Lastenhoitovapaat ja työelämä | Profeministimiehet
Etusivu » Blogit » Käyttäjän PFM-uutiskatsaus blogi
Lastenhoitovapaat ja työelämä
Kirjoittanut PFM-uutiskatsaus Pe, 2008-02-01 01:00
Perhevapaiden uudistus on eduskunnan käsittelyssä, ja siitä on myös käyty julkista keskustelua. Nykyään lastenhoitoon liittyy vakavia tasa-arvo-ongelmia. Suurimman osan lastenhoitovapaista käyttävät naiset, jotka täten myös kärsivät miehiä enemmän urakehityksen hidastumisesta lapsia hankittaessa. Hoitovapaiden kustannukset jakautuvat elinkeinoelämässä epätasaisesti, naisvaltaiset alat kantavat niistä suuremman osan, vaikka ne ovat miesvaltaisia aloja vähemmän tuottavia. Myöskin lisääntymisiässä olevien naisten palkkaaminen on yrityksille riskisijoitus, ja tämä heijastuu naistyöntekijöiden kohteluun, vaikka suora syrjintä onkin laissa kielletty. Syntymän jälkeisen hoitovastuun epätasainen jakautuminen osaltaan vaikuttaa huoltajuuden epätasaiseen jakautumiseen erotilanteissa, ja sitä kautta tuottaa lisää epätasa-arvoa. Epätasa-arvo lastenhoidossa edelleen uusintaa sukupuolirakenteita yhteiskunnassa monin muinkin tavoin, koska se ylläpitää käsitystä lasten hoitamisesta, ja hoivatyöstä yleensä, "naisten työnä."
Islannissa otettiin vuonna 2001 käyttöön järjestelmä, jossa vanhempainvapaata on tarjolla kolme kuukautta sekä isälle että äidille ja kolme kuukautta vapaasti jaettavaksi vanhempien kesken. Vanhempainvapaan ajalla tulot ovat 80% palkkatuloista, mutta työnantajat eivät maksa sitä suoraan, vaan se maksetaan rahastosta, joka on kerätty työnantajien sosiaaliturvamaksuista. Uuden järjestelmän käyttöön ottamisen jälkeen miehet ovat alkaneet käyttää vanhempainvapaata ja epätasa-arvo miesten ja naisten välillä työmarkkinoilla on vähentynyt. Myös syntyvyys on kääntynyt nousuun (lisää tietoa Islannin mallista ja sen vaikutuksista (PDF))
Malli tuskin olisi aivan sellaisenaan sovellettavissa Suomen oloihin, mutta siihen liittyvien hyvien tulosten takia siitä olisi varmasti syytä ottaa oppia. Tärkeää ainakin on, että vapaata on tarjolla riittävästi sekä kaikille vanhemmille saman verran, ja että kustannuksia pyritään jakamaan tasapuolisemmin yhteiskunnassa. Uudistetun järjestelmän tulisi myös ottaa huomioon sellaisia seikkoja kuin perheiden monimuotoisuus ja sairaan lapsen hoitoon tarkoitetun vapaan tasapuolinen käyttömahdollisuus. Hyvän kokonaiskuvan aiheeseen liittyvistä kysymyksistä saa tutustumalla Naisasialiitto Unionin aihetta käsittelevään lausuntoon. Profeministimiehet ry. on samoilla linjoilla Unionin lausunnon kirjaamista tavoitteista ja kannattaa lastenhoitovapaajärjestelmän kehittämistä tasa-arvoisempaan suuntaan. Profeministimiesten kannanotto löytyy tästä.
Lähetimme työmarkkinajärjestöille (ATK, STTK, AKAVA ja EK) aiheesta kyselyn. Saimme vastaukset vain EK:lta ja STTK:lta, mutta jo nämä vastaukset valottavat hyvin työnantaja- ja työntekijäosapuolten näkemyseroja.
EK vastasi näin:
Vanhempainvapaajärjestelmä on viime vuosina keskusteltu useaan otteeseen ja ratkaisut tehty keskustelujen pohjalta. Meidän mallissa on luotettu siihen, että perheissä osataan tehdä oikeat päätökset vanhempainvapaiden käytöstä ottaen huomioon perheiden yksilölliset tilanteet. Lainsäädäntöä ei tule jatkuvasti muuttaa, vaan pysyvyyskin on tärkeää. Isien kannustetaan vanhempainvapaiden käyttöön monin tavoin ja osin näissä toimissa on onnistuttukin. Itseisarvo ei ole se, että käyttö olisi mahdollisimman tasaista, koska perheet eivät näytä haluavan tasaista jakoa. Perhevapaajärjestelmä ml. perhevapaakustannusten korvaaminen on "valmis". Oikeudet perhevapaisiin ja niiden ajalta maksettaviin korvauksiin ovat kansainvälisestikin katsottuna vähintään hyvät ellei erinomaiset. Työnantajajillekin korvataan täysimääräisesti ne perhevapaakustannukset, jotka on tarkoituksenmukaista ja mahdollista korvata.
