Pe Heinä 20, 2012 5:36 Kirjoittaja Crimson
Punatukka nyökkäsi pienesti, hyväksyvästi Rimedurille. Nuoremmalla oli sellainen kutina rinnassaan, ettei mekaaninen ase osoittautuisi pettymykseksi mutta mitä tahansa saattoi silti tapahtua. Ei ollut mitään vakuuksia siitä, että koskaan aikaisemmin testaamaton ase toimisi täydellisesti kylmiltään. Saatikka kävisi sitten hajoamaan palasiksi, kun sitä yritettiin käyttää jonka myös jousentekijä kävi mainitsemaan ohessa pyytäen, ettei Iriador repeäisi nauramaan jos varsijousi ilmentyisikin täydeksi sudeksi.
En tietenkään naura, Iriador sanoi pienesti hymähtäen, ilmeensä muuttuen sitten astetta vakavammaksi, Sitäkin enemmän olen huolissani sinusta ja siitä, mitä vahinkoa tuo mekaaninen leikkikalusi voi saada aikaan hajotessaan. Ja tottahan se oli. Iriador oli yhdeltä koulutukseltaan kehityskelpoinen lääkäri. Ei hän osannut olla huolehtimatta muista. Etenkään silloin jos jotain ikävää saattaisi mahdollisesti käydä. Iriador ei tahtonut kuitenkaan maalata enempää piruja seinille, joten punapää vaikeni, jääden seuraamaan syrjään yhä uteliaan tuike silmissään Rimedurin koitosta varsijousen kanssa.
Jousentekijä latasi aseensa näppärästi ja kävi sitten tähtäämään jousella maalitaulua kohden. Iriador tuskin hengitti. Vaikkei hänellä ollutkaan mitään osaa tässä kokeessa, oli hän silti varmasti lähemmäs yhtä jännittynyt tästä kuin Rimedur varsijousensa kanssa. Lopulta haltian tarkat korvat erottivat ilmassa naksahduksen. Sitten toisen.
Korkeahaltia käänsi katseensa kauppiaasta maalitauluun, jossa nyt todellakin nökötti kiinni pieni nuoli. Rimedurin ilakoinnin ohessa haltian ilme kuitenkin muuttui yhä vain äimistyneemmäksi, hämmästeleväksi.
En usko silmiäni, Iriador totesi puoliajatuksissaan, luoden maalitaulusta silmäyksen jousentekijään ja sitten taas uudestaan maalitauluun, jotta varmistuisi näystä, Se todella toimi.
Varsijousen nuoli sojotti sievästi pystyssä taulun laidalla, ja se näky riitti todistamaan että Rimedurin koe oli onnistunut ja keksintö toimi. Korkeahaltia rohkeni lähestyä viimein jousentekijää.
Kun saat kehitettyä tuon prototyypistä pidemmälle, tahdon ehdottomasti yhden kappaleen itselleni. Tuskinpa sinäkään nostat sateenvarjoasi rahasateen suojaksi, hmm? punatukka myhäili hetken, kunnes taputti miestä olalle, Epäilen kuitenkin onnittelujen olevan paikallaan onnistuneen kokeen perusteella, kuomaseni. Asiasta kuitenkin seuraavaan. Millä säännöillä pelaamme tulevan kilpamme, ehdotuksia? Iriador puhui, samalla kun kääntyi vielä kolmannen ja viimeisen kerran tarkistamaan että ammuttu nuoli oli todella maalitaulussa kiinni.
Pe Heinä 20, 2012 7:10 Kirjoittaja Forte
Rimedur ei voinut olla nauramatta. Ristiverisen häntä vispasi puolelta toiselle, ilmaisten miehen innostuneisuutta ja riemua. Hän oli työskennellyt niin pitkään prototyypin parissa, muttei ollut koskaan oikein uskonut sen toimivan. Se oli ollut enemmänkin vapaa-ajan harrastus, jotain tekemistä niille päiville, kun kauppa oli hiljaista. Mutta se todella oli toiminut, nuoli oli uponnut puuhun kuin sulaan kynttilävahaan, eikä ollut epäilystäkään, etteikö se puhkoisi panssaria myös, lähietäisyydeltä tosin. Rimedur hymyili kuin haljennut nauris, Iriadorin tullessa hänen vierelleen. Pelkästään jo se, että Iriador oli ollut niin huolehtivaisen oloinen, oli lämmittänyt ristiverisen sydäntä, ja onnistumisen tunteen jakaminen sitä vasta lämmittikin.
