Kaspan vaali- ja hallitusohjelmatavoitteet 2019 | Kaspa
Kristiina Paavola | huhti 1, 2019 | Vaikuttaminen | 0 Kommenttia
Työllisyystavoitteet saavutetaan satsaamalla työvoimapalveluhin ja edistämällä pk-yritysten elinvoimaa
On yleinen tahtotila ja taloudellinen välttämättömyys nostaa Suomen työllisyysaste seuraavan vaalikauden aikana 75%:tiin ja edelleen pohjoismaiselle tasolle 80% tuntumaan. Tämä tarkoittaa seuraavalla vaalikaudella aivan poikkeuksellista panostusta työvoimapolitiikkaan, vaikuttaviin työvoimapalveluihin ja toimiin, jotta meillä olisi elinvoimaisia, työllistäviä pk-yrityksiä.
Kaspan vaalitavoitteet koostuvat 1) työelämälähtöisestä työvoimapolitiikasta, 2)kilpailutuksen tuomien etujen hyödyntämisestä palveluiden tuottamisessa sekä 3) riittävistä resursseista ja niiden oikeasta kohdentamisesta niin julkishallinnossa kuin palvelutuotannossa.
1)TYÖELÄMÄLÄHTÖINEN TYÖVOIMAPOLITIIKKA
Työllisyydenhoito yksissä käsissä. Työelämälähtöiset koulutukset on pidettävä kiinteänä osana työllisyyden hoitoa ja luonnollisesti niiden tulee olla TEMin hallinnon alla. Näin ne pysyvät osana toteutettavaa työvoimapolitiikkaa ja siinä käytettävää työllisyydenhoidon keskeistä keinovalikoimaa.
Työllisyydenhoito lähelle työelämää. Työllisyyden hoidossa tulee kiinnittää huomiota työelämän tarpeisiin ja painottaa kaikissa toimissa näitä tarpeita vastaavia työllisyydenhoidon toimia. Työelämälähtöinen toimintatapa palveluiden toteuttamisessa on työllisyysasteen nostamiselle ehdoton onnistumisen edellytys.
Työelämälähtöiset koulutukset ratkaisuna niin osaamisvajeeseen kuin osaajapulaan. Kaikkeen työssä tarvittavaan osaamiseen ei tarvita tutkintolähtöistä koulutusta,vaan yhä useammin osaamisen päivittäminen onnistuu kevyemmällä koulutuksella. Tarvitsemme virallisen ja epävirallisen oppimisen hybridimalleja ja monipuolisia polkuja työllistymiseen.
Pitkäaikaistyöttömyyden vähentämisen keinona tulee panostaa etenkin työelämälähtöisiin koulutuksiin ja valmennuksiin. Kaiken koulutuksen ei tarvitse olla tutkintotavoitteista. Jatkossa tulee myös panostaa rekrytoivien koulutusohjelmien tapaisiin täsmäkoulutuksiin osaajapulan helpottamiseksi.
Työttömyyden hoidosta työllisyyden hoitoon. On siirrettävä fokusta työttömyyden hoidosta aktiiviseen työllisyyden hoitoon. Tämä takaa osaavan työvoiman saatavuutta ja ennaltaehkäisee rakenteellista työttömyyttä ja kohtaanto-ongelmia.
Työnantajat ovat keskeisessä roolissa osaajapulan ja kohtaanto-ongelman ratkaisun suhteen. Työnantajat tulee ottaa rohkeammin mukaan työllisyydenhoidon yhteistyöhön. Työnantajasektorin kanssa tulee viestiä ja neuvoa yhä systemaattisemmin, kuinka ottaa vastaan haastavampia työntekijäryhmiä kuten osatyökykyisiä ja maahanmuuttajia.
Pk sektorin elinvoima ja toimintaedellytykset luovat kasvua ja työpaikkoja. Alueelliset työvoimapalvelut ja yrityspalvelut tulee kytkeä tiiviimmin yhteen. Vain elinvoimaisten yritysten kautta luomme lisää työpaikkoja ja kasvua eri alueille.
Alueellisen elinvoiman varmistamisessa ovat pk-yritykset avainasemassa. Yritysten kasvun tukemiseksi tulee olla saatavilla entistä enemmän ja monipuolisemmin kasvua tukevia kehittämispalveluita. Pk-sektorin merkitys on työllisyyden ja kansantalouden näkökulmasta ratkaiseva.
Onnistunut kotouttaminen on ennen kaikkea työllistymistä. Kotouttamiskoulutus tulee säilyttää TEMin alaisuudessa ja maahanmuuttajille tarkoitettujen palveluiden työelämän yhteyttä tulee entisestään vahvistaa. Kotouttamistoimilla on suuri merkitys kansallisen työllisyystavoitteen saavuttamiseen. Tarvitsemme tiivistä yhteistyötä lähellä työelämää ja työnantajia, jotta kiinnittyminen työelämään olisi helppoa ja nopeaa.
Kielitaito viimeistellään työelämässä. Moni maahanmuuttaja opettelee vierasta kieltä ensimmäistä kertaa elämässään. Suomen kielessä on myös omat haasteensa ja parhaiten kielitaito kehittyy vallitsevassa kieliympäristössä, arkisessa työelämässä. Työelämässä tapahtuvaa kielenoppimista tulee lisätä ja vahvistaa osana työelämälähtöistä kotouttamiskoulutusta. Tässä myös maahanmuuttajien aiemman osaamisen tunnistaminen ja tunnustaminen työelämän kautta on keskeistä.
