november | 2017 | Tilfældigvis er skærmen blevet blæk
Hav d 29.11.17 14:21:41 til 14:22:52
Men mit sprog er ikke fjendtligt. Det er aldrig det hurtige blik. Jeg sejler: alting sejler! Hver aften slår solens sind en kløft gennem bjergene.
Jeg tror, du havde glemt den der. Du trak mig med til de yderste bjerge. Kan jeg være i dette landskab?
Samtale d 27.11.17 14:46:53 til 14:47:24
Det var før du kunne forsvinde. De lyser indefra mørket sammen med et par tøvende sætninger og den dyrebare uro, jeg fik foræret i gave engang ved et tilfælde. Brev i april. Det var før diamanterne, endda før mine fingres bevægelse igennem skygger, igennem hår, igennem byplan efter byplan.
Samtale d 27.11.17 14:46:05 til 14:46:38
Bagefter lå vi henover istidens bjergkæder, henover krøllede lagner, henover en hemmelig tøven i diamanternes udspring. Og ned gennem huden til knoglerne, glitrende-glitrende, og ind gennem knoglerne til mørket falder sammen med marven.
Hav d 23.11.17 16:55:49 til 16:56:42
Det dybeste af alt er sætningernes spredte betydning. Men mit sprog er ikke fjendtligt. Tingene tøver. Kaffen, jeg drikker, er mild i sin smag.Kaffen, jeg drikker, er mild i sin smag. Kaffen, jeg drikker, er mild i sin smag. Vi tænkte på ord, der blev ved med at hænge øverst i kampagnerne.
Hav d 23.11.17 16:54:00 til 16:55:34
Glashænder. Søg ikke ly i disse digitale litterære sansninger, men flyd med! I hver dag gled rester af betydning med mig videre Søg ikke ly i floden af et andet sprog, men lær det. Tilbage i fortiden i ensomheden strakte jeg hver sætning ud, så den kunne glide henover ugerne.
Hav d 23.11.17 15:34:14 til 15:34:45
Sætningerne er filtrede tråde. Som at hilse med begge hænder kødfulde: Yo my friend! Yo, Yo!Som at hilse med begge hænder kødfulde: Yo my friend! Yo, Yo! Som at hilse med begge hænder kødfulde: Yo my friend! Yo, Yo! Jeg ryster en tilfældig bog. Humøret blandt flowdiagrammer af mørke, af lys.
Hav d 23.11.17 12:57:22 til 12:58:04
Intimiteten i skriften I billederne var mit sprog blevet fjendtligt: Da jeg læste et kedeligt digt, læste jeg et kedeligt digt og det slog mig: Sommeren var alligevel helt i orden, efteråret, og vinteren. Sætningen, der lige før faldt ud af din mund.
Hav d 23.11.17 12:56:25 til 12:57:04
Når jeg skrev dit navn i skyggerne, faldt en stråle af sol ind af mit vindue. Brev i april. Bevægelsen i overfladen ville få ordene til at forsvinde. Jeg bladrer i en tilfældig bog.
Tilbage i fortiden i ensomheden strakte jeg hver sætning ud, så den kunne glide henover ugerne.Tilbage i fortiden i ensomheden strakte jeg hver sætning ud, så den kunne glide henover ugerne.
Landskab d 23.11.17 12:27:03 til 12:28:06
Jeg kyssede en vej ind i sindssygen. Bøgerne hvilede omkring kaffen.
I billederne var mit sprog blevet fjendtligt: Det var før du kunne forsvinde. Kaffen, jeg drikker, er mild i sin smag. Du trak mig med til de yderste bjerge. Hvis jeg havde mødt dig tidligere, ville jeg også have valgt at følge dit blik.
Samtale d 22.11.17 15:46:49 til 15:48:18
Et brev.Et brev. Et brev. Et brev. Jeg skrev intet ned i den periode. Sætninger hviskede igennem vasketøjet og tabte et par kærtegn på min hud. I natten var en fjern stemme næsten faldet i søvn. Jeg kunne ikke glemme det, der skulle glemmes.
Jeg vil ikke miste dig, hviskede jeg ind i din drøm, og lod mit hjerte slå blidt mod din krop.