Muuta 2015 | Hukkala
Itsenäisyyspäivä-kinkku, joulukinkku ja nyt vielä uuden vuoden kinkku uunissa. Nuoret ovat omilla tahoillaan ottamassa vastaan vuotta 2016. Ehkäpä mekin avaamme kuohuviinipullon...
Erinomaista uutta vuotta 2016 kaikille seikkailujemme seuraajille!
Joulu alkaa olla ruokailua vaille valmis. Kalapöytää koristavat mäti-trifle, venäläinen silli ja lohet oikein ja nurin. Vävylle valmistettiin routapaistia joulukinkun kyytipojaksi. Jälkiruoaksi nautimme granaatti-omena pannacottaa ja kahvin kanssa tätä suklaakakkua.
Uups, mitä herkkua! Johanna tilasi sticky toffee puddingin ja sillä tilkittiin kolot, mitkä jäivät ylikypsältä naudalta. Ihana aloittaa jouluherkuttelu ajoissa!
Ärsyttävä sorkkapäivä päättyi yllättävän onnellisesti. Rakkaat tyttäret saapuivat kotiin tuoksuttelemaan kahvikakkuja ja suunnittelemaan joulua. Johanna aloitti juuri joulusaunan pesun ja kohta korkataan tämän joulun ensimmäinen uusi resepti
Esko vietti kolme päivää vuosilomaa raivaten. Pisin lomamatka tällä vapaalla ulottui Iisalmen Prismaan jouluostoksille. Loppu hyvin, kaikki hyvin; emännän budjetti ja hermot pitivät:)
Syöttinä vai turvasaatossa? Susien jälkiä on tällä mäellä nyt niin paljon, että alkaa hieman jo arveluttaa päivälenkitkin metsäpoluilla.
Tänään pihakoivussa istui paisti perheineen, kun valokuvasin teeret olohuoneen ikkunasta.
Loma sujuu vauhdikkaasti. Kokonainen tiistai vilahti joulutervehdyksiä kirjoittaessa ja keskiviikkona valmistui lasimestarin sillit joulumyyjäisiin.
Itsenäisyyspäivän kunniaksi paistoimme kinkun ja joulutortut. Vatsaa täytyy venytellä noin harjoituksen vuoksi.
Massiiviset lumityöt estivät Eskon metsästysvimman. Pahaksi onneksi viimeinen vasa kaatui. Onko nyt siirryttävä kokonaan pupujahtiin? Harmaita petoeläimiä tuntuu vilistävän näillä nurkin laumoittain, joten toiveissa on jännittävämpääkin puuhaa.
25. -29.11.2015
Emäntä Istanbulissa äitinsä ja siskonsa kanssa! Hieno, upea kaupunki!
Istanbulissa on noin 16 mijoonaa asukasta ja Konstatinopolin pitkä historia. Pääkohteemme Hagia Sofia on rakennettu vuonna 537 kristilliseksi kirkoksi. Sen vastapäätä kohoaa vuonna 1616 valmistunut Sininen Moskeija kilpaillen komeudesta. Retkemme paras kohta oli paikallisen saarnaajan luento islamin--uskosta.
Grand Bazaarissa oli 3 000 puotia katsella turkkilaisia käsitöitä. Matkatoimistojen järjestämät retket toimivat erinomaisesti samoin kuin kaikki muut turismia varten järjestetyt palvelut. Matkamme osui varmasti yhteen hiljaisimpaan kuukauteen ja saimme nauttia kohteista ilman tungosta.
Nyt selvisi, miksi tyttäret eivät tykkää punaisista jouluvaloista. Niistä tulee mielle yhtymä punaisiin lyhtyihin. Pukuhuoneessamme on nyt jotain seksikästäkin!
Isännän vaatekerrat pesty ja pian metsästyssaappatkin on kiillotettu saksalaisten villisikojen pään menoksi. Onneksi toinen vävy lähtee viikonloppuna risteilemään nuorten yrittäjien kanssa ja Johanna saapuu hätä-apu kotimieheksi. Tosin tällä tontilla möröt pelkäävät enemmän talon rouvaa, kuin tosin päin.
