Lastensuojelija: Sirkka Rousu kirjoittaa Lastensuojelija-blogia
Lähettänyt Sirkka Rousu klo 23.46
Hei, Pienen kunnan sosiaalityön johtaja lukee blogiasi silloin tällöin ja on siitä kiitollinen. Etenkin juttu huostaanottojen kasvusta ja siitä, mikä mediaa kiinnostaa, oli hyödyllinen. Kiitos siitä! Kati Aikio, Sodankylä
Sirkka Rousu 2. maaliskuuta 2013 klo 15.58
Mukava saada palautetta. Kun kirjoitan harvakseltaan niin kommentteja ja keskustelua syntyy vähemmän. Aika ei vain tunnu riittävän kaikkeen niin kuin haluaisi.
Irene Kurkinen 12. huhtikuuta 2013 klo 10.01
Minua närästää tilanne jossa perhe kieltäytyy soststo:ssa tarjotusta LSL:n taloudellisesta tuesta, jota on tarjolla vain lastensuojelun kautta (esim. lasten harrastuskustannuksiin). Toimeentulotukena riittävää apua ei ole tarjolla. Lapsi on heti eriarvoisessa asemassa. Mielestäni tilanne on LAITON. Mitä mieltä olet Sirkka Rousu?
Alla teksti ja linkit Turusta Anin tapauksesta. Se on mielenkiintoinen eikä hänen perheelleenkään ollut muuta apua/tukimuotoa tarjolla kuin LSL ja vielä hullumpaa kallis 600€/vrk sijoitus josta Ani kieltäytyi kahden viikon jälkeen (mielestäni viisaasti)? Miksi näin perheissä jossa esim. sairastetaan (usein yh-perheet)? Eri järjestöille kuten MLL, PelLap, Sos lapsilylät ym. varoja suorastaan tyrkytetään, mutta palvelut eivät millään yllä juuri muille kuin lastensuojelun asiakkaille? Olen ymmälläni tilanteesta. Tv. Irene Kurkinen
2010 ANIN = laiton huostaanottopäätös kumottiin oikeudessa.
2013 Hovioikeudessa, syytettynä virkamies.
Jos koet (LSL)Lastensuojeluviranomaisten toimivan mielivaltaisesti tai etteivät he tunne lakia PUHU silloin rohkeasti! Ani perusti järjestön, joka antaa VERTAISTUKEA perheille rankassa ja leimaavassa huostaanoton elämäntilanteessa.
(Sos/LSL)Viranomainen –fraasit "LAPSEN ETU", "HUOLI LAPSESTA" tai "VANHEMMUUS KATEISSA".
Miten hän toimii?
o Hän käyttää huoletta vanhentuneisiin tietoihin perustuvia oletuksia, eli pitäytyy vuosia vanhoissa asiakirjoissa, päivittämättä tietojaan.
o Hän kyhää oletuksia liukuhihnalta (yksinkertainenko, laiskako?...)
o Hän toistaa virheitä (kokemattomuuttaanko, kiireessäkö, tapaorjanako… kuka tietää miksi?)
o Hän kirjaa suoranaisia valheita uskoen niihin itse (narsistiko?...)
o Hän toimii lapsen etua vastaan tuntematta tunnontuskia (julmako?)
o Hän ei kunnioita lain menettelysäännöksiä (ylpeäkö, piittaamatonko?...)
HÄN EI pyri yhteistyöhön perheen kanssa:
o Hän tehtailee MONIAMMATILLISILTÄ tiimeiltä hankkimiaan erilaisia lausuntoja
o HÄN pimittää perheeltä tiedon omista aikeistaan eli siitä, että ovat työpöytiensä ääressä päättäneet sijoittaa/huostaanottaa lapsen.
USEIN ensin LAPSI NAPATAAN KOTOA, päiväkodista tai koulusta ja VASTA SITTEN perheille kerrotaan tuo "HUOLI".
o LAIN mukaan lapsen VAARAn tulee olla todellinen
o LAPSEN oltava joko ITSE VAARAKSI ITSELLEEN tai MUILLE
o Viranomaisen MERKITTÄVÄ asiakirjoihin LAUSUNTOPYYNNÖT
TARKISTAKAA ASIAKIRJAT TARKKAAN:
Lastensuojelua valvova viranomainen, Avi ja Valvira.
1) SosTyöntekijäsi: Tarkista kirjaamiset AINA myös esimiesten kanssa!
2) LastensuojeluLAKI: Opettele, edes hieman oikeusturvasi vuoksi
3) Laki ASIAKKAAN ASEMASTA SOSIAALIHUOLLOSSA: Kannattaa myös tutustua
4) Saamanne KOHTELU: Vertaile LAKIa ja sitä miten teitä on kohdeltu
ASIALLINEN SIJOITUKSEN POLKU JA ASIAKIRJAT:
1) lastensuojelutarpeen selvitys
2) lapsen tapaaminen
3) asiakassuunnitelma
4) asiakkaan asiassa pidettävä neuvottelu
5) lapsen läheisverkoston kartoitus
6) vanhempien mielipiteineen kuulemistilaisuuden järjestäminen
7) asioiden oikeanlainen kirjaaminen
8) kirjattu kaikki annetut avohuollon tukitoimet, jotka on jouduttu toteamaan riittämättömiksi yhdessä perheen kanssa, jotta sijoitukseen/huostaanottoon on voitu edes ryhtyä. Eihän yhdelläkään äidillä, isällä, isovanhemmalla ole edellisten toimenpiteiden jälkeen mitään tarvetta epäillä sijoituksen/huostaanoton oikeutusta, jos…
Sirkka Rousu 20. huhtikuuta 2013 klo 14.48
Jokaisen lapsen ja perheen pitäisi saada apua ensisijaisesti muista kuin lastensuojelun tukitoimista, jotka kuitenkin ovat ns. viimesijaisia. Taloudellista apua toimeentulotuesta ja perheen tukea normaalina sosiaalityön palveluna tai kotipalveluna ymv. Lastensuojelun taloudellista tukea toki myös voidaan antaa lapselle, ja tällöin ei tietenkään ole kyse toimeentulotuesta ja siinä käytettävästä harkinnasta.
