Mistä puhumme, kun puhumme osaamisesta - Traintree
Traintree/Yleinen/Mistä puhumme, kun puhumme osaamisesta
Artikkelini Sytyke ry:n jäsenlehdessä 1/2015.
Puhumme mm. yrityksen, projektin, projektipäällikön ja työntekijän osaamisesta sekä osaamisen kehittämisestä ja osaamisen johtamisesta. Voimme puhua tiedostetusta ja tiedostamattomasta osaamisesta tai osaamisesta, joka ei ole käytössä. Yksilön osaaminen voidaan nähdä erilaisina taitoina ja ominaisuuksina. Näitä taitoja ovat esim. tekniset ja sosiaaliset taidot sekä motivoitumisen, innostumisen, soveltamisen, johtamisen ja ajattelun taito. Tekemisen ja onnistumisten äärellä näemme jatkuvasti omia ja toistemme taitoja. Taidoista puhuminen auttaa jokaista tiedostamaan omaa osaamistaan.
Osaamisvaatimusten ja osaamisen yhteensovitus
Työnantajat esittävät osaamisvaatimuksia ja työtehtävät edellyttävät osaamisen käyttämistä. Meidän siis odotetaan käyttävän osaamistamme niin, että pääsemme haluttuihin lopputuloksiin, selviydymme tehtävistä ja tuotamme tuloksia. Pyrimme luomaan ymmärryksen näistä odotuksista ja arvioimaan osaamisemme suhteessa niihin. Esimerkiksi jos meillä on kokemusta onnistuneesta projektin johtamisesta, on helpompi ymmärtää, mitä meiltä odotetaan. Oman osaamisen ja osaamisvaatimusten yhteensovittaminen edellyttää oman osaamisemme tunnistamisen ja tiedostamisen taitoa sekä tietoisuutta taidoistamme.
Taitojen tiedostaminen
Osaaminen kulkee meissä taitoina ja ominaisuuksina. Erilaisissa ympäristöissä, vuorovaikutuksessa, tilanteissa ja tekemisessä yhdistelemme ja käytämme taitojamme ja ominaisuuksiamme tai olemme käyttämättä. Kaikki tekeminen ja lopputulokset perustuu ihmisen taitoon yhdistellä omia taitojaan ja ominaisuuksiaan. Taitomme integroituvat joka hetkessä uudella tavalla.
Ajatellaan onnistunutta sähköpostin lähettämistä – pääpiirteittäin. Huomaamme, kun meillä on tarve lähettää sähköposti. Tähän tarvitsemme taitoamme tunnistaa kehon ja ajattelun viesti ”lähetä sähköposti X:lle”. Sitä ennen olemme jo huomanneet pöydällä olevan muistilapun tai kuulleet muistutusviestin. Riippuen siitä, missä olemme, kenelle sähköposti on lähettävä, paljonko kello on, kuinka pitkästä sähköpostista on kyse ja kuinka kiireellinen asia on, osaamme tehdä päätöksen ja valinnan, milloin ja miten lähetämme sähköpostin vai lähetämmekö. Meillä on taito motivoitua sähköpostin lähettämiseen. Osaamme valita toiminnon, jolla sähköposti luodaan. Käytämme kielitaitoamme. Silmillämme on taito nähdä. Tähän mennessä olemme yhdistelleet ja käyttäneet lukemattomia taitojamme: huomaamisen, motivoitumisen, näkemisen, lukemisen, kirjoittamisen, liikkumisen, valitsemisen, päättelyn, tavoitteen asettamisen, tavoitteeseen (saada sähköposti kirjoitettua ja lähetettyä) etenemisen, päätöksenteon (päätit lähettää sähköpostin), avaamisen ja sulkemisen taitoa. Olemme käyttäneet ominaisuuksiamme kuten nopeutta tai hitautta, ystävällisyyttä, asiallisuutta, huomaavaisuutta (jos esim. olimme muiden ihmisten seurassa), luottamuksellisuutta, lupausten pitämisen taitoa… Kun kirjoitamme, voi olla, että käytämme intuition, analysoimisen, päättelyn ja ongelmanratkaisun taitoa. Olemme käyttäneet viimeistelyn taitoa ja loppuun saattamisen taitoa jne. Osaamisen integrointiin liittyy monipuolista ajattelua. Ihmiset ajattelevat eri tavoin. Kun ajattelukin avataan, saadaan esiin lisää taitoja, jotka vaikuttavat tekemiseemme.
Jokainen meistä käyttää ja yhdistelee taitojaan omalla tavallaan ympäri vuorokauden. Harjaannumme kokemuksen kautta ja osaamisemme automatisoituu. Automatisoitumisen jälkeen emme usein enää tiedosta erillisten taitojen olemassaoloa. Kun tulemme tietoiseksi jostakin taidostamme, esimerkiksi miten luomme yhteyden toiseen ihmiseen, pystymme ottamaan taidon käyttöömme sielläkin, missä taito ei ole aiemmin automaattisesti tullut käyttöön. Voimme ohjata toimintaamme. Lisäksi osaamisen jakaminen helpottuu.
Ryhmän osaaminen
Puhumme usein projektin, tiimin tai yrityksen osaamisesta. Kaikessa yhteistyössä tärkeitä ovat taidot, joilla ihmiset ovat toisiinsa vuorovaikutuksessa, luovat yhteisen ymmärryksen sekä tunnistavat, tiedostavat ja jakavat ryhmän jäsenten yhteisen ja erityisen osaamisen.
