Lad planterne komme til hjælp: DMI
Afgrøder, der dyrkes som råstoffer for produktion af energi, rummer et betydeligt potentiale for at gavne klimaet. Det vil dog tage mange år, før effekten slår igennem.
At plante mere skov og samtidig styrke bestræbelserne på at bevare den eksisterende skov har været en del af de internationale klimaforhandlinger gennem mange år. De fleste vil sikkert slet ikke tænke på dette som 'geo-engineering'.
Der er da heller ingen tvivl om, at skovrejsning og fredning vil være en meget sikker metode, som næppe vil forårsage drastiske ændringer i de regionale og lokale klimamønstre.
På plussiden tæller også, at metoden er billig sammenlignet med andre løsninger. Alene derfor giver det god mening at fortsætte bestræbelserne som et supplement til andre metoder.
Metoden har dog tre problemer. For det første har det hidtil været svært at gennemføre strategien – globalt set går det stadig den forkerte vej, især for regnskoven. For det andet er skovenes potentiale for at trække yderligere CO2 ud af atmosfæren relativt lille set i forhold til de mængder, der bliver tilført. For det tredje vil det tage lang tid, før effekten slår igennem i form af en sænkning af den globale middeltemperatur.
Effekten kan forøges, hvis man satser på at dyrke afgrøder, der kan udnyttes til at producere biobrændsler. Så får man en dobbelt effekt. Dels trækker planterne CO2 ud af atmosfæren under deres vækst, dels erstatter de fossile brændsler. Lige som med skovbevarelse kan man dog ikke regne med en her-og-nu effekt på den globale middeltemperatur ved at dyrke energi-afgrøder.
Redaktion Bo Christiansen og Bjarne Siewertsen, bsi@dmi.dk
© DMI, 11. oktober 2010.
At trække CO2 ud af atmosfæren
Politiske, juridiske og etiske problemer