ALifeOfJoyPainAndTears 2. | 1D♥ - Epilog - Movellas
Nogle måneder efter:
"Gider du række mig smøret?" spurgte Louis og sendte mig et kort blik. Jeg trak på skulderne, rejste mig op fra stolen og gik ind i stuen. "Hey babe," lød det fra Harry som sad i sofaen. Hurtigt var jeg henne ved ham og kaste mig ned på hans skød, hvilket han udbrød et støn over. "W-Wega," pustede han. "Siger du jeg er tyk?" sagde jeg fornærmest og gled ned fra hans skød. Han kiggede mig dybt i øjnene, mens han fjernede en tot fra mit ansigt og rystede alvorligt på hovedet. "Dog ikke."
"Vil i med ned på stranden senere?" spurgte Niall, som kom farrede ind af hoveddøren med helt fugtigt hår og vådt tøj. Jeg grinede en smule over ham og nikkede så. Lidt efter kom Rex og Jacob gående ind i stuen. Jeg har faktisk bemærket, at de har hængt en del sammen ud - mest hjemme ved Rex, alene altså.
"Må vi ikke lige bede om alles opmærksomhed?" råbte Rex, hvilket fik alle drengene til at komme ind i stuen. "Hvem er alles?" spurgte Louis og slog sig ned i sofaen ved siden af mig. Jeg kiggede dumt på ham og slog ham i baghovedet. "Hvad?" brokkede han sig irriteret. Jeg rullede bare øjne og kiggede op på de to drenge igen. Efterhånden som alle var kommet ind i stuen, blev jeg mere sulten men også spændt på hvad de ville sige. Noget siger mig, det var noget stort. Men noget siger mig også jeg burde finde mig nogle popcorn, da jeg er rimlig lækker sulten. "Vi har en nyhed." forklarede Jacob.
De tøvede lidt og kiggede på hinanden. "Ja, hvad er det så?" spurgte Niall utålmodigt.
"Vi er sammen," sagde Rex så og kiggede spændt rundt på os alle. Mine øjne sprang nærmest ud af ansigtet og jeg var hurtigt viklet ud af Harrys arme og oppe, og omfarve dem begge to. "Tillykke, tillykke, tillykke forsatan da også! Mine to babyer bliver så store," sagde jeg og lavede et lille snøft, hvilket fik dem til at grine. "Hvordan tror du jeg havde det med dig og Harry, da i fandt sammen igen?" sagde Rex helt alvorligt og sendte mig så et svagt smil. Jeg kiggede kort ned på Harry som smilede stort. "Du var.. glad?" forslog jeg.
"Jeg var glad for i endelig havde fundet sammen igen," forklarede han, "i er som skabt for hinanden."
"Hvad kan jeg sige? Det ligger til familien," sagde jeg drillende og gav ham et puf i siden. Han grinede kort og lagde så sin arm omkring Jacobs hofte. Hurtigt smuttede jeg ned til Harry igen og viklede mig ind i hans arme. Han kyssede mig blidt i håret, hvilket bare fik mig til at smile endnu mere.
"Ved i hvad?" sagde Louis pludselig efter noget tid og sprang op fra sofaen, "jeg går ned til bageren og køber en kanelkage! Det skal fejres!"
FUCKING KANELKAGE BITCHES!
Mit liv kan ikke blive bedre. <33