Venäläisrockin supertähti: "En voi tukea sotaa, sillä se tarkoittaa aina kuolemaa" | Musiikki | HS
HS:lle haastattelun antanut Boris Grebenštšikov kommentoi politiikkaa varovasti: "En voi tukea sotaa, sillä se tarkoittaa aina kuolemaa"
Päivitetty: 5.5.2015 12:52
Venäisen rockin suuri nimi Boris Grebenštšikov esiintyy Aquarium-yhtyeensä kanssa Helsingissä torstaina.
Räiskyvän punaiseen paitaan ja housuihin pukeutunut venäläisen rockin luoja Boris Grebenštšikov istuu takahuoneessa aurinkolaseissaan. Hänellä on muutama minuutti aikaa ennen soundcheckiä pietarilaisella A2-klubilla, ja ne hän käyttää kappalelistan kirjoittamiseen serviettiin.Sen ohella hän vastaa HS:n kysymyksiin. Kahden vuoden aikana venäläisten ikisuosiossa oleva muusikko on antanut vain kaksi vastaavaa haastattelua, Moskovassa ja Pariisissa.Aikaa on vähän, joten siirretään katse saman tien etelämmäs. Ukrainassa on käynnissä täysi sota, ja silloin varsinkin venäläisiltä rockmuusikoilta on tapana perätä poliittisia kannanottoja."Minua tällaiset vaatimukset eivät kosketa. En voi kuvitella, että tukisin sotaa, sillä se tarkoittaa aina kuolemaa", Grebenštšikov toteaa.Oletteko sitten Kremliin nähden oppositiossa? "Kysymys ei ole oikein muotoiltu. Minä olen venäläinen ihminen. Haluan, että Venäjä voi olla riippumaton, rehellinen maa. En pidä ihmisistä, jotka haluavat estää Venäjää tuntemasta itsensä ylpeäksi."Keitä nämä ihmiset ovat? "Jokainen voi itse päätellä. Jokaisella on oikeus mielipiteeseensä."
Boris Grebenštšikovin musiikkiura alkoi 1970-luvun Leningradista.
Politiikkaa Grebenštšikov ei yleensä kommentoi julkisuudessa ja tekee sen nytkin varoen. Hän on läpi vuosien suominut valtarakenteita sanoituksissaan, joista osuva esimerkki on uusimmalla sooloalbumilla Sol (Suola) julkaistu Kuvernööri. Hän ei arvostele johtajia nimeltä tai syytä suoraan ketään, ja vielä 2003 miehen 50-vuotissyntymäpäiväkonsertti järjestettiin Kremlissä. Presidentti Vladimir Putinilta hän sai kunniamerkin "isänmaan hyväksi tehdyistä palveluksista".Venäjällä rocktähti voi yhdellä kommentilla pilata maineensa ja menettää ansionsa, kuten on käynyt Andrei Makarevitšille. Median mustamaalaukseen ja konserttien perumiseen riitti se, että oppositiomielenosoituksiin osallistunut Makarevitš esiintyi Ukrainan puolella kapinallisalueilta paenneille lapsille.Vaaliprotestien aikaan 2012 myös Grebenštšikovin Aquarium-yhtyeen keikkoja peruttiin.
Tie venäläisen rockin ikoniksi alkoi Grebenštšikovilla 1970-luvun Leningradista. Hän raivasi kaupunkiin henkireikää soittamalla akustisia kotikonsertteja ja haki vaikutteita Bob Dylanilta, Jimi Hendrixiltä, Marc Bolanilta ja kirjallisuuden puolelta Jean-Paul Sartrelta.Aquarium kohahdutti jo 1980 Georgian Tbilisissä, jossa järjestettiin valtiollinen rockfestivaali. Keikan aikana Grebenštšikov lojui lattialla kitara jalkojensa välissä, ja sellisti Vsevolod Gakkel makasi selloineen hänen päällään. Yhtye diskattiin ja sitä syytettiin yllytyksestä homoseksualismiin – sananvalinta, joka tuntuu tutulta homopropagandan kieltäneellä nyky-Venäjällä.Aquariumin suosio kasvoi perestroikan edetessä 1980-luvulla. New Yorkiin levyttämään se pääsi jo 1989. Englanninkielisestä levystä tuli floppi, vaikka mukana olivat esimerkiksi Eurythmicsin Dave Stewart ja Annie Lenox.Yhteistyö kansainvälisten huippumuusikoiden kanssa on jatkunut. Kriitikoiden Grebenštšikovin parhaaksi ylistämällä uudella levyllä soittaa huilua Jethro Tullin Ian Anderson.61-vuotias väsymätön rockpappa yhdistää sukupolvia. Pietariin on konserttia kuuntelemaan tullut venäjän kielen opettaja Irina Kirsanova poikansa, muusikko Anton Kirsanovin kanssa."Pidän eniten 1980- ja 1990-luvun lauluista. Grebenštšikov pysyy politiikan ulkopuolella, ja minulle hänen filosofiansa on tärkeää", Irina sanoo.
