Kehitysvammaliitto – Purevaa selkokauhua
Viime vuoden lopulla kauhu hiipi työhuoneeseeni, kun sain kustannustoimitettavakseni selkokielisen version Bram Stokerin klassikkoteoksesta Dracula. Vampyyreja vilahtelee niin kirjallisuudessa kuin tv- ja elokuvaviihteen puolellakin, mutta suomalaiseen selkokirjallisuuteen terävät kulmahampaat eivät tiettävästi ole aiemmin pureutuneet. Draculan reitti suomenkielisten selkolukijoiden käsiin kulki Ruotsin kautta. Teoksen on mukauttanut selkoruotsiksi Johan Werkmäster (LL-förlaget 2004), ja Werkmästerin tekstin selkosuomensi Ari Sainio.
Kauhukirjallisuuden kohdalla on tähän saakka ollut selkokirjahyllyssä aukko. Jännityksen ystävä on voinut tarttua dekkariin, niitä on myös selkosuomeksi tarjolla runsaasti, mutta dekkareiden tarjoama jännitys on kuitenkin hieman toisenlaista kuin Draculan.
Koska Draculassa kyse on kauhuklassikosta, myös selkokielinen versio on paikoitellen kammottava. Kun terävä puuseiväs jysähtää surmattavan vampyyrin rintakehään, lukijakin hypähtää. Ja niin sen pitää ollakin, alkuperäisen teoksen tarina ja henki täytyy olla tunnistettavissa myös selkomukautuksen jälkeen. Mukautuksessa ei voi myöskään kajota kirjan genreen, kauhu on kauhua myös selkokielellä.
Toisinaan törmään siihen, että selkokirjan odotetaan olevan jonkinlainen siistitty versio alkuperäisestä teoksesta. Siitä ei kuitenkaan ole kyse. Mukautustyötä ohjaa ennen kaikkea pyrkimys ymmärrettävyyden lisäämiseen.
Draculan mukautusprosessista en ole päässyt turisemaan tarkemmin Werkmästerin kanssa, mutta ruotsalainen selkomukauttaja kohtaa varmasti samoja haasteita kuin suomalainenkin. Mukautus muokkaa tekstiä varsin paljon, jo pelkästään siksi, että selkokansien väliin sujahtava teksti on merkittävästi lyhyempi kuin alkuperäinen teos.
Selkomukauttaja joutuu jatkuvasti analysoimaan alkuperäistä kirjaa: mitkä ovat ne olennaisimmat elementit, jotka ainakin täytyy siirtää myös selkokirjaan, mikä tuo tähän teokseen juuri tämän tunnelman. Jokaisen poiston kohdalla joutuu punnitsemaan, miten se vaikuttaa juonen kulkuun ja tarinan painotuksiin.
Vielä huojennukseksi niille, jotka alussa huolestuivat: Selvisin hyytävästä kustannustoimituspestistäni vahingoittumattomana, vaikka en varustanutkaan työhuonettani valkosipulilla. Tai näin ainakin luulen. Pitääpä käydä vielä tarkistamassa, heijastuuko kuvani edelleen naistenhuoneen peilistä.
Selkokielinen Dracula Opikkeen verkkokaupassa http://www.opike.fi/?mod=products&category=11&page=1&pid=450