Terveisiä suomalaisilta nykysäveltäjiltä | Helmet
”Ilman kulttuurista lukutaitoa olemme nykyisessä toiseutta ja vähemmistöjä vierastavassa ilmapiirissä välineiden, olosuhteiden ja manipulaation armoilla. Toiseuden hyväksymisessä on kuitenkin mahdollisuus itselle ja myös nykytaidemusiikille. Säveltäjällä voi olla annettavaa, jos saamme siihen mahdollisuuden.” Perttu Haapanen (1972-)
Sointirikasta ja ennakkoluulotonta Suomalaisen musiikin ja Jean Sibeliuksen päivää 8.12. kaikille yhdessä ja jokaiselle erikseen. Taide on ilmiönä ja teoksina yhteiskunnassa julkista, kaikkien ulottuvilla. Kokemuksina konsertit ja muut taide-elämykset ovat aina yksilöllisiä ja kokijansakin yllättäviä.
Viime vuonna juhlittiin Sibelius 150 -juhlia Suomessa ja ympäri maailmaa. Tässä jutussa puhuvat elävät nykysäveltäjät säveltämisestään tämän päivän Suomessa ja maailmassa. He ottavat lyhyesti kantaa myös nykymusiikin aikaisempiin vaiheisiin ja sen kentän nykyiseen tilaan.
Aikamme musiikki elää tässä ja nyt. Se sykkii, maalailee ja elämöi tätä päivää ja vastaa osuvasti nykyihmisen mielen ja sielun kaipuuseen. Sen kauneus, monitahoinen rikkaus ja vimma kutsuvat kuulijoitaan raikkaiden ja ravistelevien elämysten lähteille.
Suuri joukko myös muita kuin esittelemiäni suomalaisia säveltäjiä tekee työtään julkisesti; osin he puurtavat myös kulisseissa julkisuudelta piilossa. Tämä laaja säveltäjäyhteisö tekee tärkeää työtä koko rikkaan suomalaisen musiikkikulttuurin hyväksi. Musiikin kuulijoiden elämänlaatu, erilaisten ihmisten kohtaaminen ja ymmärrys toisiaan kohtaan sekä myönteisten terveysvaikutusten mahdollisuus yleisölle on myös tärkeä osa musiikkikulttuurin antia.
Säveltäjä Kaija Saariaho ja kapellimestari Susanna Mälkki tekivät musiikin historiaa viemällä Saariahon ihaillun ja maailmalla menestyneen oopperan Kaukainen rakkaus (1975) New Yorkin Metropolitaniin kuluvan joulukuun alussa. Miten ylpeä olen pienestä, suuresta musiikkimaastani Suomesta. Kaija Saariaho jätti Suomen ahtaat ja itseriittoiset musiikkipiirit 1980-luvun alussa ja suuntasi Saksan kautta Pariisiin IRCAMiin, kuuluisaan nykymusiikin tutkimuskeskukseen. Siellä hän opiskeli tietokonemusiikkia ja elektroniikan käyttöä osana sävelkieltään.
Hänen sävelkielensä on hyvin tunnistettavaa: värikylläistä, läpikuultavaa, osin haurasta ja eteeristä. Kontrastina tälle musiikki on myös vahvaa ja hälymäistä. Tämä kontrasti ja siirtymät tunnelmasta toiseen ovat keskeistä Saariaho musiikissa. Säveltäjän kiinnostuksen tilan ja valon käyttöön kuulee, näkee ja aistii myös hänen musiikistaan. Saariaho on laajasti maailmalla menestynyt ja monin palkinnoin palkittu suuri suomalainen nykysäveltäjä. Kaukainen rakkaus -ooppera Suomen kansallisoopperassa oli minullekin aikanaan unohtumaton, huikaiseva musiikkielämys.
