Freya Goes Fit?: toukokuuta 2013
Reissusta kotiuduttu! Eilen sain istua junassa ihan tarpeeksi, ja kun ei ollut edes ilmastoituja junia, niin oli aika hikiset tunnelmat... Turun reissu oli ihan mahtava taas, polttarit tietty se kohokohta, joka jää loppuiäksi mieleen. Miun pikkusisko menee nyt ihan oikeesti naimisiin. Nyyyyh! Voin vaan kuvitella sitä kyyneltulvaa sit heinäkuussa ;D
Tässä vielä otos tiistailta, kun käytiin siskon kanssa lounaalla Fontanan terassilla. Ihana hampurilainen, ihanat ranet ja varsinkin ihana majoneesi! Kaloreita ei muuten tuolla reissulla laskettu ;D
Ja tänään olikin paluu salille. Olipa ihanaa päästä taas reenailemaan, vaikka varsinkin alku oli melko tahmea. On vielä reissuväsymystä ilmassa ja huonosti nukuttuja öitä muistakin syistä. Tein tänään rinta-käsi-vatsatreenin, kun en vielä kauheesti uskalla rasittaa noita polvia. Miullahan siellä lauantain nyrkkeilytouhussa polvi otti vähän osumaa ja mustelma on vieläkin melkoinen. Pikkuisen napsumistakin on siitä kuulunut, mut miun polvet nyt napsuu välillä muutenkin. En kumminkaan uskaltanut tänään vielä jalkatreeniä lähteä kokeilemaan, vaan tein saman setin kuin viimeksi salilla. Hyvinhän nuo jalat tuntui kestävän eikä kipua tuntunut. Nyt en kumminkaan tarinoi treenistä tämän enempää, kun setti meni aika lailla samoin kuin viimeksi, lisäksi vaan vatsat ja sivutaivutukset taljassa. Mutta olipa KIVA olla takas kotisalilla <3
Nyt mie aattelin vähän esitellä miun ostoksia. Vaateostoksia siis. En kaikkea, vaan ihan pari vaan. Jätän ne henkkamaukka-ostokset pois. Vaikka yksi sellainen näkyy jo tuossa edellisessä kuvassa. Kaikki joensuulaiset tietää, että täällä on aika surkea H&M, ihan kuin tänne tulis vaan kaikki ylijäämä. Siksi muiden kaupunkien henkkamaukat on yleensä ostospaikkalistalla, kun jonnekin lähtee. Mut siis, ei nyt niitä, vaan Body Actionin ja Stadiumin ostokset.
Ekaks semmonen kuva, jota mietin ilkeenkö sitä tänne edes laittaa. Eka kunnon ääääässss-kuva miusta! Nuo reenicaprit löytyi siis Body Actionista, olivat alessa 17€ ja risat.
Nuo on niin ihanat jalassa! Melkein kuin toinen iho ja pehmeät, kevyet. Väri on vaaleanharmaa. Nuo kyllä on aika armottomat, takareisien selluliitit kyllä tulee esille ja pepun fläsät. Mut miun serkku (joka oli mukana reissussa) sanoi, että mitä siitä, jos ne siusta vaan tuntuu hyvälle! Aijai, on miulla viisas serkku <3. Niin mie sit päätin, että otan nämä. Vähän kyllä jännitää, että näkyykö sit takamuksessa hirveet hikiläiskät treenatessa. Se ei kyllä oo kiva näky jos niin käy...
Ja sitten tämä ihana huppari! Oli myös alessa 29,90€.
Tuokin on tosi pehmeää materiaalia ja tykkään tuon printin väreistä. Varmasti tulee käytettyä paljon viileillä ilmoilla.
Sitten vielä Stadiumista Addun toppi, sekin alesta 19,90€.
Ja pipo päässä, onhan toki niin kylymä :D
Siinäpä niitä. Fitnesstukun myymälä Turussa oli aika pieni, mutta löytyi sieltäkin mukaan Star Nutritionin kreatiinia ja Whey80 minttusuklaata, Goodlifen protskupatukoita ja kokeeksi USP Labsin Modern BCAA:ta makuna white raspberry. Leaderia oisin ostanut, muttei niillä ollut, joten kokeillaan vaihteeksi tuota.
Kreatiinin muuten aloitin jo tänään! Aattelin latailla 5 päivää kolme annosta/pv, ja sitten ylläpitoon 1 annos/pv. Paitsi jos turpoan kauheasti tai tulee muita ikäviä oireita. Ensimmäinen huomio on kyllä tänään ollut jatkuva jano!
