Jalmari17 (Maraton alle 2:55, puolikas alle 1:22 ja kymppi alle 37) - Page 38 - Jäsenten harjoituspäiväkirjat - Juoksufoorumi.fi
Jalmari17 1 439
Bussimatkalla Bostonista kohti New Yorkia ehtii raapustelemaan ajatuksia Bostonin maratonreissusta, josta tuli sentään mitali ja valokuvia mukaan - ennätys ei parantunut eikä mulle löydy tulospalvelusta minkäänlaista aikaa enää. Eilen sentään löytyi maaliintulosta gun time. Reissua kisa-applikaation kautta seurannut kaveri ei hänkään saanut väliaikoja appin kautta, mutta sentään hälytyksen joka kerta kun ylitin väliaikamaton. No, kaipa tuo aika löytyy aikanaan, laitoin tästä oikaisupyynnön järjestäjille.
Maratapahtuma alkoi osaltani siis sunnuntai-iltapäivällä numeronhakureissulla Exposta. Ehdin sinne Nykistä siirtymisen vuoksi vasta pari tuntia ennen sulkeutumista, mutta eipähän tarvinnut jonottaa ollenkaan, missään vaiheessa. Harkitsin hetken, kävisinkö katselemassa maratonkrääsää, jota Expon liki 200 putiikkia olivat pullollaan, mutta oikaisin numeron saatuani ulos ja kohti majapaikkaa. Aika monelle kadullaliikkujalle oli tarttunut Exposta mukaan "virallinen" maratontakki, joka onkin ihan hyvän näköinen. Aattelin vain, että aikaista oli tuollainen ostaa ennen juoksua - jos tulisikin DNF-reissu, eihän sitä takkia ilkiäisi käyttää.
Exposta päästiin sitten kohtalaisen kävelyn jälkeen majoitukseen, ja kuin huomaamatta päivän aikana tuli tallusteltua toistakymmentä kilometriä, enemmän kuin oli ajatus. Paremmin toki maistui ruoka reippailun jälkeen, ja edelleen aikaerosta johtuen nukkumattikin tuli hyvissä ajoin ennen kymmentä. Onneksi unta riitti parin herätyksen siivittämänä yli neljään, ja viiden maissa nousin aamupalalle. Vaille kuusi pitkin sitten jo lähteä kohti maratonaluetta, josta bussit lähtöalueelle odottivat kyytiläisiä. Kovin kauaa ei tarvinnut yksinään kohti aluetta vaeltaa, vaan ekassa metrossa oli jo useampi juoksija, joilla oli sama päämäärä.
Useampien juoksijoiden huulilla oli päivän sää, josta oltiin yöllä saatu märät ennakkomaistiaiset. Busseilla siirtyessä sateli enää aivan hiljakselti, mutta puoli seitsemän jälkeen alkoi kunnon ukonilma ja vettä tuli taivaan täydeltä. En aivan ehtinyt sadetakin suojaan, joten hieman tuossa kastui. Onneksi oli melkoisen lämmin, niin pieni kosteus ei haitannut.
Busseihin lastautuminen sujui ihmismäärään nähden sujuvasti, ja vaille seitsemän olin jo bussissa matkalla Hopkingtoniin, josta juoksu alkaisi jo 123. kertaa peräkkäin. Matka kesti reilun tunnin, ja just ennen perille saapumista söin evääksi ottamani leivän. Perille päästyä oli pieni siirtymä Athletes' Villageen, jossa oli pari suurta telttaa, joissa oli mahdollista lepäillä ennen lähtöä. Saatavilla oli myös vettä, urkkajuomaa, kahvia, bageleita ja banaaneja. Ja toki alueella oli kymmeniä ja kymmeniä bajamajoja, joista hakea helpotusta. Teltat olivat kahdeksalta alueelle ehdittyäni jo aivan täynnä, joten nautin kahvini seisaaltaan ulkona. Sade oli jo laantumaan päin, eikä haitannut ollenkaan. Siirtyminen lähtöalueelle oli oman lähtöryhmän osalta klo 0915, joten hyvin ehti käydä veskihommat hoitamassa. Yhdeksän jälkeen sitten ylimääräiset nuhruiset verkkarit pois ja kierrätyslavalle, ja odottamaan lähtöalueelle siirtymistä.
