Ion Iliescu (s. 3. maaliskuuta 1930 Oltenița) on romanialainen poliitikko. Hän oli Romanian presidentti 1990–1996 ja 2000–2004 ja sittemmin sosiaalidemokraattisen puolueen senaattori.
Ion Iliescun isä Alexandru Iliescu oli rautatietyöläinen ja kommunistipuolueen jäsen vielä sen ollessa kielletty ja kuoli vankilassa 1945. Äiti Marița oli kamarineito. Iliescu on ollut naimisissa vuodesta 1951 insinööri Elena (Nina) Șerbănescun kanssa.
Iliescu opiskeli sähkötekniikkaa Bukarestissa ja suoritti tutkinnon Bukarestin polyteknillisessä koulussa ja Moskovan yliopiston energiainstituutissa. Iliescu liittyi kommunistiseen nuorisoliittoon (romaniaksi Uniunea Tineretului Comunist) 1944 ja puolueeseen 1953. Hän saavutti nuorisoliiton keskuskomitean sihteerin aseman 1956, pääsi puolueen keskuskomiteaan 1965 ja toimi 1971 puolen vuoden ajan sen pääsihteerinä, joka oli ehkä maan toiseksi korkein asema. Hän oli nuorisoasioiden ministerinä 1967–1971.
Vuonna 1971 Nicolae Ceaușescu kuitenkin erotti hänet kaikista tehtävistään ja lähetti Timișin piirikuntaneuvoston varapuheenjohtajaksi 1971–1974 ja Iașin piirikunnan johtoon 1974–1979. Vuonna 1984 hänet erotettiin puolueesta, minkä jälkeen hän oli vuoteen 1989 Editura Tehnică -kustannusyhtiön johdossa. Mihail Gorbatšovin vieraillessa Romaniassa heinäkuussa 1989 Iliescu karkotettiin Bukarestista, jotteivat he tapaisi toisiaan.
Iliescu sai mainetta välittömästi Nicolae Ceaușescun vallasta syösseen vallankumouksen jälkeen joulukuussa 1989. Hän nousi kansallisen pelastuksen rintaman (romaniaksi Frontul Salvării Naționale