Ideologi er på vej tilbage i dansk politik - politiken.dk
Gry Inger Reiter 9. jan. 2016 kl. 00.01
I ly af flygtningekrisen har regeringen taget et hovedspring i bølgen blå.
Flygtningesituationen får flere fremtrædende stemmer på den humanistiske fløj til at hyle op om centrum-venstres død.
Rygterne er dog stærkt overdrevne. Konfliktlinjerne mellem højre og venstre er trukket skarpere op, end de har været i årtier.
Superhumanisterne Uffe Elbæk og Sofie Carsten Nielsen fejrede begge årsskiftet ved at afsige dødsdomme over centrum-venstre. Årsagen til dødskramperne er ifølge Elbæk, at Socialdemokraternes, Venstres og DF’s asylpolitik er »fuldstændig enslydende«.
En konsensus mellem de tre partier om at begrænse indvandringen er altså nok til at få Elbæk til at miste den politiske retningssans.Mere overblik udviser forskeren David Budtz Pedersen, der i denne uge kaldte Venstre-regeringens politik for et ideologisk opgør efter lang tid med politisk konsensus.
Regeringen har givet ideologien fuld gas på en lang række områder. De skærer kraftigt på uddannelse og forskning efter årtier med enighed om, at området skulle holdes fri af grønthøsteren.
De har skruet ned for ambitionerne om at begrænse klimaforandringerne. De har genindført fattigdomsydelserne og strammet skruen om kontanthjælpsmodtagere og nytilkomne flygtninge. De har skåret på udviklingsbistanden midt i en regulær flygtningekatastrofe, hvor næsten 60 millioner mennesker er på flugt på verdensplan.
Og hvad skal pengene så gå til? Skattelettelser, selvfølgelig. Det løfte bekræftede Lars Løkke igen så sent som i sin nytårstale.
Læs også: Her er Løkkes 10 hovedbrud i 2016
Venstreorienterede stemmer har kritiseret prioriteringernes konsekvenser og sat spørgsmålstegn ved effekterne.
Hvordan skal vi klare os i den globale konkurrence, hvis ikke vi uddanner os til høj produktivitet? Hvordan skal strammere økonomiske tommeskruer få flere kontanthjælpsmodtagere i arbejde, når kun 1 ud af 4 af dem er arbejdsmarkedsparat?
Men den slags kritik preller af på regeringens jernkåbe. Kritikerne har ikke forstået, at det slet ikke handler om konkrete effekter – det handler om ren ideologi.
Hvis man har svært ved at se forskel på den nuværende regering og oppositionen, trænger man til at få pudset brillerne
Hvis man har det ideologiske udgangspunkt, at den offentlige sektor skal være så lille som muligt, skal alle dens grene beskæres. Også forskning og uddannelse.
Hvis man ser det som moralsk forkert at lade sig forsørge af staten, skal al offentlig forsørgelse begrænses.
Og hvis man helt principielt mener, at pengene ligger bedst i borgernes lommer, vil skattelettelser altid være et mål i sig selv.
Har man svært ved at se forskel på den nuværende regering og oppositionspartierne, trænger man gevaldigt til at få pudset brillerne. Ideologien er tilbage i dansk politik – big time.Det er ikke kun herhjemme i andedammen, at ideologien har fået en renæssance.
I Storbritannien vandt den ualmindelig venstresnoede socialdemokrat Jeremy Corbyn en jordskredssejr ved formandsvalget i Labour. Han gik bl.a. til valg på at indføre højere skatter for landets rigeste og få de privatiserede britiske jernbaner tilbage på statens hænder.
I Spanien stormede venstrefløjspartiet Podemos ind i parlamentet med 20 pct. af stemmerne ved valget i december. Partiet har især markeret sig som kritikere af den europæiske sparekurs og kræver nu en ’social nødsituationslov’, der bl.a. skal forhindre, at familier bliver sat på gaden, hvis de ikke kan betale deres husleje.
Selv den før så midtersøgende Hillary Clinton har kastet sig ud i den ideologiske bølge. Hun vil lave et mere fair skattesystem, hvor ingen millionærer betaler mindre i skat end deres sekretærer, og hun vil presse virksomhederne til at give deres underbetalte medarbejdere en større andel af profitten.
Læs også: Venstres grænsebomme er ren symbolpolitik
Med mærkesager som disse overhaler Hillary sin mand, Bill, og Barack Obama venstre om, og hendes valgkampagne ser ud til at blive den mest ideologisk rene, demokraterne har præsteret i årtier.
Nøgleordet her er dog kampagne. For til forskel fra den danske regering har ideologerne Corbyn, Iglesias og Clinton endnu til gode at bevise, at de vil og kan sætte handling bag ordene.
De har opdaget, at den nye ideologiske bølge kalder på politikere med klare politiske værdier. Men de mangler stadig at bevise, at de også kan skabe politiske resultater til gavn for dem, der enten har fået eller skal få dem til magten.
En ting er dog sikker: Ideologierne er fortsat på historiens rolleliste.
Vi tror på Birthe Rønn Hornbæk, fordi hun er uden filter
Bettina Heltberg: Sukke ved, hvad vi forliste ...