Historia | Koli
Laskettelun tyyli on kotoisin Kolilta
Telemarkia jo ennen sotia
Kolilla on lasketeltu lähes 80 vuotta – siis ennen toista maailmansotaa. Rinteiden historia alkaa jo helmikuusta 1937, kun Kolille tehtiin kansalliset mitat täyttävä pujottelumäki. Syksyllä 1937 Kolille alettiin rakentaa syöksyhiihtorataa. Heti seuraavana keväänä 1938 rinteellä laskettiin kansalliset syöksy- ja pujotteluhiihtokilpailut. Kilpailuihin osallistuivat kaikki Suomen parhaat laskettelijat. Kilpailijat rankkasivat rinteen hyvin korkeatasoiseksi, jo silloin Suomen parhaaksi. Olihan syöksyrinteellä pituutta 1 100 metriä ja korkeuseroa mittavat 211 metriä. Laskettelijoita pidettiin tuohon aikaan varsinaisina huimapäinä, varusteina olivat vain puusukset ja asusteina villahameet ja pussihousut.
Ensimmäisinä lasketteluvuosina harrastus oli varsin rankkaa hissin puuttuessa. Ensimmäinen hiihtohissi rakennettiin Kolille 1952. Rinne oli alusta alkaen ahkerassa käytössä ja Kolilla opetettiin laskettelun saloja uusille harrastajille. Hiihdon hurmaa 1930-luvulta filmissä osuvasti todetaankin: ”Laskettelun tyyli oli tuohon aikaan kotoisin Kolilta, missä sitä opetettiin sitkeästi ja määrätietoisesti”. Muita yleisiä alppilajien SM-kilpailuja Kolilla on pidetty ainakin vuosina 1949, 1953 ja 1964.
Vaikka Kolin rinteet ovat Suomen vanhimpia, on alueen matkailun historia vieläkin pitempi. Kesämatkailu alkoi jo 1800- ja 1900-lukujen taitteessa Eero Järnefeltin, Juhani Ahon, Pekka Halosen, I.K. Inhan, Jean Sibeliuksen vieraillessa alueella ja tehden töittensä kautta Kolia tunnetuksi.
Tänä päivänä Ukko-Kolilla on seitsemän rinnettä. Edelleen Ukko-Kolin rinteet kuuluvat vaativuudessaan Suomen laskettelukeskusten kärkikaartiin: pisin rinne on 1 500 metriä ja korkeuseroa on 230 metriä. Ukko-Koli nimisen rinteen kaltevuus on huimat 62,7%. Ukko-Kolin monipuolinen rinnevalikoima varmistaa, että myös laskettelua aloittelevat ja lapset pääsevät laskemaan kansallismaisemassamme.