"Grebenštšikov laulaa ikuisuudesta. Hänen runouttaan pitää kuunnella monta kertaa, eikä se silti avaudu täysin", Anton jatkaa.Venäläisessä rockissa sanoituksilla on iso rooli. Aquarium niissä yhdistyvät välillä hämäräselkoisesti valtava määrä eri vaikutteita buddhalaisuudesta kelttiläiseen mytologiaan ja Puškiniin, Gogoliin ja Dostojevskiin.Suomalaiselle kuulijalle voi olla siksi vaikea päästä sisään Aquariumin musiikkiin. "Ei se ole niin tärkeää. Venäjällä emme ymmärtäneet mitään kuuntelemastamme englanninkielisestä musiikista 1950-, 60- ja 70-luvuilla", Grebenštšikov sanoo.Suomen-keikalla miltei tehdään historiaa, sillä Aquarium on viimeksi esiintynyt Joensuussa juhannuksena 1990."Minulla ei ole mitään odotuksia Suomen konsertin suhteen. Meidät kutsuttiin esiintymään.""Ei ole välttämätöntä jakaa Eurooppaa osiin, missä sijaitsevat suomalaiset, ruotsalaiset ja venäläiset. Kaikki ovat iloisesti sekaisin."Suomeen Aquarium tulee Tukholmasta ja jatkaa kiertueelle Yhdysvaltoihin.Muusikko kiirehtii jo soundcheckiin. Vielä viimeinen kysymys. Millä perusteella kappaleet päätyvät serviettiin?Grebenštšikov viittaa sydäntään kohti ja kävelee lavalle. Lähde: Tomi Huttunen: Pietari on rock (Into, 2012).Boris Grebenštšikov ja Aquarium esiintyvät torstaina 7. toukokuuta The Circus-klubilla Helsingissä.Anneli AhonenPietari
Opettaja Irina Kirsanova tuli konserttiin poikansa, muusikko Anton Kirsanovin kanssa.
Räiskyvän punaiseen paitaan ja housuihin pukeutunut venäläisen rockin luoja Boris Grebenštšikov istuu takahuoneessa aurinkolaseissaan. Hänellä on muutama minuutti aikaa ennen soundcheckiä pietarilaisella A2-klubilla, ja ne hän käyttää kappalelistan kirjoittamiseen serviettiin.Sen ohella hän vastaa HS:n kysymyksiin. Kahden vuoden aikana venäläisten ikisuosiossa oleva muusikko on antanut vain kaksi vastaavaa haastattelua, Moskovassa ja Pariisissa.Aikaa on vähän, joten siirretään katse saman tien etelämmäs. Ukrainassa on käynnissä täysi sota, ja silloin varsinkin venäläisiltä rockmuusikoilta on tapana perätä poliittisia kannanottoja."Minua tällaiset vaatimukset eivät kosketa. En voi kuvitella, että tukisin sotaa, sillä se tarkoittaa aina kuolemaa", Grebenštšikov toteaa.Oletteko sitten Kremliin nähden oppositiossa? "Kysymys ei ole oikein muotoiltu. Minä olen venäläinen ihminen. Haluan, että Venäjä voi olla riippumaton, rehellinen maa. En pidä ihmisistä, jotka haluavat estää Venäjää tuntemasta itsensä ylpeäksi."Keitä nämä ihmiset ovat? "Jokainen voi itse päätellä. Jokaisella on oikeus mielipiteeseensä."Politiikkaa Grebenštšikov ei yleensä kommentoi julkisuudessa ja tekee sen nytkin varoen. Hän on läpi vuosien suominut valtarakenteita sanoituksissaan, joista osuva esimerkki on uusimmalla sooloalbumilla Sol (Suola) julkaistu Kuvernööri. Hän ei arvostele johtajia nimeltä tai syytä suoraan ketään, ja vielä 2003 miehen 50-vuotissyntymäpäiväkonsertti järjestettiin Kremlissä. Presidentti Vladimir Putinilta hän sai kunniamerkin "isänmaan hyväksi tehdyistä palveluksista".Venäjällä rocktähti voi yhdellä kommentilla