Lähettänyt Freya klo 20.13 8 kommenttia:
Tunnisteet: kuvat, lisäravinteet, minä, ruoka, sali, shoppailu, treenit
Thainyrkkeilyä, luksusveneilyä ja muuta unohtumatonta! :)
Täällä Turussa edelleen. Huomenna olis pitkä junamatka edessä, kun palaan kotiin, mutta onneksi se on vasta huomenna. Ajattelin laittaa pientä kuvaraporttia lauantailta, lähinnä blogini teemankin mukaisesti treeneistä! Koko päivä oli kyllä aivan mahtava ja elämyksiä täynnä. Saman päivän aikana itse asiassa tuli tehtyä kolme sellaista juttua, mitä en ollut tehnyt aiemmin! Ensimmäiseksi oli thainyrkkeily-treenit höystettynä akrobatia- ja kahvakuulaharjoituksilla. Toiseksi pääsimme koko konkkaronkka luksusveneen kyydissä reilun puolen tunnin matkan Turusta Piispanrantaan. Siinä vaiheessa oli oikesti ihan epätodellinen olo, että oonko mie tässä ihan oikeesti??? Kun vielä aurinko paistoi ja oli lämmin kuin mikä! Kolmas asia oli sitten se, että heitin talviturkin meressä! Aika eksoottista näin järvi- ja jokimaisemien tytölle. Piispanrannassa sitten saunottiin, syötiin ja juotiin hyvin ja oli polttariohjelmaa.
Perjantaina siis lähdettiin Joensuusta kohti Turkua kahdella autolla, ja olihan se jo ilta ennen kuin oltiin perillä. Mutta onnistuttiin silti hieman jo shoppailla! Majoituimme hostel Boreaan, joka on myös museolaivana toimiva hotelli ja hostelli. Huoneet olivat hyttejä, ja se sopikin vallan mainiosti merihenkiseen polttariteemaan. Itse polttarisankarikin sitten yöpyi kanssamme tuolla sitten lauantai-sunnuntai-yön.
Perjantai-iltana hytissä väsynyt reissaaja
Aamu alkoi klo 6 herätyksellä, ja ajeltiin klo 7:ksi siskoni luo järjestämään jymy-yllätys herätyksineen. Ja ylläri säilyi! Syötiin kunnon aamiainen ja sisko esitteli meitä toisillemme. Mukana oli siis siskon ystäviä myös Turusta. Siitäpä sitten suunnattiin Jukeboxingille, jossa meitä odotti 1,5 tunnin mittainen hikitreeni. Alkulämppä oli itse asiassa ehkä jopa rankin! Nousi ainakin hiki pintaan ja syke korkealle! Seuraavaksi tehtiin helpohkoja akrobatiajuttuja, mutta miusta oli kyllä ihan hirveetä nousta seisomaan toisten reisien ja varsinkin selän päälle! Hyvin se meni kuitenkin eikä kenenkään selkä kärsinyt vaurioita!
Täsä mää olen!
Meijän pyramidi! <3
Sitten alkoi thaiboxing-osuus, jossa ensin oli kaikennäköistä harjoitetta pareittain ilman hanskoja. Rankkaa oli taas, varsinkin kun piti "lankkuasennosta" yrittää saada läpättyä toista kädestä ja samalla väistää toisen läpäytyksiä!
Tässä yritettiin päästä "kiinni" vastustajan polviin
No saatiin ne hanskatkin! Haaaa, joko saa iskeä??
...muttei se kumminkaan niin vakavaa ollu! :D
KICK! Ja nilkka väärässä asennossa...
Välillä vastaanottavalla puolella!
Tuo oli ihan hirveen vaikeaa! Ohjaajat sanoivatkin aluksi, että unohtakaa Les Millsin tunnit, tää on jotain ihan muuta. Ja kyllähän se oli. Miulla oli tosi paljon vaikeuksia oppia sitä oikeaa potkutekniikkaa. Ja olihan se tietysti vaativaa, kun ei ollut paljon aikaa tekniikkaa harjoitella. Mutta kivaa!! Lopuksi sisko pääsi vielä kehään kahden minuutin taisteluun toisen ohjaajan kanssa. Se oli kyllä tosi hurjaa katsottavaa ja sisko sanoi, että siinä oli varmaan hänen elämänsä pisimmät kaksi minuuttia! Siltä se näyttikin, ja nyt puhutaan kuitenkin kovakuntoisesta ja urheilullisesta ihmisestä!
