Ikääntyneiden alaraajojen isometrisen maksimivoiman ja aerobisen kunnon yhteys koettuun fyysiseen toimintakykyyn
Heikkilä, Joni; Ketolainen, Mikko (2012)
Heikkila_Ketolainen.pdf (947.2Kt)
Ketolainen, Mikko
http://urn.fi/URN:NBN:fi:amk-201204204745
Tulevaisuudessa väestömme ikärakenne tulee muuttumaan siten, että ikääntyneiden prosentuaalinen määrä populaatiosta kasvaa. Terveydenhuolto-alan tavoitteena on ikääntyneiden itsenäinen selviytyminen kotona mahdollisimman pitkään. Suurin syy, jonka vuoksi ikääntynyt joutuu turvautumaan sosiaali- ja terveyspalveluihin on toimintakyvyn heikkeneminen.
Opinnäytetyön tarkoituksena oli selvittää tutkitun tiedon ja mittausten avulla ikääntyneiden toimintakykyä fyysisen toimintakyvyn näkökulmasta. Fyysisen toimintakyvyn lasku on iäkkäiden oman arvion mukaan selkeä elämänlaatua heikentävä tekijä. Selvitämme opinnäytetyössämme ikääntyneiden fyysisen toimintakyvyn eri osa-tekijöiden suhdetta toisiinsa sekä niiden suhdetta jokapäiväisiin toimintoihin.
Opinnäytetyön tavoitteena oli selvittää kykeneekö ikääntynyt arvioimaan oman fyysisen kuntonsa ja verrata tätä tietoa mitatun fyysisen kunnon eri osa-alueisiin. Selvitimme voidaanko fyysisesti heikompikuntoiset ikääntyneet tunnistaa itsearvioinnin avulla. Testattavia ajatellen halusimme antaa informaatiota heidän sen hetkisestä fyysisestä kunnostaan sekä samalla antaa motivaatiota ja ohjeita harjoitteluun. Tavoitteenamme oli samalla kerätä arvokkaita viitearvoja tulevia testauksia ja jatkotutkimuksia ajatellen.
Testasimme Töölön vanhustenkeskuksen kuntosalilla käyviä 62-90-vuotiaita ikääntyneitä kolmella eri mittarilla. Testattavien keski-ikä oli 71-vuotta. Tekemäämme fyysisen kunnon kyselyyn vastasi 47 ikääntynyttä. Tästä ryhmästä 15 suoritti polven ojentajien ja koukistajien isometriset maksimivoimamittaukset HUR-ilmanpainelaitteella. 13 ikääntynyttä suoritti 400 metrin kävelytestin (LDCW), jonka avulla pystyimme määrittämään maksimaalisen hapenottokyvyn ja METc-arvon.
Tulosten perusteella testiryhmämme ikääntyneet osaavat arvioida oman aerobisen suorituskykynsä erinomaisesti. Ikääntyneen arvioidessa fyysistä kuntoaan ikääntynyt arvioi todellisuudessa aerobista suorituskykyään verrattuna muihin samanikäisiin. Ikääntyneen alaraajojen lihasvoimat korreloivat hyvin aerobiseen suorituskykyyn ja erittäin hyvin viimeisen vuoden aikana tapahtuneisiin kaatumisiin. Alaraajojen lihasvoimat heikkenivät ikäjohdannaisesti. Itsearvioidun fyysisen kunnon kysymyksillä on mahdollista tunnistaa heikoimmassa fyysisessä kunnossa olevat ikääntyneet. Testiryhmämme ikääntyneet kykenivät itsearvioimaan kyseiset fyysisen toimintakyvyn osa-alueet erinomaisesti.
Tulevaisuudessa olisi mielenkiintoista selvittää millaisessa yhteydessä erilaiset fyysistä toimintakykyä mittaavat testit ovat jokapäiväisiin kotona tapahtuviin toimintoihin. Tärkeintä ikääntyvien harjoittelun toteuttamisessa olisi onnistua siirtämään harjoittelun vaikutukset jokapäiväisiin toimintoihin.
In the future the age structure of our population will change in a way that the number of elderly people will increase. The goal of the healthcare system is that the elderly people are able to live independently at home long as possible. The main reason why an elderly has to use the social and healthcare services is the deterioration of functional capacity.
The purpose of this thesis was to study the functional capacity of the elderly by using research and measurements off physical functional capacity. Elderly people consider the decline of physical functional capacity a major factor in lowering the quality of life. In this thesis we clarify the components of elderly peoples physical functional capacity and compare them with each other and their connection to the activities of daily living.
The aim of this thesis was to find out whether an elderly person is able to evaluate his own physical functional capacity and compare this information with the measurements of different components of physical functional capacity. We gathered information about the clients who use the gym in Töölön Vanhustenkeskus. We also wanted to give information and feedback to the tested elderly people about their physical functional capacity level. Our goal was also to gather valuable reference values for future testing and studies.
The data for the thesis was measured in three different kinds of tests. The mean age of the participants was 71 years. 47 elderly people answered to our questionnaire of physical functional activity. From this group, 15 performed the quadriceps and hamstrings isometric muscle strength test with the HUR-air pressure device. 13 participants also performed Long Distance Corridor Walk to determine their maximal aerobic capacity and metabolic equivalent also known as the METc value.
Based on the tests results our test group of elderly persons were able to evaluate their aerobic maximum capacity very well. When assessing their own physical condition the elderly people in fact evaluated their aerobic fitness capasity compared to their peers. The elderly people’ isometric muscle strength of lower extremities correlated well with the aerobic fitness capacity and very well with the number of falls during the last year. The isometric muscle strength of lower extremity declined in accordance with increasing age. With the help of the assessment questionnaire of physical functional capacity it is possible to recognize the elderly people that are in the poorest condition. The elderly people of our test group were able to reliably self evaluate these components of physical functional capacity.
In the future it would be interesting to chart the connection between functional physical capacity tests and activities of daily living at home. The most important aspect in carrying out training with elderly people would be that the effect of the training would have an effect on the activities of daily living at home.