Jaa, yhtäkkiä lähdön hetki hiipii kimppuun ja minun täytyy lähteä huomenna Japanista kohti kotia. Taksi pamahtaa tuohon pihalle puoli kuudelta aamulla ja 7:50 lähtee lento kohti Naritaa. 11:00 ponnistaa ilmoihin sitten toinen lento, joka lentää suoraan Helsinkiin. Tämä päivä on mennyt hyvin tehokkaasti pakkaillessa ja siivotessa, sillä fiksuna tyttönä aloitin koko urakan vasta eilen... :D Noh ainakin kaikki on nyt pakattu ja huone siivottu! Hassua kirjoittaa tätä, kun näpyttelyn äänet kaikuvat tyhjässä huoneessa...
Kaiken kaikkiaan vuosi vilahti ohi niin, että päätä huimaa! Kummallista tässä on nyt se, ettei lähtöni aiheuta minulle minkäänlaista haikeutta tai surua tai mitään muitakaan vähemmän kivoja tunteita. Milloinkohan se iskee? Ehkä lentokoneessa? Pitänee varalta ottaa nenäliinoja mukaan lennolle... jos vaikka alkaa aivastuttaa. Hyvin harvoin minusta saa kyyneliä irti, joten jos Sapporo sen saa aikaan niin nostan kyllä hattua.
Hmm taidan kirjoitella tarkemmin ajatuksia menneestä vuodesta kunhan saavun Suomeen, nyt voisin käydä etsimässä tuosta viereisestä kaupasta viimeiset Japanisyötävät ja ottaa rennosti lähtöön asti.
p.s. Rakkaat tulevat vaihtarit. Ihan sama miten vähän tavaraa luulette haalivanne täällä vuoden aikana, sitä kuitenkin kertyy liikaa, joten varautukaa joko ostamaan uusia laukkuja tai lähettämään kallita postipaketteja. Itse nakkelin rekkalasteittain tavaraa pois ja silti laukkuuni löytyi jostain pari kiloa ylipainoa...
Lähettänyt Saara klo 11.47 Ei kommentteja:
Jeeeee vihoviimoset kouluhommat on nyt hoidettu eli olen virallisesti lomalla! Kesälomani kestää tänä vuonna hulppeat pari viikkoa, sillä kotiin palatessani edessä on heti sekä työ- että opiskeluhommia. Kiireinen syksy on luvassa siis vaihteeksi kotopuolessakin!
Jo pitkään olen aikonut kirjoitella tuosta lähikaupastani, mutta kanssani samassa asuntolassa majaileva ja samasta kaupasta ruokansa noutava Liisa kirjoitti tosi kattavan jutun samasta aiheesta, joten taidan vain olla laiska ja ohjata teidät hänen blogiinsa. Ajattelin siis kauppahommien sijaan tähän väliin nopsaa kirjoitella lyhyen postauksen työhommista, joita olen täällä tehnyt. Vaihtareita yleensä kannustetaan panostamaan opiskeluun mutta töiden tekemiselle täällä ei ole mitään varsinaista estettä. Jos siis rahapula uhkaa ja tuntuu, että opiskeluhommien ohella ehtii ja jaksaa tehdä myös töitä niin antakaa mennä vain! Itse olen tehnyt vain pari tosi lyhkäistä keikkaa, mutta useat vaihtarit täällä ovat tehneet osa-aikatöitä ihan vuoden alusta asti, jotkut vieläpä todella monessa eri paikassa.
Töiden tekemiseen tarvitaan lupa, eli ihan tuosta noin vaan ei töitä voi lähteä etsimään. Kyseisen luvan saa tosin suht helposti. Haetaan vain yliopiston toimistolta hakemuslomake, joka täytetään ja viedään paikalliseen... johonkin virastoon. Haha, siitä on hetki aikaa kun itse hain tuota lupaa... Noh, kuitenkin lappu täytetään ja viedään virastoon X (kartta ja ohjeet tulevat lomakkeen mukana joten ei huolta), mukaan passi ja residence card ja homma hoituu alle tunnissa riippuen siitä, miten paljon jonoa tiskille sattuu olemaan. Helppoa!
Itselläni on ollut tähän mennessä kaksi työkeikkaa. Olin joulun alla myymässä kaikenlaista Suomihärpäkettä Sapporon joulumarkkinoilla Rovaniemen kojulla. Olin siellä hommissa vain yhden päivän, mutta superhauskaa hommaa oli kyllä! Japanilaisten shoppailijoiden ilmeet olivat näkemisen arvoiset kun höpöttelin heille myyntipuheita japaniksi...
