Sukututkijan loppuvuosi: Sulhastaan kauan odottanut
Uuden Kuvalehden numeroissa 5, 7 ja 10/1898 julkaistiin Santeri Ingmanin (myöh. Ivalo) kirjoittama tarina Suomalainen seikkailija, joka alaotsikkonsa mukaan oli "Katkelmia suupuheessa kulkeneiden muistojen mukaan".
Juttu lähtee käyntiin "Voipalan ja Hovilan aateliskartanoiden ainoa perijän" Otto Johan Tandefeltin irtisanomisesta Haapaniemen sotilaskoulusta syksyllä 1799. Tämä ja hänen elämänsä päävaiheet tarina varmaankin esittää muistakin lähteistä tunnetulla tavalla. Mutta minua kiinnostaa (taas) marginaali. Hummailtuaan jonkin aikaa kotimaisemissaan Tandefelt
ratsasti suoraa päätä pitäjän toisessa laidassa olevaan omistamaansa Hovilan kartanoon ja pyysi satulasta puhutella talossa asuvaa nuorta neitosta, jalosukuista neiti Jeannette Bröijeriä.
Tämä tuli ulos nuorukaista vastaan, joka hypähti alas satulasta ja seisoi pihalla pidellen ratsuaan kuolaimista. Neitonen pysähtyi hämmästyneenä.
— Minä matkustan tänään maailmalle, koettelemaan onneani. Tahdotteko ruveta morsiamekseni, jalosyntyinen neiti?
Näin kosi siinä pihanurmella koristelematta 18-vuotias huimapää, — pitkiä puheita hän ei rakastanut. Ja hän sai kohta myöntävän vastauksen, — nuori Jeannette oli hänkin silmittömästi rakastunut soreaan hulivilipoikaan ja lupasi häntä uskollisesti morsiamena odottaa vaikka kuolemaan saakka. Vankka kädenpuserrus vain siinä sunnuntaisessa aamupäiväpaisteessa, nuorukainen hyppäsi satulaan ja kihlattuna miehenä ratsasti hän nyt kotipitäjästään maailmalle. Todellinen Tandefelt oli 18-vuotias kesällä 1800 eli aikaa Haapaniemestä lähdöstä ei ole kulunut paljoa. "Jeannette Bröijer" ei nähnyt sulhastaan tarinassa ennen kuin Suomen sodan aikana
Eräänä kauniina syyspäivänä ilmestyi hän metsäteitä kulkien resureessä talonpoikaispuvussa Hovilaan, jonka kyökkiin hän meni istumaan. Hänen morsiamensa tunsi hänet siellä, he saivat hetkisen puhutella toisiaan, vaan hätääntyneenä ja huolissaan oli morsian sulhonsa vuoksi, sillä Hovilassakin viruili juuri parastaikaa kasakkaosasto, — kunhan eivät kehnot keksisi valepukuista vakoojaa!
Dramaattisen kohtauksen jälkeen mies lähtee jälleen. Kertomuksen mukaan sitten odotti lopulta "harmaapäinen morsian Hovilassa sulhoaan, odotti luottamuksella ja toivolla, kunnes uskollisena morsiamena laskeusi lepoon."
Oliko tämä uskollinen morsian todellinen henkilö? Bröijerit ovat tuttuja aiemmista blogipätkistä eli Sysmän läheisyydessä vaikuttanut todellinen perhe. Sysmässä haudatataan Hovilassa 8.3.1846 54-vuotiaana kuollut "fröken Carolina Bröijer". Hän on vanhempiensa kuoleman jälkeen vuonna 1833 muuttanut Hovilaan (Aateliswiki, Sysmän rippikirja II 1829-1838 s. 475). Etunimistään Carolina Fredrika ei tavanomaisin muutoksin synny lempinimeä Jeannette, mutta ehkä? Vuonna 1792 syntyneenä hän olisi tosin kihlautuessaan ollut vain 8-vuotias...