Vuosi 2003, viikko 44 Liite | Valtioneuvoston viikko | Virallistieto | EDILEX
Vuosi 2003, viikko 44 Liite
Tämän periaatepäätöksen tavoitteena on elintarviketurvallisuuteen liittyvän paikallisen elintarvikevalvonnan vahvistaminen ja valtakunnallisen ohjauksen tehostaminen.
Elintarviketurvallisuus halutaan pitää korkealla tasolla Suomessa. Keskushallinnon valvontaviranomaisen toimintoja on ajanmukaistettu vastaamaan pellolta pöytään -laatuketjun varmistamisen vaatimuksia. Elintarvikevalvonnan painopiste on siirtymässä suorasta valvonnasta elintarviketoimijoiden omavalvonnan toimivuuden valvontaan.
Paikallisen elintarvikevalvonnan järjestäminen on pääosin kuntien tehtävä. Osassa kuntia valvonnan minimitaso kuitenkin alittuu, minkä seurauksena ei voida varmistaa elintarviketurvallisuutta eikä eri elintarvikealan toimijoiden tasapuolista kohtelua kaikkialla maassa. Koska elintarviketurvallisuuden ja siitä vastaavan järjestelmän toimintakyvyn varmistaminen on sekä kansanterveyden että elintarviketalouden kilpailukyvyn ylläpitämisen kannalta tärkeää, on paikallisen elintarvikevalvonnan kehittämiselle annettava uudet suuntaviivat. Kehittämisessä on tarkoituksenmukaista ottaa huomioon myös muut hankkeet, joilla pyritään kuntien välisen yhteistyön tiivistämiseen.
Elintarvikevalvontaa koskevat elintarvikelaki (361/1995), terveydensuojelulaki (763/1994) ja laki eläimistä saatavien elintarvikkeiden elintarvikehygieniasta (1195/1996). Euroopan yhteisössä (EY) on lisäksi valmisteltavana useita elintarvikevalvontaa koskevia asetuksia ja muita säädöksiä, jotka tulevat vahvistamaan yhteiset toimintaperiaatteet sekä elintarvike- että rehuvalvonnalle.
Koska edellä mainittujen kansallisen ja EY:n lainsäädännön mukainen elintarvikevalvonta on kiinteä osa ympäristöterveydenhuoltoa aiheuttaa tämä sen, että periaatepäätös tulisi käytännössä sovellettavaksi myös muuhun ympäristöterveydenhuoltoon liittyvään terveydensuojelulain, tuoteturvallisuuslain (914/1986), eläinlääkintöhuoltolain (685/1990), eläintautilain (55/1980), eläinsuojelulain (247/1996) ja toimenpiteistä tupakoinnin ehkäisemiseksi annetun lain (693/1976) mukaiseen paikallisen viranomaisen toiminnan kehittämiseen.
Paikallisella tasolla tehtävää elintarvikevalvontaa sekä valvonnan ohjausta kehitetään seuraavien tavoitteiden mukaisesti:
- Elintarviketurvallisuuden korkea taso säilyy Suomessa
- Elintarvikevalvonnan asiakkaat (yrittäjät, kuluttajat) saavat samantasoiset palvelut maan kaikissa osissa
- Uudistuvan EU-lainsäädännön vaatimukset otetaan huomioon
- Valvonta perustuu tutkimustiedon hyödyntämiseen ja riskinarviointiin.
1. Elintarvikevalvonta järjestetään paikallisella tasolla siten, että kuntien ja kuntayhtymien vastuulla olevasta valvonnasta vastaa seudullinen valvontayksikkö. Seudullisia valvontayksiköitä muodostetaan koko maahan 50 - 85 kpl.
Seudullinen valvontayksikkö koostuu kuntien ja kuntayhtyminen nykyisistä valvontayksiköistä muodostetusta yhdestä organisaatiosta, joka on yhteisen johdon alaisuudessa. Kuntien ja kuntayhtymien tehtävänä olevan muun ympäristöterveydenhuollon tulee olla osa saman valvontayksikön tehtäväkenttää. Alueet muodostetaan vapaaehtoisin järjestelyin. Jos seudulliset yksiköt eivät muodostu koko maahan kolmen vuoden kuluessa, säädetään aluerajoista erikseen.
Tarkoituksenmukaisen työnjaon ja erikoistumisen mahdollistamiseksi valvontayksikön minimikoko on koko ympäristöterveydenhuollon toimialalla 10-15 henkilötyövuotta ottaen kuitenkin huomioon paikalliset erityistekijät. Koko henkilöstön ei ole välttämätöntä olla sijoitettuna valvontayksikön keskuspaikalle. Seudullisia yksiköitä muodostettaessa tulee huomioida muu seudullinen yhteistyö, muun muassa kansanterveystyössä.
Kuntien ja valtion tehtäväjaon kehittäminen
2. Valtion keskushallinnon viranomaiset voivat tilata osan vastuullaan olevista elintarvikevalvontaan liittyvistä uusista tai nykyisistä tehtävistä muodostettavilta seudulliselta valvontayksiköiltä tai kolmansilta osapuolilta, jotka voivat olla julkisia tai yksityisiä.
3. Ensisaapumispaikkavalvonnan järjestäminen siirretään kunnilta valtion vastuulle vuodesta 2006 lukien valtiontalouden menokehysten puitteissa.
