psykedeelin kokemuksen arvo?
Kirjoittaja Aihe: psykedeelin kokemuksen arvo? (Luettu 3771 kertaa)
Vs: psykedeelin kokemuksen arvo?
« Vastaus #15 : Syyskuu 25, 2011, 13:09 »
Juttuhan on niin että me ei edes oltaisi tässä keskustelemassa jos psykedeelejä ei olisi (siis vaikka kyseessä ei olisikaan psykedeeli foorumi) Ehkä jahdattaisiin vielä aurochsseja afrikan savanneilla kuka tietää? :D Mielestäni psykedeelit ovat jotain korvaamatonta ja äärimmäisen luonnollista ihmiselle. Itse ainakin koin valtavan aukon sielussani täytetyksi kun ensimmäisen kerran pääsin trippaamaan. Ja myös tunnen aukon kasvavan sisälläni jos en pääse trippaamaan pitkään aikaan. En häpeä tätä 'riippuvaisuussuhdetta' yhtään. Koen sen yhtä luonnolliseksi kuin riippuvaisuussuhteeni ruokaan tai seksiin.
Se on tietynlaista nöyryyttä. Myöntää että minä ihminen en kykene tähän elämään yksin. Tarvitsen luontoa. Ihminenhän ei voi elää tyhjiössä, se on selvä. Ironista tai ei ehkä niin ironista mutta juurikin tämän sienet meille myös kertovat :D Me olemme osa jotain suurempaa.
Monet ihmiset ajattelevat virheellisesti että kyseessä on 'vain' kasvis tai vain kemikaali. "Etkö voisi valaistua luonnollisia keinoja käyttäen?" tai "Nuo kemikaalit eivät esiinny luonnollisesti ihmisessä, siksi siis niitä ei tarvita". Miten epävalaistunutta ja miten onkaan suureksi päässyt rotko ihmisen ja luonnon välille kasvamaan... :(
« Vastaus #16 : Syyskuu 25, 2011, 14:19 »
Lainaus käyttäjältä: Ystävällinen Apina - Syyskuu 25, 2011, 13:09
Itseänikin harmittaa sanoa, että on olemassa oikeasti "tyhmiä" ihmisiä, jotka eivät ns. ymmärrä psykedeelikokemusta, niinkuin se on kautta aikojen ymmärretty, ja miten se pitäisi "meidän fiksumpien" mielestä kokea. (Ajattelen kyllä, että olemme kaikki tasa-arvoisia jne jne, mutta jotenkin juuri sellaiset tyypit, jotka ovat oikeasti typeriä ja yksinkertaisia, puistattavat ja ärsyttävät minua. Mutta hekin ovat loppujenlopuksi vain laiskoja; eivät jaksa ottaa asioista selvää.)
Tosin ne tyypit, jotka aikojen alussa vetivät tatteja ja sanoivat "Ugazaga!", olivat varmasti hieman yksinkertaisia. Evoluution ja siinä sivussa ihmisen kehittyessä, heidän joukostaan kuitenkin yksi valittiin shamaaniksi ja tietäjäksi, joka oli huomattavasti "viisaampi" kuin muut (tämä oli yleisesti hyväksytty asia siinä yhteisössä) ja kävi hakemassa opetuksia selvyyden rajan tuolta puolen. Eli silloinkaan kaikki eivät käyttäneet sieniä/psykedeelejä/kokeneet transsitiloja, vaan tämä oli valikoitua.
Kaikkia varten sienten meidän mielestämme muka oikea käyttötapa ei vain ole, hyväksykäämme se. Vaikka se ehkä onkin sinua lainatakseni: "surullista mutta totta", vaikkakin jos kaikki olisimme samalla aaltopituudella ja tripit olisivat kaikille opetuksia universaalista rakkaudesta, kulttuurimme ja käsityksemme elämästä/kanssaeläjistä muuttuisi luultavasti helkkarin paljon kauniimpaan suuntaan. :-[
« Vastaus #17 : Syyskuu 25, 2011, 15:57 »
Kirjoitan vähän pidemin myöhemmin, mut laitetaan tämä nyt sillä välin. Itse ajattelin kysymystä lähinnä systemaattisen henkisen harjoituksen kannalta siis pyrkimyksien joiden tarkoitus on muuttaa kokemuksen rakennetta pysyvästi positiiviseen suuntaan. Varmin keino tähän on järjestelmälllinen meditaatio, päivittäiset harjoitukset ja kenties pitkätkin ajat jotka on omistettu pelkästään harjoituksen tekemiselle. Tuhansilla harjoitustunneilla aivoissa tapahtuu fysiologisia muutoksia ja ihmisen psykologia muuttuu merkittävästi. Tämä tuottaa ihmiselle tänäkin päivänä niitä samoja hedelmiä mitä se on aina ihmiskunnan aikana tuottanut, kaikkien uskontojen ja traditioiden teksteissä. Avautuminen universaalille rakkaudelle, joka ei mene ohitse vaan jäsentää koko ihmisen elämän tai minuuden referenssipisteen muuttuminen merkityksettömäksi joka ikisessä kokemuksessa. Tämä nyt on aika korkea standardi, sillä harva on valmis laittamaan niin paljon panostusta aiheeseen kuin nuo polut vaativat ja näin ei saa myöskään noita radikaaleja hyötyjä. Yleensä ihmiset tällä polulla luopuvat aika nopeasti päihteistä, koska niiden tuottamat hyödyt ja haitat käyvät aika nopeasti epäsuhtaisiksi ja se normaali olotila on miellyttävämpi kuin päihteillä aikaan saatu. Psykedeelit ovat vähän oma juttunsa sitten, lähinnä mietin että miten niiden aiheuttamat efektit sitten suhtautuvat tähän standardiin. Selvä on että ne eivät juuri koskaan vie ihmistä niin pitkälle, mutta olisin taipuvainen uskomaan että niistä on kuitenkin jotain hyötyä oikein käytettynä.