Kaija Saariaho ja Santtu-Matias Rouvali Cité de la Musiquessa Pariisissa
Uusi musiikki on parhaimmillaan livenä, ehkä vielä enemmän parhaimmillaan kuin musiikin aikaisemmat tyylilajit. Nykymusiikkia kuunnellessa on hyvä nähdä, minkälainen kokoonpano lavalla soittaa, miten se soittaa ja mitä muuta siellä lavalla tapahtuu.
Kaija Saariaho kuului aikanaan samoihin suomalaisen musiikin kolmannen polven modernisteihin kuin esimerkiksi Magnus Lindberg, Esa-Pekka Salonen, Eero Hämeenniemi ja Jouni Kaipainen. He perustivat Korvat auki -yhdistyksen tarkoituksenaan tuoda eurooppalaista radikaalia modernismia Suomen kovin perinteiseen silloiseen musiikkielämään.
Saariaho kertoo työstään Ylen Säveltäjänä Suomessa -sarjassa näin:
”Tapaan aika usein ihmisiä, jotka kysyvät kuinka voisivat ymmärtää musiikkiani, tai yleisemmin uutta musiikkia. Mielestäni musiikkia ei tarvitse ymmärtää, mutta sen kokeminen - joka voi olla jokaisen kuulijan kohdalla erilaista - voi vaatia aikaa ja tutustumista. Aikamme musiikkia voisi verrata vieraaseen kieleen.”
Kaija Saariaho: Nymphéa Reflection (2001)
Kalevi Aho (1949-)
Kalevi Aho voitti Valtion musiikin valtionpalkinnon tänä vuonna 2016. Opetus- ja kulttuuriministeriön perusteluissa todetaan mm. seuraavasti: ”Kalevi Aho on kansainvälisesti menestyneimpiä suomalaisia säveltäjiä. Varhain alkanut sinfonikon ura on pysynyt elinvoimaisena, mistä todisteena on vuosina 2013–2014 syntynyt 16. sinfonia mezzosopraanolle, jousille ja lyöjille. Kalevi Aho on sinfonioissaan onnistuneesti integroinut etäisempienkin kulttuurien aineksia niin soitinvalikoimansa kuin sävelkielensä suhteen.” Musiikin valtionpalkinnon myöntää valtion musiikkitoimikunta.
Säveltäjänä Suomessa -sarjassa Aho kertoo olevansa huolissaan säveltäjäklassikoiden lähes ikuisesta asemasta reippaasti eniten soitettuina ja levytettyinä säveltäjinä. Elävä musiikkitraditio voi tällaisessa tilanteessa jäädä liian yksipuoliseksi.
”Suomen musiikissa tällainen syrjäyttämätön klassikko on tänä vuonna 150 vuotta täyttävä Jean Sibelius. - - Joonas Kokkonen oli vielä 1990-luvun alussa soitetuin elossa oleva suomalaissäveltäjä, mutta Kokkosen kuoltua hänen musiikkiaan ei juurikaan ole näkynyt konserttien ohjelmista. Erik Bergman tuntuu vaipuneen 100-vuotisjuhlavuotensa jälkeen melkein kokonaan unohduksiin, ja ohjelmistoista lähes kadonneita ovat myös esimerkiksi Einar Englund, jonka 100-vuotissyntymäpäiviä vietetään vuonna 2016, ja Usko Meriläinen. Mitä pienempi kansakunta, sitä tärkeämpää on, että sen elävä kulttuuritraditio olisi riittävän monimuotoinen.”
Onneksi Suomi 100 -juhlavuonna orkesterit ja monet yhtyeet soittavat myös muuta suomalaista musiikkia kuin Sibeliusta. Sitä tullaan kuulemaan paljon, Sibeliuksen ajasta lähtien tämän päivän musiikkiin asti.