Eikä vammoitta selvitty (tai mie en selvinnyt) nyrkkeilystä:
Huuli vähän otti osumaa (ihan ite osuin!)
Polven sisäsyrjä maanantaina... Voin kertoa, että sattuuuuu!
Mutta reenit ei ollu sit vielä siinä, vaan vielä kahvakuulailtiin!
Vielä nousee!
Loppuvenymiset
Päivä jatkui polttarisankarin jalkahoidolla ja lounassalaatilla sekä viinitastingillä.
Päivän teema ;)
Meijän kyyti! <3
Sunnuntaina vielä käytiin brunssilla Blankossa, ja se oli kyllä jotain aivan taivaallisen hyvää!! Kyllä nälkä lähti ja huonot olotkin hävisivät, kun sai syödä kaikkea hyvää koko rahan edestä.
Eilen on sit tehty shoppailuja Fitnesstukusta ja Body Actionista, Stadiumista ja parista muusta kaupasta. Hieno reissu on ollu, mutta ihan kiva palailla huomenna kotiinkin!
Lähettänyt Freya klo 16.43 7 kommenttia:
Tunnisteet: kuvat, onnenhetki, treenit, yhteistreeni
Lähettänyt Freya klo 13.00 6 kommenttia:
Jeiiii! Tänään oli rinta-hauis-ojentajapäivä ja mie vihdoinkin sain sen 30 kg penkistä! Ja jopa kahdessa viimeisessä sarjassa se nousi ekaks 8 ja sitten 6 kertaa. Siinä viimeisessä sarjassa loppui sisu ilman varmistajaa ja jätin suosiolla tuohon kuuteen... Okei, moni voi miettiä, että eihän tuo kolmekymppiä oo vielä mitään... Miulle se on! Ja suunta on ylöspäin! :) Rintatreenin toiset enkat tuli muuten ristikkäisvedossa.
﻿Hitsi kun miun kännykameralla ei saa otettua itselaukaisukuvia, niin jää reenikuvat väliin kun yksin on salilla. Mutta tämmönen setti tällä kertaa:
1. Penkki 3x8, 1x6: 25kg; 27,5kg; 30kg; 30kg
2. Vinopenkki, 9kg kp:t 3x10
3. Ristikkäisveto taljassa 2x12, 1x10: 12,5kg; 15kg; 17,5kg
4. Hauiskääntö seisten mutkatangolla 3x10: 15kg; 17,5kg; 17,5kg
5. Hauiskääntö scott-penkissä 5 kg käsipainoilla kääntäen: 2x10, 1x12
6. Hauiskääntö tangolla taljassa seisten 3x12: 20kg, 25kg, 25kg
7. Ranskalainen punnerrus mutkatangolla (S) 1x12, 2x10: 15kg; 17,5kg; 17.5kg
8. Kapea penkkipunnerrus mukatangolla (S) 1x12, 2x10: 15kg; 17,5kg; 17,5kg
9. Push down taljassa tangolla 3x12: 25kg; 30kg; 35kg
Oli se kyllä hyvä setti ja vapina käsissä taattu :) Varsinkin nuo ojentajasuperit tekivät tehtävänsä.
Treenin jälkeen väsynyt, mutta onnellinen! :)
Salilta sitten äkkiä kotiin ja suihkuun ja pyörän selkään. Meiltä on keskustaan semmoiset reilu 5-6 km (riippuu minne menossa) ja mie lasken nuo pyöräilynikin liikunnaksi. Mie nimittäin paahdan aina semmoista vauhtia, että syke nousee ihan kunnolla. Mie en jotenkin osaa ajaa hiljakseen rauhallisesti, vaikka joskus ihan yritänkin. No, tuleepahan siinä sitten edes vähän sitä aerobista! Miulla oli tänään taas aika EcoBeautyyn jalkojen sokerointiin. Edellisestä kerrasta olikin jo 4 viikkoa, ja kyllä on jo reilun viikon poltellut, että pitäis päästä jo! :D Nyt taas on sitten paljon mukavampi olla. Taas siellä ihmeteltiin oikein kunnolla, miten miulla ei ilme värähdäkään. No minkä mie sille voin, että miulla on korkea kipukynnys? Sehän on vaan hyvä! :)
Loppuun vielä kuva tältä aamulta kun testasin tuota toppia, joka ei ole ollut päällä puoleen vuoteen. Hitsi kun se on niin ihana, mutta alkaa olla kohta löysä vyötäröltä. Vielä nuo remmit nyt saa kiristettyä viimeisiin reikiin, mutta sitten kun ne loppuu, niin se on adios tuolle topille! Tai no, sitten jos ne loppuu, enhän mie tästä välttämättä enää kapene. Alemmassa kuvassa sama toppi ja mie joulukuussa 2011.
