apinalandia: Pari klassikkoa
Lähettänyt Nonna klo 9.26
Henkkumaaria 7. kesäkuuta 2013 klo 14.21
Minun tätini, joka on syntynyt 1947, omistaa kärpässienijakkaran myös. Hän sai sen pikkutyttönä Turussa asuneelta tädiltää. Matka junalla kotiin taittui kuulemma sillä jakkaralla istuen, koska juna oli täynnä. Rakastan sitä jakkaraa, joten hartaadti toivon joskus sen lapsettomalta tädiltäni periväni. Siinä ei ole noita pikkusieniä.
Nonna 10. kesäkuuta 2013 klo 14.37
Noissa vanhemmissa ei tosiaan taida olla pikkusieniä jalan juuressa. Samoin se kansi lienee pyöristetty reunoista. Ihana tarina liittyy tätisi jakkaraan.
Joanna 7. kesäkuuta 2013 klo 16.10
Nonna 10. kesäkuuta 2013 klo 14.38
Kiitos! Välillä tällaisia tulee vastaan... =)
Vekarus 7. kesäkuuta 2013 klo 21.14
Vau, ihanat löydöt! Aurinkoista viikonloppua!
Nonna 10. kesäkuuta 2013 klo 14.40
Kiitos. Olikin ihanan aurinkoinen ja kaikin puolin kiva viikonloppu!
Kotivalo 7. kesäkuuta 2013 klo 23.13
Minäkin muistan aina lapsena haaveilleeni tuollaisesta tuolista. Sitten oli myös sellaisia lasten jakkaroita missä oli toisella puolella pyörät, ja tuolia kääntäen sillä saattoi leikkiä vaikka autoa :D
Minnehän nuo kaikki ihanuudet ovat kadonneet?
Pirpana 9. kesäkuuta 2013 klo 16.26
Minun sienijakkarani tuli meille 1970- luvun aikana. Pappani toi sen venäjältä vai olikos se siihen aikaan neuvostoliitto ;) . Harmi vaan, että äitini sen kadotti, mutta kirppikseltä löysin uuden vuosia sitten. Aivan ihana!!!
Nonna 10. kesäkuuta 2013 klo 14.41
En tiennytkään, että Neuvostoliitossa on tehty näitä jakkaroita. Mielenkiintoista!
Sini 9. kesäkuuta 2013 klo 20.17
Hieno löytö tuo jakkara. Mulla oli pienenä sellainen maalaamaton sienijakkara. On ollut tarkoituksena sipaista väriä pintaan jossain vaiheessa...
Nonna 10. kesäkuuta 2013 klo 14.42
Ajattelitkos perinteistä puna-valkoista vaiko jotain uusia sävyjä?
Teija 10. kesäkuuta 2013 klo 17.56
Hei voi valtava että sulla onkin kirpulla tärpännyt! Tommonen liitutaulukin olis ihana.. Mä tykkään noista pikkusienistä tossa juuressa, oli sitten uusi keksintö tai ei. Jotenkin söpöt :)
Meilläkin on koko kevät sairasteltu. Itsellä taitaa vielä muhia poskiontelossa.. Pojilla korvakontrolli ke, niin pitää sitten itsekin vähän valittaa.
Nonna 10. kesäkuuta 2013 klo 18.57
Välillä tärppää, välillä taas ei... (Onneksi ei aina tärppää, heh.)
Toivottavasti saatte pöpöt pois, meillä ollaan tällä hetkellä terveinä. Mukavaa viikkoa!