Nuukailua: Näkeminen maksaa
Näkeminen maksaa
Viime viikolla tuli käytyä silmälääkärissä. Pakollinen tarkastuskäynti, edellisestä oli jo kulunut pari vuotta. Olen sen verran voimakkaasti likinäköinen, että silmälääkärin kehoituksesta käyn tarkastuttamassa silmäni parin vuoden välein. Onneksi ei tämän useammin, 15 minuutin tarkistuksesta sain pulittaa nyt jo 93 euroa! Saahan siitä Kelalta takaisin osan, mutta tämä korvaus tulee olemaan ehkä n. 15 euron paikkeilla. No, silmät nyt kuitenkin ovat sen verran tärkeät, että vaikka tämänkin summan olisin mielelläni laittanut säästöön, olisi tämä ollut sitä väärässä paikassa säästämistä.
Välillä olen jopa hiukan katkera niille, joilla on hyvä näkö, huono näkö kun toisinaan todella haittaa elämää (olen täysin riippuvainen silmälaseistani, ja esim. lenkkeily lasien kanssa on melko ärsyttävää; kun hikoaa, lasit menevät huuruun ja valuvat nenältä koko ajan) ja lisäksi menee hirveästi rahaa, silmälasit ja varsinkin linssit näillä voimakkuuksilla maksavat hunajaa. Vaihdan laseja parin-kolmen vuoden välein (en raaski sen useammin), ja vaikka ostan kehykset aina alennuksista, valmiit silmälasini tulevat maksamaan kuitenkin n. 500-700 euroa. Näin myös siitä huolimatta, että esim. edelliset kehykseni sain viidellä kympillä. Linssini vaan ovat siis jo niin voimakkaat (huonommassa silmässä -8,25) että tarvitaan hiontoja, jotka lisäävät tuntuvasti linssin hintaa. Ilman hiontoja linssit olisivat useamman sentin paksut, ja sen lisäksi, että ne näyttäisivät kamalilta, ne myös painaisivat todella paljon, josta taas seuraisi kipuja esim. nenävarteen. Tässä siis ei oikein voi säästää... Kaikenmaailman erikoistarjoukset (esim. nyt eräässä liikkeessä meneillään oleva "osta silmälasit ja saat aurikonlasit voimakkuuksilla kaupan päälle") tarkoittaa minun kohdallani sitä, että nämä "kaupan päälle" tulevat aurinkolasit maksavat kuitenkin loppujenlopuksi n. 150 euroa, koska minulle ei käy varastovoimakkuudet ja tarvitaan niitä hiontoja. (...tai jotakin tällaista optikko minulle viimeksi selitti, kun aurinkolaseista kyselin).
Piilolaseja käytän toisinaan, esim. uimahallissa/kylpylöissä käydessä, ja joskus jos olen viihteellä. Eli harvakseltaan siis. Syystä että nekin maksavat paljon, eivätkä silmäni edes kestä tiuhaan toistuvaa käyttöä. Silmäleikkauksesta haaveilen, vaikka en olekaan aivan varma, onnistuuko se minun kohdallani. Ja se leikkaus vasta maksaakin.
No tulipas tästä nyt vuodatus... :) Täytynee kuitenkin olla kiitollinen siitä, että huonoa näköä lukuunottamatta terveyteni on muuten suht kohdillaan. Ei ole mitään sairauksia, joihin tarvitsisi kalliita lääkityksiä tms.
Tavoitteena on myös yrittää pitää terveydestä huolta terveitä elämäntapoja noudattamalla (...ainakin suurimman osan ajasta...), tällä säästää, jo nyt ja todennäköisesti varsinkin tulevaisuudessa (sijoitus tulevaisuuteen siis!). Voihan sitä tietenkin sairastua vaikka eläisi kuinka terveellisesti, mutta eipä tarvitse ainakaan siinä vaiheessa niin jossitella tekemisiään tai tekemättä jättämisiään. Ainakaan toivottavasti. :)
Lähettänyt Terhi klo 9.46
Anonyymi 18. maaliskuuta 2013 klo 8.39
Täällä toinen yhtä "sokea", linssini ovat samaa vahvuutta kuin sinulla. Näin likinäköisen kannattaa todellakin käydä riittävän usein silmälääkärissä, sillä näin kaarevat verkkokalvot ovat herkkiä irtoamisille. Minulta on kerran laseroitu osa verkkokalvoa takaisin kiinni.
Itse en ole ostanut moneen vuoteen silmälaseja. Nuoruudessa käytin paljon piilolinssejä, lasten ollessa pienet vain laseja, mutta nyt taas lähes vain piilareita. Piilareissakin on monia eri tyyppejä ja pienen etsinnän jälkeen ovat sopivat löytyneet. Korjausleikkaukseen en ole menossa, sillä kaikesta huolimatta pidän silmiäni terveinä (likinäköisyys on ominaisuus). Pelkään myös mahdollisia komplikaatioita.
Näillä vahvuuksilla lasit ovat todellakin törkeän hintaiset! Minun pitäisi kohta vielä siirtyä mummolaseihin, eli monitehoihin. Ihan vielä ei tarvitse, mutta aika lähellä se hetki on. Toisaalta, pitämällä piilareita tuokin asia ratkeaa helposti. Olen aloittanut silmien "opettamisen" eriparisiksi. Toinen silmä opetetaan katsomaan kauas normaalilla kaukolinssillä, eli minulla - 7,5 ja toinen silmä katsoo lähelle - 6 linssillä. Tuota heikompaa linssiä sitten vaan tiputetaan alemmas tarpeen mukaan. Kuulemma kaikki eivät totu tähän, mutta itse opin kuukaudessa. Olen todella tyytyväinen tähän ratkaisuun ja jos silmät vaan kestävät piilareita, en enää laseihin siirry.
Opiskelijaäiti 28. maaliskuuta 2013 klo 3.15
Enpä ole aiemmin kuullutkaan, että silmät voisi opettaa eriparisiksi, mielenkiintoista! Aina sitä oppii jotain uutta :)
Anonyymi 27. huhtikuuta 2013 klo 7.22
Miehelläni on myös melko voimakkaat lasit.. Mutta koska mieheni on ulkomaalainen (Etelä-Koreasta), hän hankkii lasit aina siellä käydessään (mikä on suunnilleen joka toinen vuosi) koska ne ovat todella halpoja siellä (viimeksi n. 100 €, näöntarkastus oli ilmainen). Hän kylläkin haaveilee silmäleikkauksesta, johon säästämme, sillä kyllähän sen luulisi tulevan halvemmaksi vuosien varrella kuin jatkuvat lasit ja aurinkolasit... Piilolinssejä hän ei siedä, monenmerkkisiä on kokeiltu asuessa kolmessa eri maassa :(
Inspiraatio mainoksesta
Kummitytön synttärit ja lahjapohdintaa
Hiihtoloma minibudjetilla