"Tietysti. En minä kellekkään toiselle haluaisikaan antaa ensimmäistä, täysin valmista asetta. Toivottavasti siitä tulee vielä hyödyllinen."
Se vaatisi vielä hieman suunnittelua, kuten sen suhteen, mitä käyttäisi jänteenä. Tavallinen, pitkäjousissa käytetty jänne oli liian hauras varsijousen aseeksi, ja vaikka tässäkin prototyypissä oli paksumpi, monesta osasta punottu jänne, se ei pidemmän päälle kestäisi. Mutta tuollaiset olivat pikkuvikoja, nyt kun jousi todella toimi.
Rimedur laski toistaiseksi varsijousen maahan, sillä ei nyt tekisi mitään. Heidänhän oli tarkoitus kokeilla Iriadorin uutta jousta, eikä leikkiä Rimedurin varsijousella. Puoliverinen hymyili vähän, tuntiessaan kosketuksen olkapäällään.
"Kiitos. No..ehkä voisimme kokeilla perinteistä kisaa, valitsemme maalin, ja se kumpi osuu lähemmäs häränsilmää, voittaa erän? Ja sitten ehkä voimme kasvattaa välimatkaa jokaisen erän jälkeen?"
Rimedur ehdotti lopulta.
Pe Heinä 20, 2012 9:01 Kirjoittaja Crimson
Punatukka ei voinut olla naurahtamatta itsekin muutamaan otteeseen katsellessaan sitä riemua, jota jousentekijä sillä hetkellä säteili. Olihan tuo ymmärrettävää. Hyvin ymmärrettävää. Harvoin sitä pääsi itse todistamaan mitään vastaavaa, joten ilo se oli korkeahaltian puolellakin pinnassa.
Usko tai älä, tuolla aseella tulee olemaan käyttöä tulevassa. Tuskin maltan odottaa että pääsisin pitelemään vastaavaa omissa käsissäni, Iriador totesi jokseenkin malttamattomana, jääden hetkeksi tapittamaan himoitsevasti maahan laskettua varsijousta. Vielä jokupäivä hänelläkin olisi tuollainen. Varmasti! Jos ei Rimedurin valmistama, niin sitten jonkun toisen. Tämä jousentekijä oli kuitenkin ansainnut jo paikkansa korkeahaltian luotettavien kauppiaiden listalla, joka myös tarkoittaisi sitä, että jatkossa Iriador tulisi huoltamaan jousensa tämän tumman miekkosen luona. Ja tekisi sen vieläpä enemmän kuin mielellään, samalla ollen myös valmis maksamaan hyvästä ja luotettavasti palvelusta.
Ahnas tuijotus nostettiin kuitenkin varsijousesta lopulta Rimedurin puoleen. Korkeahaltia kuunteli toisen ehdotuksen, käyden hetken pohdittuaan nyökkäämään miehelle pieni hymy suullaan.
Kuulostaa hyvältä. Peräti täydelliseltä mielestäni, haltia kertoi vielä erikseen ääneen, ottaen sitten muutaman syrjään astuvan askeleen Rimedurin luota ja kohdisti laskelmoivan katseensa kentän maalitauluihin. Siitä oli aikaa kun Iriador oli viimeksi edes jännittänyt jousta, eikä punapää saattanut millään tavoin vakuuttaa edes itselleen, että osuisi pitemmän matkan päästä mihinkään. Asiaa ei helpottanut malttamattomuus päästä jo testaamaan uutta, maksettua jousta.
Hetken hiljaisuutensa jälkeen Iriador kuitenkin viittasi yhtä maalitaulua kohden.