Kalevi Aho: Symphony No. 8 (Osmo Vänskä)
Kalevi Aho: Saxophone Concerto 1st Movement
Veli-Matti Puumala (1965-)
Veli-Matti Puumala on toiminut Sibelius-Akatemian sävellyksen professorina vuodesta 2005 alkaen. Hän on lähtöisin Kaustiselta, Suomen suurenmoisimmasta pelimannikunnasta. Hän pitää suuressa arvossa saamaansa kutsua Kaustisen kamarimusiikkijuhlan 2016 taiteelliseksi johtajaksi seuraavaksi kolmeksi vuodeksi.
Veli-Matti Puumala kertoo Säveltäjänä Suomessa -sarjassa näin:
”Meillä on ollut historiassa vain yksi Iso Säveltäjä, jonka varjossa on voinut kitua tai vilvoitella. Onneksi meillä on ollut edes tuo Yksi. Nykyään kansainvälisesti merkittäviä, ajassamme vaikuttavia säveltäjiä Suomessa on jo useita. Nuorten säveltäjien toiminta on kansainvälistä heti alusta pitäen. Nuori suomalainen säveltäjä on myös yhä useammin ulkomaalaistaustainen.”
Veli-Matti Puumala. Kuva: Saara Vuorijoki / Fimic
Veli-Matti Puumala: Rope (2012) - Finnish Radio Symphony Orchestra
Riikka Talvitie (1970-)
Riikka Talvitie on opiskellut oboen soittoa vuodesta 1984 alkaen, Sibelius-Akatemiassa vuodesta 1990 lähtien. Osana opintojaan hän opiskeli oboen soittoa ja myös sävellystä Pariisin konservatoriossa vuosina 1995-1996. Tämän jälkeen hän aloitti viisivuotiset sävellysopinnot Sibelius-Akatemiassa säveltäjä Tuomas Nevanlinnan ja professori Paavo Heinisen oppilaana. Talvitie on opiskellut myös elektroakustista elävää musiikkia IRCAMissa Philippe Leroux’n ohjauksessa vuosina 2001-2002. Pidän hänen omintakeisesta luonnon-, moniäänisen kulttuurin ja IRCAM-tuoksuisesta sävelkielestään paljon.
Talvitie pohtii säveltäjyttä ammattina Säveltäjänä Suomessa -sarjassa:
”Ehkä meidän tulisi itse ottaa vastuu kehittämistyöstä ja aloittaa kysymällä: Mitä me olemme tekemässä? Kenelle ja minkä vuoksi me sävellämme? Mistä kunkin säveltäjän ilmaisu kumpuaa? Itse asiassa mitä se ilmaisu on, kun se ei ole sanoja? Vähitellen saamme ehkä rohkeutta vielä vaikeampiin kysymyksiin: Mikä klassisen musiikin ja populaarimusiikin erottaa? Millaisia tabuja nykymusiikissa elää edelleen? Miten yleisön ja säveltäjän välistä luottamusta rakennetaan?”
Riikka Talvitie - Beyond the Web (2004) Juho Laitinen, cello & Otto Tolonen, guitar
The Queen´s Chamber, new opera, music by Riikka Talvitie
Kimmo Hakola tunnetaan monipuolisesta ja useimmiten hyvin vastaanotetusta tuotannostaan myös yleisön taholta. Tyypillinen suomalainen nykysäveltäjä näissäkin kohdissa. Hän on tehnyt ja tekee työkseen myös paljon säveltäjien edunvalvontaa ja lobbaa heidän työtään Suomen ja ulkomaitten markkinoilla. Olen kuullut hänen teoksiaan festivaaleilla ja konserteissa. Hänenkin levyjään on ollut ja on kiitettävästi saatavissa kirjastojen musiikkikokoelmista.
