Karmiwan Bordercollies: marraskuuta 2010
Vuoden vikat kirmailut.
Tämän vuoden vikat kisat (meidän osalta) käytiin napsakassa pakkassäässä Porvoossa. Tuomarina Martti Salonen. Radat olivat öööö, kivoja mutta liian suoria. Suoria putkia jopa useita ja jos jarrun käyttö unohtuu, on jälki hurjaa ;-)
No, nautiskelemaan lähdettiin ja varmasti se ainakin toteutui; mulla oli niin hauskaa ja en meinannut malttaa odottaa vuoroani radalle! Toki, sitten radan jälkeen oisin voinnut mennä uudestaan ja tehdä pari juttua toisin...
Eka rata oli siis agilityrata. Useastihan se on niin, että koira kääntyy katsomaan ohjaajaa kun tulee ulos putkesta. Tämä ei päde Troyn kohdalla, jos ei ääntä kuulu, saa vapaasti valita jonkuu kivan esteen ;).
Hyppyradan ohjasin mielestäni ihan hyvin, mut järkyttävä määrä rimoja anyhow?!?! Elämä on, agilitysta puhumattakaan! Rima kolinasta johtui, että loppua kohden ei ohjauskaan toiminut...
Tunnelma kisoissa oli erinomainen ja mulla oli kyllä lystiä koko rahan edestä!
Videointi oli tallentunut tavan kameralle tooooosi pimeänä, pahoittelut siitä :(
Onnea vaan kaikille menestyneille kavereille!
WINner takes it all!!
Ei turhia nollia ;-)
Tuomari tälleen lipsautti freudilaisesti, puhutellessaan ohjaajia ennen rataan tutustumista.. ;-)
Me kuitenkii ollaaan sen verta tunniollisia, että jos tuomaris ihminen ei suvaitse turhia nollia, niin niitä ei sitten oteta. Kympit tuli mulle ja Troipalle molemmilta Anne Viitasen radoilta.
Eka rata oli aika peruskaahotusta a´la Troy. Sen tuntee jo halliin tullessaan, että tänään mennään, eikä kuunnella. Näin myös tapahtui :o/.
Toka radasta on myös Cabaroo-Katjan taltioima video http://www.youtube.com/watch?v=gC-ZhOm8Nh0
Sitä voipi taas miettiä, että onko kivaa kun koira on keppihullu...Sanan kaikissa merkityksissä ;-) .
No, ei se ketään; löysään taas hiukan pipoa ja jatkan treenaamista ja kaikkien "iloksi" myös kisaamista :D
klo marraskuuta 08, 2010 2 kommenttia:
Osavuosi katsaus.
Ink ja sen sisarukset ovat päässeet elämässään eteenpäin puolen vuoden verran. Vipin emäntä oli tehnyt pennustaan kivan katselmuksen, joten arvelin matkia ;-)..
Inkeri on lähes virallisen mittauksen mukaan 47cm korkea, painosta ei hajuakaan kun ei löydy puntaria kotoa. Varsin sopusuhtainen pikku-neiti tuo kuitenkin on.
Virtaa ja vauhtia on päivä päivältä enemmän! Ihan hirvittää se vauhti mihin se jo nyt kykenee, pojat on niin helisemässä sen kanssa :). Sen kropan hallinta on myös toisinaan ällistyttävää, eniten ihailen täydestä vauhdista kääntymisiä 180 astetta ja äkkipysähdyksiä :-o Toivon mukaan saan ne mukaan harrastus kuvioihin.
Virtaa riittää myös kaikenmoiseen "ilkivaltaan" kotona ja puutarhassa... Kotiin voi jättää vain rajatulle ja riisutulle alueelle. Pihalla Ink ei pysy aidoissa, ne eivät koske häntä millään tapaa.. :o/
Onneksi meilä on myös vahvatekoisempi tarha, joka on aikoinaan tehty tanskandogille, siellä pysyy kyllä.
Mukavaa Inkerissä on sen leppoisa, humoristinen luonne. Se ei juuri hätkähdä mitään ( ei myöskään minua ;) ) ja sen kanssa on helppo olla missä vaan, kun se ei juuri turhia hosu ja säädä, katselee ja kuuntelee vain uteliaana. Mitkään äänet eivät ole aiheuttaneet ongelmia, ei edes ne aplodit :D. Se oppii myös tosi nopeasti ja pystyy keskittymään hyvin. Opitun asian se kykenee tekemään jo aika hyvin myös uusissa ympäristöissä.
Vandalismin & karkailun lisäksi ärsyttävä piirre on hillitön hinku nuolla ihmisiä; naamasta ja etenkin naamasta, mutta kaula, kädet, jopa jalatkin kelpaa. Aaaargggh, raivostuttavan vaikea tapa kitkeä pois, ollaan kuitenkin jo saatu vähenemään p a l j o n.
Inkeri myös "tissittää" makuu alustojaan, vilttejä, lampaan taljoja, mitä vaan pehmoista. Yleensä tämä näyttää liittyvän väsymykseen ja usein se nukahtaakin viltin kulma suussa :).
Tuubi ei leiki Inkerin kanssa vielkään, paitsi joskus vetoleikkejä. Troy hammasmiekkailee ja painiikin ja koko kööri tykkää keppihipasta =D Yllättävän hyvin pojat sietää Inkerin paimenuksia, ainakin toistaiseksi.
Aksaa on pikkuisen aloitettu ja vauhti on pelottavan kova JO nyt...Voi mua...
Tokon ihan perusjuttuja on opeteltu, en ole jaksanut hulluna hinkata, enää ei ole kiire. Johan tuossa tuli hössötettyä kaksi koiraa ;-)
Enemmän pitäisi tehdä kahdenkeskeisiä lenkkejä sen kanssa, sillä minä kyllä jään armotta kolmoseksi jos pojat on paikalla. Siinä siis työmaata viellä paljon, jos toki monessa muussakin jutussa.
Ihana koira, en ole osannut katua hankintaa :))
Ohessa kollaasi Inkeristä 5-6kk iässä ja seassa isukki Raiderin kuvia. Kyllä isi on näkönsä jättänyt jos kohta värinkin ja hyvä niin!
klo marraskuuta 05, 2010 2 kommenttia:
Ensimmäiset kilpailut