A-vitamiini – Wikipedia
Kemiallinen kaava C20H30O
Molekyylipaino 286,456 g/mol
Vitamiinin ominaisuudet
Liukenevuus Rasva
RDA (aikuinen mies) 900 μg/vrk
RDA (aikuinen nainen) 700 μg/vrk
RDA yläraja (aikuinen mies) 3000 μg/vrk
RDA yläraja (aikuinen nainen) 3000 μg/vrk
Kalpea, kuiva iho
Osteoporoosi (epäilty, pitkäaikainen)
Tavalliset lähteet
Tummat hedelmät
A-vitamiini on yksi ihmisen tarvitsemista rasvaliukoisista vitamiineista ja tärkeä näkökyvylle ja luuston kasvulle. A-vitamiini on yleisnimitys useille saman biologisen aktiivisuuden omaavalle molekyylille. Tavallisin muoto on alkoholimuoto retinoli, josta muodostuu elimistössä myös aldehydiä, retinaalia ja retinolihappoa. Ravinnossa niiden yhteismäärä sekä A-vitamiinin esiasteet, karoteenit ja kryptoksantiinit, ilmaistaan retinoliekvivalentteina (RE).
1 A-vitamiini elimistössä
2 A-vitamiinin tarve ja saanti
2.1 Eräiden ruoka-aineiden ja ruokalajien A-vitamiinipitoisuuksia
A-vitamiini elimistössä[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]
A-vitamiini on välttämätön hämärässä näkemiselle. Silmän verkkokalvon sauvasoluissa on rodopsiinia, joka reagoi herkästi valoon. Rodopsiini muodostuu proteiinista ja retinaalista. Vitamiinin puutteessa näkökyky heikkenee ja erittäin vaikea puutos johtaa jopa sokeuteen. A-vitamiinin puutteen aiheuttamaa sokeutta esiintyy melko paljon 3–4 vuoden ikäisillä lapsilla kehitysmaissa.
A-vitamiini vaikuttaa myös luuston rakentumiseen sekä erilaistuvien ja nopeasti kasvavien ja uusiutuvien epiteelikudosten muodostumiseen. Karotenoideilla on myös merkitystä elimistön antioksidanttijärjestelmässä.
A-vitamiinin liikasaannin oireita ovat muun muassa ruokahaluttomuus, ärtyneisyys, uneliaisuus, kuiva iho, maksan toimintahäiriöt ja luustomuutokset. Yli 1 500 mikrogramman suuruinen päiväannos A-vitamiinia voi aiheuttaa pitkällä aikavälillä osteoporoosia, ja erittäin suuret määrät voivat aiheuttaa lisäksi maksavaurioita. Siksi maksatuotteiden runsasta kulutusta ja A-vitamiinilisien tarpeetonta käyttöä ei suositella.
Beetakaroteeni muuttuu elimistössä A-vitamiiniksi. Beetakaroteenin runsas saanti ruoasta tai ravintoainevalmisteista ei kuitenkaan aiheuta A-vitamiinin liikasaantiin liittyviä myrkytysoireita. Pitkäaikainen runsas beetakaroteenin saanti voi näkyä ihon kellertymisenä, mikä on kuitenkin vaaratonta.lähde?
A-vitamiinin tarve ja saanti[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]
Valtion Ravitsemusneuvottelukunnan mukaan suositeltava ravintoainetiheys väestöryhmille, joiden energian saanti on 8–12,5 megajoulea vuorokaudessa, on A-vitamiinin osalta 80 mikrogrammaa retinoliekvivalenttia yhtä megajoulea kohti eli 640–1000 mikrogrammaa retinoliekvivalenttia vuorokaudessa.[1]
Aikuisilla, joilla energian saanti on liian pieni, on riski saada liian vähän vitamiineja ja kivennäisaineita. Alle 6,5 megajoulea vuorokaudessa energiaa saavien aikuisten on aina täydennettävä ruokavaliotaan ravintoainevalmisteella. Aikuisten tulee syödä riittävästi kasviksia.
Suomalaisten A-vitamiinin keskimääräinen saanti on suositusten mukainen; naisilla 690 mikrogrammaa vuorokaudessa ja miehillä 963 mikrogrammaa (retinoliekvivalentteina). Ihmiset saavat suurimman osan A-vitamiinia lihasta ja kasviksista. Loppuosa saadaan pääasiallisesti ravintorasvoista ja maitovalmisteista.[2]
Kasviksissa ei ole A-vitamiinia valmiina vaan sen esiastetta beetakaroteenia. 12 mikrogrammaa ruoasta tai kaksi mikrogrammaa ravintovalmisteesta saatavaa beetakaroteenia vastaa yhtä mikrogrammaa A-vitamiinia.
Eräiden ruoka-aineiden ja ruokalajien A-vitamiinipitoisuuksia[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]
A-vitamiinia (RAE, µg)
Naudanmaksa &&&&&&&&&&019674.020000019 674,2 [3]
Maksalaatikko &&&&&&&&&&&02402.07000002 402,7 [4]
Porkkana &&&&&&&&&&&&0774.0100000774,1 [5]
Lehtikaali &&&&&&&&&&&&0765.0800000765,8 [6]
Täysmaito &&&&&&&&&&&&&028.060000028,6 [7]
Persikka &&&&&&&&&&&&&&09.03000009,3 [8]
Peltosaari, Leena & Raukola, Hilkka: Ravitsemustieto. Otava, 1995. ISBN 951-1-13655-0.
Elintarvikkeiden koostumustietopankki Fineli. Terveyden ja hyvinvoinnin laitos. Viitattu 5.8.2013.
↑ Valtion ravitsemusneuvottelukunta: Suomalaiset ravitsemussuositukset – ravinto ja liikunta tasapainoon (PDF) 2005. Valtion ravitsemusneuvottelukunta. Viitattu 10.10.2008.
↑ Paturi, M. et al.: Finravinto 2007 -tutkimus (PDF) 2008. Kansanterveyslaitos. Viitattu 10.10.2008.
↑ Maksa, naudan Fineli
↑ Maksalaatikko, pirkka / saarioinen, valmisateria Fineli
↑ Porkkana Fineli
↑ Lehtikaali Fineli
↑ Täysmaito, rasvaa 3,5 %, vl, d-vitamiinia 1ug Fineli
↑ Persikka/nektariini kuorittu, kivetön Fineli
Helsingin yliopiston avoin yliopisto: Ravitsemustieteen perusteita, A-vitamiini eli retinoli
Arno Forsius: A-vitamiinin historiaa
Fineli: A-vitamiinin lähteet
PubChem: Vitamin A (englanniksi)
DrugBank: Vitamin A (englanniksi)
Human Metabolome Database: Vitamin A (englanniksi)
KEGG: Vitamin A (englanniksi)
ChemBlink: Retinol (englanniksi)
Noudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=A-vitamiini&oldid=18171094”
Sivua on viimeksi muutettu 24. toukokuuta 2019 kello 15.50.