Mansikkaa ja valkoapilankukkaa: Hiirenmetsästystä
Leila Kastelli7. joulukuuta 2012 klo 14.21Hehheh! No onhan sinulla kissoja! He ovat saaneet vähän helpompaa apajaa kuin hiiret! Meidän vanhat kissat käyttäytyivät VANHOINA samalla lailla. Kerran Eemeli-kissa sai turpiinkin hiireltä, joka joutui ahdetuksi nurkkaan. Se hakkasi kissan kuonoa etutassuilla. Oli se vaan sellainen näky, että tempasin kissan ja annoin hiiren mennä. Urhea se oli niin!Mutta ihania ovat sinun kissasi.VastaaPoistaVastauksetPäivi Pousi8. joulukuuta 2012 klo 2.22Voi vitsi, hyvä kuulla tuo, ettei nämä ole ainoita. Onhan Ruikullakin ikää jo 15 vuotta, Mutta teillä hiiri-kissa matsi on varmaan ollut näky! Hyvää viikonloppua:DPoistaVastaaMy life8. joulukuuta 2012 klo 7.58Meille tuli aikanaan Sipooseen hiiri taloon. Laitettiin ämpärin pohjalla juustopala ja ämpärin reunalle laudanpätkä, jota pitkin kiivetä. Hiiri kiipesi herkun perään ja hyppäsi ämpärin pohjalle. Ei päässyt ämpäristä pois. Kannettiin hiiri ämpärissä pitkälle metsään. Ei tullut takaisin, eikä minun tarvinnut itkeä kauniin metsähiiren kohtaloa!VastaaPoistaVastauksetPäivi Pousi9. joulukuuta 2012 klo 0.40Tämä tapa sopisi minullekin parhaiten. Lämpöähän se hiirikin vaan hakee :) Hyvää joulunaikaa!PoistaVastaaKatja Lammi9. joulukuuta 2012 klo 9.48Voi kissaparkojen säikähdystä,toivottavasti ovat traumasta jo selvinneet :DKyllä minäkin varmasti menisin pitkin seiniä täällä,jos hiiren näkisin. Ihan niinkuin se nyt pystyisi meikäläistä jollain tavoin vahingoittamaan :)VastaaPoistaVastauksetPäivi Pousi11. joulukuuta 2012 klo 2.27Niin minuakin NYT naurattaa. Ja se oli kaiken lisäksi pikkuinen metsähiiri;)PoistaVastaaLisää kommenttiLataa lisää...