Lastensuopelutyössä on laatuongelmia. Yksittäisiin tapauksiin en kuitenkaan voi ottaa kantaa. Jokaisen lapsen ja perheen elämän kannalta laatupuutteet ovat väärin. Siksi mm. minä olen lastensuojelutyön erikoistumiskoulutusta ollut vaatimassa, samoin lastensuojelutyötä kehittämässä. Yhden ihmisen mahdollisuus vaikuttaa asioihin on kuitenkin rajallinen. Toivon, että kuvaamassasi perheessä elämänpolkua pystyttäisiin tukemaan siten, kuin lapsen ja perheen tarve edellyttää.
Irene Kurkinen 12. huhtikuuta 2013 klo 10.23
Löydä ANI Facebookissa:
Hol Huostaan Otetut Lainvastaisesti: HOL ry / Ani Leikonniemi"
https://www.facebook.com/hol.huostaanotetutlainvastaisesti/posts/449375405140405
RIKOTUT PERHEET ry (paljon hyödyllistä tietoa ja linkkejä):
http://rikotutperheet.oikosulku.net/oikeudet-ja-lainsaadanto/
2.8.2012 Yle –Elävä arkisto, Ani Leikonniemi – huostaanotosta tuli bisnestä:
Edelliseeen julkaisuun en saanut linkkejä mahtumaan:
23.3.2010 IltaSanomat, ”Äiti (Ani) sai huostaanotetun llapsensa takaisin”:
http://www.iltasanomat.fi/kotimaa/art-1288338364964.html
Julkisuudessa on ollut paljon keskustelua myös siitä, miten paljon tulee lastensuojeluilmoituksia kunnille. Itse kuulen lähes päivittäin mitä kummallisemmista ilmoituksista, mm erityislapsista tehdään paljon ilmoituksia, niin opetushenkilökunta kuin sivullisetkin, joilla ei ole ymmärrystä erityislapsen käyttäytymisestä riittävästi.
Miksi ilmoitusten tekijät eivät ole missään vastuussa tekemästään ilmoituksesta, VAIKKA asianomianen pystyisi todistamaankin asiat jopa valheellisiksi (jotkut ovat laittaneet sanoja toisten suuhun, tulkintoja on todella paljon sekä ihan puhdasta kiusantekoa)? Miten lastensuojelu voi toimia niin paljon oletusten perusteella? VOi jopa olla, että ihminen lähetetään testeihin, jos vaikka minä keksin soittaa, että epäilen naapurini käyttävän huumeita... ??? Eihän tämä meno saisi olla kuin villissä lännessä???? Syyttömät todistavat olevansa syyttömiä.. Yleensä pitäisi olla joku näyttö syyllisyydestä, eikä näin päin, että ensin pitää todistaa olevansa syytön, ennenkuin on edes mitään näyttöä.
Tuntuu, että nykypäivän lastensuojelu työ on PUOSKAROINTIA sanan varsinaisessa merkityksessä. Kyse ei ole enää ammatillisesta toiminnasta, joka perustuisi lakiin ja pykäliin ja palvelisi yhtään ketään. Systeemiä valvotaan hyvä veli -meiningillä eikä asiakkaalla eikä lapsilla ole mitään todellista tukea tai turvaa. Todella huolestuttavaa ja toivoisin, että ihmisten viestit menisivät perille päättäjille ja lastensuojeluilmoitusten tekijät joutuisivat myös vastuuseen siitä, mistä ja millä perustein ilmoituksia tehtaillaan!!!
Terveisin Tiina Hyvinkäältä
Sirkka Rousu 20. huhtikuuta 2013 klo 14.38
Hei, kuten tiedät, osalla on ilmoitusvelvollisuus ja osalla on oikeus ilmoittaa jos on lapsesta huolissaan. Jokaisen pitäisi tietenkin harkita onko ilmoitukselle aihetta - huoli lapsesta. Valitettavasti turhiakin ilmoituksia tehdään, ja jopa kiusantekomielessä. Myös tavallisille ihmisille pitäisi antaa tietoa, jotta he voisivat harkita ilmoitustarvetta. Kun ilmoitus on tehty, niin lapsen tilanne pitää tietenkin aina tarkistaa. Menettelutapoja on monia, ja niitä pitäisi lastensuojelutyöntekijän tietenkin käyttää sen mukaan millainen ilmoitus on tehty. Ali- ja ylilyöntejä voi tapahtua. Tähän asiaan tarvitaan lisäkoulutusta ja hyviä toimintamalleja, sekä ammatillista ohjausta, myös muille kuin lastensuojelun ammattilaisille.