Vartin yli yhdeksän päästiin aloittamaan reilun kilometrin matka, jonka aluksi ensimmäinen lähtöryhmä jaettiin vielä omiin väliaikaiskarsinoihin. Siitä lähdettiin sitten siirtymään lähtökarsinoittain, jotka menivät toki matkalla sekaisin - siirtymän aikana oli hyvä hieman hölkötellä ja lämmitellä, joten tuossa vaiheessa porukka hajosi lähtöjärjestyksen suhteen. No, varsinaisella lähtöpaikalla oli sitten aidatut karsinat, jonne porukka ohjattiin. Kello oli tuossa vaiheessa jo puoli kymmenen, eli eipä starttiin enää kauan ollut. Parit puheet järjestäjiltä, kansallislaulu ja kahden F-15 -hävittäjän komea ylilento, ja sittenpä oltiin valmiita. Eliitti starttasi matkaan klo 10, ja klo 10:02 olisi ekan lähtöryhmän startti. Sää oli tuossa vaiheessa jo kirkastunut eikä sateesta enää ollut tietoakaan, joten mukava juoksusää lopulta saatiin - jopa liian lämmin, parikymmentä astetta.
Viimein kotvasen verran odotettu lähtölupa saatiin, ja eikun matkaan. Jokunen hetki meni ennen kuin pääsin lähtömatolle saakka, ja siitä kello käyntiin. Ekat sadat metrit olivat melko ruuhkaisia, mutta aika hyvin siinä pääsi omaan vauhtiin. Ekat kisat olivat alamäkeä, ja yritin pitää varani, ettei tulisi innoissaan aloitettua liian lujaa. Alamäen ansiosta syke nousi todella hitaasti, minkä toivoin auttavan koneen käynnistymisestä. Eka vitonen meni käsijarru päällä aikaan 20:34 (oman kellon mukaan), suunniteltua vauhtia. Huomioiden kaiken juoksuun valmistautumiseen vaikuttaneen hässäkän, en oikein uskonut että rahkeet riittäisivät ennätykseen, mutta ajattelin että menen ennätysvauhtia niin pitkään kuin jaksan, mutta en kuitenkaan siten että syke menisi liian aikaisin yli anakynnyksen.
Alkukilometrien jälkeen pääsi melko hyvin keskittymään omaan juoksuun. Juomapaikkoja oli joka mailin välein, ja niiltä tulikin otettua vuoroin vettä, vuoroin urkkajuomaa. Vatsa oli matkaan lähtiessä hieman ärtynyt ja olo täysi, mistä syystä viivytin ekan geelin ottamista liki yhdeksään kilsaan. Hyvin tuo kuitenkin imeytyi, ei ongelmia. Toka vitonen täyttyi ajassa 20:28 ja kymppi siis noin ajassa 41:02. Olo oli tuossa vaiheessa hyvä: kilsavauhdin sai pidettyä 4:06-4:08 ilman puristusta tai sykkeen nousemista yläkynnykselle. Tiedossa toki oli, että ekan kympin jälkeen reitti tasoittuisi ja aina liki 33km saakka olisi edessä vaihtelevaa maastoa. Tästä syystä ajattelin, että yritän juosta sinne saakka enempi sykkeen mukaan ettei mopo keulisi liikaa. Mikäli voimia jäisi, voisi sitten viimeiset 8-9km mennä alamäkeen niin lujaa kuin mahdollista. No, kuinkas kävikään..