Lähettänyt Freya klo 22.10 9 kommenttia:
Tunnisteet: kuvat, onnenhetki, sali, treenit, ulkonäkö
Ensin haluan kiittää kaikkia eilisillan postaukseen vastanneita. Just sitä hain, että ihmiset kertoisivat omia näkemyksiään, kokemuksiaan ja mielipiteitään. Sain myös itse lisää ajattelemisen aihetta siitä, miten asioita voidaan katsoa ja ajatella eri näkökulmista. Ihminenhän peilaa usein mielipiteitään omiin kokemuksiinsa ja tuntemuksiinsa. Pohdinnan arvoinen oli esimerkiksi Nioben kommentti siitä, että miten määritellään terve tai terveen näköinen kroppa? Tähänkin varmasti riittää mielipiteitä sen mukaan, millaisia ominaisuuksia itse arvostaa. Mutta lienee kaikille yhteistä ajattelu, että terveellisen je epäterveellisen raja menee viimeistään siinä, jos ei enää tunne oloaan hyväksi kropassaan. Jos voi fyysisesti ja/tai henkisesti huonosti, ei se paljon lohduta, vaikka olisi millainen fitnessvartalo.
Ja arvatkaapa mitä! Näin aasinsiltana terveellisyydestä puhuttaessa, oon jo pitkään marmattanut siitä, että pitäisi lisätä aerobista liikuntaa. Nyt pääsin jo niin pitkälle, että kävin eilen hakemassa miun juoksutossut varastosta!
Miun Addut! <3
Innostuin juoksusta viime kesänä, kun ostin vihdoinkin kunnon juoksukengät. Nuo olivat kyllä ihan superit ja just oikeanlaiset miun jaloille. Yksi juttu vaan on, mitä mie en tajua. Miksi ihmeessä tehdään valkoisia juoksukenkiä? Nehän on koko ajan ihan likaisina, niin kuin tuosta kuvastakin näkyy... Silloin kun kävin vuosi sitten nuo ostamassa, ei ollut muuta värivaihtoehtoa noista ja nuo oli muuten niin hyvät, että piti tyytyä valkoisiin. Ja niin, nyt pitäisi vaan ottaa se toinen askel ja vetäistä nuo jalkaan ja lähteä sinne lenkille. Ehkä viikonloppuna tai ensi viikolla. Tämän päivän aerobinen suoritetaan combatina! :) Viime viikolla muuten oli lenkkeilijä havainnut karhun just siellä, missä mie mieluiten käyn juoksemassa. En kyllä sinne uskalla lähteä ennen kuin selviää tuleeko lisää nallehavaintoja...
Sitten ajattelin jakaa taas yhden ruokareseptini. Tätä kokeilin itse asiassa tänään ensimmäistä kertaa ja miulle ainakin maistui! Nimesin ruuan Meksikolaiseksi ohrapadaksi. En tiiä onko tuo kulinaristiseti mitenkään oikein, onko Meksikolla ja ohralla mitään yhteistä? ;D Mutta se nimi tuli noista Mexican Mix -vihanneksista, joita käytin.
Meksikolainen ohrapata
200g täysjyväohraa (Torino)
400g naudan paistijauhelihaa (Pirkka)
450g (1 pussi) Mexican Mix -vihannessekoitusta (Pirkka)
1 kpl Fond "Du Chef" Naudanlihafondi
70g (1 prk) tomaattipyre (Rainbow)
1. Keitä täysjyväohra ohjeen mukaan.
2. Ruskista jauheliha. Lisää loppuvaiheessa Mexican Mix, tomaattipyre ja naudanlihafondi. Anna kypsyä hetken. Mausta haluamallasi tavalla. Itse laitoin kuivattua basilikaa ja cayennepippuria.
3. Sekoita munat ja maito.
5. Laita puolet ohrasta uunivuokaan. Lisää mukaan jauheliha-kasvissekoitus ja loput ohrat. Sekoittele varovasti. Kaada munamaito viimeiseksi.
6. Paista uunissa keskitasolla 200 asteessa n. 45 minuuttia.
Ja valmista! Nam!