EK:n vastaus heijastelee markkinatalousideologian yksilökeskeisyyttä: tasa-arvoistavia muutoksia ei tarvita, koska nykyinen tilanne on perheissä tehtyjen "päätösten" tulosta, eikä siten rakenteellisesti epätasa-arvoinen. Tämä näkökulma jättää kuitenkin huomioimatta sen, että perheiden "yksilöllisiin tilanteisiin" vaikuttavat työnantajien päätökset. Jos työnantajat maksavat miehille suurempia palkkoja ja suosivat heitä urakehityksessä, johtaa se perheissä siihen, että on taloudellisesti järkevämpää äidin tehdä uhrauksia uransa suhteen lastenhoidon hyväksi kuin isän. Täten rakenteellinen epätasa-arvo työelämässä luo rakenteellista epätasa-arvoa kotona. Vaikutus on myöskin kaksisuuntainen, koska naisten jääminen kotiin miehiä enemmän osaltaan muokkaa sukupuolisia rakenteita työelämässä.
Tasa-arvo ei vaikuta olevan työnantajille kovin vakava kysymys, eikä kvartaalitaloudessa työvoiman uusintamista nähdä tärkeänä investointina, onhan se vuosikymmenien projekti. Uutta työvoimaahan saadaan joka tapauksessa aina halvemmalla kehitysmaista.
Tässä STTK:n vastaus:
Perhevapaiden käyttö jakautuu edelleen epätasa-arvoisesti naisten ja miesten kesken. Lähes kaikki suomalaiset isät pitävät jo nyt 18 päivän mittaisen isyysvapaan äidin ollessa äitiys- tai vanhempainvapaalla. Kuitenkin vain 10,5 prosenttia isistä pitää vanhempainvapaata, joka on vapaasti jaettavissa vanhempien kesken.
Miesten kannustaminen vanhempain- ja hoitovapaiden pitämiseen on monesta syystä perusteltua. On lapsen ja perheen etu, että lapsella on läheinen kiintymys- ja hoitosuhde sekä äitiin että isään.
Vanhempainvapaalla isällä on mahdollisuus tutustua kiireettömästi uuteen tulokkaaseen, oppia lapsen hoitamista sekä iloita lapsen kasvusta ja kehityksestä.
Jos miehet käyttäisivät enemmän perhevapaita, työn ja perheen koettaisiin yhteiskunnassa ja työorganisaatioissa kummankin sukupuolen yhteiseksi asiaksi. Myös perhevapaista johtuvat kustannukset tasoittuisivat nykyistä paremmin. Toimiva työn ja perhe-elämän yhdistäminen antaa voimavaroja niin työntekijöille, työyhteisöille kuin yhteiskunnallekin.
Onko järjestönne valmis kannattamaan Islannin mallin kaltaisen vanhempainvapaajärjestelmän käyttöön ottamista Suomessa?
Perhevapaajärjestelmämme on kehittynyt vuosikymmenten aikana. Nykyisen vanhempainvapaamallin luominen on ollut pitkä yhteiskunnallinen ja poliittinen prosessi. Myös työmarkkinajärjestöt ovat olleet osaltaan vaikuttamassa nykyiseen perhevapaajärjestelmän kehittämiseen. Niinpä toisesta maasta otetun mallin kopioiminen suoraan omaan järjestelmäämme ei ole aivan yksinkertainen asia.
Islannissa nykyinen isäkiintiö tuli voimaan vuosina 2001–2003. Vuonna 2003 isät käyttivät Islannissa 27,6 prosenttia perhevapaapäivistä. Ruotsissa vanhempainvapaiden yhteispituus on ollut vuodesta 2002 lähtien kuusitoista kuukautta. Näistä neljä kuukautta (120 päivää) on vapaita, jota ei voi siirtää toiselle vanhemmalle. Ruotsalaiset isät käyttävät noin 19 prosenttia jaettavista ja kiintiöidyistä vanhempainrahapäivistä (ilman isyyspäivärahapäiviä).
