Hupsistarallaa: Taaperon kierrätysfarkkuhaalari
Taaperon kierrätysfarkkuhaalari
Kaksi vuotta sitten ompelin esikoiselle nollan vesipilarin farkkuhaalarin ja sitä pidettiin tosi ahkerasti kaksi kesää, sittemmin toki jäänyt pieneksi ja joku onnellinen sen osti maaliskuussa omakseen Ipanaisen kirpparilta. Taapero sai nyt vastaavanlaisen kun farkkuni repesivät lopullisesti haaroista ja joutivat materiaaliksi. Tässä erona se, että vuoritin tämän trikoolla, esikoisen haalari oli pelkkä farkkukuorihaalari. Edelleenkään en löytänyt mitään simppeliä ulkohaalarin kaavaa ja idiootti menin vain mututuntumalla suurentaan jotain vauvan haalaria. Pieleenhän se meni. Muuten ei niin harmittaisi, mutta kun meni vähän hukkaan nyt tuo tosi kiva Eurokankaasta ostettu joutsentrikookin. Haalarista tuli siis liian pieni. Kyllähän sitä nyt käyttää, viikon tai kaksi, mutta sitten varmaan jo liian kireä. Niska-haaramitta jäi liian lyhyeksi. Alunperin oli tarkoitus laittaa hihoihin ja lahkeisiin vielä resorit (siksi polvipaikatkin noin alhaalla), mutta kun sovitin ja totesin sen olevan vähän nafti, niin mitäpä sitä lahkeita ja hihoja enää resoreilla pidentään.
Huppuun ja koristepaikkoihin jouduin käyttään aiempia farkkutilkkuja, muuten sain nämä tehtyä niistä yksistä farkuistani, jotka kieltämättä kyllä olivat suurta kokoa. Takakappaleen toinen puoli on samaa farkkua, mutta nurja puoli ylöspäin, jotta sai vähän sävyvaihtelua.
Tässä on oikein tommoset solmukorvadetaljit hupussa ja sydänpaikka takamuksessa ja polvi(nilkka)paikat ja kaikki, mutta suoraan kirppiskasaan menee, en kestä! Ei auta, kuin tehdä uusi.
Haluaisin vetskarin keskelle, mutta käyttämässäni jumpsuitkaavassa, josta tein pojallekin aiemmin sen farkkuhaalarin, on vinovetskari. Kai sitä sen verran osaa muokata, että saisi sen keskelle. Kuuluisia viimeisiä sanoja...
Huivi esitelty viime vuonna
Lähettänyt Terhi / Hupsistarallaa klo 15.44
Tunnisteet: farkut, jumpsuit, kierrätettyä, ommeltua
Sanna_Kototeko Blog 4. toukokuuta 2017 klo 16.26
Oi tää on kyl hieno ja voi ei, et tuli liian pieni! Helppo kyl samastua harmitukseen. 😲 Kuvissa se ei kyl näytä niin pieneltä, mut höh.
Terhi / Hupsistarallaa 6. toukokuuta 2017 klo 15.07
Tuo on malliltaan semmonen vähän haaremi/baggy eli haaran pitäisi roikkua alempana, nythän se on ihan tuolla ylhäällä :/
Niina Risulainen 4. toukokuuta 2017 klo 17.42
Ihanan hauska haalari :)
Terhi / Hupsistarallaa 31. toukokuuta 2017 klo 10.35
Anonyymi 4. toukokuuta 2017 klo 18.06
Hei, laita vyötärön kohtaan jatkopala koko kropan ympäri. Vetskarin joutuu silloin tietysti purkamaan osittain tai vaihtamaan pidempään. T. Terhi
Terhi / Hupsistarallaa 6. toukokuuta 2017 klo 15.08
Hirvee duuni kun on vetskari ja vuori ja kaikki, vähemmällä pääsee, kun tekee kokonaan uuden :)
Anonyymi 4. toukokuuta 2017 klo 19.51
En ole vaatteita ommellut, mutta auttaisiko korkeusongelmaan seuraava: leikkaa haalari vyötärön kohdalta poikki ja lisää kontrastikankaalla kaistale. Lisää sit farkkujen vyölenkit ja voila, haalarissa on valevyö ja muutama sentti lisää pituutta. Ps. En myöskään tiedä miten nopeasti lapsukaiset kasvavat, eli en tiedä riittääkö parin sentin lisäys...