Valitettavasti kiivas sanailu on tuottanut Hukkalaan myös oman turvapaikanhakijan. Isäntä pakenee kiireen vilkkaa metsän raivaukseen...
Ensimmäinen lumi vasta tänään! Itse asiassa näyttää aika hyvältä. Joulu tuleekin nyt äkkiä, kun olemme pitäneet syksyä tänne saakka.
Ehkäpä viimeinen hirven vasakin jää tulevana viikonloppuna kiikkiin, kun on jälkiä seurattavana.
Zonta-harrastuskin alkaa kohta käydä työstä. On mimmeistä mummuihin-tapahtumaa, Laura Voutilaisen joulukonserttia ja joulumyyjäisiä. Siinä sivussa tuli Iisalmen Sanomien Zonta-blogiin juttu
ITSENÄISYYDEN AJAN MAASEUDUN NAINEN
Isäntä livahti jälleen hirvimetsälle. Toivottavasti hänelle tulee paljon kävelyä, kun jääkaappi pursuaa kakkuja. Viikolla piti kokeille uutta Valion reseptiä Luumu-kaneliruudut, sitten rupesi tekemään mieli Red Velvet-kakkua Fazerin ohjella ja aamulla saimme lahjaksi vielä suklaisen synttärikakun.
Keittiön pöydän äärellä pohditaan käänteismatriisia, kun Noora ja Petri opiskelevat matematiikkaa suuremmoisella ahkeruudella.
Johannalla oli toiseksi viimeinen työviikonloppu McDonaldsilla. Kuin pisteeksi ii:n päälle hänet palkittiin 3. vuosineljänneksen hengen nostattajaksi ja positiivisuuden perikuvaksi. " Johanna on kaikin puolin osoittanut olevansa luottotyöntekijä".
23. -25.10.2015
Mamma matkusti lastensa luokse Joensuuhun. Nooran Petri oli pistänyt punkan sellaiseen pakettiin, että päiväpeite soi. Onkohan Eskokin osannut joskus tehdä tuon armeijan käyneenä? Vaatehuoneessa töpsötti talvisaappaat lankattuna ja sanomalehdillä tuettuna a´la Noora. Olin onnesta soikea, heillä on niin nätti ja siisti asunto keskellä kaupunkia.
Viikonloppuun kuului sitten kokonainen päivä Zonta-piirikokousta, elokuva Yksin Marsissa, ostoksia ja ruokailua. Lisäksizoomasimme rastit seinään, paikat mummon tekemille ryijyille. Olipa hieno viikonloppu!
Eskolla oli yksinäinen metsästyspäivä. Hän sai toimia seurueensa johtajana ja toteuttajana. Tuloksena yksi jänis.
Johannalla oli kiireinen viikonloppu, kaksi työvuoroa Mäkkärillä ja yksi työpäivä lypsymontussa. Lisäksi hänen piti ikuistaa rentoa iloa navetalla.
Kuluneella viikolla Silja-mummun ja meidän pakkaset tulivat piripintaan. Osuudet kahdesta hirvesta ja hätäteurastettu hieho pitävät meidät porisevien lihapatojen äärellä. Paisti oikein ja paisti nurin...
Hirvenmetsästyksestä on tämä viikonloppu vapaata viime viikon neljän päivän putken jälkeen. Kaksi vasan lupaa on vielä käyttämättä. Niinpä isännällä on aikaa opastaa veljien poikia jäniksen jataamisen saloihin.
Pihamaan haravointi on edennyt erinomaisesti. Vaahterassa on vielä ruskalehdet ja tammi töröttää vihreänä odottaen ensi lumia.
Vuoden kohokohta - HIRVENMETSÄSTYS!
Saksalainen ystävämme Reinhard saa koristaa kotinsa näillä SARVILLA.
Isäntä tilasi Hukkalan pitopalvelusta routapaistia, jäniskäristystä, hirvikäristystä, täytettyä teertä ja Lapin juustopaistosta. Illalla nautimme lähiruoka-aterian saksalaisten metsästysvieraiden kanssa.
Ukki jäi melkein kuuden villisian jalkoihin aamuapetta tehdessään. Sähkökatkon / uuden puhelimen vuoksi isäntä ei voinut soittaa metsästys-ystävälleen ja niinpä hän hurautti traktorilla naapuriin kertomaan uutista. Ja vain hetki, kun sankka joukko metsästäjiä oli jälleen näillä kulmilla. Kaksi possua ei pysynyt piilossa.
