ieg havde længe siden ladet dem afskrive, dersom ikke vore critiske Begivenheder havde lagt Glemsomhed i Veien for mange af mine Giøremaal. Hr. Conferentz Raad Suhm med sin Familie lever vel, og er nu paa Landet. Han er en lykkelig Mand og kan give hele Verden en god Dag. Han udgav i fior et Skrift om de Nordiske Folks ældste Oprindelse, og i Aar et andet om Odin og den Hedenske Gudelære i Norden, foruden andre smaa piecer, han imellem amuserer publicum med. Forekommer nogen af mine Bekiendte, s. 496 beder ieg venligst helse, og forbliver med en fuldkommen Tilgivenhed
oprigtige og skyldigste tiener
Kiøbenhavn d. 28. Iun. 1771.
P. S. De spørger, om den VI. Tome af Atlas Daniæ er udkommen, hvortil ieg maae svare Nei; De got Folk delude i Hertugdomet har endnu ikke fra alle Stæder og Amter indsendt de fornødne Efterretninger; Ellers havde Verket længe siden været færdigt. Hr. Professor Kall 1 Vistnok Abraham Kall, der siden 1770 var Professor. Denne havde som Bibliothekar forevist Lidén Universitetsbibliotheket under hans Ophold i Kbhvn. 1768 (Danske Saml. II, 325 ff.). lader Dem venligst hilse.