pilata maineensa ja menettää ansionsa, kuten on käynyt Andrei Makarevitšille. Median mustamaalaukseen ja konserttien perumiseen riitti se, että oppositiomielenosoituksiin osallistunut Makarevitš esiintyi Ukrainan puolella kapinallisalueilta paenneille lapsille.Vaaliprotestien aikaan 2012 myös Grebenštšikovin Aquarium-yhtyeen keikkoja peruttiin.Tie venäläisen rockin ikoniksi alkoi Grebenštšikovilla 1970-luvun Leningradista. Hän raivasi kaupunkiin henkireikää soittamalla akustisia kotikonsertteja ja haki vaikutteita Bob Dylanilta, Jimi Hendrixiltä, Marc Bolanilta ja kirjallisuuden puolelta Jean-Paul Sartrelta.Aquarium kohahdutti jo 1980 Georgian Tbilisissä, jossa järjestettiin valtiollinen rockfestivaali. Keikan aikana Grebenštšikov lojui lattialla kitara jalkojensa välissä, ja sellisti Vsevolod Gakkel makasi selloineen hänen päällään. Yhtye diskattiin ja sitä syytettiin yllytyksestä homoseksualismiin – sananvalinta, joka tuntuu tutulta homopropagandan kieltäneellä nyky-Venäjällä.Aquariumin suosio kasvoi perestroikan edetessä 1980-luvulla. New Yorkiin levyttämään se pääsi jo 1989. Englanninkielisestä levystä tuli floppi, vaikka mukana olivat esimerkiksi Eurythmicsin Dave Stewart ja Annie Lenox.Yhteistyö kansainvälisten huippumuusikoiden kanssa on jatkunut. Kriitikoiden Grebenštšikovin parhaaksi ylistämällä uudella levyllä soittaa huilua Jethro Tullin Ian Anderson.61-vuotias väsymätön rockpappa yhdistää sukupolvia. Pietariin on konserttia kuuntelemaan tullut venäjän kielen opettaja Irina Kirsanova poikansa, muusikko Anton Kirsanovin kanssa."Pidän eniten 1980- ja 1990-luvun lauluista. Grebenštšikov pysyy politiikan ulkopuolella, ja minulle hänen filosofiansa on tärkeää", Irina sanoo."Grebenštšikov laulaa ikuisuudesta. Hänen runouttaan pitää kuunnella monta kertaa, eikä se silti avaudu täysin", Anton jatkaa.Venäläisessä rockissa sanoituksilla on iso rooli. Aquarium niissä yhdistyvät välillä hämäräselkoisesti valtava määrä eri vaikutteita buddhalaisuudesta kelttiläiseen mytologiaan ja Puškiniin, Gogoliin ja Dostojevskiin.Suomalaiselle kuulijalle voi olla siksi vaikea päästä sisään Aquariumin musiikkiin. "Ei se ole niin tärkeää. Venäjällä emme ymmärtäneet mitään kuuntelemastamme englanninkielisestä musiikista 1950-, 60- ja 70-luvuilla", Grebenštšikov sanoo.Suomen-keikalla miltei tehdään historiaa, sillä Aquarium on viimeksi esiintynyt Joensuussa juhannuksena 1990."Minulla ei ole mitään odotuksia Suomen konsertin suhteen. Meidät kutsuttiin esiintymään.""Ei ole välttämätöntä jakaa Eurooppaa osiin, missä sijaitsevat suomalaiset, ruotsalaiset ja venäläiset. Kaikki ovat iloisesti sekaisin."Suomeen Aquarium tulee Tukholmasta ja jatkaa kiertueelle Yhdysvaltoihin.Muusikko kiirehtii jo soundcheckiin. Vielä viimeinen kysymys. Millä perusteella kappaleet päätyvät serviettiin?Grebenštšikov viittaa sydäntään kohti ja kävelee lavalle. Lähde: Tomi Huttunen: Pietari on rock (Into, 2012).Boris Grebenštšikov ja Aquarium esiintyvät torstaina 7. toukokuuta The Circus-klubilla Helsingissä.Anneli AhonenPietari