Miten olisi kolmesta erästä poikki? Huomaan ajan rientäneen turhankin nopeasti seurassasi, ja minun pitäisi olla sotilastuvilla hoitamassa pian taas tehtäviäni, punatukka ilmoitti perään hieman nolosti naurahtaen, Suon sinulle tilaisuuden aloittaa.
Pe Heinä 20, 2012 9:38 Kirjoittaja Forte
Rimedur nyökkäsi hieman ja testasi muutamalla vedolla joustaan, Iriadorin vastatessa hyväksyvästi hänen ehdotukseensa. Pieni kisa tekisi hyvää, virkistäisi ajatusta ja molemmat saattoivat oppia lisää jousensa käsittelystä. Rimedur harjoitteli kyllä usein, mutta silti kisaaminen, vaikka pelkästään leikkimielessä, sai ristiverisen vähän hermostumaan. Hän ei halunnut vaikuttaa huonolta toisen silmissä.
"Pitäisikö meidän päättää jokin palkinto voittajalle?"
Rimedur hymähti pikkuisen, samalla vielä katsoen maalien etäisyyttä. Pitäisi joku päivä maalata uudelleen taulut ja muutenkin vähän korjailla. Lähimmät olivat jo melkein menneet halki ampumisesta.
"Ai teidän pitää lähteä? Miten sääli..tai siis, ei ole, teillä on varmasti paljon tärkeämpiä ja kiintoisampia tehtäviä."
Rimedur huokaisi syvään, huomatessaan taas hermoilevan omista puheistaan ja yskäisi hieman, siirtääkseen keskustelun aikaisempaan kysymykseen. Hän oli viihtynyt haltian seurassa hyvin, mutta sitä oli parempi olla sanomatta.
"Siis kolmesta poikki. Se käy hyvin."
Rimedurin ei omasta mielestään ollut hyvä aloittaa ensin, mutta kun kerran Iriador niin sanoi, oli parempi olla väittämättä vastaan.
"Ai niin. Kehittelen vielä varsijousta eteenpäin, mutta jos haluatte, saisin ehkä teille valmiiksi sellaisen muutaman kuukauden sisällä."
Rakentaminen ei itsessään ollut iso prosessi, aikaa vei vain kaikenlainen hienosäätö ja mahdollinen suunnittelu. Iriador sai miettiä asiaa rauhassa, samalla kun Rimedur jännitti jousen ja samalla koko kehonsa. Hän tähtäsi huolella kohti keskipistettä ja päästi sitten nuolen matkaan. Nuoli jäi kiinni maalitauluun, hieman keskipisteen ulkopuolelle. Tämä olikin lähin maali, joten ampuminen sujui toistaiseksi hyvin.
Ma Heinä 23, 2012 12:16 Kirjoittaja Crimson
Iriador huomasi testailevansa oman jousensa jänteen kireyttä kuunnellessaan ohessa, mitä Rimedurilla oli sanottavanaan. Punapää pisti merkille myös toisen sanoissa takeltelun, johon tuo ei voinut myöskään olla hymähtämättä huvittuneesti. Sitä seurasi yskäys ja aiheen vaihto kauppiaan puolelta, joka sai nuoremman kohottamaan kulmaansa aluksi pienesti. Katse käännettiin kuitenkin pikaisesti tutkimaan kauempana olevia maalitauluja, jotta myös päähän syntyneiden ajatusten ketju saatiin katkaistua.
Mitä lie jousentekijän päässä liikkunut, muttei Iriadorkaan voinut kieltää, etteikö olisi viihtynyt asioidessaan Rimedurin kanssa tämän kenties jo tunneiksi venyneen hetken.
Jokseenkin hajamielinen katse palasi takaisin Rimeduriin tuon käydessä kuin epäsuorasti tiedustelemaan, oliko Iriador yhä halukas saamaan itselleen varsijousen.