Nuo markkinat olivat muutenkin ihan huiput, siellä oli vaikka mitä ihanaa joulutavaraa myynnissä (itse ostin namia jouluteetä joltakin kojulta). Härpäkkeiden lisäksi markkinoilla oli tietty tarjolla ruokaa sekä glögiä! Glögi oli tosin tehty viiniin, ja itse hieman erimakuisiin mehuglögeihin tottuneina en ihan samanlaisia joulukiksejä saanut siitä kuin kotona mutta hullun hyvää se oli silti!
Toinen työhommani olikin melkoinen homma... Olin viikonlopun yli töissä mäkihypyn maailmancupin kisoissa!
Tulkki...
Minulle kerrottiin, että kisoihin tarvittaisiin joku puhumaan tiimeille englantia ja kuuluttamaan asioita hyppyrimäellä englanniksi. Ajattelin että no tokihan minulta englanti luonnistuu mutta koko ajan korostin pomolleni, että japanini on vielä aika pahasti vaiheessa. Viikonloppu meni muuten aika hyvin, mutta yhdessä vaiheessa minut pistettiin tulkkaamaan lehtihaastattelua kahden japanilaisen lehtimiehen ja yhden tiimikapteenin välillä. En ehkä ole ikinä ollut niin paineessa missään kielitilanteessa! Sanoin lehtimiehillekin olevani vasta opiskelija ja että ihan kaikki kielen kiemurat eivät aivan luonnistu joten voisivatko he olla käyttämättä kovin kohteliasta ja monimutkaista kieltä sillä en ehkä ihan tajua... Sieltä tuli sitten kuitenkin niin uskomattoman vaikeita juttuja että minä ja sanakirjani oltiin jatkuvasti ihan solmussa! Noh haastattelu saatiin jotenkin suoritettua mutta kyllä oli tuskanhiki päällä vielä tuntikausia sen jälkeenkin...
Hommiini tuolla siis tosiaan kuului myös kuuluttaminen hyppyrimäellä. Huhhuhhuh kylläpä ekana päivänä jänskätti ihan hulluna! Ensimmäinen kuulutukseni taisi olla, että joku hyppäsi 150 metriä... :D Hups
Päiväni kuuluttajana
Tuossakin tilanteessa olin aluksi aika solmussa, sillä ohjeiksi minulle sanottiin vain että kuulokkeista kuuluu asioita japaniksi niin sano ne vain sitten englanniksi. Paniikki paniikki koska en minä edelleenkään ole tulkki!! Hyvin kai tuokin meni kunhan jänskätyksestä selvisin mutta sydänkohtaus meinasi hiipiä kimppuun koko päivän...
Kopista oli aika jees näköala
Toisen kuulutuspäivän aamuna
Toisena hyppyrimäkiaamuna keli oli mitä mainioin! Kuulutuskoppiin piti mennä vähän mutkan kautta, ensin hiihtohissillä ylös ja sitten portaita ja kaiken maailman tunneleita pitkin hieman rinnettä alaspäin. Näppäsin tuon kuvan aika pian hiihtohissistä noustuani. Aivan huippunättiä! Tuolla seisoin maisemia ihastellen ja alueen kaiuttimista kajahteli instrumentaalimusiikkia Henkien kätkemästä... Tuo oli ehdottomasti yksi isoimmista "kyllä kannatti tulla Japaniin" -hetkistäni.
Semmonen Sapporo
Tulevat vaihtarit! Suosittelen kokeilemaan töiden tekemistä täällä, jos suinkin jaksatte ja ehditte. Minulle karttui ainakin todella hienoja kokemuksia molemmista työhommista!
Lähettänyt Saara klo 5.26 2 kommenttia:
Lähettänyt Saara klo 4.55 Ei kommentteja:
Voi ei, kovasti vannoin itselleni päivittäväni blogia vähintään kerran kuussa mutta niin se vaan toukokuu vilahti ohi (ja niin näköjään maaliskuukin, hups) eikä päivityksiä kuulunut! Pahoitteluni ja koetan parantaa tapani tässä viimeisten vaihtokuukausien aikana.
Japanielämääni on tosiaan jäljellä suunnilleen yhdeksän viikkoa, aivan uskomatonta! Mihin vuosi hävisi? Paljon on ehtinyt tapahtua ja varmasti ehtii tapahtua vielä tästä eteenpäinkin. Jospa nyt kuitenkin koettaisin ottaa vähän tapahtumia kiinni...
