Brug af ulovlig bundmaling kan medføre store ekstraomkostninger når vanddybden bliver for lav, og havnen skal oprenses.
Når lystbådehavne fra tid til anden skal oprenses pga. for lav vanddybde udføres en række analyser for at fastslå forureningsniveauet i havnen. Dette er bestemmende for hvad der efterfølgende skal ske med det oprensede materiale. Normalt kan dette sejles til havns og dumpes (klappes). Hertil kræves en klaptilladelse, der udstedes af amterne (efter kommunalreformen overtager staten klapsagsbehandlingen).
Men der findes efterhånden mange eksempler på, at lystbådehavne ikke kan få tilladelse fordi slammet er for forurenet. Derfor er mange havne i dag nødt til bringe slammet på land og deponere det. Problemet er typisk et for højt indhold af stoffet TBT, som siden 1991 har været forbudt i bundmaling til lystbåde. TBT er særdeles miljøfarligt, hvorfor man nu på verdensplan er blevet enige om et totalforbud fra 2003, således, at erhvervsflåden pt. er ved at overgår til malinger af den type som har været anvendt på lystbåde siden 1991.
Læs mere om problemerne om ulovlig bundmaling her.
Er du i tvivl om den bundmaling du har stående er lovlig, så er her nogle nemme retningslinier:
Hemples Bravo 76101 og 76101-12 er eksempler på ulovlige malinger, som kun er beregning til erhvervsfartøjer, idet de ikke overholder kobberfrigivelseskravene. Bøtten adskiller sig i øvrigt ved kun at have meget lidt tekst og er overvejende blank.
Opsummeret vil det sige, at lovlige malinger til lystfartøjer kan karakteriseres som følger:
Er købt i Danmark og har dansk etikette
Er købt efter 2003
Er købt i en almindelig bådudstyrsforretning
Er makimalt på 2,5 liter
Er i en bøtte, som ikke primært er blank med kun meget lidt tekst.
Ser man malinger / bøtter der ikke lever op til ovenstående hos andre brugere på havnenbør man tage kontakt til havnens personale som så vil tage affære.