Aihe: Michael Moorcock (Luettu 8709 kertaa)
« Vastaus #60 : 21.Heinäkuu 2011, 18:48 »
Amerikkalainen Wilder-kustantamo on ottanut pehmeäkantiset uusintapainokset kolmesta Moorcockin vanhasta scifiromaanista. Saatavilla ovat The Sundered Worlds, The Winds of Limbo ja The Distant Suns. Kirjat julkaistiin "print on demand" -periaatteella, mikä selittää normaalia korkeammat hinnat ohkaisille teoksille. Pitkään loppuunmyyty Sundered Worlds kiinnostaa minua kovasti, joten se täytyy hankkia.Graeme's Fantasy Book Review arvosteli ensimmäisen Corum-trilogian.LainausThe collection of the three ‘Corum’ stories in one volume raises an issue, over the repetitive nature of each book that readers should bear in mind. The stories themselves though? Pure ‘Sword and Sorcery Gold’ with an edge to them that will get you thinking...Eight and Three Quarters out of Ten
« Vastaus #61 : 22.Heinäkuu 2011, 16:46 »
Luin ensimmäisen Corum trilogian loppuun vähän aikaa sitten ja se oli erinomaista ja varsin mukavaa luettavaa kokonaisuudessaan. Seuraava kolmen kirjan trilogia on myös pakko hankinta. Sen joutuu hankkimaan ikävä kyllä käytettynä, koska uutena sitä ei ole tietääkseni saatavana. Kahdessa viimeisessä osassa The Queen of the Swords ja The King of the Swords Corumin kumppanina seikkaili hauska miekkonen Jhary-a-Conel, keikari siivekkään kissansa Whiskersin kanssa. Hahmo toimi hyvin vastapainona totiselle Corumille. Sama heppu nimeltä Jaspar Colinadous kissoineen esiintyy Elricin kumppanina The Fortress of the Pearlissä. On spekuloitu, että Jerry Cornelius saattaisi olla sama henkilöitymä kuin Jhary jossain Jerry Cornelius tarinassa, vaikkakin on ikuisen sankarin inkarnaatio myöskin. Jerry Corneliuksesta puheen ollen luin To Rescue Tanelorn kokoelmasta tarinan Phase 1, ja huomasin lukiessa, että syy miksi se on otettu Elric kokoelmaan, lienee se, että tarina on sama kuin The Dreaming City muutettuna Jerry Corneliuksen maailmaan. Se oli ihan mielenkiintoinen tarina sinänsä ja riittävän erilainen Unelmoivaan kaupunkiin nähden. Aikaisemmin olen lukenut vain yhden Cornelius novellin nimeltään Pekingin yhteys vanhasta Tähtivaeltajasta nro 4/1987. Se oli ihan seko tarina ja ei avautunut itselleni yhtään. Tuossa lehdessä on ihan mielenkiintoinen Juhani Hinkkasen Moorcock artikkeli, jossa mainitaan ettäLainausJerry Cornelius on multiversumin keskipiste, kaikki pyörii hänen ympärillään, lähtee hänestä ja palaa häneen. Olen ymmärtänyt, että Jerry Corneliuksella on eri henkilöitymä eri tarinoissa. Niin tai näin, luulen että Cornelius tarinat jäävät minulta hamaan tulevaisuuteen – tällä hetkellä kiinnostaa enemmän muut hahmot.Nyt huvittaisi lukea seuraavaksi Elric tarina The Vanishing tower, sillä se linkittynee The King of the Swordsin tapahtumiin, mutta en ole vielä niin pitkällä Elric saagassa. Seuraavana olisi vuorossa vasta The Sailor on the Seas of Fate. tallennettu
« Vastaus #62 : 25.Heinäkuu 2011, 09:53 »
Corneliusta on varmaan paremminkin pidettävä Ikuisen Sankarin (the Eternal Champion) kuin Ikuisen Seuralaisen (the Companion to the Champions) "inkarnaationa", vaikka nimi voisi viitatakin yhteyteen Jharyn ja Jasparin kanssa. J&C-hahmoissa ei kuitenkaan ole selvää logiikkaa sikäli, etteivät kaikki ole kumppaneita, yhtenä poikkeuksena juuri tuo Corum (Jhaelen Irsei, jonka koko nimi on anagrammi, niin, Jeremiah Corneliuksesta).Lähes ellei peräti aivan kaikki Moorcockin "pulp-spefien" päähenkilöt voidaan katsoa Ikuisen Sankarin eri versioiksi, vaikka kaikista tätä ei suoraan sanotakaan.