EY:n komission helmikuussa 2003 antaman virallista rehu- ja elintarvikevalvontaa koskevan asetusehdotuksen mukaan toimivaltainen viranomainen voi antaa toimeksiantona valvontatehtäviä muille viranomaisille ja akkreditoiduille, kolmansille osapuolille. Tämä luo uusia mahdollisuuksia kehittää työnjakoa valtion ja kuntien välillä. Toimeksiannoista tehdään sopimus kansallisen viranomaisen ja palvelun tuottajan kesken. Palvelun laatuvaatimukset sisällytetään sopimukseen. Tilaus tehdään julkisia hankintoja koskevien säännösten mukaisesti. Päätöksenteko valvonnan tulosten perusteella on aina viranomaisella.
Eläimistä saatavien elintarvikkeiden ensisaapumispaikkojen valvonnan tuottavat seudulliset valvontayksiköt keskushallinnon tilauksen mukaisesti.
Elintarvikevirasto vastaa lisäksi nykykäytännön mukaan valtakunnallisesti esimerkiksi lisäaineiden, vitamiinien, säteilytyksen, vierasainejäämien ja muuntogeenisten ainesosien sekä pakkausmateriaalien analysointiin ja valvontaan liittyvistä vaativista tehtävistä. Kasvintuotannon tarkastuskeskuksen vastuu maatalouden tuotantopanosten, erityisesti rehujen valvonnasta säilyy ennallaan. Elintarvikevalvonnan aluehallinnon tehtävät säilyvät ennallaan. Keskushallinnon viranomaisen rooli selkeytetään operatiivisesta toimijasta paikallisen toiminnan ohjaajaksi ja arvioijaksi.
Ohjauksen tehostaminen
4. Elintarvikevirasto vahvistaa vuosittain valtakunnallisen elintarvikevalvontaohjelman. Seudullisilta valvontayksiköiltä edellytetään kirjallisen valvontasuunnitelman ja kirjallisen laatujärjestelmän laatimista.
Osa valtakunnallisen elintarvikevalvontaohjelman tavoitteista tulee olemaan monivuotisia.
Paikallisesti laadittava valvontasuunnitelma sisältää vähintään tarkastusten määrittelyn, valvontakohteiden tarkastustiheyden arvioinnin, näytteenottosuunnitelman ja valvontasuunnitelman toteutumisen arvioinnin. Valvontasuunnitelman ja sen sisältämän näytteenottosuunnitelman sisällöstä säädetään erikseen. Alue- ja keskushallinnon viranomaiset arvioivat järjestelmän pätevyyttä näiden asiakirjojen avulla sekä erillisin arviointikäynnein. Arviointia varten luodaan kansallinen minimivaatimustaso, menettelytapa ja kirjanpitojärjestelmä. Ohjelmat ja arviointien tulokset ovat julkisia.
Valtion ja kuntien elintarvikevalvontahenkilöstöltä edellytetään säännöllistä osallistumista täydennyskoulutukseen.
5. Elintarvikelainsäädännön tarkoittaman paikallisen valvontaviranomaisen vuosittain vahvistaman valvontasuunnitelman mukainen säännöllinen valvonta säädetään elintarvikealan toimijoille maksulliseksi.
Valvontasuunnitelma perustuu Elintarvikeviraston vuosittain vahvistamaan valtakunnalliseen elintarvikevalvontaohjelmaan. Maksu perustuu todellisiin valvonnasta aiheutuviin kustannuksiin. Maksun perintäjärjestelmästä luodaan mahdollisimman yksinkertainen ja joustava.
Viranomaisen oma-aloitteinen valvonta sekä valitustapausten selvittämisen edellyttämä lisävalvonta ovat maksuttomia. Säädösten vastaisen menettelyn aiheuttama lisävalvonta on kuitenkin maksullista.
6. Kussakin seudullisen valvontayksikön valvontasuunnitelmassa määritellään mihin Elintarvikeviraston hyväksymiin laboratorioihin valvonta tukeutuu.
7. Eduskunnalle annetaan kerran vaalikaudessa elintarviketurvallisuusselonteko, jossa arvioidaan Suomen elintarviketurvallisuuden tilaa ja kehittämistä koko elintarvikeketjun näkökulmasta.
4. Jatkotoimenpiteet ja aikataulu
- Elintarvikevalvontaa koskeva lainsäädäntö järjestetään tämän periaatepäätöksen mukaiseksi kolmen vuoden kuluessa.
- Elintarvikevalvontaa johtavat ministeriöt sekä Elintarvikevirasto ohjaavat ja tukevat kuntia muodostamaan seudulliset valvontayksiköt kolmen vuoden kuluessa. Tämän jälkeen säädetään yhteistyöstä tarvittaessa lailla.
- Kukin ministeriö huolehtii toimialallaan tämän periaatepäätöksen edellyttämien säädösten valmistelusta. Valtion talousarvioon muutoksia aiheuttavia toimenpiteitä koskevat säännökset annetaan asianomaisen vuoden talousarvioesityksen yhteydessä.
- Tämän periaatepäätöksen toteutuminen varmistetaan hallinnon tulosohjauksella valtionhallinnon osalta sekä kuntien osalta valvontasuunnitelmien ja laatujärjestelmien auditoinnilla.
- Elintarvikevalvonnan mahdollisesta lisärahoitustarpeesta sekä valvontamaksukertymän kohdentamisesta valvontaan laaditaan erillinen selvitys Suomen Kuntaliiton kanssa. Vastuuministeriöitä ovat KTM, MMM, STM ja VM.
- Paikallisella ja alueellisella tasolla toimivien elintarvike- ja ympäristöalan laboratorioiden yhteistoiminnan tehostamisesta laaditaan erillinen selvitys Suomen Kuntaliiton kanssa. Vastuuministeriöitä ovat KTM, MMM, STM, VM ja YM.