Kimmo Hakola pohtii Säveltäjänä Suomessa -sarjassa:
”Sibelius loi Finlandian, josta myöhemmin tuli itsenäisen Suomen ikoni. Erkki Melartin, Lauri Ikonen ja Leevi Madetoja perustivat 1928 tekijänoikeusjärjestö Teoston, joka siitä lähtien on kerännyt musiikin käytöstä korvauksia oikeudenomistajille. Seppo Nummi uhrasi suuren osan elämästään suomalaisen musiikkijuhlainstituution jalostamiselle; hänen ideoinnistaan syntyi Suomeen musiikkikirjastolaitos.”
Guitar Concerto by Kimmo Hakola (Rouvali & Korhonen), Sinfonia Lahti
Kari Kriikku - Kimmo Hakola - Clarinet Concerto (2001)
Kimmo Hakola: La nuit n' est pas (1984)
Lotta Wennäkoski (1970-)
Lyyrikoksi luonnehdittu Lotta Wennäkoski opiskeli musiikinteoriaa ja sävellystä Sibelius-Akatemiassa 1990–2000. Eero Hämeenniemen, Kaija Saariahon ja Paavo Heinisen oppilaana viihtynyt säveltäjä on vakiinnuttanut asemansa yhtenä kiinnostavimmista nykysäveltäjistämme. Hän on säveltänyt monenlaista erilaista nykymusiikkia, ja häneltä on tilattu musiikkia kohtalaisen hyvin. Sitä on myös soitettu paljon.
Sibelius-Akatemian sinfoniaorkesteri esitti tämän vuoden 2016 marraskuussa Wennäkoskelta tilaamansa uuden kolmiosaisen orkesteriteoksen, joka on saanut inspiraationsa orkesterin historiasta. Wennäkoski kertoo Taideyliopiston blogissa , että orkesterin juhlavuoden ansiosta hän kiinnostui vuodesta 1916:
”Silloin Suomi oli vielä osa Venäjää, ja maailmalla oli menossa suursota. Kävin kaikenlaista tuon ajan taidetta läpi. Huomasin, että Edith Södergran oli juuri julkaissut ensimmäisen runokokoelmansa Dikter. Se oli kimmoke, josta löysin mottoja sävellykseni osille.”
Lotta Wennäkoski suunnittelee Avantin Suvisoiton 2017 ohjelman. Kuva: Aino Huovi
Hän haluaa antaa kasvot nykymusiikille ja tuoda sen osaksi ihmisten normaalia elämää, niin kuin nykykirjallisuus ja teatterikin paljolti ovat. Säveltäjillä on tässä vastuunsa olla selkeitä ja ymmärrettäviä monimutkaistamatta turhaan tämän ajan musiikkia.
Lotta Wennäkoski etsii usein runoudesta inspiraatiota teoksiinsa. Sitä voi löytyä vaikkapa tietyistä iskevistä ja tenhoavista runojen säkeistä. Tämän tilausteoksen kaksi eri osaa lähtivät syntymään, kun Wennäkoski inspiroitui Södergranin säkeistä ”tigerfläckar, spända strängar, stjärnor utan svindel – tiikerintäpliä, jännitettyjä kieliä ja tähtiä ilman huimausta” ja ”intet annat frö än dödens – ei muuta siementä kuin kuoleman”.
Kirjasto on Lotta Wennäkosken lailla hyvin tärkeä kulttuurilaitos myös monille muille eri alojen taiteilijoille. Missä muualla on esimekiksi niin laajat ja monipuoliset runokokoelmat, joita hänkin työnsä takia tarvitsee ja selailee pitkiä aikoja kirjaston kultturellissa ilmapiirissä. Muuta kirjaston aineistoa, kuten kaunokirjallisuutta, elämäkertoja, nuotteja ja äänitteitä unohtamatta.
(Lotta Wennäkoski olisi innostunut tulemaan kirjastoihin kertomaan säveltäjän työstään ja elämästään. Otetaan tästä koppi, kirjastoväki!)