« Vastaus #63 : 21.Elokuu 2011, 15:26 »
Luin Moorcockilta nyt novellikokoelman London Bone, joka ilmestyi kymmenen vuotta sitten. Tarinoista, jotka ovat pääosin mainstreamia, kaikki paitsi kaksi sijoittuvat Lontooseen. Tunnelmaltaan ne ovat rauhallisia, sillä toimintaa ei nähdä ollenkaan. Monia voisi kuvat adjektiivilla "kaunis". Viisi valittiin The Best of Michael Moorcockiin.Tarinoista neljä on puhdasta valtavirtakirjallisuutta. Lopuista nimikkonovelli tapahtuu lähitulevaisuudessa, ja The Clapham Antichristin voi halutessaan tulkita fantasiaksi, jos on tutustunut ennestään kirjailijan luomaan multiversumiin. Pienoisromaani The Cairene Purse taas on science fictionia. Viimeistä kertomusta, absurdia Through the Shaving Mirroria, on vaikea määritellä. Kaipa se kuuluu fantasiaan.Minä pidin kokoelmasta, suosikkini oli tulevaisuuden Egyptiin sijoittuva Cairene Purse. Se on myös London Bonen selvästi pisin tarina. Lyhyt Furniture täytyy mainita mieleenpainuvana kertomuksena, mutta Shaving Mirroria en ymmärtänyt. Se on teoksen ainoa novelli, joka ei uponnut minuun. Sinänsä kirja ei tarjonnut uusia puolia Moorcockin tuotannosta, sillä olin tutustunut kirjailijan mainstream-tyyliin jo Earl Aubec -kokoelmassa.Koska tykkäsin sen verran paljon London Bonesta, voisin lukea Moorcockilta myös kehutun romaanin Mother London, jota markkinoitiin "normaalina" kirjallisuutena. Vakuutuin miehen kyvyistä kuvata Lontoota, ja koska olin viime vuonna yli viikon lomamatkalla kaupungissa, on se ainakin etäisesti tuttu paikka.Lainaus käyttäjältä: Eija - 22.Heinäkuu 2011, 16:46Nyt huvittaisi lukea seuraavaksi Elric tarina The Vanishing tower, sillä se linkittynee The King of the Swordsin tapahtumiinNäin tosiaan on. Minä luin aluksi Elricin näkökulmasta kerrotun version tapahtumista, ja vasta myöhemmin alkuperisen tarinan The King of the Swordsista. TVT muuten tunnetaan nykyään paremmin alkuperäisellä nimellä The Sleeping Sorceress.Graeme's Fantasy Book Review arvosteli kuun alussa Phoenix in Obsidianin. Se on minusta yksi Moorcockin parhaista kirjoista. Lainaus arvion lopusta:LainausI had a lot of fun reading ‘Phoenix in Obsidian’ though so I shouldn’t complain too much. A thoughtful piece that belies its size and is chock full of entertainment at the same time. I’ll be keeping an eye open for the other two books in this trilogy.Nine out of Ten
« Vastaus #64 : 20.Syyskuu 2011, 20:14 »
Huomasin, että Fantasiapelien nettikaupan mukaan Elric Melnibonélainen on yhä saatavilla. Hinnaksi on merkitty 10 euroa. Minulta meni kokonaan ohi se, että albiinon 50-vuotispäivää juhlittiin kesäkuussa. Ensimmäinen Elric-novelli The Dreaming City ilmestyi lehdessä kesällä 1961.Fritz Leiberin ensimmäinen Fafhrd & Gray Mouser -tarina julkaistiin 1939 ja viimeinen 1988. Viimevuotisella Red Pearlsillä Moorcock pääsi tasoihin siinä tilastossa, miten pitkällä aikavälillä on säännöllisesti kirjoitettu saman hahmon seikkailuista. MM on lupaillut ainakin yhtä uutta Elric-pienoisromaania, minkä ilmestyminen nostaisi hänet Leiberin ohi.Kirjoitin wanhalla Risingilla useita arvioita Moorcockin kirjoista "Mitä olet viimeksi lukenut" -ketjuihin. Keräsin niitä huvikseen tähän viestiin, jos jotakuta kiinnostaa nähdä ne:Marraskuulta 2004LainausMichael Moorcock: The Eternal ChampionTämä kokoomateos sisältää romaanit The Eternal Champion, Phoenix in Obsidian ja The Dragon in the Sword. Moorcock ei pettänyt tälläkään kertaa; kirjat olivat loistavaa fantasiaa. Näitä voisi jopa pitää parhaina, joita olen kirjailijalta lukenut. Kirjojen päähenkilönä on John Daker, joka tunnetaan myös nimillä Erekosë, kreivi Urlik Skarsol ja prinssi Flamadin. Hän eroaa muista Ikuisista sankareista (esim. Elric) siinä, että hän tiedostaa roolinsa ja pystyy muistamaan aiemmat/tulevat inkarnaationsa. Kolmas kirja kuuluu myös Von Bek -jatkumoon.The Eternal Champion on ehkä paras