Tassunpainalluksia: Rippikortti 2
Rippikortti 2
Tässä piti olla ensimmäinen tekemäni rippikortti. Josta unohdin ottaa kuvan ennen kuin annoin eteenpäin. Ehkä kuva tulee joskus myöhemmin, ja ehkä se on parempi kuin esim. tämä, josta piti taas ottaa kuva ukonilmalla lampunvalossa.
Tulkaa hyvänen aika joku auttamaan... tääl on tylsää! Ei kai emännän loma enää pitkään kestä...
PS: Artun asiattomaan kommenttiin toteaisin vain, että tosiaan tämä helle/ukonilman vaihtelu ei sekään ole koiran henkilökunnan aiheuttamaa. Ja kiitollisuutta odottaisin siitä, että helteellä saa nukkua eikä ukonilmallakaan pistetä pihalle...
Lähettänyt Arttu klo 9.7.11
Myrsky 10.7.11
Ihmiset on outoja, kun ne ei jaksa toimia lämmössä. Onkohan niiden patterit jotain sekundaa...
Mä mötkötän auringossa ja vedän nokosia Tirsamaassa (terassilla) ja väliin hilpasen ilosesti pihalla. Samaa iloista menoa toivon sullekin!
eve 10.7.11
Hahaa. Täällä naureskeltiin tuolle 'PS'-osiolle :D Joskus sitä joo odottaisi kiitosta kaikesta hemmottelusta :) Ja mäyriksille on hyvä välillä (eli aina) muistuttaa, etteivät ukkonen/sade/pakkanen/helle/muut sääjutut tosiaan johdu henkilökunnasta :P
Myrsky: mulla ei ole kovin suurta pihaa juoksennella. Siitä kulkee naapureita siihen malliin ohi, että emäntä ei aina jaksa kuunnella mun vahtimista ja ottaa mut sisälle. Terassi on kiva, siinä joskus tirsailen, mutta tulee äkkiä kauheen kuuma. Nyt on mullakin patterit loppu. Emäntä ei kai tahallaan vaihda niitä, että sais tasotusta...
eve: Samaa mieltä. Mutta ehkä se paras kiitos on, kun myöhäisen, viileän iltalenkin jälkeen istuu sohvalle ja koira tulee viereen, tunkee kuononsa käteen, nuohoaa aikansa, huokaisee, katsoo silmiin ja nukahtaa... Aina ei vaan itsekään tahdo muistaa, miten monin tavoin koira kiittää :)