Todellako?! Niin pian? nuorimies kysyi huojentuneena, Tarkoitan siis.. mikä ettei! En uskonut, että todella olisit valmis minulle sellaisen valmistamaan. Etenkään näin pian. Olen otettu, punapää vakuutteli sitten pikaisesti ennen kuin jäi seuraamaan jousentekijän suoritusta. Oli tärkeää antaa toiselle rauha ampua, sillä tiettävästi ylimääräinen paasaaminen vieressä haittasi keskittymistä, kuin myös itse suoritusta. Olihan nyt kyse kuitenkin rehdistä ottelusta.
Onnistunut laukaisu. Rimedur ei ollut mikään amatööri ampumisen suhteen - ei todellakaan. Iriador hymähti ja asteli sitten kauppiaan paikalle maaliinsa tähtäämään. Keskittynyt ilme haltian kasvoilla muuttui hetki hetkeltä kuitenkin mietteliäämmäksi tuon jäädessä miettimään toviksi Rimedurin aikaisempaa mainintaa palkinnosta, kunnes lämmin hymy palasi takaisin miehen kasvoille. Vai palkinto. Sitä hän ei ollut tullutkaan ajatelleeksi. Mutta miksi heidän pitäisi kilpailla mistään esineellisestä? Iriador loi merkittävän silmäyksen jousentekijään, sittemmin pienesti naurahtaen.
Voittaja saakoot hyvän mielen ja käden puristuksen taholleen, mies ilmoitti ja palautti sitten valmiusasentonsa takaisin. Siinä missä jousi, myös keho jännitettiin lopulta. Tarkka katse laskelmoi nuolen osumakohtaa maalitaulusta kotvan, kunnes nuoli laukaistiin sitä kohden. Se iskeytyi tauluun kutakuinkin samoille tienoille kuin Rimedurin nuoli, mutta oli kuitenkin silmämääräisesti kauempana maalin keskustasta.
Taisit voittaa ensimmäisen erän.
Ti Heinä 24, 2012 12:09 Kirjoittaja Forte
Rimedur oli huomannut varsijousen olevan hyvä keksintö, mutta hän ei osannut aavistaa, että Iriador olisi niin innoissaan, saadessaan itselleen aseen. Sen tekeminen kyllä tulisi olemaan miellyttävä tehtävä, oli mukavaa saada tekemistä niille hetkille, kun ei ollut mitään varsinaista työtehtävää. Ehkä hän huomaisi jotain uusia piirteitä varsijousen kehittelystä ja toiminnasta samalla. Mutta ainakin toistaiseksi he käyttivät vielä ihan tavallisia pitkäjousia. Varmuuden vuoksi Rimedur pysyi hiljaa, Iriadorin ampuessa, ja antoi odottaa vastaustaan, kunnes nuoli oli uponnut maalitauluun. Mutta samalla Rimedur kuitenkin tarkkaili haltiaa ja tämän jousta, sitä, miten se sopi Iriadorille. Ainakin vetolujuus taisi olla juuri sopiva, jousi ei vaikuttanut turhan raskaalta, mutta oli kuitenkin tappava ase. Kokonaisuus vaikutti oikein hyvältä.
"Vaikuttaa hyvältä palkinnolta."
Rimedur vastasi lopulta. Hän ei ollut erityisen kilpailullinen ja voitonjanoinen, joten hänellä ei myöskään ollut tarvetta sen suuremmalle palkinnolle.
Ennen seuraavaa kierrosta, Rimedur kävi varmuuden vuoksi tarkistamassa voittajan. Nuolilla ei tosiaan ollut paljoakaan eroa. Oikeissa kisoissa pienikin milli laskettiin, mutta tarvistiko sitä nyt olla niin turhantarkka? Tämä oli kuitenkin hauskanpitoa.
"Sovitaan tasapeli, nuolet ovat niin lähekkäin."
Rimedur naurahti hiljaa, tullessaan takaisin Iriadorin luokse.
"Mitä olet muuten mieltä siitä jousesta? Onko se miellyttävä?"
Taas kerran ristiverinen oli huomaamattaan lipsunut syrjään kohteliaasta teitittelystä.
