Niina Ratilainen | Lietepäätöksen puolesta puhuvat lainsäädäntö ja ympäristövaatimukset
Keskustan Henna Takatalo kirjoitti 9.12. Turun Sanomissa Lounais-Suomen jätehuoltolautakunnan lietteenkuljetuspäätöksestä. Lautakunta päätti 25.10. että sako- ja umpikaivotalouksissa siirrytään jätehuoltoalueella kiinteistön omistajan järjestelmästä kunnan kilpailuttamaan kuljetukseen.
Jätehuoltolautakunnan tehtävänä on määritellä, miten jätehuolto järjestetään jätehuoltoalueella, joka on 17 kunnan perustama. Alueen kunnat omistavat yhdessä perustamansa yhtiön, Lounais-Suomen jätehuolto Oy:n. Lautakunnan tehtävä taas on toteuttaa jätelakia ja huomioida alueen asukkaat ja jätehuollon ympäristövaikutukset Lounais-Suomessa.
Lautakunnan päätös on kirvoittanut syytöksiä epädemokraattisuudesta ja monopolin luomisesta. Kummankaan väitteen tueksi ei ole olemassa perusteluja. Samalla niihin hyötyihin, joita päätöksellä haetaan, ei ole jaksettu perehtyä.
Takatalo ei ole tulkintansa kanssa yksin, sillä moni kunta on päättänyt valittaa päätöksestä hallinto-oikeuteen. Takatalo luonnehtii päätöksen olevan kuolinisku paikallisille pienille yrityksille. Tästä ei ole olemassa näyttöä niillä alueilla, jossa samanlaisia päätöksiä on tehty. Kunnilla on tässä myös merkittävä vaikuttamisen paikka. Jätehuoltolautakunnan työtä ohjaa jätelaki, eivät kunnat. Oikea järjestys vaikuttaa kilpailutuksiin on jatkossa kilpailutukset tekevä Lounais-Suomen jätehuolto Oy, joka on kuntien yhdessä perustama ja omistama yhtiö. Yhtiö ei kuljeta lietteitä itse vaan kilpailuttaa kuljetukset.
Syytökset demokratian puutteesta taas osoittavat ymmärtämättömyyttä jätehuoltolautakunnan tehtävää kohtaan. Lautakunnan jäsenten tehtävä ei ole äänestää kumileimasimena siten, kuin oman asuinkunnan päättäjät käskevät. Jätehuoltolautakunnan jäsenten tehtävä on käsitellä päätöksiä koko alueen näkökulmasta.
Lautakunta sai lietekuljetuspäätöksen valmistelun aikana kymmeniä erilaisia lausuntoja – niin alueen kunnilta, kuin lietteenkuljettajien edunvalvontajärjestöltä ja ympäristönsuojelujärjestöltä. Lausunnoissa puollettiin niin keskitettyä kuin kiinteistökohtaista järjestelmää. Yhteen seikkaan lähes jokaisessa lausunnossa kuitenkin kiinnitettiin huomiota: nykytilassa on puutteita, jotka pitää korjata.
Lieteasioista alueella on valmistunut useampi selvitys, joista jokainen kertoo, että lietettä ei saavu puhdistamoihin niin paljon, kuin lietettä syntyy. On siis selvää, että tällä hetkellä lietettä päätyy vääriin paikkoihin. Vuonna 2018 Suomessa jätehuoltojärjestelmä ei saisi pettää. Nyt niin on lietteen kohdalla käynyt, sillä lietettä on päätynyt ympäristöön kaivojen ylivuotojen kautta, peltojen lannoitteeksi puutteellisesti käsiteltynä sekä räikeimmissä tapauksissa luontoon dumpattuna. Se liete, joka päätyy ympäristöön, on lopulta rehevöittäjänä Saaristomeressä.
Jätehuolto on ympäristöasia. Voimme laatia vaikka kuinka monta strategiaa kiertotaloudesta ja tavoitetta sinilevättömistä kesistä, mutta jos emme olisi valmiita edes korjaamaan jätteiden keräyksen ongelmia, on odotettavissa vähän tuloksia.
On kuntien vastuulla – jätehuoltolautakunnan vastuulla, että jätehuolto alueella toimii. Meillä on vastuu jätelakia kohtaan, asukkaita kohtaan, ympäristöä kohtaan ja sitä kautta myös tulevia lounaissuomalaisia kohtaan.
Kunnan järjestämällä jätteenkuljetuksella on lainsäädännössä selkeä ensisijaisuusasema. Kunnan järjestämän jätteenkuljetuksen demonisointi on sekä kummallista, että oikeastaan koko lainsäädännön kyseenalaistamista ja epäluottamus kuntien itsensä perustamaa jätehuoltoaluetta ja yhtiötä kohtaan. Päätös keskitetystä kuljetuksesta yhdenmukaistaa haja-asutusalueiden jätevesien käsittelyä ja on hyvä uutinen Itämerelle.