2) KUSTANNUSTEHOKKAAT TYÖVOIMAPALVELUT
Markkinavuoropuheluihin perustuvat hankinnat ovat oikea suunta kehittää työvoimapalveluita. Palveluiden hankinnoissa on hyödynnettävä palveluntuottajien vankkaa osaamista, omaa kehittämistyötä ja kokemusta yhä enemmän. Näissä hankinnoissa on tähdättävä sopimuksiin, joissa on riittävästi aikaa kehittää ja toteuttaa uudenlaisia palveluinnovaatioita.
Markkinat luovat kustannustehokkuutta. Resurssien käytössä on hyödynnettävä kilpailun tuomat edut, jotta voimme tarjota kustannustehokkaita palveluita annettujen resurssien puitteissa parhaalla mahdollisella hyötysuhteella. Markkinoiden koko on tästä syystä pidettävä järkevän kokoisena, jotta kilpailutuksen hyödyt olisivat saavutettavissa.
Hyvät hankinnat. On pyrittävä samanaikaisesti lisäämään molemminpuolista hankintaosaamista ja mahdollisuuksia aitoon innovatiivisuuteen, ja tässä tähtäimenä järkevä verovarojen käyttö ja samalla vaikuttavat palvelut.
Yhteistyön merkitys kasvaa jatkossa. Työllisyystavoitteiden ja pitkittyneen massatyöttömyyden hoitamiseen tarvitaan uudenlaisia ratkaisuja yhteistyössä julkisen ja yksityisten toimijoiden kanssa. Yhteistyön kehittämiselle on annettava tilaa ja mahdollisuuksia. Tarvitsemme julkista panostusta palveluinnovaatioiden ja monialaisten yhteistyöverkostojen kehittämiseen, jotta voimme tarjota mahdollisimman toimivia palvelukokonaisuuksia ja palveluketjuja yhteistyön ja yhteenliittymien avulla.
Palvelutarpeet eriytyvät edelleen. Palvelurakennetta on monipuolistettava entisestään, jotta kaikille asiakasryhmille olisi tarjolla vaikuttavia palveluja. Palveluyhteistyö tulee olla mahdollista kaiken kokoisille palveluntarjoajille, myös kapeankin osaamisen hyödyntämiselle.
Tarvitsemme lisää erilaisia palvelumalleja, jotka kohdistuvat nuoriin, maahanmuuttajiin ja vaikeasti työllistyvien ryhmään. Palveluntuottajat ovat valmiita tuottamaan palveluita kaikille asiakasryhmille ja tätä toimijaverkostoa tulee hyödyntää entistä monipuolisemmin palveluiden hankinnoissa ja kumppanuuksissa.
3) RESURSSIT
Työvoimapalvelut tarvitsevat jatkossa lisää panostuksia. Hallituskaudella 2019-2023 tulee panostaa ja varmistaa rahoitus työvoimapalveluihin, jotta meillä on tarjota laadukkaat, tarpeiden mukaiset palvelut. Yksilölliset ja vaikuttavat palvelut ovat mahdollisia vain satsaamalla niiden tuottamiseen riittävästi resursseja.
Työllisyysasteen nostamiseen 75% – 80% tarvitaan uusia avauksia. Tarvitsemme myös riittävästi uudenlaisia työllisyydenhoidon malleja, koska työllisyyden hoidossa ollaan jo siirrytty työttömyyden ns. kovan ytimen, rakenteellisen ja pitkäaikaistyöttömyyden, hoitamiseen. Näihin järeämpiin keinoihin tarttuminen vaatii nykyistä suurempia resursseja.
Satsataan palvelupolkuun. Työnhakijan palveluprosessin palvelutarpeenarvio tulee jäädä viranomaiselle, mutta tähän tulee panostaa entistä enemmän, jotta asiakkaan siirtymät olisivat oikea-aikaisia ja vastaisivat asiakkaan tarpeita.
Asiakas tulee olla palveluiden keskiössä. Palveluun tulee olla kytkettynä vahva henkilökohtaisuus ja yksilöllisyys. Palveluvalikoima tulee olla riittävä ja asiakkaiden tarpeiden mukainen. Palveluita tulee olla helposti ja nopeasti saatavilla. Työttömyyskausien keston lyhentäminen nykyisestä, edellyttää uudenlaista panostusta yksilölliseen palvelupolkuun.
Maahanmuuttajat tarvitsevat heterogeenisenä ryhmänä joustavia ja myös yksilöllisiä palveluja.
Kokeiluja on lupa hyödyntää. Työvoimapoliittisen aikajänteen tulee olla pitkäjänteistä ja kestää vaalikausien yli. Tehtyjen kokeilujen hyödyntäminen, kuten alueellisista työllisyyskokeiluista, kasvupalvelupiloteista ja kasvupalveluvalmisteluista saatuja oppeja tulee viedä eteenpäin. Tarvitsemme uudenlaisia palvelukonsepteja. Työvoimapalveluiden uudistamisella on jo kiire.