Alkavalla viikolla on lennosto-harjoitukset Salahmin varalaskupaikalla. Mahdollisen metelin vuoksi kunnostimme hiukan hiehojen aitoja. Mutta meillähän on sota-tilanne aina:)
Hauska päivä. Isäntä järjesti hupia uuden älypuhelimensa kanssa. Ja tie vävynkin sydämeen käy vatsan kautta. Nautimme päiväruoan kuudestaan - niin, tytöillä saa poikia. Aika siistiä.
Fanni-mopsi oli avustamassa valokuvaus--sessiossa blogi-juttua varten. Päivä olikin aurinkoinen poimia puolukoita kuvausten jälkeen.
Tosi mukavaa! Emäntä vietti maaseudun naisten saunailtaa. Vaikka lehmät olivat pääpuheenaihe, kaikki kommellukset eivät itketttäneet. Keskikosken lomamökki tarjosi upeat olosuhteet kosken kohistessa taustalla.
Onneksi tuli sateisempi päivä ja maltamme tehdä hieman "toimisto"-töitä. Kulunut viikko on tuottanut usean peräkärryllisen oksia puutarhasta. Isäntä teki polttopuita pihavaahterasta ja pari herukkapensasta poistettiin juurineen. Silti viinimarjapensaita on 20 kappaletta.
Emännän ruumis ei tahdo kestää sielun kyydissä. Siitä huolimatta 20 sankkoa viinimarjoja on mehustettu ja siinä samalla hoidettu jokapäiväiset askareet.
Tänään grilli pääsi suihkuun ja mehumaija kiillotettiin puolukoita varten.
Ennen puolukkametsää viinimarjapensaat on leikattava ja lannoitettava. Eihän tämä show muuten jatku!
Pyykkikone laulaa kesäisten peittojen ja tyynyjen kanssa. Mehumaija porisee hellalla ja tavoitteena on riipiä 2 sankkoa viinimarjoja joka päivä. Nyt on kaikki rajoitteet pois työnteolta!
Caroline lähti eilen Rovaniemelle seuraavalle maatilalle. Hän oli meille odottamaton kesälahja ja hänen iloisuutensa antoi tähän kesään aurinkoisen muiston. Meillä oli oikein ihanat 5 viikkoa.
Noora lähti sitten illalla Joensuuhun aloittamaan opintojaan. Lisäksi tutorin-tehtävät työllistävät - ehkä jopa mukavammin?
Hukkalan retriitti alkoi.
Välirauhan aika. Noora lähti piipahtamaan Joensuussa tutori-hommissa ja Caroline lähti Vesannon Maitohoviin lypsyrobotteja katsomaan. Pieni retriitti-harjoittelu ennen lopullista rauhaa.
Isäntä pienellä iltalevolla lypsyn jälkeen. Perheen ruokkiminen vesilinnuilla on raskasta puuhaa, mutta lähdettävä on - iltalennolle.
Mustikka-extaasi potenssiin kaksi, kun sisko tuli kaveriksi:) Illalla koimme huikean turvesuo-kiertoajelun tutustuen mm. vesistön suojeluun turvetuotannon yhteydessä.
Emäntä extaasissa, aurinkoisella rinteellä mustikoita näpläämässä!
Sää on elokuisen viileä, mutta aurinkoinen ja kuiva. Caroline loistaa kilpaa auringon kanssa.
PS. Iita-koira jälleen potilaana, kyy pisti kolmannen kerran!
Ampumista kuluu joka suunnalta. Pihassa on muuten todella rauhallista kaikkien ollessa KYYHKYMETSÄLLÄ!
Saalis oli ennätyksellisen laiha, padassa porisee viisi lintua.
Oma pääkin tuulettuu mukavasti, kun saamme esitellä Carolinelle Vieremän tapahtumia. Päivällä piipahdimme Ponssen avoimissa ovissa ja illalla ihastelimme hevosia Ylä-Savon Hippoksen raveissa.