yksittäinen Moorcockilta lukemani romaani, vaikka kirjailija sitä esipuheessa vähätteleekin nuoruuden työnä. Englantilainen mies kiskaistaan yhtäkkiä toiseen maailmaan. Paikalliset ihmiset kertovat hänen olevan legendaarinen sankari, ja että he ovat kutsuneet hänet auttamaan taistelussa ihmiskunnan puolesta hirviöitä vastaan. Kohta sankari joutuu päättämään, kummalla osapuolella on oikeus elää... Tämä romaani on kirjoitettu sellaisella vimmalla, että sen toivoisi olevan saatavilla myös suomenkielisille lukijoille.Ei kahdessa muussa teoksessakaan mitään vikaa ollut. Phoenix in Obsidianissa onnistuttiin kuvaamaan Musta miekka vielä pelottavampana kuin Elric-kirjoissa, ja The Dragon in the Sword edustaa tyyliltään jo erilaista Moorcockin myöhempää tuotantoa. Tämä kokoomateos on hyvä paikka aloittaa tutustuminen kirjailijaan, sillä hänen mukaansa The Eternal Champion on perustana hänen kaikkiin fantasiaromaaneihinsa.Huhtikuulta 2005LainausMichael Moorcock: Corum — The Prince in the Scarlet RobeTämä Fantasy Masterworks -sarjassa julkaistu kokoelmateos sisältää ensimmäisen Corum-trilogian eli romaanit The Knight of the Swords, The Queen of the Swords ja The King of the Swords. Minä tykkäsin kovasti — en ole vielä yhtään huonoa kirjaa Moorcockilta lukenut. Trilogia on kirjoitettu 1970-luvun alussa, ja se sijoittuu Eternal Champion -jatkumoon. Tuttuun tapaan kirjat olivat lyhyitä (alle 200-sivuisia) ja täynnä toiminaa. Mielikuvituksen käytössä kirjailija ei todellakaan ollut pihtaillut. Päähenkilö Corumilla on mekaaninen silmä ja käsi, joiden avulla hän pystyy näkemään muihin ulottuvuuksiin ja kutsumaan apua kuolleiden maailmasta.Trilogian lopetus oli mahtava, minulta loksahti viimeisillä sivuilla suu auki. Multiversumin rakenne eri tasoineen sekä Kaaoksen ja Lain loputon taistelu selitettiin mielestäni paremmin kuin Elric-sarjassa. Suosikkeinani kirjailijan teoksista pysyvät kuitenkin Erekosë/John Daker -kirjat, Corum ei päässyt aivan samalle tasolle. Ehkä syynä on se, että olen lukenut jo aika monta Ikuista Sankaria käsittelevää kirjaa. Mutta en ole vielä saanut kylliksi Moorcockia, seuraavaksi aion lukea häneltä joko toisen Corum-trilogian tai Hawkmoon-kirjat.Knight of the Swords ja King of the Swords voittivat kumpikin British Fantasy Awardin.Kesäkuulta 2005LainausMichael Moorcock: The Prince with the Silver HandKirja on yhteisnide, joka koostuu jälkimmäisestä Corum-trilogiasta (The Bull and the Spear, The Oak and the Ram ja The Sword and the Stallion). Kirjoitin tässä ketjussa ensimmäisen Corum-trilogian kohdalla, että se ei aivan päässyt parhaiden Eternal Champion -kirjojen tasolle. Tämä korjasi asian, ja trilogia nousee Moorcock-suosikkieni joukkoon. Juoni oli parempi ja sivuhenkilöt onnistuneempia. Corum joutui olemaan suurimman ajan ilman superaseita, mikä teki tarinan kiinnostavammaksi.Kirjailija kertoo esipuheessaan ottaneensa paljon vaikutteita kelttiläisestä mytologiasta, minkä kyllä huomaa lukiessa. Poikkeavasti vihollisina ei tällä kertaa ollut Kaaoksen tai Lain herroja. Lopetus oli nytkin erittäin onnistunut ja tyly. Arvosanaksi trilogialle voi antaa täydet viisi tähteä.The Sword and the Stallion voitti vuonna 1975 British Fantasy Awardin.Huhtikuulta 2006LainausMichael Moorcock: The History of the RunestaffTämä Fantasy Masterworks -sarjassa julkaistu kokoomateos sisältää romaanit The Jewel in the Skull, The Mad God's Amulet, The Sword of the Dawn ja The Runestaff. Kirjat ovat alun perin ilmestyneet 1960-luvulla. Päähenkilönä on yksi Ikuisen sankarin ilmentymistä, Kölnin herttua Dorian Hawkmoon.Sarjan tapahtumapaikka on Eurooppa epämääräisessä tulevaisuudessa. Moderni yhteiskunta on tuhoutunut kauan sitten, ja taikuus ja tiede vaikuttavat nyt rinnakkain. Vaarana on Dark Empire -nimellä tunnettu Britannia, joka uhkaa valloittaa koko maailman. Teknologia on tässä moraalisesti