Lotta Wennäkoski: Le miroir courbe - Virpi Räisänen
Lotta Wennäkoski: andas (Stump-Linshalm)
Minna Leinonen (1977-)
Kuulin ja näin Minna Leinosen moniulotteisen ja mielikuvitustani kiehtovan teoksen Scatterings (Ylen tilausteos) Musiikkitalossa Helsingissä viime vuoden huhtikuussa. Olin vaikuttunut, heräsin tähän päivään kuin uusin aistein ja voimin teoksen vaikutuksesta.
”Säveltäminen on leikkiä, fantasiointia, innostusta, epävarmuuden sietämistä, pitkäjänteisyyttä, oman äänen kuuntelemista, kokeilua, valintoja, onnistumista ja epäonnistumista, omana esimiehenään toimimista, jatkuvaa itsekritiikkiä ja omien maneerien tunnistamista, tutkimista, uteliaisuutta, uusiutumista ja riskien ottamista”, Leinonen kertoo Säveltäjänä Suomessa -sarjassa.
Sauli Zinovjev (1988-)
Sauli Zinovjevin uuden, Ylen tilaaman, teoksen kantaesitys kuullaan Musica Nova Helsinki -festivaalilla 1.2.2017 Musiikkitalossa.
”Tunnen henkilökohtaisesti useita kymmeniä alle 30-vuotiaita säveltäjiä, jotka käytännössä käyttävät kaiken vapaa-aikansa ja energiansa luodakseen kunnianhimoisesti meille uutta, entistä ajankohtaisempaa musiikkia”, Zinovjev kertoo Säveltäjänä Suomessa -sarjassa.
Sauli Zinovjev: Music for sextet, III. Cantabile
Sauli Zinovjev: Nova (Esbjerg Ensemble, Johannes Liedbergius)
Sauli Zinovjev: SOLA
Jukka Tiensuun (1948-) uudet teokset huipentavat sekä RSO:n että HKO:n Suomi 100 vuotta -juhlintaa. Hän on näin suosittu ja arvotettu nykysäveltäjä. Tutustukaa häneen verkossa, Youtubessa ja kirjaston tarjonnan myötä. Suosittelen.
Jukka Tiensuu: Soma - Helsinki Philharmonic Orchestra
Jukka Tiensuu: Anomal Dances, Concerto for Quarter Tone Accordion (1/2)
Jukka Tiensuu * Arsenic and old lace
Teksti: Rose Sirviö, musiikkikirjastolainen, music lover
Lähteenä säveltäjien painaville, elämänmakuisille ja viisaille sanoille olen käyttänyt seuraavia linkkejä:
Yle Klassinen: Suomen säveltäjät
Music Finland: Suomen säveltäjät
Hae artikkelissa mainittuja säveltäjiä ja teoksia (äänitteinä, nuotteina, partituureina) Helmet-tietokannasta.
Suosittelemme myös Helmet-kirjaston tarjoamaa Naxos-musiikkipalvelua näidenkin säveltäjien teosten kuunteluun.
Linkkejä muiden artikkelissa mainittujen säveltäjien teoksiin:
Perttu Haapanen: Doll Garden (2013, first performance)
Perttu Haapanen: Readymade Alice - Kamarikuoro Kampin Laulu; Kari Turunen
Terveisiä-sarjan edelliset osat:
Terveisiä Urkuyö ja aariasta (20.10.2016)
Terveisiä Suvisoitosta 2016 (14.7.2016)
Terveisiä VocalEspoosta (17.6.2016)
Terveisiä Latviasta: Peteris Vasksin viulukonsertto Distant Light (31.5.2016)
Terveisiä W. A. Mozartilta: 2. viulukonsertto (20.5.2016)
Terveisiä Electrics-konsertista (11.3.2016)
Konsertissa Marzi ja Sinfonietta: Electrics (2.3.2016)
Juttua muokattu 8.12.2016 klo 17.40: linkkejä lisätty ja sitaatteja tarkistettu
Viimeksi päivitetty 24.1.2017