Ryhmässä tapahtuu parhaimmillaan sama ilmiö kuin yksilötasolla. Ryhmän kyky tunnistaa yksilöiden taidot ja ominaisuudet sekä ottaa ne käyttöön tarkoituksenmukaisella tavalla mahdollistaa hyvän yhteistyön ja onnistumisen.
Ryhmässä taitojen ja osaamisen tunnistaminen auttaa ryhmän jäseniä tiedostamaan omia taitojaan ja ottamaan niitä entistä monipuolisemmin käyttöönsä. Kun ryhmässä tutustutaan, voi esimerkiksi aiempien työtehtävien, kokemusten ja harrastusten kautta avautua maisema kollegan osaamiseen laajemminkin.
Saman aiheen ympärille muodostuneet asiantuntijaryhmät ovat tärkeitä osaamisen tunnistamisessa. Kun asiantuntijat keskustelevat yhteisestä asiasta, toteutuu sanaton ja sanallinen taitojen tunnistaminen. Ryhmässä toteutuu sama ilmiö kuin vertaisryhmissä. Ymmärrämme toisiamme ja tulemme nähdyiksi ja kuulluiksi. Samanaikaisesti ryhmässä voi tunnistaa toisten erilaista ajattelua ja erilaisia tapoja käyttää taitojaan ja ominaisuuksiaan. Oman osaamisen rikastaminen tulee mahdolliseksi.
Käytössä olevan osaamisen laajentaminen
Yksilön, ryhmien ja organisaatioiden todellinen osaaminen on paljon laajempaa kuin käytössä oleva osaaminen. Ihmisen kokemus oman käytössä olevan ja todellisen osaamisen tasapainosta vaihtelee. Tasapainon tilassa ihminen kokee käyttävänsä omaa osaamistaan kokonaisvaltaisesti. Epätasapainon tilassa taas ihminen saattaa kokea tyytymättömyyttä ja jopa voida henkisesti huonostikin siitä, että hänen osaamisensa ei ole käytössä.
Uskon, että jos ihminen tiedostaa omat taitonsa ja ominaisuutensa, hänen on helpompi vaikuttaa epätasapainon tilaan ja lisätä omaa hyvinvointiaan. Itsemme lisäksi myös ympäristössämme olevien ihmisten kyvyllä ja halulla tunnistaa taitojamme ja kertoa se, on merkitystä.
Jokainen meistä osaa tunnistaa toisessa ihmisessä taitoja. Jokainen näkee myös taitoja, joita toinen itse ei huomaa. Liian usein jätämme sanomatta, mitä huomaamme. Kun sanoitamme kollegalle, alaiselle, esimiehelle, puolisolle, lapselle, ystävälle, tuntemattomalle, mitä taitoja hänessä huomaamme, lisäämme hänen tietoisuuttaan omista taidoistaan ja onnistumisistaan. Kun sanomme: olet kohtelias, osaat suunnitella taitavasti, olet auttavainen, olet taitava tekemään nopeita päätöksiä jne., avaamme hänen ”taitotietoisuuttaan”. Kun haluamme puhua toisen ihmisen taidoista, kannattaa tarkistaa sanojen fokus. On eri asia sanoa toiselle ”teit hyvän suunnitelman” kuin ”olet taitava suunnittelemaan”. Ensimmäisessä fokus on lopputuloksessa ja menneisyydessä. Jälkimmäisessä fokus on ihmisessä ja tässä ja nyt. Sanoilla on merkitystä.
Onnistuminen – taitojen lähde
Epäonnistumisista voi oppia paljonkin, mutta onnistumiset ovat kiinnostavia taitojen tunnistamisen näkökulmasta. Miten ajattelimme, asetimme tavoitteet ja saavutimme ne, olimme vuorovaikutuksessa, teimme päätöksiä jne.
Eri yrityksissä ja eri ihmisille onnistuminen tarkoittaa eri asiaa. Hyvä kysymys on, kuinka suuri onnistumisen tulee olla, että siitä puhutaan onnistumisena. Tuntuu siltä, että onnistumisilla tarkoitetaan useinkin ns. suuria onnistumisia. Entä jos onnistumisen yksikköä pienennettäisiin ja onnistumisia voisivat olla: onnistunut asiakasneuvottelu, onnistunut välitavoitteen saavuttaminen, onnistunut ongelman ratkaisu, onnistunut tapaaminen, onnistunut päivä tai haasteellisen tilanteen hoitaminen. On hyvä pysähtyä pohtimaan, milloin tunnemme onnistuvamme. Onnistumisen tunne on merkityksellinen indikaatio siitä, että olemme onnistuneet. Työn arjessa keskeiseksi nousee, kuinka tulemme tietoisiksi taidoistamme pienienkin onnistumisten äärellä.
Kun omaa, toisen tai yhteistä onnistumista tutkitaan, voidaan löytää taitoja, joilla onnistuminen voidaan toistaa. Kun näitä taitoja käytetään tietoisesti uusissa tilanteissa ja siellä, missä taitoja ei ennen ole käytetty, voimme vaikuttaa uudelleen onnistumiseen. Alamme automatisoida onnistumiseen johtavia taitoja.