Totta, kai meitä hoidetaan - Savon Sanomat
Pääkirjoitukset 02.09.2010 03:02
Totta, kai meitä hoidetaan
Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskus Fimea julkisti maanantaina uuden tietokannan, jonka toivotaan tuovan konkreettista tukea iäkkäiden lääkehoitoon.
Vanhuksilla vältettäväksi suositeltavia lääkkeitä on 350 listatun lääkkeen joukosta 91. Hämmästyttävintä on, että nämä 91 lääkeainetta ovat arkisessa käytössä. Tietokannan tehneen työryhmän toiveena onkin, että yli 75-vuotiaiden lääkitykset laitetaan nyt ajan tasalle.
Myös peruspalveluministeri Paula Risikko (kok.) jyrähti muistuttamaan, että lääkkeitä käyttävän vanhuspotilaan lääkityksen tarpeen ja turvallisuuden arviointi on tehtävä vähintään kerran vuodessa. Kuinka monessa kunnassa tämä käytäntö mahtaa toteutua?
Tottakai ministeri on oikeassa, mutta kuka vahtii ja varmistaa, että myös yksin jäänyt ikäihminen pääsee kerran vuodessa päivittämään lääkityksensä? Toivottavasti asia jää keskusteluun ainakin sen aikaa, että työryhmän järkevä toive lääkitysten ajan tasalle laittamisesta ei unohdu.
Työryhmän puheenjohtajana toiminut geriatrisen lääkehoidon professori Sirpa Hartikainen totesi julkistamistilaisuudessa maanantaina hyvän vanhustyön olevan hänelle sydänveren asia. Hartikainen totesikin olevansa huolissaan siitä, että terveydenhuoltomme siirtyy yhä enemmän vuokra- ja keikkalääkäreiden vastuulle.
Tähän rakoon iäkkäiden lääkityksen tietokanta on epäilemättä tarpeellinen. Meitä noin 5,3 miljoonaa suomalaista hoitaa iso joukko vuokra- ja keikkalääkäreitä. Pelkästään terveyspalveluyritys Attendo MedOne vastaa oman ilmoituksensa mukaan noin 3,8 miljoonan suomalaisen terveydenhuollon päivystyspalveluista.
Yrityksen palveluksessa työskentelee lääkäreitä yli 240 suomalaisessa kunnassa. Muistutuksen vuoksi, Suomessa on yhteensä 342 kaupunkia ja kuntaa.
Totta, kai tietoa on käytettävissä vähemmän, kun kosketus potilaaseen on lyhyt. Mitä vähemmän on tietoa, niin sitä tärkeämpiä ovat apuvälineet.
Yksityisin voimin hoidettavalla Taulumäen terveysasemalla Varkaudessa työskennelleet lääkärit toteavat, että vain harvan potilaan hoidossa on todellista jatkumaa ja se näkyy myös hoidon laadussa.
Näissä tilanteissa lienee helpompaa määrätä potilaalle uusi lääke kuin jättää vanha pois. Toisaalta, iso osa resepteistä uusitaan yhä uudelleen edes potilasta näkemättä.
Osa nuorista lääkäreistä toteaa työn terveyskeskuksissa olevan loputonta lapiointia, minkä takia myös pakollinen ja pitkä eurolääkäri-vaihe tympii.
Attendo MedOnen internetsivuilla todetaan, että väestön ikääntyminen tuo uusia haasteita terveyskeskuspäivystyksiin. En epäile tätä hetkeäkään.
Monella ennen valmistumistaan lääkärin töihin vuokrafirman kautta lähtevällä on vanhustyönkurssi vasta edessä. Nuorelle lääkärille ongelmaa ei kuitenkaan välttämättä tuota kurssin käymättömyys, vaan sen tuleva sisältö.
Puhutaan lääkkeiden yhteisvaikutuksista, mutta yksilöinä vanhukset unohdetaan, eräs nuori lääkäri totesi. Hän lisäsi saaneensa parhaan oppinsa vanhustyötä varten geriatrilta, joka muistutti, että vanhukset ovat ihan samanlaisia ihmisiä kuin muutkin.
On takuulla paikkoja, joissa saatetaan unohtaa, että vaikka ihminen vanhenee ei hänen psyykeensä muutu.
Tottakai on tärkeää saada sille kaukaisellekin terveysasemalle lääkäri myös pyhäpäiväksi, mutta entä kun vaihtuvat lääkärit ovat pelkkää arkipäivää ja lääkäri on tullut terveyskeskukseen vain lapioimaan hulppea palkka motiivinaan?
Millä motiivilla meitä siis lopulta hoidetaan? Onneksi iäkkäiden lääketietokantaa tehneet ihmiset eivät ajatelleet palkkiotaan rahana.