Kolmas vitonen meni aikaan 20:40, eli edelleen suunniteltua vauhtia. Olo oli edelleen hyvä, mutta ei niin hyvävoimainen kuin tässä vaiheessa tulisi olla, mistä syystä jätin kellon tuijottamisen vähemmälle ja menin tuntuman mukaan. Tästä johtuen vauhti hidastuikin siten, että neljäs vitonen vei aikaa 20:50. Puolimaraton täyttyi kuitenkin oman kellon mukaan karvan alle 1:27. Väli 20-25km vei 20:46, eli vielä oli pieni mahdollisuus ennätykseen olemassa, mutta oma fiilis alkoi tuossa vaiheessa olla se, että vauhti tulisi hiipumaan. Otin kolmannen geelin kilsalla 26, enkä tajunnut että edessä oli ylämäki. Ei kovin paha, mutta sen verran joutui vääntämään, että geelin jälkeen iski vasempaan kylkeen paha pistos, joka pakotti hidastamaan vauhtia. Tuo kilsa veikin aikaa liki 4:30, mutta tärkeintä oli että pistos hävisi vajaan kilsan aikana. Yritin hieman kuroa menetettyä aikaa kiinni, mutta ymmärsin heti ettei tämä onnistuisi ilman totaalikatkeamista. Kuudes vitonen veikin jo 21:30, joten ennätyshaaveet sai haudata. Vaihdoin mielessäni tavoitteeksi maaliin selviytymisen, ja tuossa vaiheessa oli vielä mukavasti hyvää kolmen tunnin alitukseen.
Väli 30-33km oli jonkin verran ylämäkivoittoista, ja lopulta eteen tuli se kuuluisa Heartbreak Hill. Olin kartalta katsellut, ettei se kovin paha nyppylä ole, mutta oli siinä väsyneenä kiipeämistä. Jonkinlainen henkinen mäki se lienee myös, koska tiedossa on että sen jälkeen edessä onkin pääsääntöisesti alamäkeä kohti maalia. En vetänyt itseäni ihan piippuun mäkeen, ja sainkin ekaan alamäkeen pientä parannusta vauhtiin, mutta ei tuo parempi vaihe kestänyt kauaa. Vauhti putosi taas pian 4:20-tasolle, ja tuo vitonen vei lopulta 21:33.
Viimeinen täysi vitonen, pääsääntöisesti alamäkeä, ei vaikuttanut pahalta. Vaan kun ei.. jaloissa olisi ollut alamäen ansiosta vielä hieman virtaa, mutta heti kun yritin nostaa vauhtia, alkoi kyljessä tuntua puristusta, eikä raastokykyä löytynyt niin paljoa, että olisin päässyt tuosta yli. Vauhti hidastuikin tasaisesti siten, että väli 35-40km vei jo 22:15. Aika luovuttanut olo tuossa vaiheessa oli, ja eipä olis maalin tarvinnut olla kovin paljoa kauempana, ettei olisi jäänyt matka kesken. Yleisön pauhu antoi kuitenkin sen verran tsemppiä, että pienen loppukirin saattelemana pääsin maaliin oman kellon näyttäessä nettoaikaa 2:58:30. Ja ihan karvan verran alle kolmen tunnin meni virallinen aikakin, mikä sai kyllä epäilemään tuota oman "nettoajan" paikkansapitävyyttä sillä ihan noin kauaa tuskin meni lähtömatolle pääsyssä. Sitä suuremmalla syyllä odottelin virallisia tuloksia, mutta odotus tosiaan jatkuu edelleen. Reipas positiivinen splitti tuli joka tapauksessa, puolikkaat oman kellon mukaan siis noin 1:27 ja 1:31:30.
Maaliintultua saatiin mitalit kaulaan, ja vettä ja urheilujuomaa suuhun. Pienet eväspaketit oli myös tarjolla, ja kamat noudettuani läksin siirtymään kohti vaimon kanssa sovittua tapaamispaikkaa. Jalat olivat yllättävän ok, minkä arvelin johtuvan siitä, etten saanut lopussa kaikkea niistä ulos. Vähän sama fiilis oli Kempeleen maran jälkeen viime kesänä, kun siellä tuli vielä astetta pahemmin katkettua. Illalla tuli vielä sen verran pariin otteeseen käveltyä ja kaupunkia katseltua, että joku 54km tuli päivän aikana jaloiteltua.