Eli vaikka Islannissa ja Ruotsissa vanhempainvapaasta osa on kiintiöity isälle, kaikki isät eivät käytä oikeuttaan vanhempainvapaaseen. Voisimme olettaa, että tilanne olisi samankaltainen myös Suomessa, jos osa nykyisistä vanhempainvapaapäivistä suoraan kiintiöitäisiin isille. Eli jos kopioisimme Islannin mallin, perheissä joissa isä ei käyttäisi omaa osuuttaan, vanhempainvapaa kutistuisi kuuteen kuukauteen. Näemme että tämä ei olisi hyvä kehityssuunta perheiden ja lasten näkökulmasta. Tällöin osa lapsista laitettaisiin hoitoon nykyistä aikaisemmin, kotihoidon valinneiden perheiden taloudellinen asema huononisi (vanhempainpäivärahakausi lyhentyisi ja tasoltaan matalampi kotihoidon tuki alkaisi aikaisemmin) ja perheet voisivat kokea isän vanhempainvapaan ikävänä pakkona positiivisen mahdollisuuden sijaan.
Jos ei, mikä on järjestönne kanta vanhempainvapaakysymykseen?
STTK on esittänyt useaan otteeseen, että nykyiseen vanhempainvapaaseen lisättäisiin isälle kiintiöidyt kaksi lisävanhempainvapaakuukautta. Perheet saisivat lisäaikaa hoitaa pientä lasta kotona, isien vanhempainvapaan käyttö oletettavasti lisääntyisi ja naisten olisi halutessaan mahdollista palata työelämään hieman nykyistä aikaisemmin. Tilanteissa, joissa isä ei pitäisi uusia kiintiöityjä kuukausia, perheet eivät menettäisi nykyisen vanhempainvapaan pituudesta.
Lisäksi tavoitteenamme on, että perhevapaakustannuksia tulevaisuudessa tasataan täysimääräisesti työnantajien kesken sekä kolmikantaisen valmistelun pohjalta luodaan kannusteita perhevapaiden tasaisempaan käyttöön vanhempien kesken. Myös tiedotus isien mahdollisuudesta käyttää perhevapaita on tärkeää (esimerkiksi isyys.net sivusto). Myös isäkuukauden joustavoittamisen toivotaan lisäävän isien perhevapaiden käyttöä.
Suomessa palkansaajat ja työnantajat rahoittavat ansiosidonnaiset äitiys- ja vanhempainpäivärahat työtulovakuutuksen kautta. Myös valtio osallistuu perhevapaista aiheutuvien kustannusten rahoitukseen. Suomessa ei ole Islannin kaltaista rahastojärjestelmää, joka mahdollistaisi perhevapaakustannusten työnantajien yhteisvastuullisen rahoituksen. Tällaisen rahaston luomiseen ei ollut ainakaan edellisellä hallituskaudella poliittista tahtoa ja työnantajajärjestöt eivät myöskään suostuneet tällaisen rahaston perustamiseen. STTK näkee, että työnantajien rahoitusta perhevapaakustannuksista tulee jatkossa lisätä ja kustannukset tulee tasata yhteisvastuullisesti sekä naisten että miesten työnantajien kesken.
Työpaikoilla on myös mahdollista tehdä paljon työn ja perheen paremmaksi yhteensovittamiseksi; työaikajoustot, myönteinen asenneilmasto ja työntekijöiden vaikutusmahdollisuuksien lisääminen parantavat työntekijöiden viihtyvyyttä ja nostavat työn tuottavuutta.
Myös perhetutkijat ovat esittäneet nykyisen perhevapaajakson pidentämistä. Stakesin tutkijat Salmi ja Lammi-Taskula ovat esittäneet kuuden kuukauden vanhempainvapaajaksoa, jota vain isien olisi mahdollista hyödyntää. Tämä ei olisi pois äideiltä, koska samalla tutkijat esittävät koko vanhempainvapaan pidentämistä 18 kuukauteen.
Mervi Flinkman, TtM
Työntekijäpuolella, ainakin toimihenkilöiden keskuudessa, suhtaudutaan kriittisemmin nykyisen järjestelmän epätasa-arvoon ja koko asiaan yleensä yhteisvastuullisemmin. Ehdotus isille kiintiöidyn vapaan lisäämisestä nykyisten rinnalle ja kustannuksien tasaamisesta on samoilla linjoilla laajennetun Islannin mallin kanssa.
Pitäisikö perhevapaajärjestelmä uudistaa Islannin mallin mukaisesti?
100% (3 ääntä)