rapautuneessa valtakunnassa korkeammalla tasolla kuin muualla. Mutta eräs imperiumin sotilaskomentaja vannoo kostoa kokemastaan nöyryytyksestä mystisen Riimusauvan nimeen, mikä muuttaa tapahtumien kulun...Olin kuullut etukäteen varoittelua siitä, että Hawkmoon-romaanit olisivat kirjailijan heikointa tuotantoa. Mutta minä tykkäsin näistä paljon. Maailma oli erittäin kiinnostava, ja teksti oli tuttua Moorcockia. Tapahtumat etenivät todella vauhdikkaasti ja mielikuvituksellisesti. Kirjat olivat kieltämättä lähempänä pulp-tarinoita kuin mikään aiemmin Moorcockilta lukemani. Lain tai Kaaoksen herroja ei nyt ollut mukana. Hawkmoon on ehkä tylsin Ikuisen sankarin inkarnaatio, mutta sivuhenkilöinä oli kiinnostavaa porukkaa. Esimerkiksi ranskalainen soturi/arkkitehti Huillam D'Averc, joka teeskentelee jatkuvasti olevansa sairas.Tarinan lopetus oli taas rankka, vaikka tällä kertaa Spoileri (klikkaa näytä/piilota)päähenkilö jäikin eloon.Olin edellisen kerran lukenut Moorcockia viime kesänä, joten kyllästyminen ei iskenyt. Arvosanaksi History of the Runestaffille voisi antaa neljä tähteä viidestä.Toukokuulta 2006LainausMichael Moorcock: Count BrassKirja on The Tale of the Eternal Champion -sarjassa ilmestynyt yhteisnide, ja se koostuu 1970-luvulla julkaistuista romaaneista Count Brass, The Champion of Garathorm ja The Quest for Tanelorn. Tarina jatkuu siitä, mihin The Runestaff loppui. Kirjoitin arvostelun neljästä ensimmäisestä Hawkmoon-kirjasta aiemmin keväällä.Kokoelman ensimmäinen romaani, Count Brass, oli pettymys. Kirja oli vain vanhan kertausta, eikä siinä ollut minkäänlaista ihmeen tuntua. Tästä voi hyvin käyttää termiä "turha jatko-osa", vaikka romaanin lopetus oli onnistunut. Selvästi heikointa, mitä olen Moorcockilta lukenut. Dorian Hawkmoon kiersi ennestään tuttuja paikkoja seuranaan vanhat ystävänsä ja vihollisensa (joiden olisi pitänyt olla kuolleita).Kaksi seuraavaa osaa paransivat selvästi. Ne olivat jo sitä, mitä kirjailijalta odotin: mielikuvituksellista ja vauhdikasta fantasiaa. Hawkmoon jatkoi päähenkilönä, mutta Moorcock otti tarkasteluun Ikuisen sankarin käsitteen ja koko multiversumin tulevaisuuden. Sankarin eri inkarnaatiot tulivat mukaan, ja Corumin ja Erekosën lopulliset kohtalot selvisivät. Lisäksi Mustan miekan ja Riimusauvan alkuperä ja tarkoitus paljastettiin. Kokoelma jopa päättyi sanoihin:LainausThis ends the long story of the Eternal Champion.The Quest for Tanelorn kuvaa osittain samoja tapahtumia kuin myöhemmin kirjoitettu Elric-romaani The Sailor on the Seas of Fate.Kun näitä vanhoja mielipiteitä katselee, alkaa tehdä mieli lukea kirjat uudelleen... Nyt myöhemmin ajatellen Phoenix in Obsidianista on jäänyt vielä paremmat mielikuvat kuin The Eternal Championista, vaikka arvostelussa hehkutankin TEC:tä.The Whispering Swarmin julkaisu on muuten vähän lykkääntynyt, näillä näkymin se ilmestyy ensi vuoden heinäkuussa. Helmikuussa on luvassa ensimmäinen Elric: The Balance Lost -kokoelma, joka julkaistaan ilahduttavasti pehmeäkantisena.
« Vastaus #65 : 30.Lokakuu 2011, 00:12 »
Lainaus käyttäjältä: Jussi - 20.Syyskuu 2011, 20:14Kirjoitin wanhalla Risingilla useita arvioita Moorcockin kirjoista "Mitä olet viimeksi lukenut" -ketjuihin. Keräsin niitä huvikseen tähän viestiin, jos jotakuta kiinnostaa nähdä ne:Tietysti kiinnostaa :)Sain vastikään luettua The Sailor on the Seas of Faten. Se oli tosi hyvä ja oli tunnelmaltaan heti alusta lähtien hieno usvan ympäröimine laivoineen ja outoine kapteeneineen. Kyllä Moorcokin tyyli ja sananvalinnat viehättää. Samalla selailin The Jade Man’s Eyes novellin läpi, kun se sattui olemaan omistamassani kokoelmassa. Kuten Jussi on aiemmin jo maininnut, novelli on aikaisempi versio The Sailor on the Seas of Faten viimeisestä osata Sailing to the Pastista. Alku on siinä vain erilainen ja loppukin hiukan, muuten näytti tarinat olevan identtiset.