Vietimme jälleen rippijuhlaa, nyt Karttulassa. Caroline poseraa isännän ja emännän kanssa:)
Ihan uskomattoman ihanaa! Olemme saaneet nauttia Carolinen seurasta jo 5 päivää. Meidän amerikkalainen vieras tutustuu lehmän lypsyyn kuukauden ja jatkaa sen jälkeen Lappiin pihvitilalle ja poronerotteluun.
Tänään vietämme Nooran 20. syntymäpäivää mansikkakakun merkeissä.
Vietämme Eskon synttäriä vieraiden ja kolmenlaisten kakkujen kanssa. Päivällä piipahti Eero-veli perheineen ja illaksi saamme Carolinen Ohiosta.
Mäkkärin kahvit, euron juustot ja jäätelöt maistuvat ihanalta, kun meidän Johannaon tiskin takana.
Katselimme koko perheen voimalla luontodokumenttia keittiön ikkunasta. Vaahterassa istui viisi pulskaa pääskynpoikaa ja vanhemmilla riitti kiirettä ruokkia pesuettaan. Vallankin tänä kesänä, kun hyönteisiä on vähemmän. Niin, mitä suuremmat huollettavat, sitä suuremmat huolet.
Illalla nauroimme vedet silmissä Konolanmäen kesäteatterissa, kun Peräkylän profeetta järjesteli omia ja muiden asioita.
Pirkko piipahti kylässä ja saimme paljon kauniita kuva-muistoja viikon takaisesta rippijuhlasta. Tässä kuvassa aika on pysähtynyt tuumailuun.
Brita-kakku maistui taas taivaalliselta sateen ropistessa ulkona. Kaisa-mummo oli tabletti-opissa ja Noora perusti hänelle oman farmin internettiin. Nyt Hay Day kutsuu päivittäin kanojen ruokintaan ja lehmän lypsyyn.
Emännän kesälomasta 2 päivää kolmesta vietetty erinomaisesti. Ensimmäinen päivä sujui Farmari messuilla Joensuussa Katri-siskon kanssa. Stora Ensolle isot kiitokset täydellisestä retkipaketista. Kyllä meidän siskosten passasi paistatella päivää karjakehän laidalla ja komein voitti Showmanship-tittelin.
Toinen päivä sujui yhtä laadukkaasti. Ajoimme Johannan kanssa Jyrkälle ja testasimme Volokinpolun alkupään. Reilun kahden tunnin kumpparikävely riitti tällä kertaa ja ensi kerralla lähdelle kyseiselle polulle sen toisesta päästä.
Viimeinen lomapäivä sujuu sitten konfirmaatiojuhlassa Vesannolla - syy siihen, että loma oli juuri nyt.
Pelkäisin, että tämä kesä menee ilman pakollista englannin kielikylpyä. Siksipä olemmekin onnesta soikeita, kun näillä näkymin saamme vieraan heinäkuun lopussa Ohiosta. Caroline opiskelee ympäristötieteitä ja tutkii karjankasvatusta eri olosuhteissa. Kuulostaa niin, niin lupaavalta.
Johannan kesäopiskelut kasvion kanssa ovat sujuneet loistavasti. Esko-isä etsii heiniä, mamma ravaa suolla itikoiden syöttinä lakkaa ja suopursua jahdissa ja Kaisa-mummuhan on expertti näissä asioissa, kiitos vanhan ajan oppikoulun. Mutta suurimman työn tekee tuleva kansankynttilä itse.
Aivan upeat maisemat; orasta, niitettävää heinää, kylvöstä mäkien sylissä.
Keittiön uunia saa lämmittää lähes joka toinen päivä. Hyvä pointti on se, että kärpäset puuttuvat lähes tyystin.
Noora valmisti tablettiin kesto-sääennusteen isänsä avuksi.
Keittiön ikkunasta avautuva maisemataulu on saanut vihreää väriä.
Vietimme sisko-synttäreitä Hällämönharjulla patikoiden. Pää tuulettui ihan konkreettisesti harjulla kävellessä, kokemisen arvoinen läpiveto.
Poutaa odotellessa lohdutamme itseämme raparperi-Brita-kakulla.
Keittiössä riittää taas lämmintä koivuhalko-pesällisen jälkeen. Onpahan edes jossakin kuuma vaikka sortsit jalassa!