Olisin laittanut tuohon chiliä, mutta yllättäen sitä ei löytynytkään kaapista, oli siis loppu. Siksi laitoin cayennepippuria, mutta laitoin sit turhan varovaisella kädellä. Tätä saa kyllä maustaa ihan reippaasti, sillä ohra on kuitenkin vähän mauton sellaisenaan. Ite tykkään kyllä käyttää tuota täysjyväohraa muutenkin lisäkkeenä esimerkiksi riisin tai pastan sijasta. Ravintoarvot miun Meksikolaiselle ohrapadalle per 100g: 113 kcal, P: 8,5g (30%), H: 11,3g (40%), R: 3.7g (30%), kuitua 1,3g. Luulisin, että kasvisversioon voi käyttää vaikka tofua.
Noniin, siinäpä Freyan keittiön kokeiluja tällä erää. Nyt valmistautumaan sinne combatiin! :)
Lähettänyt Freya klo 18.26 2 kommenttia:
Tunnisteet: juoksu, ruoka, ulkonäkö
No onpas miulla nyt tiuha päivitystahti. Noooo, kyllä tää tästä tulee harvenemaan viimeistään 2 viikon päästä kun työt alkaa. Piti kuitenkin tietysti tulla taas raportoimaan päivän treenistä ja miettimään yhtä asiaa, johon tuo otsikkokin viittaa, ja joka on tässä ollut jonkin verran mielessä. Mutta ekaks reeneihin.
Päivän treeni"eleganssia"
Viime perjantaista asti oon oottanut, että pääsen taas kurittamaan olkapäitä! No, tänään se päivä koitti ja tulihan noita taas kuritettua. Menin täsmälleen samalla ohjelmalla kuin viimeksi, voitte kurkata halutessanne tästä. Poikkeuksena toistoissa oli pystypunnerrus smithissä, jossa tänään sain sarjat 1x12, 1x10 ja 1x8. Eli parannusta siis! Ja kun vielä kaksi viimeistä sarjaa sain menemään loppuun asti pikkukiekot tangossa (yht. 18,1kg), niin olin kyllä tyytyväinen! Vatsat tein taljan sijaan tänään laudalta.
Viparisuperit olivat tälläkin kertaa yhtä kamalat kuin viimeksi, ja peilistä katsoikin aikamoinen irvistelijä. ;D Viimeiseen supersarjaan muuten otin jo takavipareihin isommat (4kg) painot, jee! Sivu- ja varsinkin etuvipareissa riittää vielä nuo 6 kilon puntit supereissa. Tänään etuviparit tosin aiheuttivat muunkinlaista tuskaa kuin sitä pelkkää hyvää kipua. Vasemmassa olkapäässä tuntui vähän sellaista pistävää kipua, ja vasemmalla kädellä tulikin tehtyä nuo etuviparit sitten melko epäpuhtaasti. Muutenkin treenin aikana (ja myös nyt treenin jälkeen) oli havaittavissa ongelmia vasemmalla olkapää-hartia-alueella. Tää vasen puolihan miulla aina oikuttelee välillä, mutta nyt se on ollut pitkään hyvänä eikä ole haitannut treenaamista. Saattaa olla, että nyt on pientä ylirasittumista ilmassa. Ensi viikon pyrinkin pitämään hieman kevyempänä ja annan ainakin tälle hartiaseudulle enemmän lepoa. Treenin loppuun tein vielä vähän keppijumppaa rintarangalle. Myös tässä tuo vasen puoli ilmoitteli olemassaolostaan pieninä kipupisteinä.
Sittenpä treenikuvan jälkeen siihen toiseen asiaan:
Jossain puolivälissä treeniä
Mitä mieltä te lukijat olette, milloin naisella on liikaa lihaksia? Tai voiko niitä olla koskaan liikaa? Ja vaikka tuon kuvani tuohon laitoinkin, en todellakaan väitä, että miulla niitä olisi liikaa, kun niitä ei oikeasti ole vielä edes tarpeeksi, ja miulla on vielä sitä fläsää ja vielä enemmän ylimääräistä nahkaa lihasten päällä häiritsemässä! Kuitenkin olen viime aikoina kuullut hieman kommentointia siihen suuntaan, että miulla alkais olla liian "epänaiselliset" hartiat. Mikä sitten on naisellista ja mikä ei? Eikö muka lihaksikas nainen ole naisellinen? Jokaisellahan on tietysti omat mielipiteensä tässä, mutta mie ite oon sitä mieltä, että lihakset antavat terveen kuvan niin naisesta kuin miehestä, ja terve ihminen on kaunis. Toki liika on aina liikaa. Me naiset ollaan kuitenkin siitä (epä)suotuisassa asemassa, että ei meille niitä lihaksia noin vaan kasva. Ei, vaikka miten reenattais ja syötäisi oikein. Kyllä ne naiset ovat harvassa, joilla sitä lihasta on liikaa, ja sekin porukka alkaa olla (ei tietenkään kaikki!) jo sitä luokkaa, että on sellaisia aineita käytössä, joita mie en hyväksy.
