"Lumenpudotus vaarallisin siviilityö" – Hämeen Sanomat
"Lumenpudotus vaarallisin siviilityö"
– Katoilla liikutaan varusteiden käyttöohjeiden pohjalta. Se on enemmän selviytymistä kuin tehokasta lumenpudottamista, sanoo Ari Piela.
Piela kouluttaa työkseen korkeanpaikan työntekijöitä Vandernet oy:ssä Helsingissä. Hän tietää, että hyvin pieni osa suomalaisista lumenpudottajista on saanut tehtävään minkäänlaista koulutusta.
– Meidän konttori on Vallilan korkeimmalla paikalla, mistä näemme kymmeniä hehtaareja kattoja ja niillä ”ammattilaisia” töissä. Kauhistelemme täällä heidän metodejaan, mutta minkäs teet, huokaa Piela.
Hänen mielestään lumenpudottaminen on vaarallisinta työtä, jota siviili voi tehdä. Suomessa tapahtuu vuosittain noin 5 000 putoamistyötapaturmaa, joista Piela arvioi jopa 3 000:n olleen katolta putoamisia.
– Luku kertoo siitä, ettei tiedetä, mitä katolla tehdään, vaikka ihan jokainen sinne kiivennyt uskoo pystyvänsä tekemään homman.
Pihistely voi kostautua
Työturvallisuuslain lisäksi lumenpudotukseen vaikuttavat kiinteistön turvallisuusmääräykset. Katoilla on oltava huollon mahdollistavia tikkaita ja ankkuroitumispisteitä. Vaikka suhtautuminen kiinteistöturvallisuuteen on viime vuosina sattuneiden onnettomuuksien herättämänä parantunut, Pielan mielestä kehitystä ei ole tapahtunut riittävästi.
– Katoilla on hyvin vähän ankkuripisteitä, jolloin lumenpudottajat joutuvat toimimaan vähän kuin vuoristokiipeilijät.
Putoamisriskiä kasvattaa pihistely, johon syyllistyvät sekä lumenpudottajat että taloyhtiöt. Kun lumenpudottajan perusvarusteet saa noin 150 eurolla, joutuu ammattilaispaketista maksamaan jo 800 – 1 000 euroa.
Piela itse on ollut tilanteissa, joissa työkeikka on peruttu, kun lumenpudottajat ovat penänneet kiinteistöturvallisuusmääräysten mukaisia työolosuhteita.
– Kiinteistönomistajat ovat vastanneet, että etsitään sitten toinen firma, jossa on rohkeampia kavereita.
Vastuu lumenpudottajan työturvallisuudesta on palkanmaksajalla, mutta työn tilaajaa velvoittaa tilaajavastuu.
– Taloyhtiön kannattaisi selvittää, että lumenpudotusta tekevä yritys on ammattitaitoinen. Silloin hetkelliset pienet säästöt eivät kasva esimerkiksi kymmeniätuhansia maksaviksi pitkäaikaisiksi kattoremonteiksi.
Piela kertoo, että lumenpudottajat rikkoivat Helsingissä toissavuonna mm. kirveillä ja rautakangilla niin paljon kattoja, etteivät kattoyritykset ehtineet seuraavan kesän aikana korjata kaikkia vahinkoja.
Ammattilaislistaus odotuttaa
Jotta villin alan kirjavaan tarjontaan saataisiin rotia, on suunnitelmissa ollut kerätä lista yrityksistä, jotka ovat kouluttaneet lumenpudottajansa. Sopivaa tahoa listan kokoajaksi ja ylläpitäjäksi ei ole toistaiseksi löytynyt.
Asiallisia lumenpudottajia kouluttavia yrityksiä on Suomessa Ari Pielan mukaan viitisen kappaletta. Vandernetissä peruskoulutuksen saa kolmessa tunnissa, vaativien tilanteiden kurssi kestää kaksi päivää.
– Suurin osa lumenpudottajista toimii putoamisen pysäyttävällä järjestelmällä, ammattilaiset käyttävät putoamisen estävää järjestelmää. Jokainen ymmärtää, että putoamisen estäminen on paljon fiksumpaa kuin pysäyttäminen.
Piela korostaa, että myös lumenpudottamisessa kannattaisi panostaa ennaltaehkäisyyn. Jääpuikkojen muodostumista voi hillitä kunnon lämpöeristyksellä ja pudottajan voi pyytää töihin ennen kun lumi repsottaa metrikaupalla räystään yli.
– Jostakin syystä apua ruvetaan hommaamaan vasta kun olosuhteet ovat pahimmillaan. Sitten ovat kaikki katot täynnä äijiä, jotka tekevät hommia vähän sinne päin, summaa Piela. (HäSa)