« Vastaus #66 : 02.Marraskuu 2011, 15:18 »
Eija, kiitos tuosta tarkistuksesta. Eipä tarvitse turhaan lukea Jade Man's Eyesia... Sailor on the Seas of Fate on tosiaan vahva romaani. Tekee pahaa ajatella, että tämän klassikon suomennos on ollut valmiina noin 20 vuotta, mutta sitä ei ole julkaistu.Sain äsken luetuksi Viimeisten aikojen valtiaiden päätösosan Laulun loppu, joka oli minusta trilogian selvästi paras osa. Se oli edeltäjiään pidempi ja monipuolisempi, ja mukana oli kiinnostava juoni sekä oikeasti koskettavia kohtauksia. Jherekin ja Amelian hahmotkin kehittyivät hienosti. En enää ihmettele sitä, että monet väittävät sarjaa suosikikseen kirjailijan töistä. Meinasin itse jättää Valtiaat kesken ensimmäisen osan jälkeen.Pidin siitä, että teoksessa nähtiin vierailurooleissa minulle tutut hahmot Oswald Bastable ja rouva Persson. Tämä sitoi Valtiaat yhteen muuhun Multiversumiin, kuten myös maininta Miljoonan kehän konjunktio -nimisestä tapahtumasta, joka on merkittävässä osassa muutamassa Moorcockin fantasiaromaanissa.
« Viimeksi muokattu: 03.Marraskuu 2011, 14:57 kirjoittanut Jussi »
« Vastaus #67 : 03.Marraskuu 2011, 13:09 »
Michael Moorcockin Bloodin olen aloittanut kolme kertaa enkä ole päässyt sataa sivua pidemmälle. Ei vain ole tarpeeksi imua. Ehkä muut toimisivat paremmin! tallennettu
« Vastaus #68 : 03.Marraskuu 2011, 14:55 »
Blood on "taiteellisemmasta" päästä Moorcockin romaaneja eikä se mikään kovin vauhdikas toimintaseikkailu tosiaan ole. Kappalemääräisesti suurin osa Moorcockin romaaneista, esim. Jussin 20.9. kirjoittamassa viestissä mainitut sarjat muodostavat kirjat, ovat merkittävästi helppolukuisempia. Suorastaan "uusrahvaanomaisia" ainakin pintatekstiltään.
« Vastaus #69 : 01.Joulukuu 2011, 14:00 »
Luin sarjakuvan The Swords of Heaven, The Flowers of Hell (kansi). Se on John Dakerin eli Erekosën virallinen kolmas seikkailu. Sarjis ilmestyi vuonna 1979, ja sen käsikirjoittivat yhdessä Moorcock sekä piirtäjä Howard V. Chaykin. Tarina alkaa siitä, mihin The Phoenix in Obsidian päättyi. Sarjakuvan lopussa päähenkilö nousee Mustaan laivaan, tämä kertomus nähdään kokonaisuudessaan kirjassa The Quest for Tanelorn sekä osittaisena The Sailor on the Seas of Fatessa.Minä tykkäsin Swords of Heavenista kovasti. Vaikka se on "vain" sarjakuva, tuntui se täysin aidolta Ikuisen sankarin seikkailulta. Chaykinin piirrostyyli vaikutti ensimmäisten sivujen perusteella erikoiselta, mutta aloin nopeasti pitää siitä. John Dakerin uusi henkilöllisyys on tällä kertaa Clen of Clen Gar. Hänen täytyy puolustaa Dream Marches -nimistä valtakuntaa, joka sijaitsee helvetin ja taivaan välissä.Pat's Fantasy Hotlistin eilinen arvostelu yhteisniteestä Elric: The Stealer of Souls on myönteinen. Lainaus:LainausGiven that these stories are nearly five decades old, I was surprised by how well the novellas have aged over the years. Perhaps because the sword and sorcery subgenre has remained a bit more static compared to epic fantasy. . . But at no time does Elric: The Stealer of Souls feels like something which was written in the sixties.Nyt muuten näyttää siltä, että The Whispering Swarm julkaistaan vasta huhtikuussa 2013.
« Vastaus #70 : 26.Joulukuu 2011, 17:37 »
Lainaus käyttäjältä: Jussi - 20.Syyskuu 2011, 20:14Helmikuussa on luvassa ensimmäinen Elric: The Balance Lost -kokoelma, joka julkaistaan ilahduttavasti pehmeäkantisena.Teoksen kansikuva näyttää tältä.Kisun kirjablogi arvioi Elric of Melnibonén. Viimeinen kappale lainauksena:LainausMoorcockin antisankari Elric on hahmo, josta on vaikea pitää, mutta toisaalta ympäröivät hahmot ovat vielä ikävämpiä. Näitä olisi kyllä kiva lukea lisääkin, pitää varmaan etsiä hieman. Moorcockin kieli on kaunista ja jotenkin surumielistä, ja sekin lisää Melnibonén rappion tunnelmaa.
« Vastaus #71 : 26.Joulukuu 2011, 19:36 »
Itse luin Elric-tarinan Unelmoiva kaupunki joskus silloin, kun se ilmestyi Velhojen valtakunta -kokoelmassa, ja pidin surumielisestä menneiden aikojen loistolla tunnelmoimisesta.Kun myöhemmin sain käsiini Elric Melnibonelaisen, se oli pettymys, koska siinä ei ollut samaa fiilistä. Yleensäkin harvassa fantasiassa on kunnollinen fiilis, joka syntyy siitä, että jossain on jotain enemmän ja suurempaa kuin tarinassa esitetään. (Tämän takia vierastan fantasiaa, jossa asiat esitetään liian eksplisiittisesti.) Menneiden aikojen mahdilla tunnelmoiminen on helppo tapa luoda oikea tunnelma.