Miulla tuntuu tällä hetkellä aika hyvin kuitenkin tuo hartia-olkapää-käsivarsiosasto ottavan treenin vastaan, mutta samaa ei voi todellakaan sanoa keski- ja alakropasta. No, siellähän sitä fläsää ja ylimääräistä nahkaa onkin enemmän, joten ei ne lihakset pääse esiin, vaikka jotain oiskin tullut. Nyt voisi joku nokkela kysyä, että etkö sie treenaakaan vain terveyden ja hyvän olon vuoksi? Toki nuo kaksi asiaa ovat tärkeimmät, mutta voiko muka kukaan ns. kovaa treenaava salimimmi (tai äijä) rehellisesti sanoa, ettei sitä tekisi myös ulkonäön vuoksi? Tuskin. Ja niin se vain on, että nälkä kasvaa syödessä tässäkin lajissa, ja kun tämä vie mukanaan, niin se on menoa sit! :)
Lähettänyt Freya klo 18.51 25 kommenttia:
Tunnisteet: kuvat, mietintämyssy, minä, muutos, sali, terveys, treenit, ulkonäkö
Haluan jakaa teille nyt kaksi hienoa blogitekstiä, joihin olen törmännyt. Ensimmäisen näistä bongasin eilen, vaikka se oli kirjoitettu jo huhtikuussa. Toinen on ihan tuore tämänpäiväinen.
Naisille miesten treeniä! (by Anu Emilie.)
Tämä kolahti niin, että oli pakko jakaa se Facebookissakin! Käykäähän lukemassa ylläolevasta linkistä! Miullehan oli ihan älyttömän iso kynnys lähteä naistensalilta (jolla olin käynyt 5 vuotta) sekasalille. Lopulta viime syksynä tämän "repäisyn" tein. Ja en ole päiväkään katunut. Kaikki kunnia aiemmalle kotisalilleni, se oli oikein hyvä paikka aloittaa kymmeniä kiloja ylipainoisena laihduttajana, mutta sitten kun alkoi poltella tämä kovempi treenaaminen, ei siellä ollut enää tarpeeksi kapasiteettia siihen. Uudella kotisalillakin kesti useampi kuukausi ennen kuin nyt keväällä uskaltauduin kunnolla sinne "rautapuolelle" äijien keskelle. Usein siinä käykin niin, että siellä olen ainoana naisena treenaamassa, mutta enää se ei häiritse. Ehkä saan jopa enemmän tsemppiä siitä ja uskallan painaa itekin kovemmin, kun ne äijät siellä ähkii niin tosissaan. Miksen miekin siis ähkisi! ;D Salitreenin aikana (jos oon yksin treenaamassa) en varmasti oo kovin helposti lähestyttävä ihminen, kun kuulokkeet korvilla ja totisena treenaan. Noissa treenikuvissakin näytän aina lähinnä vihaiselta... Vaikken sitä todellakaan ole. Oon kyllä tosi tyytyväinen, kun menin tuonne sekasalille ja rautapuolelle, kehitys on kyllä ollut senmukaista!
