Tämän pakersi Rillirousku klo 13.34
I just love your pictures. So simpel and powerful
Sinä kyllä kuvailet niin hauskasti niitä ei niin hauskoja asioita:)
Sitä se elo suurimmaksiosaksi on-arkea. Kävin puolivuotta työelämässä ja totesin että kotiäidin arki silti parempaa(puudutuksenhetkistä huolimatta)kuin työäidin arki. Saapi kuitenkin itse päättää aikataulut näin niinku pääsääntöisesti ja antaa tiskien olla pöydällä ja lämmittää mikrohamppareita jos muuhun ei kykene. Ei tarvi olla kokoaika niin kamalan tehokas:)
No tällaisia ajatuksia heräsi sun juttua lukiessa, ei ehkä etes liity ihan aiheeseen:)
Täällä kirjoittelee yks äiti, kotiäiti kans. Kotona olen ollut omia lapsia hoitaen jo pitkään ja tiedän tuon tunteen. Tuli mieleen, että silloin kun oikein tuntuu siltä, että kyllästyttää, niin on tuntunut hyvältä kääntää ne kotiäitiyden parhaat puolet esiin. Eli tehdä jotain sellaista jota ei töissä käyvänä ja pienten lasten kanssa ehkä niin ehtisikään. Jos lukeminen "maistuu" niin anna mennä ja lue. Jos taas ompeleminen on kivaa niin antaa palaa. Huushollihan näyttää sitten siltä, että on harrastettu, mutta sitä ehtii siivotakin sitten ja ne tympeätkin hommat tulee hoidettua mulla ainakin puolta nopsempaa taas kohta.
En kyllä tällä tarkoita sitä, eetei sais sanoa, että kyllästyttää. Tottakai sitä tekee kaikilla, olipa se elämäntilanne mikä vain.
Miikku: No nimenomaan kun yleensä tykkään kyllä ja elonhan kuuluukin olla suurimmaksi osaksi arkea. Sitäpaitsi oon ihan liian laiska oikeisiin töihin. :D Mutta näitä päiviä tuppaa välillä olemaan, ei siitä mihinkään pääse. :)
Outi: Sama täällä pyykkien osalta. Miten tuota kangasta voikin olla niin paljon? Ja miten ne kaikki voi aina olla pyykissä yhtä aikaa? Emma tajuu.
Anonyymi: Kupit on Sarviksen, kirpparilta ostettu. :)
Anonyymi-kotiäiti: Oivallinen ajatus tuo, että pahimman ärsytyksen aikaan tekis jotain mukavaa. Monasti sitä tuppaakin tekemään ja kyllähän se aina siksi aikaa helpottaa kun unohtaa huojuvat pyykkikasat. Mutta silti ne on joskus raivattava. :) Tämä kotomaamon elo on kuitenkin sen verran lepposaa yleensä, että ihan hevillä en tästä luovu. :)
Peurankello: Semmosia me ollaan, välillä vaan pitää ottaa kaaliin. :)
Purnukka: Et oo, ja meitä on varmasti muitakin. :D Onneksi suurin osa päivistä on ihan mukavia! :)
Zalla: :D
Milla: Ei tule ei, eikä pidäkään tulla. Elämän kuuluu olla epätasaisen tasaista, tavallista arkea. Juhlat ja matkat on sitten pisteitä iin päälle. :) Kiitos!
Tiina: Kiitos linkkivinkistä! Kävin vilaseen, pitää selata tarkemmin läpi ajan kanssa. :)
A: Kiitos, teretuloa vaan! Kiitämme Killiä linkityksestä siis. ;)
Et ole ainut ton kotiäitifiiliksen kanssa, jos yhtään lohduttaa. Täällä oli tänään ankea päivä ja pohdittuani aikani laitoin sen helmikuun piikkiin. Jotenkin hangessa kököttäessäni kuin jäätynyt tikku lasten ulkoleikkiä (korjaan: marmatusta) seuraten ei vaan ole kovin ylevä olo. Talvi on LIIIAN pitkä!
Jutta: Kiitos! tulee viiveellä. Tässäkin asiassa parempi myöhään kuin... :)
Camilla: Pyyhe on Marimekolta, myytiin nimellä kangasservetti tai vastaava. On malliltaan neliöhkö. :)