« Vastaus #72 : 27.Joulukuu 2011, 20:32 »
punnort: Saatat pitää muista alkuperäisistä Elric-novelleista, jotka ilmestyivät vuosina 1961-62:While the Gods LaughThe Stealer of SoulsKings in DarknessThe Flame Bringers / The Caravan of Forgotten DreamsElric Melnibonélainen julkaistiin kymmenen vuotta myöhemmin, jolloin kirjailijan tyyli oli jo muuttunut vähän erilaiseksi. Mutta joo, yksikään näistä neljästä ei sijoitu Melnibonén saarelle. En enää muista, oliko tarinoissa sama tunnelma kuin Unelmoivassa kaupungissa. Moorcock aikoi alun perin kirjoittaa vain yhden Elric-kertomuksen:LainausWell, originally, I only intended to write the one story. Then I was asked for another, and another -- and eventually asked for a serial (which was Stormbringer) -- and that's how the series grew.EDIT: Täytyy vielä mainita The Last Enchantment, joka on yksi alkuperäisistä Elric-novelleista. Se tunnetaan myös vaihtoehtoisella nimellä Jesting with Chaos. Moorcock kirjoitti tarinan vuonna 1962, mutta se julkaistiin vasta 1978.
« Viimeksi muokattu: 06.Tammikuu 2012, 14:44 kirjoittanut Jussi »
« Vastaus #73 : 23.Maaliskuu 2012, 01:43 »
Luin pari viikkoa sitten ensimmäisen Elric: The Balance Lost -kokoelman ja pidin siitä. Puhuminen Elric-sarjakuvasta on vähän harhaanjohtavaa, sillä Corum, Hawkmoon ja Eric Beck saivat tarinassa yhtä suuren roolin. Viimeinen on sarjista varten luotu Ikuisen sankarin inkarnaatio, joka on kotoisin meidän maailmastamme. Oswald Bastable ja Una Perssonkin tekivät lyhyet vierailut. Tuntui kyllä siltä, että sarjakuva on tarkoitettu Moorcock-faneille. En tiedä, mitä satunnaislukija tykkäisi siitä. Kirjailijan töihin oli valtavasti viittauksia - käsikirjoittaja Chris Robersonin asiantuntemus hämmästytti.Sarjakuvassa seurataan rinnakkain useaa juonilinjaa. Minusta oli erityisen hienoa lukea virallista uutta seikkailua Corumille ja Hawkmoonille, sillä näitä hahmoja nähdään Elriciä harvemmin. Tarina jäi lopussa ikävästi kesken, mutta seuraava kokoelma ilmestyy onneksi heinäkuussa.The Warlord of the Airin suomentaminen taitaa olla järkevä päätös Vaskikirjoilta, sillä romaani on kohta ajankohtainen Yhdysvalloissakin. Titan Books julkaisee ensi tammikuussa uuden laitoksen, jonka kansikuvan näkee tästä. Myös kahdesta jatko-osasta otetaan uusintapainokset, trilogian nimeksi on merkitty Nomad of the Time Streams.Moorcock on viime aikoina vihjaillut foorumillaan, että suuri osa hänen tuotannostaan olisi palaamassa myyntiin Britanniassa, niin painettuna kuin sähköisessä muodossa. Ilmeisesti lopullinen vahvistus vielä puuttuu. Gollancz-kustantamon blogissa julkaistiin helmikuussa kiinnostava MM-aiheinen merkintä.
« Vastaus #74 : 23.Maaliskuu 2012, 14:59 »
Elric-sarjasta innostuin jo 80-luvulla, ja vuosien mittaan olen onnistunut tuputtamaan sen aika monelle muullekin luettavaksi. Moorcockin muista fantasiasarjoista en ole jaksanut innostua yhtä paljon, en edes Corum-kirjoista, joita olen jostain syystä aina pitänyt hieman latteina. City in the Autumn Starsista kyllä tykkäsin silloin kun sen aikoja sitten luin. Kyseessä oli 1700-luvun lopulle sijoittuva von Bek -tarina. Moorcock itse kai pitää Glorianaa yhtenä onnistuneimmista fantasioistaan, mutta se minulla on vielä lukematta.Paras tähän mennessä lukemani Moorcock-kirja taitaa olla Byzantium Endures, joka on Eternal Champion -kokonaisuuteen vain hyvin löyhästi linkittyvä historiallinen romaani vailla spekulatiivisen fiktion aineksia. Romaani kertoo Venäjän vallankumouksen ajoista. Michael-setä itse vastasi kysyttäessä pitävänsä Byzantiumia ehkä parhaana teoksenaan Mother Londonin rinnalla - lisäten toki, että se kaikista paras on vielä kirjoittamatta...Warlord in the Airia en ole vielä lukenut, mutta odotan sitä mielenkiinnolla. Sehän on käsittääkseni yksi steampunkin tai ainakin "ilmalaivapunkin" perusteoksista. Myös Jerry Corneliukseen tutustuminen kiinnostaisi kovasti, vaikka aavistelen, että se saattaa olla aika vahvasti kiinni kirjoittamisajankohdassaan eli 1960 - ja 70-luvuissa.
