Kuuluuko tarpeiden tekeminen toisen metsään jokamiehen oikeuksiin? - Sunnuntai | HS.fi
Julkaistu: 20.10. 2:00 , Päivitetty: 20.10. 18:16
Rakkaat ystävät! Edellisellä kerralla pohdittiin kakkupalan oikeudenmukaista jakamista. Moni lukija on ehdottanut vaihtoehtoisia ratkaisuja pulmaan.
Yksi kirjeissä esille noussut näkökulma liittyy kakun kyljen kuorrutukseen ja ulkoreunan mahdollisiin koristeisiin ja pursotuksiin. Nehän päätyvät ulomman kakkupalan saajalle, jolloin kaksi samankokoista palasta voivat olla selvästi eriarvoiset.
Seppo Vaittinenhttps://www.hs.fi/haku/?query=seppo+vaittinen, Marjut K.https://www.hs.fi/haku/?query=marjut+k. ja Kimhttps://www.hs.fi/haku/?query=kim ehdottavat, että toinen kakunsyöjistä jakaa palan kahtia ja toinen saa valita, kumman puolikkaan ottaa.
Pekka Rintanen https://www.hs.fi/haku/?query=pekka+rintanenon laatinut tarkan laskukaavan sekä vertaillut erilaisten jakotapojen hyötyjä ja haittoja. Kuorrutuksen huomioimiseen hän on käyttänyt kylkikuorrutuskompensaatiokerrointa, jonka avulla sisäpalan kokoa kasvatetaan yhteisesti sovitun kertoimen mukaisesti.
”Kupumaiset kakut, kuten prinsessakakku, vaativat omaa tarkasteluaan. Laskukaava on varmaan kehitettävissä. Matematiikalla voi ratkaista melkein mitä vaan”, Rintanen kirjoittaa.
Anonyymi lukija puolestaan palaa kysymykseen siitä, voiko Suomessa elää viranomaisten ulottumattomissa. Hän muistuttaa, että muutto­ilmoitus on lain mukaan pakollinen, ja sen laiminlyövä ihminen syyllistyy väestökirjanpitorikkomukseen.
Sitten tämän viikon kysymyksiin.
Tukholmassa on merkillinen ilmiö. Olen pyytänyt selitystä ruotsalaisilta ystäviltä saamatta vastausta. Voisiko Sisko auttaa? Kuten tiedämme, Tukholmassa sisäjärvi Mälaren ja Itämeri kohtaavat toisensa kahdessa kohtaa. Vanhankaupungin pohjoispuolella on Strömmen, jossa vesi virtaa vapaasti Mälarjärvestä mereen ilman esteitä. Eteläpuolella Slussenin kohdalla on sulku, jonka läpi kaikki veneet ja laivat kulkevat. Sulussa vedenpintaa nostetaan ja lasketaan monta metriä. Miten on mahdollista, että Slussenissa tarvitaan sulku, mutta Strömmenissä ei?
– Staffan Bruun
Vaikutelma on kieltämättä erikoinen: Slussenilla veneitä nostetaan ja lasketaan suurella vaivalla vesistöstä toiseen, kun kilometrin päässä Strömbron alla vesi näyttää virtaavan kaikessa rauhassa ilman kummempia korkeuseroja. Se on illuusio.
Korkeusero on molemmissa paikoissa sama – tavallisesti noin 0,70 metriä, kertoo Väyläviraston sisä­vesiväyläasiantuntija Tero Sikiöhttps://www.hs.fi/haku/?query=tero+sikio. Vanhankaupungin pohjoispuolella Mälarenin vesi virtaa merta kohti niin vauhdikkaasti, ettei paikka ole koskaan sopinut laivaliikenteen käyttöön. Slussenin kanava sulkuportteineen on rakennettu, jotta laivat voisivat ohittaa kosken.
Strömmen ei nykyään kohise yleensä koskena, ja se johtuu Norrbron kohdalla veden alle rakennettujen sulkuluukkujen käytöstä. Kun luukut avataan, Strömmeniin muodostuu koski, jossa melojat toisinaan harjoittelevat.
Lukupiirini koskimeloja kertoo, että Strömmeniä laskiessa voi usein nähdä kuninkaallisia. Silloin etiketti määrää melojaa vilkuttamaan.
Jokin aika sitten oli lehdessä juttua ekologisesti asuvasta naisesta, jolla ei ollut asunnossaan mitään mukavuuksia. Tarpeillaan hän kertoi käyvänsä lähimetsissä. Jos irrottaudutaan tästä tapauksesta, niin miten noin yleisesti on: kuuluuko tarpeiden tekeminen toisen metsään jokamiehenoikeuksiin? Onko eroa, jos on ”iso hätä” tai pissahätä?
– Pikkupalstan omistaja
Jokamiehenoikeuksiin kuuluu leiriytyminen, ja sen eräänlaisena oheis­oikeutena sallitaan myös tarpeiden tekeminen. Vaihtoehtohan olisi, että retkeilijät kuljettaisivat jätöksensä muovipussissa pois metsästä, ja se ei sentään olisi kohtuullista saati järkevää.
Tärkeintä on, ettei jätöksiä jää näkyville tai sellaiseen paikkaan, josta eläimet saavat ne helposti kaivettua esiin.
Vaeltajat kantavat usein mukanaan istutuslapiota, jolla vessakuopan kaivaminen metsään käy helposti. Toimituksen päätteeksi vessapaperi asetetaan kuoppaan ja poltetaan, ja kuoppa täytetään. (Metsäpalovaroituksen aikana ei tietenkään sytytetä mitään, ja kuukautissuojia ei saa koskaan jättää metsään.)
Mainitsemasi ihminen, joka käyttää metsää vakituisesti vessanaan, ei välttämättä toimi järkevästi.
Vaikka muutama ihmisulostekasa häviää suureen metsään siinä missä muutkin nisäkkäiden jätökset, jatkuvan käytön myötä puhutaan kymmenistä kakkakiloista. Se voi aiheuttaa ongelmia etenkin lumien sulaessa. Siksi vakituisen metsäänkakkaajan tulisi jaksaa pitää reviirinsä varsin laajana tai siirtyä jätösten kompostointiin.
Alueella, jolla liikkuu paljon ulkoilijoita, tulisi hakeutua ison hädän koittaessa vessaan aina kun se on mahdollista.
Metsän ekosysteemissä ei välttämättä ole sijaa satojen saati tuhansien ihmisten ulosteille.