Rohkeutta, naiset! Me ollaan yhtä hyviä kuin miehetkin ja me pystytään ihan mihin vaan, kun vaan otetaan se ensimmäinen askel! Vaikka ne painot tangossa onkin reippaasti pienemmät kuin useimmilla miestreenaajilla, niin so what? Itseämme varten me treenataan. Vaikka siellä joku joskus saattaisi tuijottaa, niin so what? Antaa tuijottaa, keskitytään me vaan omaan tekemiseen. :)
Think Positive! (by Mika Nyyssölä)
Tästä postauksesta voisi jokainen ottaa opiksi! Ei pelkästään treenirintamalla vaan muutenkin elämässä. Tunnustan, että oon ite ollut aina negatiivisuuteen taipuva luonne. Aina ekaksi käyn läpi asioiden huonot puolet ja etsin varsinkin itsestäni niitä vikoja ja aiheutan itselleni turhaa stressiä piiskaamalla itseäni henkisesti. MUTTA! Kyllä tuo ajattelutapa on kuitenkin jäämässä positiivisemman asenteen jalkoihiin. :) Yksi iso syy tälle on se, että olen oikeasti onnistunut saavuttamaan sellaisen ison asian, johon en ajatellut koskaan pystyväni: suuri painonpudotus. Olen löytänyt itsestäni "treenihullun", josta ei aiemmassa elämässäni ollut tietoakaan. Nyt kun oon joutunut käymään läpi tosi vaikeita asioita, on tästä uudesta minästä ammennettu voimaa ja se on auttanut kestämään vaikeat ajat. Haluan olla jakamassa positiivisuutta mys muille, ja siksi haluan tsempata toisia voittamaan itsensä ja ennakkoluulonsa. Koskaan et voi mitään saavuttaa, jos et edes yritä! Itsetuntoni on noussut, ja olen saavuttamassa sellaisen ajatuksen, että kyllä miullakin on oikeus olla iloinen ja onnellinen silloin, kun siltä tuntuu. Varsinkin nyt, kun on vaikeita asioita meneillään, täytyy pitää kiinni niistä asioista, joista saan voimaa ja iloa elämääni. Kuten treenit ja varsinkin elämäni tärkeät ihmiset. Käykääs lukemassa tuo Mikan postaus, saatte varmasti positiivisen latauksen tähänkin päivään! :)
Pian kanssa joskus jonkun treenin jälkeen <3
Lähettänyt Freya klo 12.22 6 kommenttia:
Tunnisteet: itsetunto, mietintämyssy, minä, muutos, onnenhetki, sali
Lähettänyt Freya klo 22.02 12 kommenttia:
Lähettänyt Freya klo 13.54 4 kommenttia:
Täälläpä on riittänyt energiaa tänään, vaikka nyt hyvän ruuan jälkeen alkaakin hyydyttää. No mikäpäs siinä tässähän saakin asettautua jännittämään pronssipeliä. Koko viikko on ollut liikunnan osalta erinomainen. Yhteensä on tullut liikuttua 10 tuntia, ja se on miulle aika paljon. Oon laskenut kyllä mukaan haravoinnitkin, sillä se on mitä parhainta hyötyliikuntaa. Meidän reilun 900 neliön tontissa riittää jonkin verran haravointia sun muuta laittamista, joten mistään pikkupläntin rapsuttelusta ei kuitenkaan ole kyse. :)
Sunnuntain treenin jälkeen, viikko paketissa! :)
Tässäpä viikon liikunnat:
Ma: BodyBalance 55 min.
Ti: Salilla rinta+hauikset+ojentajat 1h 35min.
Ke: Pyöräily 40 min., BodyCombat 1h
To: Salilla jalat+pakarat+vatsat 1h 43min.
Pe: Salilla olkapäät+selkää+vatsaa 1h 11min, haravointi 1h
Su: Salilla rinta+hauikset+ojentajat+keskikroppaa 1h 33min., haravointi 45min.
Liikunnalla kulutetut kalorit (peruskulutus vähennetty): 2626kcal.
Hienosti on siis kulutettu tällä viikolla, ja sen on kyllä huomannutkin. On ollut koko ajan sellainen tunne, että kaikki mitä oon suuhun laittanut, on kyllä mennytkin kulutukseen. Ehkä tässä alkaa siis löytyä se oikea balanssi liikunnan ja ruokailun välille? Toivotaan! Paino miulla on hilautunut kyllä ylöspäin kevättalvesta ja se kismittää.. On siinä varmasti lihaskasvullakin osansa, mutta luulen että nuo kevään lääkitysturvotukset jne. ovat myös tehneet osansa. Tämän viikon aikana kropasta on kuitenkin lähtenyt 1,6 kg pois, joten aineenvaihduntakin on varmaankin nyt tehostunut, ja hyvä niin!