« Viimeksi muokattu: 23.Maaliskuu 2012, 15:29 kirjoittanut Sarmatian Morfeus »
« Vastaus #75 : 02.Toukokuu 2012, 22:37 »
Lainaus käyttäjältä: Jussi - 21.Heinäkuu 2011, 18:48Amerikkalainen Wilder-kustantamo on ottanut pehmeäkantiset uusintapainokset kolmesta Moorcockin vanhasta scifiromaanista. Saatavilla ovat The Sundered Worlds, The Winds of Limbo ja The Distant Suns.Kustantaja julkaisi uudet laitokset kahdesta muusta 60-luvun scifiromaanista: The Shores of Death (kansi) ja The Wrecks of Time (kansi). Molemmat tunnetaan myös vaihtoehtoisella nimellä. Minä tilasin juuri TSoD:n Suomalainen.comista, hinnaksi tuli 15,20 euroa.Lainaus käyttäjältä: Sarmatian Morfeus - 23.Maaliskuu 2012, 14:59City in the Autumn Starsista kyllä tykkäsin silloin kun sen aikoja sitten luin. Kyseessä oli 1700-luvun lopulle sijoittuva von Bek -tarina.Minullakin on aikaa Syystähtien kaupungin lukemisesta, mutta se on jäänyt mieleeni yhtenä Moorcockin parhaista. Suomennettu von Bek -seikkailu Maailmantuskan soturi ei iskenyt vastaavasti.Graeme's Fantasy Book Review arvosteli tammikuussa jälkimmäisen Hawkmoon-sarjan The Chronicles of Castle Brass:Count BrassThe Champion of GarathornThe Quest for TanelornMinulla oli aikoinaan samantapainen lukukokemus kuin Graemella.
« Vastaus #76 : 15.Toukokuu 2012, 19:05 »
Moorcock kertoi saaneensa The Whispering Swarmin käsikirjoituksen ensimmäisen version valmiiksi. Tällä hetkellä hän kirjoittaa novellia The Last Canal, joka on tulossa George R.R. Martinin ja Gardner Dozoisin toimittamaan antologiaan Old Mars. Mieheltä on myös pyydetty uutta Elric-tarinaa.LainausRough draft of Whispering Swarm is done. 170,000. Not sure that it will stay at that. I've already left out stuff.LainausSomebody's asked if I'd be available to do an Elric story. That's to be confirmed. Now I'm working on The Last Canal, a short for an upcoming anthology, set on 'old' Mars.Kolmas (ja viimeinen?) Elric: The Balance Lost -sarjakuvakokoelma ilmestyy lokakuussa.Britti-Amazonin mukaan Gollancz-kustantamolta on tulossa ensi vuoden huhtikuussa teos Hawkmoon: Count Brass. Outo valinta ensimmäiseksi uusintapainokseksi, jos kyseessä on Moorcockin vihjaama diili hänen tuotantonsa laajasta uudelleenjulkaisusta.Edit: Minulta meni ohi, että MM tiedotti helmikuun alussa:LainausI just signed the first of many contracts with Orion. This one will release minor works ONLY as e-books but the rest of my books (pretty much all of them apart from Mother London, King of the City, London Peculiar and the Pyat books) should be published in the UK from this year on and be available as e-books or paper.Gollancz on osa Orion-kustannusryhmää.
« Viimeksi muokattu: 15.Toukokuu 2012, 20:26 kirjoittanut Jussi »
« Vastaus #77 : 03.Heinäkuu 2012, 00:54 »
Lainaus käyttäjältä: Jussi - 13.Lokakuu 2009, 17:35Yksi kirjailijan työ, johon en ole vielä tutustunut, on scifiromaani The Sundered Worlds. Se tunnetaan myös vaihtoehtoisella nimellä The Blood Red Game. Tarina ilmestyi alun perin lehdessä kahteen osaan jaettuna vuonna 1962, kirjana 1965. TSW kiinnostaa minua, koska Moorcock esitteli siinä ensimmäistä kertaa Multiversuminsa käsitteen. Erään painoksen kannessa lukeekin "The First Book of the Multiverse".Teoksesta julkaistiin vuonna 1992 uudistettu laitos, ja kirjailija muokkasi sitä rajummin parin vuoden päästä ilmestyneeseen yhteisniteeseen. Esimerkiksi päähenkilö Jon Renark muuttui Renark von Bekiksi.Sain kirjan (kansi) loppuun viime viikolla. Kyseessä oli päivitetty versio, josta löytyi Renark von Bek. Pidin The Sundered Worldsistä, se oli minusta onnistuneempi teos kuin vaikka The Warlord of the Air, jota ollaan suomentamassa. Suosikkinani Moorcockin scifituotannosta säilyy kuitenkin The Ice Schooner.TSW edustaa Moorcockille harvinaista avaruuteen sijoittuvaa science fictionia. Tulevaisuuden ihmiskunta on levittäynyt ympäri galaksia, ja kirjassa matkustetaan avaruusaluksilla eri planeetoille ja tavataan erilaisia alien-rotuja. Jopa avaruustaisteluja nähdään. En viitsi spoilata juonta, mutta