Minnikin elämää: Joulu 2016
Pöydät katettu jouluruoilla. Jouluaatto meillä lähimpien sukulaisten kesken.
Kuopustonttumme 39,5 asteen kuumeessa. (Kuumeessa joulupäivän ilatana kolme nuorinta.)
Vähän on morkkista, kun tän vuoden paketteihin en saanut aikaiseksi omatekoista sisältöä juurikaan, mut yritän kestää. Ehkä taas ens jouluna sitten. Oon vakaasti päättänyt jo pikapuolin aloittaa ekat joululahjat vuodelle 2017! =) Kolmosen paitapula jatkuu, joten kaivoin esiin taas vanhan tutun more grey kaavan (muistaakseni ob 4/2011), koossa 146.
Huono kuva, värit on jotain noitten kahden väliltä todellisuudessa. Yksivärinen trikoo on tummansinistä, ja leikkaukset noin, koska olin tyhmyyksissäni (pihinä) mennyt tilaamaan tuota kuviokangasta niin matalan soiron, että eihän se riittänyt edes koko pituuteen. No, kai näinkin menettelee.
Täytyy sanoa, että meillä on nyt ollut harvinaisen rauhallinen joulu. Todennäköisesti kyllä siksi, että muksut ei oo ihan täydessä terässä. Sanonkin nyt kaikille, ketkä repivät hiuksiaan kiukuttelevien ja riehuvien lasten tähden, että muistakaa silti olla myös kiitollisia tilanteesta (niin hullulta kuin kuulostaakin!), koska laps on terve kun se leikkii (ja leikit nyt on välil mitä on, mut kuitenkin). Viisaita sanoja, mitkä olis hyvä itekin muistaa tilanteen ollessa päällä. Ainakin kun mun oma laps makaa sairaana, niin häntä katsellessa kyl antaisin mitä vaan, et saisinkin nähdä hänet taas terveenä leikin lumoissa (riehumisineen kaikkineen). ♥ Rakkaimmat palleroni: