Jari Parantainen | 19.10.2014 | Asiakaspalvelu, Johtaminen, Myyminen | 11 |
Kaikella kunnioituksella ja syvästi muistellen Martelaa kohtaan… kävin tuolla kolme kertaa juuri ennen Lehman & Brothers harmageddonia. Aiheena myynnin intensiivit, liidien hallinta (inbound termiä ei vielä tunnettu) jne. Vastakumppanina oli Martelan yksi kehitysjohtajajista – oikein mukava veijari. Ei päästy koskaan tekemään, törmättiin Martela “muuriin”, josta varmaan yhtenä merkkinä on tuo kokemasi “konkurssihiljaisuus” outbound markkinointiviestintään reagoimisen jälkeen.
Noteerasin noissa tapaamisissa Martelan tiloissa, että yrityksen myynti ja markkinointi elivät omalla palneetoilla. Tässä(kin) kuvaamassasi “Martelan viimeisessä korhaduksessa” on todennäköisesti käynyt seuraavasti:
Kyllä tuo liidiin reagoiminen jää heikoksi ilman hienoja CRM-järjestelmäkoukeroitakin. Remonttihommissa olen asioinut viime aikoina paljon pienten yritysten ja yksinyrittäjien kanssa. Lukuisat ovat ne kerrat, kun minulle on luvattu soittaa kohta takaisin, mutta “kohta” onkin vastapuolen mielestä n. kuukauden kahden päässä tästä hetkestä.
Myyntihaluttomien “yrittäjien” paimentamisesta koituva stressi lyhentää kansalaisten keski-ikää enemmän kuin kaikki maailman tupakka, viina, rasvainen ruoka ja liikenneonnettomuudet yhteensä.
Hain tuossa muutamia vuosia sitten Martelan tuotanto-organisaatioon töihin. En saanut paikkaa, koska oli liian “kehitysorientoitunut”. Siis suhtauduin tuotannon ongelmiin liian kehityslähtöisesti.
Kuulostaa pahalta. Kuten kaikki huomaamme, Martelassa tökkii ainakin osa hyvin yksinkertaisista perusasioista. Aavistus lisää “kehitysorientaatiota” saattaisi tehdä eetvarttia.