Lupasin kirjoitella opiskeluhommista, joten täältä pesee! Jos satunnainen opiskeluinfo ei satu kiinnostamaan, suosittelen skippaamaan tämän tekstiseinämäisen päivityksen. Muista aiheista on lisää päivityksiä luvassa piakkoin!
Elikkä vaihto-ohjelmani HUSTEP (Hokkaido University Short-Term Exchange Program) koostuu englanninkielisistä kursseista sekä japanin kielen opinnoista. Viisumivaatimusten mukaan opiskelijalla tulee olla vähintään 7 tuntia opintoja viikossa sekä vähintään 10 täkäläistä opintopistettä per lukukausi. HUSTEP-vaatimusten mukaan näistä kursseista vähintään neljä pitää olla HUSTEPin englanninkielisiä kursseja. Englanninkielisiä kursseja on aika laidasta laitaan. Itse tutustuin viime lukukaudella sosiologiaan, Japanin yhteiskuntaan, ihmisten välisiin suhteisiin Japanissa sekä Japanin nuorisokulttuureihin. Jätin suosiolla kaikki historiaan tai politiikkaan keskittyvät kurssit väliin, mutta sellaisia on tosiaan myös tarjolla (ja paljon muuta). Kurssitarjonnasta löytyy taatusti jokaiselle jotakin! Tällä lukukaudella opiskelen Japanin koulutussysteemiin liittyviä asioita, monikulttuurillisuutta Japanissa, sukupuolta ja seksuaalisuutta Japanissa sekä kielten oppimista (FLA ja SLA, first language acquisition ja second language acquisition). Näistä viimeksi mainittu on ehdottomasti lempparikurssini täällä, sillä se on todella mielenkiintoinen ja jopa liittyy pääaineeseeni (opiskelen kieltenopettajaksi)! Kurssin aikana olen jo kehitellyt useamman kuin yhden mahdollisen graduaiheen, pitänee vielä tosin hieman pohdiskella, hmm hmm...
Välimaininta: olen tosiaan vielä yliopisto-opiskeluissani kandivaiheessa (vaikka opiskelenkin viidettä vuotta mutta eipä puhuta siitä köh köh). Minulla on joitakin kursseja vaille valmis kandin tutkinto, mikä passaa minulle oikein hyvin sillä HUSTEP on kandivaiheen vaihto-ohjelma! Pyöräytin kandini kypsyysnäytteineen valmiiksi viime keväänä ja karkasin sitten ulkomaille. Toivon saavani täältä tarvittavat pisteet kandin tutkintoon mutta noh, katsotaan nyt...
Englanninkielisten kurssien lisäksi tarjolla on japanin kielen kursseja. Nämä ovatkin melkoinen sekametelisoppa, ja systeemi vielä muuttui puolessa välissä omaa vaihtovuottani joten helppoa ei ole ollut... Aika pian Japaniin saapumisen jälkeen vaihtarit tekevät lähtötasokokeen. Tämä koe tehdään tietokoneilla yliopiston tiloissa (tosin uuden systeemin myötä sen voi ehkä tehdä missä vain? emt). Koe on monivalintakoe, jossa täydennetään japaninkielisiä lauseita oikeilla vaihtoehdoilla. Voisin avautua tästä kokeesta muutaman esseen verran mutta tyydyn totemaan vain, että kokeeseen saisi tehdä aika suuria muutoksia. Sain kokeesta oikeiden vastauksien tietämisen sijaan päättelemällä tosi hyvät pisteet, ja minut nakattiin AIVAN liian korkealle tasolle. Tasoja on kolme; alkeistaso, keskitaso sekä edistynyt taso. Jouduin keskitason vaikeimmille kursseille (taso 3) vaikka oikea tasoni oli ehkä aika alkupäässä keskitasoa. Lisäksi kokessa ei oteta huomioon sitä, miten hyvin (tai huonosti) opiskelija osaa lukea kanjimerkkejä. Olen taistellut tämän ongelman kanssa alusta asti. Oman tasoni kursseilla oletetaan opiskelijoiden osaavan lukea hyvin paljon enemmän kanjimerkkejä kuin mitä itse osaan... Lienee sanomattakin selvää, että tunnit ovat olleet aika tuskallisia. Ymmärrän kyllä japaninkielistä tekstiä suht hyvin jos sitä luetaan minulle ääneen, mutta itse en osaa sitä ihan tuosta noin vaan lukea...