Kuinkahan kylmä tulee luumupuun kukille ensi yönä?
Maaseudulla maisemat muuttuvat koko ajan vuodenajan mukaan. Keittiön ikkunasta voi ihastella päivittäin vaihtuvaa galleriaa.
Johannan yhtenä opiskelutyönä on tehdä kesän aikana kasvio. Kukkasia ei tarvitse kuivata juurineen, nyt riittää valokuvaus. Mutta kun saniaisiakin on niin monta sorttia!
Kesätyöntekijämme Noora aloitti työt viime viikolla. Hän onkin expertti laittamaan hiehoja ulos. Johanna aloittaa kesätyöt 1.6 Mc Donald´s palveluiden parissa.
Jääkaapin peruspesu, auton siivous, grillin siivous, blogin kirjoitus, parit Zonta-kokoukset siinä lehmänlypsyn ohessa... Muutama lisätunti vuorokauteen ei olisi pahitteeksi.
Onnea kaikille uusille ylioppilaille ja heidän perheilleen! Mekin pääsemme juhlimaan hyvän ystävän tupla-juhlia ja se tuntuu loistavalta, nimimerkillä kokemusta on.
13.-16-5.2015
Vietimmme Hukkalassa englannin ja saksan kielikursseja ja nautimme pöydän antimista. Helene oli meidän ensimmäinen kesäharjoittelija Itävallasta vuonna 2009 ja nyt tapasimme myös hänen äitinsä Hertan. Teimme peltokiertoajelun, nautimme grilliherkkuja Katrin luona, retkeilimme Linnaharjulla, söimme Siljan muurinpohjalettuja, piipahdimme Kyrönniemessä ja kävimme Iisalmen markkinoilla. Ennen kaikkea nautimme toistemme seurasta!
Hukkalan emännyys on varmasti jotenkin juhla-riippuvainen, kun niiden järjestely ja toteutus on hauskaa, vallankin hyvienapureiden kanssa. Juhlissamme oli kaksi äitiä ja kaksi isoäitiä. Yhteensä meitä oli parhaimmillaan 12 henkeä.
Nuori pari poseraa Oskun uuden investoinnin kanssa, yrittäjyys elää voimakasta kehityksen aikaa. Hienoa!!!
Johanna on viikonlopun navettapiikana ja Noora laittaa äitienpäivä lounasta. Lisäksi valmistaudunne ensi viikon vieraisiin. Meidän ensimmäinen Itavallan tyttö Helene saapuu meille äitinsä kanssa. Energiapitoinen aikataulu on jo laadittu. Kuvassa sojottaa Nooran upeat kakkutikkarit äitienpäiväjuhliin!
Aamu neljältä oli lähinnä uskomaton tunne, kun taivalsin umpihangessa ja nokka tuiskussa navetalle.
Puut pinossa ja liiteri järjestyksessä. Vuosi sitten tilattu uusi kellarin suojaovikin valmistui sutjakkaasti. Kellari on rakennettu 25 vuotta sitten ja ovi kesti tuon ajan. Uuden oven kunniaksi nautimme Sanna-siskon kanssa kylmäsavustettua hirveä, herkkutattikastiketta ja Lapin juustopaistosta. Juurevan hyvää!
Tulkoon talvi ja paukkuvat pakkaset 2016-2017. Johannan aloittama puiden pinoaminen jatkuu huomenna...
Johanna tuli kotiin eilen kuin enkeli. Ilman hänen kokkaustaan olisi tullut vielä nälkäpäiväkin kaiken muun sekamelskan lisäksi.
Pitäisiköhän kylvää ensi kesänä perunaa? Sitten olisi sekin omasta takaa maidon ja lihan lisäksi. Näin kevät-kelirikon aikaan kauppareissu tuntuu lähes mahdottomalta. Naapurilla on kokemusta Afrikan teistä harjoitteluajalta ja nekin ovat kuulema parempia kuin Karankamäentie. Samaa voisin sanoa jopa Intian teistä.
Taisin kehitellä vahingossa uuden reseptin; vävyn voitelu. Pataan pistetään broilerin rintaa, pekonia ja cashew-pähkinöitä. Lisäksi olemme nauttineet jo pariin otteeseen venäläistä syrnikkiä.