Tänään kävin vielä tekemässä viikon toisen rinta-haba-oikkaritreenin. Tämmöistä settiä oli:
1. Penkki: lämmittelykierros+ 25 kg 1x8, 27,5 kg 3x8
2. Vinopenkki: 9kg kp:t 1x10, 1x9, 1x8
3. Ristikkäisveto taljassa: 12,5 kg 2x12, 15 kg 1x12
4. Hauiskääntö mutkatangolla: 15 kg 1x10, 17,5 kg 1x10, 17,5 kg 1x8
5. Hammerit vuorokäsin (S): 7kg kp:t 3x6
6. Keskitetty hauiskääntö vuorokäsin (S): 7kg kp:t 2x6, 1x10
7. Hauis alataljassa, seisten, naru: 17 kg 1x12, 23 kg 2x10
8. Ranskalainen punnerrus maaten, mutkatanko: 15 kg 1x10, 17,5 kg 3x10
9. Push down taljassa tangolla: 25 kg 3x12
10. Ranskalainen punnerrus niskan taakse seisten, kahvakuula: 8 kg 1x10, 2x8
11. Etuheilautus kahvakuulalla: 10 kg 3x10
12. Vartalonkierto seisten laitteessa: 3x20
Näyttää, että tuo ois jotenkin kauheen pitkä treeni, mutta ei se siltä tuntunut. Vaikeuksia kyllä oli, lähinnä vinopenkissä ja hammereissa. Ei meinanneet puntit totella! Se näkyykin toistomäärissä. Olen kuitenkin ihan tyytyväinen lopputulokseen ja treeni tuli vielä viimeistellyksi 45 minuutin haravoinnilla ja kasojen roudaamisella peräkärriin kotipihassa. Kunnon ateria tuntuikin oikein ansaitulta! Mies grillasi possua ja maissia ja mie toimin salaattimestarina:
Semmoinen päivä ja semmoinen viikko. Tämän viikon kohokohta oli kyllä ehdottomasti (ainakin treenirintamalla) perjantain olkatreeni. Se kulki niin hienosti ja uskalsin olla tosi tyytyväinen itseeni ja todeta sen ihan oikeasti itselleni. Oppia ikä kaikki, ja mie olen alkanut opetella olemaan ylpeä omistakin saavutuksistani. Miksi en olisi? Niin paljon on tullut shittiä niskaan isoissa asioissa, että täytyy osata iloita pienistäkin edistymisistä muilla elämänalueilla!
Oliko teidän viikossa jotain tiettyä kohokohtaa, jota muistelette hymyillen?
Lähettänyt Freya klo 17.19 8 kommenttia:
Tunnisteet: itsetunto, kuvat, minä, onnenhetki, painonhallinta, ruoka, treenit
Tänään kävimme Nurmeksessa ihailemassa upeita moottoripyöriä, lähinnä Harrikoita, MopotShowssa. Mies osti oman Harley-Davidsonin nyt kevättalvella ja voitte arvata, että meillä on niistä puhuttu (tai mie lähinnä kuunnellut) ja miehellä on iltoja mennyt autokatoksessa puuhaillessa :D. No mikäpä siinä, voisi sitä ihmisellä huonompiakin harrastuksia olla. Miekin oon pikkuhuljaa siinä sivussa innostunut kaksipyöräisistä, varsinkin just noista Harrikoista, mutta en kyllä varmaan ite koskaan uskaltaisi ajaa sellaisella. No ei sen puoleen, eihän miulla ole korttiakaan. Kyytiläiseksi miulla on kyllä aikomus joskus päästä, kunhan tuohon miehen pyörään saadaan ostettua uusi satula, tuo tämänhetkinen on nimittäin vain yhdelle henkilölle. Ja saa mies mielellään kartuttaa vielä vähän ajokilometrejäkin lisää, ennen kuin mie uskaltaudun siihen selän taakse. Mut sit joskus me karautetaan meidän motskarilla romanttisesti auringonlaskuun.... Jeah!
That's me with the Bike :)
Päivä Nurmeksessa oli tosi aurinkoinen ja lämmin. Meiltähän on sinne matkaa joku 130 kilometriä, ja mies ajoi sinne pyörällään ja mie menin isän kanssa autolla. Niin, miullahan ei ole minkäänlaista ajokorttia, mutta kun isukkikin on kiinnostunut Harrikoista, niin lähti mieluusti mukaan. Oli siellä kyllä todella upeita pyöriä, ja haluankin jakaa niistä parhaia paloja teillekin! En tiedä, kiinnostaako ketään lukijaa tämä aihe, mutta kyllä näissä silmä varmaan lepää vaikkei paljon moottoripyörät noin yleensää kiinnostaisikaan. Tässäpä siis kavalkadi:
Miun suosikki oli kyllä ehdottomasti tuo, missä on LoTR-maalaukset (kuvat 5-7). Myös tuo ekan kuvan musta-violetti ja viimeisen kuvan sinivioletti miellyttivät miun silmää erityisesti. Oli kyllä niin mukava päivä, ettei edes Suomen tappio Ruotsille lätkässä jaksa niin kauheesti harmittaa. Onhan meillä mahikset vielä pronssiin! Niin, ja illalla jännitetään Kristan puolesta!
Lähettänyt Freya klo 19.15 6 kommenttia:
Tunnisteet: höpötys, kuvat, moottoripyörät