Arctic spell - retkeilyä lasten kanssa: toukokuuta 2016
Jo toisen kerran blogin historiassa kävimme retkellä Hepokönkäällä. Yksi Suomen suurimmista vesiputouksista ansaitsee kuitenkin useamminkin postauksen, varsinkin näin isojen vesien aikaan. Hepoköngäs on siis Puolangalla sijaitseva vesiputous, joka on 18 metrin vapaalla pudotuksella huikea nähtävyys ja ehdottomasti useammankin käyntikerran väärti. Varsinkin kun putoukselle tarvitsee kävellä vain vajaa kilometri ja reitti sopii lastenvaunujen ja pyörätuolin kanssa liikuttavaksi, on kyseessä ehdottomasti koko perheen käyntikohde.
Teimme miehitykseltään hiukan normaalisti poikkeavan reissun, sillä tyttäret lähtivät katsomaan Kajaanin kaupunginteatteriin Tuntematonta sotilasta (joka ansaitsisi ihan oman postauksensa, jos tämä olisi retkeilyblogin sijaan teatteriblogi). Niinpä lähdimme 6-vuotiaan juniorin kanssa päiväretkelle. Aivan huikean aurinkoinen toukokuun päivä helli meitä kun saavuimme aika monen muunkin retkeilijän tavoin Hepokönkäälle. Reitti oli helppokulkuista ja könkään huipulla kalliot kutsuivat seikkailemaan - tosin omalla vastuulla ja hiukan vaaroja uhmaten. Sen verran isoja pudotukset könkään juurelle olivat.
Seikkailtuamme könkään päällä patikoimme ihanaan vanhaan metsään rakennettua reittiä pitkin könkään juurelle, jossa kuohuva vesi muodosti vesipisaroiden sumun kosteana kasvojamme hellimään. Ranta oli täynnä kuohujen pyöreiksi hiomia kiviä ja tarjosi lapsille ja aikuisille taianomaisen ympäristön leikkimiseen ja luonnon ihmeistä nauttimiseen.
Nautittuamme luonnosta suuntasimme kulkumme melkein parkkipaikan vieressä sijaitsevaan Hepokönkään kahvilaan. Kahvilan tarjonnassa oli pientä purtavaa vaan ennen kaikkea myös karttoja ja alueopasteita. Lisäksi pihamaalta löytyi penkkejä ja katoksia eväiden syöntiin, nuotiopaikka sekä hiekkalaatikko lapsille. Nautimme omista eväistä ja munkista, jonka mursimme ja jaoimme hyvällä mielellä könkään rauhasta vielä nauttien.
Ja sitten kuukkeli, kuuskiainen, tuli meitä tervehtimään. Ennen uskottiin, että metsämiehen sielu kulkisi linnun hahmossa miehen kuoltua. Kuukkelin ilmestyessä nuotiolla uskottiin tuovan onnea mukanaan. Ja meille kuukkeleita tuli kaksin kappalein, lehahti tervehtimään eväiden syöjiä vanhan metsän suojista kukertaen, tervehtien ja melkein kädelle istuen. Kuukkeliin on liitetty menneinä aikoina paljon uskomuksia. Tästä kertoo jo kuukkelin eri nimien kirjokin; kuuskilainen, kuuksikas, kuuhkilainen, korpinärhi, leppäkuuhinkainen, ryssänpyy... Taigametsävyöhykkeellä eläville suomensukuisille kansoille kuukkeli on ollut pyhä sielunlintu, jonka hahmoon metsästäjät kuolemansa jälkeen asettuvat. (www.kuukkeli.com)
Kiitos kun meitä tervehdit, pohjoisen taianomainen lintu. "Elämä on täynnä suuria ihmeitä sille, joka on valmis ottamaan niitä vastaan." [Tove Jansson]
Törmäsimme kirjaan "matka Salpalinjalle - Opas itsenäisen Suomen tärkeimmälle puolustuslinjalle" vieraillessamme Joensuun bunkkerimuseossa. Kahvilassa oli esittelykappale kirjasta ja pikaisen selailun jälkeen kirja lähti ostoslistalle. Retkemme ovat usein suuntautuneet erilaisille historiallisille kohteille ja Salpalinja on yksi niistä kiinnostavimmista. Salpalinja on yhä Suomen historian suurin rakennustyömaa. Sitä oli tekemässä enimmillään 35 000 miestä keväällä 1941 ja heitä muonittamassa oli 2 000 lottaa. Salpalinja, viralliselta nimeltään Suomen Salpa, oli Talvisodan jälkeen vuosina 1940–1941 ja 1944 Suomen itärajan läheisyyteen Virolahdelta Savukoskelle rakennettu puolustuslinja.
Kirjassa kiehtoi ennenkaikkea selkeä rakenne, hyvät ohjeet kohteisiin saapumisesta, kartat ja napakat esittelyt. Teokseen oli valittu 60 kohdetta Salpalinjalta aina etelästä Haminan ja Virolahden kohteista Savukosken pohjoisimpaan pisteeseen asti ja se tarjoaa mielenkiintoisia käyntikohteita itäiseen Suomeen suuntautuville reissuille. Kirjan avulla on löytynyt uutta tieto tutuista kohteista ja retkiemme ohjelmaan on noussut kokonaan uusiakin paikkoja. Kirja on helposti matkaan otettavan kokoinen ja sisältää kaikista kohteista maastokartan. Osittain vuonna 2005 julkaistu teos on jo vanhentunut, esimerkiksi Savonlinnan Purnuvuoren osalta tekstistä ja kuvista puuttui maininta paikalle tuodusta entisöidystä ilmatorjuntatykistä. Joka tällähetkellä on selkeästi kohteen yksi mielenkiinntoisimmista nähtävyyksistä.
Kirja on kuitenkin ehdoton hakinta Salpalinjaa kiertäville. Kohdekuvaukset ja autenttiset valokuvat tuovat syvyyttä kohteisiin tutustuttaessa. Jos nostavat aivan uusia kohteita pysähdyspaikoiksi ja päiväretkien kohteiksi. Ihan kaikkia mielenkiintoisia kohteita työryhmä ei ole kirjaan nostanut ja esimerkiksi Savonlinnassa pappani sotahistoriapolkue kulkiessamme jopa Purnuvuorta mielenkiintoisemmaksi kohteeksi nousseet Kongosaaren luolastot puuttuvat kokonaan. Tavoitteena ei kuitenkaan liene esitellä kaikki mielenkiintoisia kohteita vaan nostaa esille maantieteellisesti kattavasti esiin Salpalinjan erikoisuus, massiivisuus ja merkitys Suomen historiassa. Kirja on valikoimissa muutamissa verkkokaupoissa ja hinta on 28-31 €. 184 sivuisesta, 60 kohdetta esittelevästä kirjasta kohtuullinen hinta.
Lintututkija,