Osku vaihtoi kumpaankin autoon kesärenkaat. Kiitos!
Jätin suosiolla mämmimutakakun väliin, kun tyttäret eivät suostuneet edes maistamaan mämmijuustokakkua. Pistelimme sen sitten Eskon kanssa puoliksi.
Tänään Silja ravitsee lihanpaloittelijat ja Hukkalan keittiö on kiinni siltä osin. Tosin 20 litraa maitoa valmistuu juustoleiviksi.
PS. Kiuruvedeltä tullut vieraamme onnitteli teiden hyvää kuntoa. Koivujärveltä löytyy vielä huonompi!
Pääsiäisen menu on suunniteltu tulevasta kotiteurastuksesta johtuen; routapaistia ja pihvejä naudasta. Vältämme siis lampaan, mutta emme mämmiä, jonka aion piilottaa Pirkan ohjeen mukaan mutakakkuun.
Uskomattoman kaunis sää. Muutama päivä sitten laskimme hankiaisilla hurjimmat pulkkamäet aikoihin, vanhan takamus oli lujilla. Nyt olisi oivallinen hiihtokeli uudessa lumessa. Aamupäivän istuimme kuitenkin lehtijuttu-sulkeisissa muistellen edellistä maidon hinnan notkahdusta kevällä 2009 - juuri uuden työpaikkamme kunniaksi.
Isännän puhelimelle oli suoritettu ruumiinavaus. Sim-kortti, akku ja puhelin nakottivat somasti pöydällä. Jokohan Eskokin siirtyy älypuhelin-aikaan ja saamme näin koko perheen WhatsAppiin?
Perhe Luttinen Intian Goassa:)
Moneen vuoteen emme ole matkaileet koko perhe yhdessä. Niinpä tämä loma Johannan Oskulla vahvistettuna oli meidän kaikkien yhden haaveen toteutuminen.
Intia on edelleen uskomaton maa. On ennustettu, että 1,2 miljardin väkiluku kasvaa niin, että se ohittaa vielä Kiinan väkiluvun. Kun meitä suomalaisia on 18 henkeä neliökilometrillä, on Intiassa 367 samalla alueella. Jätehuolto on olematonta ja me turistit saamme olla tarkkana, mitä pistämme suuhumme. Mutta kukaan meistä ei sairastunut. Esko sai Arabian merta korvaansa ja huonontunut kuulo jäi ainoaksi ongelmaksi.
Matkamme oli aurinkoloma tai aurinkovarjoloma helteen noustessa 35 asteeseen. Rannalla meillä oli erinomainen palvelu sattuessamme "Mikon baariin". Hän oli opiskellut sujuvan suomen kielen ja möi reppukaupastaan matkatuliaisia. Rannalla oli paljon koiria, jotka viettivät kuumimman ajan aurinkotuolien alla. Näimme myös lähes vastasyntyneen vasikan emonsa huoidossa. Ja tässä rannan komeimmat sonnit!
Loman aikana teimme pari pientä retkeä omatoimisesti. Päivä Arabian merellä oli seikkailu intialaisten kanssa. Ohjelmaan kuului delfiinien bongailua, uintia laivasta ja lounas asumattomalla rannalla. Alkulomasta Osku sai vielä pihvinsä, mutta lopussa nautaa ei enää ollut listalla. Niinpä söimme paljon kanaa. Hindulaiset eivät itse syö lainkaan nautaa ja lähes kolmannes kaikista on kasvissyöjiä.
Hotellimme oli hieman syrjässä ja olimme siihen tyytyväisiä. Goassa oli paljon edullisia takseja, jotka näppärästi selvittivät uskomattoman liikenteen; mopoja, autoja, lehmiä, jalankulkijoita ja jatkuva äänimerkkien kakofonia.
Kotiin tultuamme posti oli tuonut meille kortin Kanadasta, Niilon ja Siljan kaksi poikaa olivat yhtä aikaa reissussa toinen toisella puolella maapalloa.
Matkailu on paras palkinto ankaralle työntekemiselle. Siispä, ihan kohta navetalle.
