Marbellan puolimatkan kilpailu (uinti 1900 m – pyöräily 90 km – juoksu 21,1 km) avasi varsinaisesti Ironman -sarjan Euroopan kauden. Osallistujia oli kaiken kaikkiaan 2281 kilpailijaa, pro -sarja ja kaikki ikäluokat mukaan laskettuna. Marbellassa kevät oli jo pitkällä, aurinko paistoi ja lämmintäkin riitti tehdä viimeistelytreenit paikan päällä, meriveden ollessa vielä melko vilpoisaa.
Kisapäivän aamu ennen kello seitsemää ja auringon nousua oli tuulinen ja viileä ja vesi oli vielä lähes Tuusulanjärvi triathlon lukemissa, virallisen lukeman ollessa kai 16,5 astetta. Aurinko nousi 7.30 ja kerkesi kevyesti jo lämmittää ennen kuin pro -sarja lähti matkaan klo 7.50. Ikäryhmät sai lähtöluvan klo 7.55 ja sitten mentiin.
Vielä perjantain tiedotustilaisuudessa ei kerrottu, mutta kaipa jossain oli tiedotettu, että uintimatkaa oli tuulen ja kylmän veden takia lyhennetty. En mistään löytänyt lopullista virallista matkaa, mutta kello näytti matkaksi vähän reilu 1500m ja ajatkin tuota tukee, joten olkoon se nyt sitten uintimatka. Omalta osalta uinti meni etenkin olosuhteisiin nähden hyvin. Korkea aallokko tuotti haasteita, kun poijuja joutui aina tähystelemään aaltojen yli. Etenkin toiseksi viimeiseltä kääntöpoijulta viimeiselle näkyvyys oli huono, eikä siinä välissä tainnut olla yhtään poijua opastamassa.
Joku varmaan kisahuumassa lähtikin jo siltä toiseksi viimeiseltä kääntöpoijulta maalia kohti ja suurin osa porukasta näytti seuraavan perässä. Itse olin sitten hukassa oikeasta reitistä ja säikähdin, että olen suunnistamassa väärin, mutta kun viimeinen kääntöpoiju aina vilahteli edessä, niin suuntasin sitten kuitenkin sinne. Välillä meinasi usko loppua, mutta kun muutama muukin kisailija lähti samaan suuntaan, niin kierrettiin vielä sekin poiju.
Reittiä jälkeenpäin tarkastellessa sitten näkyy, että kyllä meidän valinta oli oikea ja (iso) osa porukasta oikaisi lopussa. En kuitenkaan kuullut, että tuosta olisi sen enempää ketään sakotettu ja toisaalta se viimeinen kääntöpoiju näkyi niin huonosti, että ihan ymmärrettävää, että siinä tuli virheitä tehtyä.
Ensimmäinen vaihto meni ok ja sitten pyörän päälle. Pyöräreitti oli sen verran mäkinen, että olin ottanut mukaan maantiepyörän enkä triathlonpyörää. Ensin 4-5 km tasaista ja sitten alkoi nousu. Koko reitillä oli nousua reittioppaan ja lopulta kellonkin mukaan noin 1400 metriä. Lähes koko ajan mentiin joko ylös tai alas, tasaista ei ollut juuri muuten kuin alussa ja lopussa. Reitiltä on neljä väliaikaa, ja keskinopeudet noilla oli suunnilleen 20 km/h, 40km/h, 20 km/h ja taas 40km/h. Koko reitin keskinopeudeksi tuli vaatimaton 29 km/h, mutta huippunopeus oli sitten 72,5 km/h. Varmaan reitin mäkisyydestä johtui, että porukka pakkautui aika pahasti ryppäisiin, joissa oli hidasta ohitella. Ylämäissä ohitukset onnistuivat, mutta alamäissä oli sitten vasen kaista välillä tukossa, kun oli liian ujoja ohittajia, jotka tukkivat ohituskaistan kokonaan.
Oma pyöräily meni lähes suunnitelman mukaan, ylämäet vedin kontrolloidusti sykettä ja watteja tarkkaillen. Alamäissä sitten watit ja sykkeet laski, kun välillä ei ollut enää välityksiä polkea ja välillä vaan mentiin sen verran jonossa, ettei pystynyt vauhtia pitämään. Näinpä sitten sekä keskisyke että keskitehot jäivät tavoitelluista arvoista. Näin mäkisellä reitillä tasaisen suorituksen tekeminen näyttää olevan haastavaa. Ehkä suunnitelma ja suoritus olivat vähän liian konservatiiviset ja olisi ollut varaa puristaa hieman enemmänkin. Toisaalta matkan varrella näki paljon niitä, jotka vetivät ylämäet vauhdilla ja joille se noutaja näytti sitten tulleen.
Juoksureitti kiersi yhdellä aallonmurtajalla ja muuten rantaa pitkin, tasainen ja helppo. Siinä ei enää enempiä tapahtumia ollut, sain itsestäni aikalailla kaikki irti ja taisin juosta nopeimman puolimatkan aikani 1.34,24 tuntia. Tämä tietysti etenkin tähän aikaan vuodesta tehtynä oli mukavaa, mutta toisaalta voi kertoa siitäkin, että pyöräilyssä olisi ollut varaa puristaa enemmän.
Kuten kaverille kisan jälkeen viestitin, niin olin ”semityytyväinen”. Puolimatkan kokonaisaika 5.19,14 tuntia ja omassa sarjassa sijoitus 21/ 177. Ja totta kai piti tehdä enemmänkin analyysia ja kun huomasin olleeni nopein vielä tänä vuonna tässä ikäsarjassa kilpailleista, niin viestitin olevanikin ”semi + ¼ tyytyväinen”. Itseään vastaanhan tässä vaan kilpaillaan, mutta…
Kisajärjestelyt olivat uintisähläystä lukuun ottamatta ok. Tästä sitten on ihan hyvä suunnata kohti Juhannusta ja kesän päätavoitetta, Nizzan täyden matkan kisaa.
Tuliaiset Ironman -kilpailusta
Ironman -kilpailun pyöräreitin profiili - korkein kohta 557 m ja yhteensä nousua 1400 m.