Luulen että vähemmällä pääsee kun tekee kokonaan uuden. Kun on vetskari ja vuorikangas ja kaikki :( Kyllähän se pari senttiä auttaisi tosi paljon, mutta en jaksa alkaa kikkaileen, menee vielä pilalle loputkin :D
Niinu 4. toukokuuta 2017 klo 20.40
Söpönen on kumpainenkin:)
Tiedän tuon tunteen kun vaate on valmiiksi pieni,mulla siihen on vaan useimmiten syy se että mun projektit kestää ja kestää-lapset ehtii kasvaa!
Terhi / Hupsistarallaa 6. toukokuuta 2017 klo 15.09
Mullekin on käynyt noita, että vaate on ollut keskeneräisenä niin pitkään, että ei enää mahdukaan päälle :D
Anonyymi 4. toukokuuta 2017 klo 21.00
Moikka, ymmärrän harmituksesi! Ikuisena tuunaajana minulle tuli mieleen, että kun edessä näyttää haalarissa olevan löysää, niin pystyisikö tuohon tekemään vyötärön korkeudelle lähes kokonaan ympäri halkion ja siihen vyönauhan, joka on viisi senttiä korkea selästä ja kapenee edestä kohti vetoketjua? Sillä tulisi selkäpuolelle viisi senttiä lisää pituutta, ei tosin etupuolelle.
Terhi / Hupsistarallaa 6. toukokuuta 2017 klo 15.10
Pystyisi varmasti, mutta on siinä riskinsä epäonnistua, kun vuorikankaat ja kaikki. Vähemmällä hermojen kiristyksellä pääsee kun tekee kokonaan uuden :D
Jenni K 4. toukokuuta 2017 klo 21.21
No höh..mä joskus paikkasin samasta kohtaa heti pieneksi jääneeseen collegehaalarin laittamalla siihen haarakiilan(vai mikä sen oikea nimi on :) mut toimi hyvin ja haalari oli pitkään käytössä.
Terhi / Hupsistarallaa 6. toukokuuta 2017 klo 15.12
Tuo toimisi kyllä varmasti! Mutta olen jo henkisesti varautunut tekeen uuden, joten luulen etten pura tuosta yhtään mitään, menee vielä pilalle loputkin :D
Anonyymi 5. toukokuuta 2017 klo 0.07
Minä olin jo, että AA-ETTÄ-AA-ETTÄ-taas sitä mennään, mutta voi harmitus, kun ei ollutkaan sopiva. Ketutuksen määrä kuuluu tekstin takaa, ja myös asiaan. Uutta siis pukkaa!
Ihana myös tuo rusettimyssy, niin tyttömäinen! Voisi meidänkin neideille kiepsauttaa.
Aina ei voi onnistua :D Ja juu, tuo rusettimyssy/turbaani on aivan mahtava! Ei tosin hirmu käytännöllinen kun jättirusetti meinaa herkästi valahtaa silmille.
Noora Aittokallio 5. toukokuuta 2017 klo 4.45
Sit kun jää pieneksi, niin leikkaa kahtia ja lisää resoreita -> housut ja ihana huppari.
Terhi / Hupsistarallaa 6. toukokuuta 2017 klo 15.13
Tarttis vaihtaa vetskari ja kaikkee :/
nuttuNA 5. toukokuuta 2017 klo 16.00
Älä vielä laita kirppiskasaan! Jennin mainitsema haarakiila tuo selkään sen verran pituutta lisää, että haalari mahtuu pidemmän aikaa. Ei ole vaikea tehdäkään, vain vähän matkaa pitää purkaa haarasaumaa.
Joo, se on kyllä ihan varteen otettava vaihtoehto!
Johanna / Kätilön käsistä 6. toukokuuta 2017 klo 10.00
Oi vitsit, miten hieno!! Hsrmi kun liian pieni :( ommeltujen vaatteiden kirppikselle vaan myyntiin ja uutta perään ❤
Juu, uutta perään vaan!
Virkattu jämälankasohvatyyny
Aivan mieletön ompelutarvikeloppuunmyynti Kotkassa...
Kaupunkilaistunut maalainen pääkaupungin maaseudul...
Näin piirrän kirjoneulekaavioita, sisältää kaaviot...
Keittiörättivaraston uusiminen
Curious Cumulus
Vesirinkeleitä kasvavia puita Kotkan Tervaleppäleh...
Kymmenen vuoden Facebook-profiilikuvia
Prym Ergonomics - pidemmän käytön jälkeiset kokemu...
Valeampiaispesät parvekkeelle
Pilke - Näe metsä puilta
Lasten kanssa hostellissa
Pitkä viikonloppu Rovaniemellä