Kirsti 7. toukokuuta 2015 klo 8.18
Onpa hieno leija.
JPK 8. toukokuuta 2015 klo 21.45
orvokki 7. toukokuuta 2015 klo 9.19
Suomen kieli on ihanaa... jotenkin miellän "ilmailu" -sanaan ihmisen mukaan, mutta toisaalta, onhan leijan toisessa päässä ihminen, joten eiköhän tämäkin ole sitä ilmailua. :)
Hienon kuvan olet ottanut, ja tämä sarja on tosi omaperäinen ja kiva.
JPK 8. toukokuuta 2015 klo 21.46
Voi olla, että joku ilmailuoppinut olisi toista mieltä tällaisesta "ilmailusta" mutta tässä sarjassa mennään huumorin siivittämänä.:) Kiitos Orvokki.
aimarii 7. toukokuuta 2015 klo 16.32
Totta kai leija liittyy ilmailuun. On vain parisen talvea, kun itse rakentelin leijan ja lennätin sitä suolla. Hauskaa se oli.
JPK 8. toukokuuta 2015 klo 21.47
Itse minä itse asiassa tuonkin leijan taivaalle hilasin. Siitä sitten annoin leijaköyden tyttärelle että sai kuvan napattua. :) Kiitos Aimarii.
Bas 7. toukokuuta 2015 klo 20.58
Heerlijk dat deden wij vroeger ook en dan maakten we ze zelf.
JPK 8. toukokuuta 2015 klo 21.48
Thank you Bas. :)
Pasi Lepola 7. toukokuuta 2015 klo 22.53
Joo, ilmailuahan tämäkin. Ensi viikolla on varmaan luvassa lentopalloa... ;)
JPK 8. toukokuuta 2015 klo 21.49
Kyllä! Jotain pyöreää on tulossa, mutta vielä paljon älyvapaampaa. Pysyhän kuulolla. :) Ja kiitos kommentista Pasi.
Katinka 8. toukokuuta 2015 klo 8.28
Wow miten kaunis leija!
Se oli tuolloin kolme kesää sitten vielä aika tyylikäs. :) Hengissä sentään on edelleen. Kiitos Katinka.