Väripläntti: Etana-postia ja ekstrana pyykkikorin esittely
Tunnisteet: postikortit, Sarvis
naurispelto 29. lokakuuta 2015 klo 21.46
Minäkin järjestin juuri jääkaapin oven uuteen uskoon. Tein sulkaperhosista magneetteja ja kirjoitin jopa lapsen liikkarin ohjelman uusiksi nätille paperille, kun se oli semmoinen taskunpohjalla pyörinyt lappunen.
Ja tuommoinen korikin löytyy, tosin kirkuvan oranssina. Inhosin sitä aiemmin ja se olikin jossain navetan perillä, mutta on nyt pari vuotta sitten saanut ylennyksen lasten ulkolelukoriksi :D Nykyään voisin jo ottaa sen tai ehkä mieluummin jonkun muun värisen pyykkikoriksi asti. Näin se mieli muuttuu ;)
Lapsena kirjoittelen paljon kirjeitä sekä tuttujen että sitä varten hankittujen kavereiden kanssa. Joulukortit tykkään lähettää, mutta muutoin postikorttien lähettely on melkoisen satunnaista. Lapset kyllä onneksi saa postikortteja sukulaisilta ja kummeilta yms. Kirjeitä ei ole tullut aikuisiällä enää rustattua. Voisin kyllä kirjoitella käsinkin, jos joku ystävä haluaisi näin pitää yhteyttä.
Maija 29. lokakuuta 2015 klo 22.37
Jääkaapin ovessa pitääkin olla mukavia juttuja. :)
Kirkuvan oranssi kori, kuulostaa juurikin minun makuuni olevalta!
Mulla oli kirjekavereita johonkin parikymppiseen. Asuin 2-kymppisenä Lontoossa, eikä netinkäyttö ollu yleistynyt vielä. Netti oli alkutekijöissään. Jos nyt sais viriteltyä tän kivan harrastuksen taas. Hei muuten, jotenkin en pääse sun profiilistas sun blogiin!? Voisitko sinä (jos huomaat tän) tai sit joku muu lukija linkittää mulle Naurispellon blogiosoitteen, että vois ryhtyä lukijaks?
naurispelto 30. lokakuuta 2015 klo 23.45
Mulla ei ole blogia. Välillä olen kyllä harkinnut painavani sitä nappia, jolla sen saa pystyyn, mutta vielä en ole uskaltanut ;)
Maija 31. lokakuuta 2015 klo 11.21
Ei kun blogia pystyyn ;)
kosotäti 31. lokakuuta 2015 klo 10.17
Tutun näköinen pyykkikori, kesti käytössä yli 40 vuotta mutta sitten se mokoma otti ja hajosi.
Kirjeitä kirjoitan harvoin, mutta kortteja lähettelen ja saan.