Elämä on unelmia ja niiden toteuttamista: Jack Sparrow vierailla vesillä
Jack on roolihahmona aivan mahtava, jo pelkästään ulkoisen olemuksensa, mutta myös käytöksensä perusteella. Eleet, ilmeet ja lausahdukset tuovat oman hauskan lisänsä hahmon esittämiseen. Mietimme yhdessä mitä lausahduksia hän voisi käyttää missäkin tilanteessa ja jälleen totesin tyttärelläni olevan loistava tilannetaju - mistäköhän perittyä?
Voi kunpa olisin voinut olla mukana koulussa seuraamassa tyttäreni "esiintymistä" Jackina.
Onneksi aloitimme hahmon valmistelut jo hyvissä ajoin, sillä jo pukeutumiseen tarvittiin monenlaista. Punanaamiosta tilasin mm. peruukin, hatun, partakrepit ja iholiiman. Takki ja vyö löytyivät pikkurahalla kirppikseltä, liivi huutonetistä. Paidan ostin uutena ja kangasvyö on kahtia leikattu ja ommeltu pala pellavakangasta.
Takkiin ompelin kultaiset napit tuomaan hieman lisää loistokkuutta. Asu oli mielestämme oikein onnistunut, vaikka ei täysin vastannutkaan esikuvaansa.
Tyttäreni hoiti meikkaamisen ja itse pähkäilin partakrepin kanssa tuntitolkulla. Kaikki kunnia maskeeraajille, vaikka näin ensikertalaisina onnistuimme ehkä jopa yli odotusten viiksien ja parran suhteen. Kärsivällisyys ei edelleenkään kuulu hyveisiini, joten aikamoinen show oli odotettavissa aamulla ennen kouluun lähtöä.
Heräsimme hyvissä ajoin ja ihme, sekä kumma, saimme kaiken kuntoon ilman suurempia vaurioita. Hermot pysyivät kurissa ja tunnelma oli jännitystä tihkuva. Tytärtäni kävi sääliksi liimaillessamme viiksiä ja partaa todella tujulla liimalla, joka ei taatusti tuntunut hyvälle. Edessä on vielä karvojen poistaminen - ai, ai.
Lopputulos oli mielestämme hyvä ja ajaessamme koululle olimme vähän pettyneitä, koska pahasti näytti siltä, ettei kovin moni muu ollut paneutunut naamiaishahmoihin. Toivottavasti joukkoon on kuitenkin mahtunut edes muutama mielikuvituksellinen kirjallisuushahmo.
"Niin, olisit varsin viehättävää seuraa", Jack kähisee Winx-sarjasta tutulle Tecnalle ja matka kohti vieraita vesiä voi alkaa.
Lähettänyt Kirsi Järvinen klo 10.59
Kari Kekki 7. lokakuuta 2015 klo 20.08
Luovaa hulluutta ja hullua luovuutta!! Hienoa! Olispa munkin kouluaikana ollu tollasia teemapäiviä.
Kirsi Järvinen 7. lokakuuta 2015 klo 20.43
Lisää tällaisia luovuuspäiviä :D. Koskas pidetään mein "luokan" teemapäivät? Ja millä teemalla, hmm
Anne H 12. marraskuuta 2015 klo 16.53
Upeaa paneutumista koulutehtävään!Niin sitä pitää :)
Kirsi Järvinen 12. marraskuuta 2015 klo 17.26
No tässähän tää surullisen kuuluisa kilpailuvietti vei taas mennessään... Olispa opiskelu aina näin kivaa :D