Ma Syys 24, 2012 1:14 Kirjoittaja Crimson
Punapää seurasi kun kauppias asteli maalitauluille. Oletettavasti tuolla oli aikeenaan tarkistaa nuolten sijainti taulussa siltä varalta jos vaikka silmämääräisesti mittailu ei antanutkaan oikeaa kuvaa nuolien sijainnista. Iriadorille itselleen ei ollut lainkaan väliä, kumpi heistä erän voiton oli vienyt, muttei kuitenkaan käynyt ääneen mainitsemaan siitä jousentekijälle. Jos tuo tahtoi voittajan välttämättä tarkistaa, olkoot niin.
Rimedurin kuitenkin ilmoittaessa, että erästä sovittaisiin tasapeli, kävi Iriador nyökkäämään miehelle pienesti. Tasapeli kuulosti hyvältä. Eihän tämä mitään hauskanpitoa kummempaa ollut, joten mitä sitä pienistä milleistä suotta välittämään. Toista olisi varmasti ollut sotilastuvilla, jos punapää olisi erehtynyt haastamaan jonkun jousiammuntaan kunnianhimoisemmat sotilaat mielellään pieksivät ja nöyryyttivät nuorempansa ottelussa kuin ottelussa, hauskanpito ei silloin ollut kuin toispuolista. Rimedurin kanssa kilpailu oli kuitenkin toista maata, onneksi.
Tasapeli siis, korkeahaltia totesi hymyillen Rimedurin astellessa takaisin hänen luokseen, Sopii minulle, nuorukainen vielä jatkoi naurahtaen. Jousentekijä tiedusteli pian punapäältä, mitä mieltä tuo mahtoi uudesta jousestaan olla. Iriador hymähti lievästi huvittuneena, eiköhän tyytyväisyytensä näkynyt ulospäinkin!
Miellyttävämpää saa etsiä, haltia totesi pienesti naurahtaen katsahtaessaan joustaan, En edes muista milloin olisin käsitellyt tätä parempaa! En keksi sopivaa sanaa kuvaamaan sen täydellisyyttä ihan niin kuin se olisi suunniteltu varta vasten minulle, Iriador jatkoi innostuneisuuttaan. Joka sana oli kuitenkin totta. Korkeahaltia oli kovin yllättynyt siitä, että jousi sopi hänen käsiinsä kuin nakutettu. Se ei ollut liian napakka muuten niin sirolle haltialle, mutta samalla se tuntui kädessä hyvin tappavalta aseelta, jolla varmasti myös osuisi maaliinsa, mikä se sitten ikinä lienikään. Siltä yllättyneisyydeltään ei sotilas myöskään osannut kiinnittää huomiota juuri toisen puhetavan muutokseen se oli Iriadorin tapauksessa valmiiksikin jo niin arkipäiväistä, ettei häntä puhuteltu millään tavalla arvokkaasti.
Ei sinua turhaan taideta taidoistasi kehua, nuorukainen tuumi lopulta, suoden ystävällisen hymyn kauppiaalle, Mutta mitäpä, jos jatkaisimme kilpamme loppuun? punapää ilmoitti, osoittaen pienesti kädellään kohden maalitaulua. Olisi Rimedurin vuoro taas näyttää kyntensä muualla kuin työnsä ulkopuolella.
Ti Syys 25, 2012 4:59 Kirjoittaja Forte
Tämä tuntui kieltämättä mukavalta ajanvietolta Rimedurista. Iriador ei ollut turhan kilpailuhenkinen, vaan hyväksyi tasapelin suopeasti. Mitä ampumiseen tuli, Rimedur mieluummin käytti joustaan hauskanpitoon, ei niinkään vakavia kilpailuja varten. Aina silloin tällöin hänen veljensä, varsinkin Beleg, oli sitä mieltä, että hänen pitäisi osallistua johonkin jousiammuntakisoihin. Mutta ei se ollut lainkaan sama asia, kuin huvikseen harjoittelu. Rimedur pelkäsi menettävänsä ampumisen harrastuksena, jos hän tekisi siitä liian vakavaa ja kilpailullista.
