Kartanon kruunaamaton lukija: Kevät kuvina
riitta k 27. maaliskuuta 2018 klo 11.26
Ihania kuvia <3 Nuo kuvat joissa vaaleanpunaiset ja valkoiset magnoliat kukkivat kadun yllä - voi kukkisivatpa täälläkin! Hyvää pääsiäistä.
Elegia 27. maaliskuuta 2018 klo 12.39
Kiits <3 On ollut todella hidasta tämä kevään eteneminen tänä vuonna. Aurinkoakaan ei ole liikaa näkynyt, joten eilinen oli kuin lämmin valohenkäys toiselta planeetalta :D Tänään taas harmaata, mutta ulkona tarkenee jo vaikka istuksia ja täkäläiset talvivaatteet on voinut korjata kaappiin.
MarikaOksa 27. maaliskuuta 2018 klo 15.24
Kevät <3. Sitä saa vielä odotella tovin jos toisenkin täällä Oulun korkeudella. Lumikinokset eivät toistaiseksi osoita pienintäkään vajoamisen merkkiä. :D Hienoja kuvia!
Elegia 29. maaliskuuta 2018 klo 7.41
Kiitokset <3 Myös eteläisemmässä Suomessa saatiin lisää lunta eilen, näin kaverit kertoivat. Kärsivällisyyttä koetellaan, kun moni kaipaa jo kevättä ja sen tuomaa vihreyttä. Muistan vielä itsekin, kuinka sitä kevättä aina odotti ja ilahtui kun hanget olivat kutistuneet ja jos ei edistystä tapahtunut, niin ärsytti vietävästi. :D
Marjatta Mentula 28. maaliskuuta 2018 klo 7.07
Ruusut, magnoliat ja mitä kaikkea. Kyllä olet onnekas, kun saat jo elää keväässä (ja tuohan näyttää Suomen viimeaikaisilta kesiltä)!
Meillä sataa parhaillaan lunta, siis Kouvolan korkeudella, hanki ja jää peittää kaiken elävän. Kävin viime viikonlopulla Helsingissä, ja siellä lumettomalla kadulla, auringon paistaessa, tuntui vähän aikaa siltä, että kesä vielä tulee.
Tämä on epätavallista. Usein on tässä vaiheessa ollut lumi poissa ja ainakin krookukset kukassa.
Identiteeettipohdinnat ovat kiinnostavia. Minun identiteettiini on vaikuttanut lapsesta asti kaipuu lämpimämpään ilmanalaan, ja täällä vain olen kaipaamassa. Mikä kaikki vaikuttaa identiteettiin, kiinnostava kysymys.
Hyvää pääaisäisen aikaa, Elegia! <3
Elegia 29. maaliskuuta 2018 klo 7.53
Kirsikankukat vielä lisätään listaan. Narsissit ovat myös jo kukassa, lumikellot ovat kukkineet jo aikoja sitten. Olen nähnyt jo muutaman voikukankin, joista osa on muuttunut valkoisiksi haituvapalloiksi :) Ihan niin lämmintä ei silti vielä ole kuin mielestäni yleensä tähän aikaan. Ja todellakin olen iloinen asuinpaikkavalinnasta: yhä vähemmän siedän kylmää nykyään. :)
Helsinkiin satoi silminnäkijöiden (ystäväni siellä) mukaan lunta eilen, hrr. Kohta on maaliskuu ja kyllähän monen mieli alkaa jo olla keväässä ja vihreydessä. Olin viime kesänä Suomessa ja melko vähän oli käyttöä kesäisille vaatteille. Toivottavasti tämä kesä on suopeampi. Itse en tosin ajatellut tulla sitä kokeilemaan - olen palellut jo tarpeeksi tänä vuonna :D
Kyllä, niin ovat (identiteettiin liittyvät pohdinnat) kiinnostavia. Deletoin omat pohdintani, koska menivät liian henkilökohtaisiksi ja tulin siihen tulokseen, etten halua käsitellä identiteettiasioita ainakaan nyt ns. itseni kautta.
Aurinkoista pääsiäistä, Marjatta! <3
Unelma 30. maaliskuuta 2018 klo 15.21
Hei, Elegia. Olin hukannut tämän blogisi. Olet löytänyt kiinnostavia ja kauniita kuvauskohteita.
Kevät terveisin, Unelma
Elegia 12. huhtikuuta 2018 klo 10.46
Kiitokset, Unelma, ja onpa mukava "nähdä" sinua pitkästä aikaa! <3
Leena Lumi 17. huhtikuuta 2018 klo 17.43
Kuvat täynnä keväthuumaa<3 Ystäväni molemmat tyttäret asuvat Readingissa, joten pysyn sitä kautta vähän ajan tasalla, mitä teillä siellä tapahtuu, miltä näyttää.
Lokit ovat minun lintujani, sillä tulen pienestä merenrantakylästä, jossa niiden huuto meni vereen samaten kuin suolainen merituuli. Onneksi täällä Päijänteen saarellakin saamme kuulla lokkeja. Niin, mikäpä voittaisi meren lumon...
Elegia 3. toukokuuta 2018 klo 8.01
Vähän myöhässä vastailen, mutta kiitos kommentistasi <3
Lokkien kirkuna tuo tosiaan mieleen muistoja, mutta itse en noin muuten niistä piittaa. Olen saanut lokilta kakatkin päälleni Linnanmäellä :D