tarinassa on tärkeässä roolissa Sundered Worlds -niminen aurinkokunta, joka liikkuu multiversumin eri tasojen välillä.TSW:n juoni etenee ripeästi, mutta Moorcock mahduttaa mukaan jällen kerran todella kaunista kuvailua ja hienoja visioita. Kirjaa voisi kyllä moittia tarinan hajanaisuudesta. Alle 200-sivuinen romaani jakautuu kahteen osaan; muistona siitä, että se ilmestyi alun perin kaksiosaisena jatkokertomuksena. Puolessavälissä alkaa oikeastaan uusi juoni, sillä päähenkilökin vaihtuu. TSW:n hahmoista ainakin kaksi on Ikuisen sankarin inkarnaatioita.Omistamani laitoksen takakannessa sanotaan:LainausBut what is the multiverse and what are its origins? In this essential novel, Michael Moorcock provides readers these critical answers.Kirjassa tosiaan paljastui multiversumin alkuperä ja tarkoitus.Lainaus käyttäjältä: Jussi - 01.Joulukuu 2011, 14:00Nyt muuten näyttää siltä, että The Whispering Swarm julkaistaan vasta huhtikuussa 2013.Julkaisu siirtyi taas eteenpäin. Viimeisin annettu päivänmäärä on ensi vuoden marraskuu.
« Vastaus #78 : 25.Heinäkuu 2012, 13:50 »
Lainaus käyttäjältä: Jussi - 15.Toukokuu 2012, 19:05Moorcock kertoi saaneensa The Whispering Swarmin käsikirjoituksen ensimmäisen version valmiiksi. Tällä hetkellä hän kirjoittaa novellia The Last Canal, joka on tulossa George R.R. Martinin ja Gardner Dozoisin toimittamaan antologiaan Old Mars.Kirjailija sanoi foorumillaan, että TLC on valmis. Tarina ei olekaan novelli vaan pienoisromaani, ja Michael Kane vierailee siinä!LainausI recently completed a novella set on 'old Mars' (though Kane of Old Mars only makes a relatively short appearance!) called THE LOST CANAL.Samassa viestissä Moorcock mainitsee kirjoittavansa jo The Whispering Swarmin jatko-osaa. TWS ei muistuta kovin paljon kirjailijan alkuperäistä suunnitelmaa, mutta näin kuulemma tapahtuu aina.LainausStrange book. Not sure what I think of it yet.
« Vastaus #79 : 26.Elokuu 2012, 23:11 »
Moorcockin ja Gollancz-kustantamon välinen diili on nyt virallisesti paljastettu. Kaikki miehen genre-kirjat ja osa mainstream-töistä julkaistaan uudestaan. Teokset ilmestyvät yhteisniteinä, ja niiden teksti on tarkistettu. Julkaisu alkaa ensi helmikuussa.LainausThe newly published books are definitive editions, carefully prepared with the author and his long-standing friend, bibliographer and editor, John Davey. The new versions will be particularly important to fans as they will present the Elric stories in a consistent internal chronological order together with associational material never previously published.The books will be published by Gollancz as print omnibus editions with a matching livery. Individual eBooks will be published by SF Gateway, Gollancz’s ground-breaking online SF&F digital library of classic genre fiction. The programme begins with the publication of the last three Elric novels: Daughter of Dreams, Destiny’s Brother and Son of the Wolf.Viimeinen virke saattaa hämmästyttää, mutta kyseessä ovat The Dreamthief's Daughter, The Skrayling Tree ja The White Wolf's Son. Romaanien nimet on jostain syyytä vaihdettu. Mitäköhän tuo luvattu uusi Elric-materiaali on?Minulla ei ole kovin suurta Moorcock-kokoelmaa: kahdeksan kirjaa. Näistä kaksi on yhteisnidettä (Elric), loput yksittäisiä romaaneja. Olen lukenut suurimman osan kirjastoista lainaamalla. Ehkä uusia kokoomateoksia voisi ostaa omaksi, varsinkin, koska ne ovat "definitive editioneja". Kun haluan lukea uudestaan Corumin, Erekosën ja Hawkmoonin seikkailut, olisi nämä lopulliset versiot kiva poimia hyllystäni. Toivottavasti uudelleenjulkaisu koskee myös kahta Jerry Cornell -romaania. Olen ajatellut kokeilla näitä, sillä Neil Gaiman on maininnut ne Moorcock-suosikeikseen.Luin äskettäin toisen Elric: The Balance Lost -kokoelman. Sarjakuva jatkoi korkealla tasolla; taisin pitää kokoelmasta ensimmäistä enemmän. Olen yhä sitä mieltä, että sarjis on suunnattu Moorcock-faneille, jotka ovat lukeneet valtaosan miehen tuotannosta. Taas löytyi iso määrä viittauksia kirjailijan töihin.