60 -luvulla kun nämä aineet olivat uusia niin monet uskoivat että ne ovat eräänlaista instant -mystiikkaa. Silloin oli jo tunnettu tosiasia että mystiset kokemukset usein muuttavat ihmisten elämää pysyvästi positiivisempaan suuntaan, niinpä joku neropatti laski että LSD=mystinen kokemus, mystinen kokemus=> parempi ihminen eli LSD=> parempi ihminen. Leary ja muut popularisoijat ajattelivat että näin saadaan aikaan suuri uskonnollinen kääntymys Yhdysvalloissa kunhan ihmiset vain popsivat näitä huumeita tarpeeksi. Kun aikaa on kulunut niin on aika selvä että tämä yhtälö ei todellakaan toimi vaan jossain mättää pahasti. No suurimman osan ihmisistä perspektiivi aiheeseen on vähän toisenlainen kuin tuo melko kriittinen asenne jonka otin ekassa postissa. Tottahan toki nämä aineet muuttavat elämää enemmän kuin keskiolut tai kannabis ja yleensä positiiviseen suuntaan.
Lähinnä tämänkaltaisista puheista olen materiaalia etsinyt miettiäkseni tätä asiaa:
Ken Wilber on joissain piireissä aika iso nimi, en ole häneen ihan hirveästi tutustunut, mutta siitä olen aika varma että hän on nähnyt tuhansia ihmisiä joilla on systemaattienen harjoitus ja tässä joukossa on paljon sellaisia joilla on psykedeliatausta tai aktiivinen harrastus. Eli toisinsanoen kokemuspohja antaa tiettyä painoa sanomiselle.
Tämä on vähän pidempi ja sekavampi keskustelu samasta aiheesta:
http://diydharma.org/wilber-and-walsh-perspectives-psychedelics-and-transformation-ken-wilber
McKenna on hyvä retoriikassa, pidän itsekin joistain hänen jutuistaan. Toisaalta ne teoriat kuinka sienet ovat kotoisin ulkoavaruudesta tai ne sekavat jutut muutoksenkirjan kanssa ovat lähinnä pelottavia esimerkkejä miten äärimmäisen älykäs ihminen voi harhautua.
« Vastaus #18 : Syyskuu 25, 2011, 16:04 »
Lainaus käyttäjältä: Klonkku - Syyskuu 25, 2011, 14:19
Näinhän se on. Kyse ei ole minusta varsinaisesti tyhmyydestä, kognitiivisesta kapasiteetista hallita abstrakteja kokonaisuuksia ja niiden säännönmukaisuuksia vaan jostain paljon epämääräisemmin määriteltävästä. Jotkut vain ovat suuntautuneempia "henkiseen" (en pidä sanasta) puoleen olemassaoloa. Eniten näistä aineista hyötyvät ne joilla on jo valmiiksi vahva suuntautuminen siihen suuntaan ja välineitä käsitellä poikkeavia tajunnantiloja ja niiden tuottamaa materiaalia. Ei mikään kykene ihmistä ykskaks muuttamaan varsinkaan jos tämä ei ole jo valmiiksi avoinna tähän suuntaan.
« Vastaus #19 : Syyskuu 25, 2011, 18:21 »
Lainaus käyttäjältä: Lähiötonttu - Syyskuu 25, 2011, 15:57
60 -luvulla kun nämä aineet olivat uusia niin monet uskoivat että ne ovat eräänlaista instant -mystiikkaa. Silloin oli jo tunnettu tosiasia että mystiset kokemukset usein muuttavat ihmisten elämää pysyvästi positiivisempaan suuntaan, niinpä joku neropatti laski että LSD=mystinen kokemus, mystinen kokemus=> parempi ihminen eli LSD=> parempi ihminen. Leary ja muut popularisoijat ajattelivat että näin saadaan aikaan suuri uskonnollinen kääntymys Yhdysvalloissa kunhan ihmiset vain popsivat näitä huumeita tarpeeksi. Kun aikaa on kulunut niin on aika selvä että tämä yhtälö ei todellakaan toimi vaan jossain mättää pahasti.