Rimedur kuunteli uteliaana Iriadorin vastausta jousen sopivuudesta. Kyllä hän oli huomannut, miten ase oli sopinut haltian käsiin oikein hyvin, mutta pelkästään "Kiitos, tämä on hyvä jousi." olisi riittänyt vastaukseksi vallan mainiosti. Nyt vuolas kehuminen aseen puolesta sai Rimedurin vähän nolostuneeksi ja raapimaan niskaansa. Hän ei oikein tiennyt, mitä olisi pitänyt sanoa.
"Olen iloinen, että jousi on miellyttävä."
Rimedur lopulta totesi vähän köyhästi, mutta totuudenmukaisesti. Hänestä oli aina mukavaa huomata, että jouset kelpasivat kantajalleen. Onneksi keskustelu siirtyi taas epävirallisen kisan jatkamisen puolelle, sillä Rimedur ei olisi osannut vastata mitään väitteeseen siitä, oliko hän taidokas jousentekijä vai ei. Mutta ainakin siitä sai hyvän aasinsillan jatkaa keskustelua.
"Olen joskus kuullut, että sodassa ihmiset saattavat katkaista vangitsemiltaan jousimiehiltä etu- ja keskisormen, jotta he eivät voisi enää ampua. Kammottava ajatus, ainakaan minä en kykenisi valmistamaan jousia sen jälkeen."
Rimedur tiesi kertoa, samalla kun jännitti seuraavaa nuolta. Puoliverinen tähtäsi hetken aikaa, kunnes päästi taas irti. Nuolesta kuului pieni suhahdus ja töksähtävä ääni, sen osuessa maalitauluun.
"Oletko ikinä yrittänyt ampua kahta nuolta kerralla?"
Rimedur katsahti kysyvänä Iriadoriin, samalla kun laski jousensa.
Ma Loka 15, 2012 2:22 Kirjoittaja Crimson
Niin sinun pitäisikin, Iriador huomautti hymähtäen nopeasti välistä, kun jousentekijä ilmoitti olevansa iloinen siitä, että jousi miellytti ostajaansa. Kyllä korkeahaltia oli jo huomannut, että kehut saivat Rimedurin jokseenkin nolostumaan ja vaivaantuneeksi, vaikkei sille ollut lainkaan mitään varsinaista syytä. Mutta mikäpä hän oli tuomitsemaan vastaavaa käytöstä, sillä nuorukainen ei itsekään osannut ottaa kehuja aina vastaan niin kuin oikeasti pitäisi.
Jousentekijän huomautus siitä, kuinka ihmiset saattoivat vangeiltaan katkaista sormia, sai puistattamaan. Ei Iriador ollut tullut ajatelleeksikaan, että saattaisi uuden harrastuksensa myötä vahingossa kiinni jäätyään menettämään sormiaan siitä hyvästä, että jousella osasi ampua. Kuvottava ajatus, mutta silti turhankin järkeenkäypä. Onnekseen punapää tosin oli parempi lyhyenkantaman taistelija, kuin jousimies, joten hän todennäköisesti säästyisi sormien leikkelyltä ja menettäisi sitäkin suuremmalla todennäköisyydellä henkensä itse taistossa.
Iriador seurasi vierestä, kun Rimedur kävi jännittämään joustaan. Haltia otti muutaman askeleen taemmas antaakseen jousentekijälle tilaa ampua, jonka jälkeen katse kävi taas tarkastamaan taidokkaan ampujan jokaista liikettä, kunnes tuo irrotti nuolen nopeaan ilmalentoonsa kohden taulua. Ei ollut nuorukaiselle yllätys, että Rimedur osui taas maaliinsa, joka saikin punapään hymyilemään silkasta onnistumisesta. Mielenkiintoisempaa tästä kilvasta olisi tehnyt liikkuvaan maaliin osuminen, mutta se oletettavasti olisi vaatinut jotain muuta, kuin takapihan harjoittelukentän.
Korkeahaltia korjasi otettaan jousesta, käyden jo nostamaan nuoliviinistä seuraavaa nuolta, kun kauppiaan kysymys sai Iriadorin pysähtymään ja laskemaan kätensä takaisin alas.
