V2.fi | Arvostelu | Beast in Black From Hell With Love
Beast in Black : From Hell With Love
11.03.2019 klo 22.51 | Luettu: 6746 kertaa | Teksti: Jesse Kärkkäinen
Kotimainen Beast in Black oli jo debyyttialbuminsa aikoihin kovassa nousukiidossa eikä vauhti tunnu hyytyvän vieläkään. Ensimmäisellä täyspitkällään ihmisten tietoisuuteen noussut sekä ahkerasti keikkaileva yhtye on tehnyt kovalla työllä nimeään tunnetuksi ympäri maailman. Nyt tarina saa jatkoa myös uuden levyn muodossa, kun päivänvalon näkee bändin toinen studioalbumi From Hell With Love. Tahtia voi pitää vähintäänkin kiitettävänä, sillä bändin ensimmäinen albumi Berserker julkaistiin vain reilu vuosi takaperin.
From Hell With Love ei lähde pahemmin sotkemaan debyyttilevyllä kuultua linjaa. Pääosissa ovat edelleen tarttuvat kappaleet, suuret kertosäkeet sekä turboahdettu äänimaailma, joista rakennettu melodinen metalli iskee helppotajuisuutensa ansiosta välittömästi maaliinsa. Pientä hienosäätöäkin on tehty. Tällä kertaa homma tuoksahtaa aiempaa enemmän 80-luvulta, jonka myötä raskaampaan ilmaisuun on sekoitettu vivahteita muun muassa kasaripopista. Lopputulos on mielenkiintoinen sekoitus uutta ja vanhaa, joka kuulostaa kuitenkin yhtyeeltä itseltään.
Beast in Black osoittaa uutuusalbumillaan hiotuneensa entistä tiukemmin yhteen soittavaksi orkesteriksi. Selkeimmin esiin nousee kuitenkin jo debyyttikiekolla ihastuttanut Yannis Papadopoulos. Laulaja venyy uransa parhaaseen suoritukseen, sillä miehen ulosanti on aiempaa monipuolisempaa ja vahvempaa. Vokalistin äänestä löytyy niin paljon erilaisia tasoja, että välillä täytyy varmistaa, ettei kappaleilla ole mukana vierailevia laulajia. Papadopouloksesta on kehittynyt yksi nykyajan parhaimmista metallilaulajista, jonka upea ääni muodostaa ainutlaatuisen sielun bändin musiikille.
Berserker kärsi tarttuvuudestaan huolimatta laadun heilahtelusta. Sekaan oli eksynyt useampikin tasapaksu sivallus, jotka notkauttivat albumin tasoa alaspäin. Vaikka From Hell With Love tekee monta asiaa edeltäjäänsä paremmin, jättää kokonaisuus tälläkin kertaa tyytymättömäksi. Huippuhetkiä on useita, kuten erinomaiset kappaleet Cry Out for a Hero, Sweet True Lies sekä Die By the Blade, mutta suurimmalta osin kappalemateriaali on itseään toistavaa. Varsinaisia huteja ei ole mukana montaakaan, mutta sitä perusvarmaa suorittamista on liikaa. Biisit kuten This is War, Repentless sekä Oceandeep ovat kyllä viihdyttäviä, mutta parhaimpien kappaleiden hittisarjaan on pitkä matka. Epäilemättä myös nämä vedot saavuttavat täyden potentiaalin livemuodossa, mutta albumilla lopputulos jää kädenlämpöiseksi.
From Hell With Love on lopulta hyvinkin kaksijakoinen tapaus. Yhtyeellä on kaikki mahdollisuudet luoda erinomainen albumikokonaisuus, sillä musiikin perustukset seisovat jämäkästi paikoillaan ja epätasaisuudestaan huolimatta albumi viihdyttää suurimman osan kestostaan. Mukana on kuitenkin liikaa tyhjäkäyntiä, sillä sekaan kaipaa kipeästi lisää niitä todellisia ässäbiisejä. Albumista haluaisi pitää enemmän kuin mihin se lopulta antaa mahdollisuudet. From Hell With Love on kuitenkin ongelmineenkin hyvä osoitus siitä, että tällä pedolla on rahkeita nousta koko metallikansan lemmikiksi, kunhan hommaa ei jätetä puolitiehen.
< Captain Marvel...	Triple Frontier... >
[quote nick="Bub"]Levyllä myös yksi parhaimpia Motörhead covereita jota olen kuullut. Yanniksen ääni kyllä venyy joka suuntaan.[/quote]
12.03.2019 klo 10.14	2 tykkää tästä
Levyllä myös yksi parhaimpia Motörhead covereita jota olen kuullut. Yanniksen ääni kyllä venyy joka suuntaan.
irenreV
12.03.2019 klo 14.11
Bub kirjoitti:
Erinimainen coveri kieltämättä!
Levy on kokonaisuutena aivan loistava, mutta ehkä asteen liian discoa omaan makuun. Laatutaso on kuitenkin sen verran korkealla ettei varsinaisesti kehtaa valittaakaan. Toivoisin silti hieman raskaampaa otetta seuraavalle levylle.
FM2000 - Hubba Bubba Rehab