Summa summarum, yksi kokemus takana ja ihan positiivisissa tunnelmissa. Tapahtuma vaikutti huomattavasti Nykin maraa pienemmältä, ja toki se sitä onkin. Bostonissa juoksulla vain on syvempi historia, ja ihmiset vaikuttavat aidosti ylpeiltä tapahtumasta, mistä syystä jotain erikoista tapahtumassa on. Vuoden 2013 isku vaikuttanee ihmisten suhtautumiseen sekin. Kovin montaa maratonia ei ole vielä tullut juostua, mutta missään ei ole tullut noin paljon onnitteluja maratonista kuin eilen kohti majoitusta nilkuttaessani. Kirsikkana kakun päällä oli majoitukseen saapuessamme huoneen pöydällä odottanut kuohuviinipullo, jonka henkilökunta oli jättänyt jäihin odottamaan juoksijaa. Hyvin maistui.
Ghatmando 174
Kiitos rapsasta - sitä oli tosi mukava lukea! Onnittelut myös hienosta juoksusta. Hallitsit ihailtavan hyvin väsymistilasi!!
Hieno raportti ja sisukas suoritus. Onnittelut!
Hieno rapsa ja onnittelut hienosta ajasta. Tuo massa maratonien lähdön odottelu on ärsyttävä homma. Varmasti sekin syö loppuajasta jonkin verran pois.
Kiitokset onnitteluista! Meikän tulosta ei ole vieläkään saatu arvottua, mutta voihan olla että muutama muukin juoksija odottaa vielä omaa aikaansa.. sain sentään jo sähköpostitse lyhyen videopätkän jossa on muutamia otteita juoksusta, ja pari väliaikaakin noteerattu. Samoin reilut 20 valokuvaa näyttää meikästä otetun reitin eri kohdilta, joten jäykkien jalkojen lisäksi on muitakin todisteita osallistumisesta... Mutta toki tuo aika olisi mukava saada.
Loma lopuillaan ja edessä lento Suomeen. Juoksua ei ole tullut kokeiltua maanantain jälkeen, mutta kävelyä siten että tiistaina tuli vajaa 15km, keskiviikkona vähän yli 20km ja tänäänkin alun toistakymmentä kilsaa. Josko huomenna kotiin päästyä kokeilisi palata hölkän pariin.
Lähetetty 22. huhtikuuta , 2019
Paluu kotimaahan ja huomenna arkeen. Paluu hölkkäilyyn on myös onnistuneesti suoritettu:
Pe 19.4. palauttavaa hölkkää 5,2km @ 5.14.
La 20.4. kevyt 11,5km @ 5:03.
Su 21.4. kevyt 11,5km @ 4:59 (sisältäen pari 100m kiihdytystä).
Tänään olisi ollut mahdollisuus osallistua lähipitäjässä pm-maantiejuoksuun, mutta arvelin viisaammaksi jättää väliin. Jalat sinänsä tuntuvat ihan hyviltä, mutta enpä usko, että täysivauhtinen 12km olisi vielä sujunut.. jos tähtäisi mieluummin Joensuun puolikkaalle toukokuun toisena lauantaina, siihen ehtii pienen palauttelun jälkeen tehdä pari täsmätreeniä viikon takaisen "vk-treenin" päälle.
Ma 22.4. perusmenoa 14,5km @ 4:52, sisältäen 6x150m vedot. Päälle pieni kuntopiiri.
Erinomainen ja yksityiskohtainen rapsa! Hyvä kolmen tunnin alitus.
Ti 23.4. aavistuksen kiihtyvä 16,4km @ 4:39. Täyden 12h työpäivän jälkeen pään tyhjennystä mukavan kesäisessä säässä. Tuntui toimivan.
Ke 24.4. lepoa.
To 25.4. reipas 12,7km @ 4:23, sisältäen 2km ja pari 1km vetoa, hieman yli ja alle 3:50-vauhdeilla.
Pe 26.4. kevyt 10,1km @ 5:11.
Nyt oli näköjään Bostoninkin tulos löytynyt, edes virallinen loppuaika eli 2:58:35. Yhtään väliaikaa ei ole (ainakaan vielä) rekisteröitynyt, mutta onpahan nimi tuloslistalla.