Den fredeligste af Roms syv høje | Information
En mere uforpligtende udflugt til Aventinerhøjen kan tage sin begyndelse ved metrostationen Piramide. I en åbning i den aurelianske mur – ind mod den protestantiske kirkegård – ligger Cestius-pyramiden.
Adam Eastland
ROM — Hvis man føler sig tyranniseret af forbrugerismen på de dyre forretningsstrøg i Roms centrum, kan man altid fortrække til Aventinerhøjen. Den sydligst beliggende af Roms syv høje er ikke bare den mest fredfyldte, men har siden antikken været brugt til at give udtryk for protester med det herskende regime. I 494 f.Kr. og flere gange i de følgende århundreder forlod den romerske underklasse bykernen for at opnå de samme rettigheder som overklassen: Secessio plebis, »plebejernes løsrivelse«, kaldes protestformen, og det udtryk har siden da været en fast del af det politiske ordforråd i Italien. La ritirata sull'Aventino, »tilbagetrækningen til Aventinerhøjen«, blev det således kaldt, da oppositionen i 1924 under fascismen besluttede at boykotte det parlamentariske arbejde, efter at socialisternes leder, Giacomo Matteotti, var blevet dræbt af Benito Mussolinis sortskjorter. Og senest har italienske intellektuelle forgæves opfordret oppositionen til at gøre det samme i protest mod Silvio Berlusconis regime.
En mere uforpligtende udflugt til Aventinerhøjen kan tage sin begyndelse ved metrostationen Piramide. Bag Cestius-pyramiden ligger den smukke og stemningsfulde ikkekatolske kirkegård, Il cimetero acattolico, hvor 4.000 udlændinge og ikkekatolske italienere ligger begravet. Under de høje pinjer er bl.a. de engelske digtere John Keats og Percy Shelley, adskillige skandinaver, Goethes søn August, den italienske modernist Carlo Emilio Gadda, filosoffen og grundlæggeren af det italienske kommunistparti Antonio Gramsci stedt til evig hvile. Et kortere besøg kan anbefales, inden man bestiger Aventiner-højen.
Korsriddere
Opstigningen starter på hjørnet af Via Marmorata og Viale Manlio Gelsomini. Efter et par hundrede meters stejl stigning kommer man først til klosterkirken San Anselmo, hvor der ofte afholdes koncerter. Men det interessante ligger lige rundt om hjørnet: Piazza dei Cavalieri di Malta, som er omkranset af palmer, cypresser og fantasifulde mure, er tegnet af Giovanni Battista Piranesi (1720-1778), der især er berømt for sine raderinger af de antikke ruiner i Rom, Le vedute romane, og de såkaldte fængselsfantasier, Carceri d'invenzione. Pladsen og ombygningen af malteserriddernes klosterkirke, der ligger skjult bag de høje mure, var faktisk de eneste arkitektoniske værker, som den eklektiske Piranesi nåede at realisere. Malteserridderne, hvis historie går tilbage til erobringen af Jerusalem i 1099, og som er tæt knyttet til de kristne korstog, er en af de ældste religiøse ordener inden for den katolske kirke. Ordenen, som aktuelt har omkring 12.500 medlemmer, har status som en suveræn stat og diplomatiske forbindelser med 104 lande i verden. Parken omkring Villa Malta, som det ekstraterritorielle område på Aventinerhøjen kaldes, er en botanisk have med træer og planter fra hele verden. Offentligheden kan kun få adgang efter forudgående aftale og i grupper på minimum 10 personer. Man kan dog få et lille glimt af det forjættede land ved at kigge gennem et hul i porten til parken, hvor Peterskirkens kuppel dukker op, perfekt indrammet af et langt espalier.
Indbydende muligheder
Lige ved siden af Villa Malta ligger Sant'Alessio-kirken og lidt længere henne ad gaden Santa Sabina, som er en af Roms ældste kirker. Gennem et ovalt hul i klosterhavens mur kan man se et appelsintræ, hvis blade i sin tid blev brugt til at fremstille kroner til paver og kardinaler. Umiddelbart efter kirken ligger der en appelsinlund, som har et af Roms bedste udsigtspunkter. Herfra kan man se Trastevere, Tiberøen, Gianicolohøjen, Vatikanet, Capitol og helt til Villa Borghese nord for byens centrum. Hvis man ikke vil udforske Aventinerhøjen og dens mange kirker yderligere, er der to indbydende muligheder, når man forlader appelsinlunden. Man kan enten vælge at gå til venstre ad Clivo della Rocca, som er en lang og stejl nedstigning mellem mosbegroede vægge til Tiberens bred. Hvis man derimod vælger at forsætte ligeud, får man først øje på ruinerne på Palantinerhøjen, der i aftensolen ligner Grand Canyon. For foden af højen ligger oldtidens hippodrom, Circus Maxsimus, som en påmindelse om, at eventkulturen har rødder i Den Evige Stad.
rejserstorbyer
Hvis man har sin rige onkel eller bare rigeligt med feriepenge med til Rom, bør man forkæle sig selv med frisk fisk på Il Tempio di Iside, som ligger i nærheden af Colosseum. Stedet er gennemført kitsch med hummere i akvarier og pastelfarvede tapeter. Men maden fejler absolut ingenting, navnlig ikke il pesce crudo, antipasti af rå tun, sværdfisk og blæksprutter.
Il Tempio di Iside, Via Pietro Verri 11, tlf. 06-7004741
Før eller efter tilbagetrækningen til Aventinerhøjen kan man besøge Da Bucatino i for foden af bakken. Det er et gedigent, stemningsfuldt spisested, som har alle det romerske køkkens klassikere på menuen. Testaccio, hvor restauranten ligger, er Roms traditionelle slagterkvarter, hvor indvoldene ikke får lov til at gå til spilde, men tværtimod betragtes som særlige specialiteter, f.eks. ’la trippa’, komave.
Da Bucatino, Via della Robbia 84/86, tlf. 06-5746886
Har man af uransagelige årsager bevæget sig ud ad Via Prenestina, kan man lige så godt prøve at få det bedste ud af det og besøge den dræbte forfatter og filminstruktør Pier Paolo Pasolinis yndlingsrestaurant, Necci. På grund af en brand for et par år siden ser lokalerne ikke ud som i Pasolinis dage, men den hyggelige gårdhave er stadig den samme. Det nye Necci byder på originale genfortolkninger af italienske klassikere, udelukkende baseret på økologiske råvarer.
Necci, Via Fanfulla da Lodi 68, tlf. 06-97601552