Mitä olen tuonajan historiaan perehtynyt niin käsitykseni on että Learyn touhuille laitettiin stoppi kun USA:n hallitus pelkäsi laajenevien tajuntojen epidemian voivan hankaloittaa imperialistisia sotilasoperaatioita Vietnamissa ja muualla maailmassa, ts. kadun mies ymmärtäisi miten läpimätä rakennelma USA:n poliittinen systeemi on ja alkaisi kavereineen vaatia laajalla kannatuksella muutoksia.
Ihmisen eettis-moraalista jalostamista psykedelian keinoin valtiovallan toimesta ei ole tiettävästi yritetty missään valtiossa.
« Vastaus #20 : Syyskuu 25, 2011, 19:07 »
Lainaus käyttäjältä: Nyäpikkä - Syyskuu 25, 2011, 18:21
Näinhän se meni. LSD ja muiden huumeiden käyttö oli vahvasti yhteydessä vastakulttuurilliseen toimintaan, joka puolestaan vastusti Vietnamin sotaa. Poliittisiin oikeuksiin ei voitu puuttua ja huumelait toimivat tehokkaana välineenä aiheuttaa liikkeeseen hajaannusta ja pelkoa. Tosin mukana olleet sanovat että jo ennen tätä touhu oli alkanut saada jo hiipumisen merkkejä kun ideologia vain kapeni ja kapeni aineiden levitessä laajemmalle, mutta tuo valtion huumelakien varjolla edisti piirien hajoamista eri polkuja kulkeviksi joukoiksi.
Tästä puheesta saa aika hyvin kuvaa siitä mitä Leary liikkeen harjalla ('67) oikein ajoi takaa. Suomeksi on ilmestynyt myös Tajunnan alkemistit -niminen teos, joka on paikoin ehkä vähän ilkeilevä ja kriittinen, mutta kuitenkin suurimmalta osalta ihan mukavaa ajankuvausta. Charles Mansonkin hengaili aika lähellä hippien ydinjoukkoa ja häntä lukuisat psykedeliakokemukset eivät varsinaisesti tehneet kovin hyvää ihmistä. Tuokin aiheutti monelle kysymyksiä näiden aineiden olemuksesta tapahtuma-ajanjaksona.
http://www.luminist.org/archives/leary_to_canada.htm
Menee kyllä himpun verran ohi aiheen.
« Vastaus #21 : Syyskuu 26, 2011, 01:27 »
Mielestäni on mahdollista, että ihminen näkee sienissä sen, mitä toivoo näkevänsä. Trippi on täydellinen analogia kuvaamaan tätä.
Kirjaimellisenkin matkan voi viettää hotellin uima-altaalla, jolloin siitä saa rentoutusta, mutta käteen ei jää mitään. Tai sitten voi hakea uutta näkökulmaa tai jotain tiettyä kokemusta.
Sienissä jotkut hakevat hengellistä kokemusta, toiset etsivät viisautta. Kokemusta ei tällöin määrää se, kuinka älykäs olet, vaan kuinka halukas olet kasvamaan ja millä tavalla.
Itselleni sienet ovat olleet valtava apu totuuden etsinnässä. Olen paennut uskonnon kahleista todellisuuden sekulaariseen autiomaahan. Sienet ovat auttaneet minua ymmärtämään kuinka mahtava kosmos on. Se ei edes kaipaa selitystä, sillä se jo itse on Majesteetti. Todellisuus on tosiaan tarua ihmeellisempää, enkä tiedä sieniä parempaa keinoa tajuta tätä.
« Vastaus #22 : Syyskuu 26, 2011, 20:43 »
Lainaus käyttäjältä: capt - Syyskuu 26, 2011, 01:27
Hyvin sanottu! Itselläni on vastaavia tuntemuksia. Psykedeelit mahdollistavat mielen haltioitumisen ja syvemmän ajattelun. Tämä korkeampi tietoisuuden tila avaa teitä älylliseen ja moraaliseen kasvuun. Inter- ja intrapsyykkinen äly kehittyvät. Itsen ja ympäristön voi nähdä "uusin silmin", aistit ja ajattelu saavat hienovirityksen. On kuitenkin itsestä kiinni, miten valjastaa tämän potentiaalin omalla kohdallaan. Mielestäni "mind at largen" kokeminen on arvokas kokemus ihmisen elämänkaarella ja sen vaikutukset kantavat varmasti läpi elämän. Ymmärrystä kaikkeen ja myös siihen ettei itse ymmärrä paljoakaan.
« Vastaus #23 : Syyskuu 29, 2011, 21:05 »
Nyt siitä on saatu tieteellisesti konfirmoitua osviittaa: Johns Hopkinsin yliopiston toteuttamassa tutkimuksessa taikasienet muuttivat koehenkilöiden persoonallisuutta lisäten avoimuutta (konseptiin sisällytettiin mm. kykyisyys käsitellä abstrakteja ajatuksia, esteettinen silmä ja mielenkiinnon laaja-alaisuus) huomattavasti hedelmällisempään suuntaan. Tämä muutos oli voimakkaampi, kuin mitä havaitaan terveissä psykedeelit väliin jättäneissä ihmisissä kymmenien vuosien aikana.