Huomautus tähän väliin: jos käy niin että koe sattuu menemään tosi huonosti vaikka oikeasti osaisikin paremmin, on aika lailla jumissa alemman tason kursseilla. Kursseja on lähes mahdotonta pomppia ylöspäin, mutta alaspäin siirtyminen hoituu yhdellä sähköpostilla. Suosittelen siis panostamaan kokeeseen ihan täysillä vaikka se tehdäänkin aika pian Japaniin saapumisen jälkeen...
Tänne tullessani keskitason japanin kurssit oli jaettu aika kivasti aihepiirin mukaan. Muista tasoista en tosiaan tiedä mitään mutta keskitasolta löytyi lukemista, kirjoittamista, kuuntelua, kanjimerkkejä, kielioppia ja keskustelua omilta kursseiltaan joista sitten valittiin itseä kiinnostavat. Nykyään keskitason systeemi on hieman erilainen, sillä erilaisia kursseja on vain kolme; rikai (理解, lukemista ja kuuntelua), hyougen (表現, kirjoittamista ja esitelmiä), sekä yaritori (やり取り, keskustelua). Jokaiseen kurssiin kuuluu kaksi osaa, joista toinen on kaksi tuntia viikossa ja toinen yhden tunnin. Keskitason opiskelijat voivat ottaa joko molemmat (eli yhteensä kolme tuntia viikossa) tai vain kaksi kertaa viikossa järjestettävän. Kanjimerkkien ja kieliopin kursseja ei ole enää erikseen ollenkaan (paitsi ilmeisesti kanjikurssi, joka on tarkoitettu kiinaa äidinkielenään puhuville opiskelijoille), mikä on todella harmillista! Olin aivan innoissani saadessani viimeinkin siiryä keskitason kanjikursseille, jolloin minulle kerrottiin niiden katoavan täysin. Huoh... Nyt nämä kurssit tuntuvat olevan tyyliä "vähän kaikkea", mikä ei itseäni ainakaan suuremmin miellytä. Tämä on vain oma mielipiteeni, toivottavasti tulevat vaihtarit saavat näistä enemmän irti!
Huhhuh, siinäpä sitä! Jos joku tuleva vaihtari lukee tätä ja tahtoo tietää aiheesta lisää niin pistäkää ihmeessä viestiä (sähköpostiosoitteeni löytyy profiilisivulta) tai kommenttia, mielelläni vastailen kysymyksiin :)
Lähettänyt Saara klo 5.08 2 kommenttia:
Sapporossa on kevät joka tuntuu jo hetkittäin ihan kesältä! Lumet sulivat kuin taikaiskusta ja lämpö on jo useamman kerran kivunnut kahdenkympin pintaan. Nyt voi taas liikkua pyörällä joka paikkaan, eikä aina ulos lähtiessä tarvitse pelätä kuolevansa johonkin lumipenkkaan jäällä kompuroituaan... Tykkään!
Tänään oli ihan erityisen lämmin päivä! Tien varrella olevien lämpömittareiden mukaan lämpöä oli sen 24 astetta. Huhhuh! Lämpimän päivän kunniaksi päätimme lähteä piknikille yhteen Sapporon puistoista katselemaan kukkivia kirsikankukkia (桜 eli sakura). Piknikit kirsikankukkien ihastelua varten eli hanamit (花見) ovat aika iso juttu täällä aina keväisin. Tänään puistossa ei ollut ihan mahdottomasti porukkaa koska menimme arkipäivänä ja vieläpä keskellä päivää, mutta varsinkin viikonloppuisin on kuulemma aika hankala saada paikkaa ellei sitä mene jo aikaisemmin aamulla varaamaan.
Olimme aika aikaisin liikkeellä, joten kukkia oli vielä vasta lähinnä siellä täällä muutamia, mutta nättejä ne muutamatkin olivat!
Tällaisen puun alla istuskelimme
Lammen rannalla!
Kyllähän niitä mielellään katselee~
En malta odottaa, että kaikki puut puhkeavat kunnolla kukkaan! Kukkia alkoi näkyä jo viime viikolla, ja minulle iski taas sellainen "niin joo olen Japanissa" -olo kun ajelin pyörälläni luennoille kirsikankukkien ympäröimänä...
Kevätloma on tosiaan nyt lomailtu ja luennoilla on tullut rampattua nyt jo pari viikkoa. Ajattelin kirjoitella kursseista hieman lähinnä tulevia vaihtareita varten, mutta taidan kuitenkin omistaa tämän päivityksen pelkästään noille ihanille kukille. Myöhemmin siis luvassa asiaa opiskelukiemuroista!