En ole, Iriador vastasi päätään pienesti pudistellen lähestulkoon heti, sillä vastausta ei tarvinnut miettiä kovin kauaa, Olen nähnyt kun muutamat muut ovat ampuneet, mutten itse ole koskaan kokeillut. Luuletko että minun pitäisi?, punatukka ilmoitti, jääden hetkeksi vain seisomaan paikoilleen ja miettimään mitä tekisi. Lopulta käsi lähti taas nousemaan nuoliviintä kohden, vetäisten sieltä yhden nuolen sijasta kaksi. Meni syteen tai saveen, Iriador päätti kokeilla, mitä kahden nuolen kanssa pelleilystä tulisi.
Hetken yrityksen jälkeen asetella nuolet jouselle jotenkin järkevästi sai Iriadorin naurahtamaan osaamattomuudestaan.
Miten tämän muka pitäisi tapahtua?.
Viimeksi muokannut Crimson päivämäärä Ti Loka 16, 2012 7:33, muokattu yhteensä 1 kerran
Ti Loka 16, 2012 1:22 Kirjoittaja Forte
Rimedur oli hyvin onnekas, ettei ollut joutunut mukaan sotiin. Kukaan tuskin halusi menettää ruumiinosiaan, joten sormien katkaiseminen ja vangin päästäminen sitten menemään oli lähinnä pelottelukeino ja moraalin laskemista varten. Hyödyllistähän se sodan kannalta oli, ilman etu- ja keskisormea kun ei voinut käyttää miekkaakaan, mutta Rimedur toivoi, ettei kukaan menettäisi sormiaan hänen joustensa takia. Oli kammottavaa tietää, mitä kaikkea sodan molemmat osapuolet olivat valmiita tekemään toisilleen, saadakseen voiton. Välillä sitä saattoi tappaa, vaikkei haluaisikaan. Rimedur oli huomannut sen muutamia kertoja omalta osaltaan.
Niin masentava ajatus ei sopinut näin mukavaan tilanteeseen lainkaan, joten keskittyminen siirtyi nopeasti takaisin vaarattomiin maalitauluihin. Kisa, mikäli sitä enää sellaiseksi saattoi kutsua, oli hyvin tasaväkistä. Iriador oli hyvä ampuja, osui hyvin, vaikka tuntuikin olevan enemmän kiinnostunut keskustelusta kuin kisan voittamisesta. Mikäs siinä. Tosin kaiken rehellisyyden nimissä Rimedur olisi mieluummin keskustellut työaikansa ulkopuolella. Ei häntä seura häirinnyt, päinvastoin, mutta Rimedur itse koki, ettei ollut parasta seuraa ollessaan jousentekijä Rimedur. Hän oli parhaimmillaan ollessaan pelkkä Rimedur, ilman mitään työhön liittyviä paineita tai normeja.
Kahdella nuolella ampuminen oli kielämättä vaikeaa, mutta todella tehokasta. Jos oli taitava, kaksi nuolta lisäsi mahdollisuuksia onnistua. Jos ei..silloin piti vain harjoitella.
"Voithan sinä kokeilla, ainakaan se ei ole haitaksi."
Rimedur ei ollut ihan varma, olisiko hänestä opettamaan kahden nuolen ampumatapaa toiselle. Itse hän sen osasi, mutta opettaminen oli asia erikseen.
"Jos vain sopii, voisin hieman ehkä ohjeistaa?"
Rimedur ojensi kättään varovasti, korjatakseen Iriadorin käden tai sormien asentoa.
"On tärkeää muistaa pitää kaikki kolme sormea yhtä jännittyneinä ja voimakkaina, muuten alempi nuoli lähtee..no, alas. Harvemmin nimetön on niin vahva, kuin etu- tai keskisormi, joten suosittelen tarkkailemaan varsinkin sitä."
Aikaisemmin Iriador oli ottanut neuvot hyvin vastaan, joten Rimedur toivoi, ettei ylittänyt rajaa ohjeistamisen ja nipottamisen välillä.