Tänään Johanna-karjakko sai nukkua pidempään neljän navetta-aamun jälkeen. Mamma yllättyi riskeistä näpeistä, joilla neiti kiskoi maitoa tiukasta neljänneksestä. Nyt ongelmana on hiusrenksut, jotka kaikki tuoksuvat työlle.
Illalla lähdemme juhlimaan Silja-mummun synttäreitä.
Päivän kevennys. Isäntä oli niin voipunut illallisesta riistanhoitoyhdistyksen kokouksesta, että nukkui 1,5 tuntia keittiön penkillä imurin laulaessa vieressä. Onni on hyvät unenlahjat.
Onneksi on Valion reseptipalvelu ja toinen toistaan nopeampia ja herkumpia ohjeita. BROILERI-SIENIPASTA valmistui kädenkäänteessä, jotta voi lähteä jälleen työn ääreen. PS. Vaihdoin Violan uuteen suosikkiini KOSKENLASKIJA CHEDDARIIN.
Esko-parka jo kolmatta päivää flunssan kourissa...
Onni on asua siskojen kanssa lähekkäin. Ensiksi söimme Siljan keittämää rokkaa, jonka jälkeen laskimme pulkkamäkeä. Ja rokka-kokkikin (77 v ) osallistui!
Isännyys lähtee loppuviikosta puhujamatkalle Vuokattiin kertomaan meidän tilan tarinaa. Lähes valmiiseen esitykseen piti vaihtaa muutama sopivampi kuva. Se kesti 10 minuuttia ja siitä edestä emäntä ei "päässyt" lypsylle.
PS: Keittoviikon paras keitto oli PIPARJUURI-KALAKEITTO.
Pitäisi varmaan käyttää muutakin rauhoittavaa, kuin rauhoittavaa kasvovoidetta! 20 vuotta on opiskeltu isännän pommiin nukkumista köykäisin itsehillintä-tuloksin. Sen sijaan kevään tuloa ei voi estää saamaton hallituspolitiikka tai Venäjän pakotteet. Jääpuikon nokasta tippui iloisesti vesi. Lisäksi tyttäret saapuivat kotiviikonloppuun.
Eskolla on keittoviikko. Ensin maisteltiin linssikeittoa, sitten piparjuuri-lohikeittoa, tänään oli borssikeittoa ja huomennalihapulla-pastakeittoa. Perjantai-iltana Esko viettää hirvimiesten saunailtaa ja lauantaiksi onkin suunnitteilla hernekeittoa. Pian saatte kuulla parhaan keiton tittelin!
Hengen ravinto sattui sopivaan saumaan huonojen maatalousuutisesten lomaan. Vuorineuvos Kari Neilimo puhui mielenkiintoisesti hyvästä ja haastellisesta johtajuudesta. Ilta jatkui Kyrönniemen antoisassa pianoillassa.
Ja niin emäntä teki itselleen ladun sitten moneen vuoteen. Huikean kokonaisvaltainen harjoitus.
Täytimme urakalla viisumihakemuksia Intiaan ja maanantaina jatkamme harjoituksia. Yhteensä 11 kappaletta.
Voi sun Iita-koira! Ulkona oli aivan loistava mopsin mentävä sää ja emäntä kipitti vainvihkaa Fanni-koiransa kanssa pihasta Palosenjärvelle päin ilman ukin ja mummun luona asustavaa valkoista hirvikoiraa. Kahden kilometrin päästä tyrmistys oli valtava, kun Iita yhtäkkiä saavutti salaa lenkille lähteneet. Ja ei kun takaisin...
Seutukunnan ilvekset sen sijaan pysyivät piiloissaan, eikä isäntä päässyt jahtiin - ainakaan tänään.
Noora on osallistunut jo muutamalle luennolle, Johanna on lomaillut kuukauden. Ensi viikolla alkaa kuitenkin opiskelijoiden oikea arki ja Hukkalaan saapuu rauha ja hiljaisuus. Surullista vai ihanaa?
Satumainen tuuri jatkuu. Lomatoimistosta tuli soitto ja emäntä "sai" taas yllättäen lomitusapua. Järkytyksestä toivuttuaan pihassa alkoi hurja joulun siivous, joulumatoista imuroitiin mopsin karvat karva kerralaan pois.