Den ældre Machiavelli-opfattelse - C. Paludan Müller og Thomas Macaulay · Forlaget Helikon
Machiavelli, mål og moral
Machiavelli-fortolkninger
Machiavelli: "På hvilken måde fyrsterne skal holde deres løfter"
"Sandheden om situationen i Italien"
Den ældre Machiavelli-opfattelse - C. Paludan Müller og Thomas Macaulay
I 1839 udkom der i Odense en mindre afhandling på 128 sider, Undersøgelse om Machiavelli, skrevet af teologisk kandidat C. Paludan-Müller, på det tidspunkt adjunkt ved byens katedralskole. Forfatteren, Caspar Peter Paludan-Müller (1805-1882), hvis bror var den endnu mere berømte Frederik Paludan-Müller (Adam Homo), må betragtes som en af de mest betydelige danske historikere i 1800-tallet og var lærer for blandt andre Kr. Erslev, grundlæggeren af den moderne kildekritik og metode for historievidenskaben i Danmark og Skandinavien.
Bogen om Machiavelli er et af Paludan-Müllers tidligste arbejder, og den kan læses med udbytte også i dag, især på grund af det meget store empiriske materiale, der her er samlet og behandlet kritisk, og som belyser den ældre Machiavelli-opfattelse, dvs. opfattelsen igennem 15-, 16-, 17- og 1800-tallet frem til Paludan-Müllers egen tid. Denne historisk-kritiske undersøgelse indeholdes i bogens "Første afdeling", som nedenfor er gengivet uforkortet og med forfatterens egne noter. I bogens anden og tredje "afdeling" fremlægger Paludan-Müller sin egen Machiavelli-fortolkning, der afspejler det generelt mere positive og nuancerede syn på Machiavelli blandt samtidens historikere og andre kulturpersonligheder.
Mens Machiavelli tidligere var blevet bedømt - og fordømt - ud fra religiøst-dogmatiske, abstrakt-moralske og kirke- og statspolitiske præmisser, begyndte man fra romatikkens tid at indplacere ham i hans egen historiske og nationale sammenhæng, hvorved grunden blev lagt til den moderne, historisk orienterede Machiavelli-forskning. Eftersom Fyrsten altid havde været det centrale skrift, når talen var om Machiavellis omdømme, især selvfølgelig blandt hans talrige modstandere, er det naturligt nok bedømmelsen af dette værk, Paludan-Müller gør til hovedgenstanden for sin undersøgelse.
Teksten er ganske lidt moderniseret, og i det store og hele er den originale sprogtone bevaret. I enkelte tilfælde har jeg indføjet supplerende oplysninger, som da er anbragt i firkantet parentes.
Caspar Peter Paludan-Müller, 1805-1882, dansk historiker; bror til Frederik Paludan-Müller. Få danske historikere fra 1800-t. har præget faghistorien som Paludan-Müller. Han anses af mange som en foregangsmand for den kildekritiske historievidenskabelige tradition, der blev udfoldet af hans elev Kr. Erslev i begyndelsen af 1900-t. og stadig betragtes som faghistoriens væsentligste metode. I nyere forskning er billedet af Paludan-Müller blevet ændret. Hans liv og virke ses i højere grad i sammenhæng med 1800-t.s idéhistorie. Det har medført, at han ikke kun ses som foregangsmand for den kildekritiske historietradition, men som eksponent for en historievidenskabelig tænkning, der indbefatter betydelig mere end en kritisk metode.
Paludan-Müller var barn af romantikken og etablerede sig som historiker under indflydelse af den danske guldalder. Også den tyske historisme, der med bl.a. Leopold von Ranke var slået afgørende igennem i videnskabeliggørelsen af historie i Tyskland, fik afgørende betydning for Paludan-Müllers udvikling. Livet igennem søgte han som historiker at forene en empirisk videnskabsopfattelse med en religiøs verdensopfattelse.
Paludan-Müller var uddannet teolog og gjorde sideløbende med sin virksomhed som historiker karriere inden for den lærde skole, først i Odense og siden som rektor i Nykøbing Falster. Først i 1872 kom han til universitetet i København, hvor han blev udnævnt til professor.
Karakteristisk for hans historiske forfatterskab er en kritisk indstilling og et ønske om at efterprøve andre historikeres resultater. Selvom han i sine undersøgelser kom vidt omkring, centrerer forfatterskabet sig om 1400- og 1500-t. I denne periode så Paludan-Müller kimen til den verden, han selv var en del af. Geografisk var det Danmark og Norden, han primært beskæftigede sig med.
Artikel i Den Store Danske Encyklopædi.
Thomas Macaulays indflydelse som historiker rakte langt ud over hjemlandets grænser, og han gav en for sin tid autoritativ fortolkning af Machiavelli, der også gjorde sig gældende i Danmark, idet J. C. Barths oversættelse af Fyrsten fra 1876 er forsynet med en indledende afhandling af den britiske historiker. Teksten, der er gengivet her, er taget fra hans Essays, bind 2, København 1879, s. 212-240, 246-267.
Thomas Babington Macaulay (1800-1859), britisk historiker, politiker og essayist. Macaulay var uddannet advokat, men blev tidligt kendt som en fremragende skribent og taler og indvalgtes i 1830 i Parlamentet. Han beklædte flere ministerposter og opholdt sig 1834-38 i Indien som medlem af Regeringsrådet. I 1850 trak han sig ud af politik for at arbejde med sit historiske hovedværk, The History of England from the Accession of James II, 1-5 (1849-61), en episk fremstilling af Englands historie 1685-1702. Hans arbejde bærer stærkt præg af hans politiske synspunkter; han var liberal (whig), og han dømte de historiske skikkelser ud fra deres bidrag til, hvad han betragtede som fremskridt. Det er ikke som kritisk faghistoriker, men i kraft af sin fortællekunst, at han opnåede en usædvanlig popularitet og udbredelse i samtiden og satte sit præg på senere generationer af britiske historikere.
Læs videre HER!