Etusivu	/ Tarinat	/ Maria Tanttu - ”Kaikki ovat samalla viivalla Jumalan edessä”
Maria Tanttu on ollut periaatteessa koko ikänsä uskossa. Hän kasvoi kristityssä kodissa, ja mietti jo pienenä paljon taivasasioita. Myöhemmin Maria keskittyi taivasasioiden sijaan enemmän elämään, joka on tässä ja nyt, ja siihen, miten hän voisi palvella Jumalaa mahdollisimman hyvin.
Kun Maria oli kuudennella luokalla, hän teki selkeän päätöksen, että hän haluaa seurata Jeesusta. Hän rukoili eräänä iltana asian puolesta äitinsä kanssa. Samana keväänä myös toinen Marian pikkusiskoista teki uskonratkaisun. He kävivät yhdessä kasteella muutamia kuukausia tämän jälkeen.
– Se oli jännää aikaa, sillä minulla oli todettu 4-vuotiaana epilepsia. Tuona keväänä asiaa tutkittiin uudestaan ja todettiin, ettei minulla olekaan epilepsiaa. Kukaan ei pysty selittämään, onko se ollut ihmeparantuminen vai onko diagnoosi ollut alun perin väärä. Todennäköisesti diagnoosi oli väärä, koska myöhemmin selvisi, että tajuttomuuskohtaukseni johtuivat jostain ihan muusta syystä. Mutta siinä hetkessä se oli itselle oikeastaan ihme, että se, mitä aikaisemmin on sanottu, ei välttämättä pidäkään paikkaansa, ja että Jumala voi tehdä ihmeitä.
Uskoontulo ei ollut Marialle maailmaa mullistava kokemus, vaan enemmänkin rauhallinen ja vakaa päätös. Hän ei muuttunut juurikaan, olihan hän vielä lapsi ja elänyt tietyllä tavalla turvallista elämää.
– Kaikki tekevät pienempiä syntejä. Niitäkin pitää pyytää Jumalalta anteeksi. Jokainen, joka tekee syntiä, on samalla viivalla Jumalan edessä, oli synti mikä tahansa.
– Elämä ei ole aina helppoa. Jokaisella ihmisellä on omat ongelmansa, mutta Jumala on luvannut kulkea meidän kanssamme. Hän on luvannut, että me saamme pyytää Häneltä apua ja voimaa ja kaikkea, mitä tarvitsemme.
Maria kertoo, että hänellä oli eräässä vaiheessa todella hankala työpari. Hän ei voinut ymmärtää tapaa, jolla työkaveri toimi, eikä olisi siksi oikein halunnut tehdä töitä tämän kanssa. Maria alkoi rukoilla, että Jumala vaikuttaisi hänessä tuota ihmistä kohtaan sitä rakkautta, mitä Jumala tuntee ihmisiä kohtaan.
– Niin hassulta kuin se tuntuukin, aloin oikeasti rakastaa sitä ihmistä. En kuitenkaan omasta itsestäni lähtöisin olevalla voimalla. Jumala avasi silmäni näkemään, millainen tämä ihminen on pohjimmiltaan. Sitä tarkoittaa se, että seuraa Jumalaa, sitä, että oppii näkemään ihmiset Hänen silmiensä kautta.
ihmeet rakkaus samallaviivalla epilepsia uskonratkaisu