Neljäs käsky | Vita Historica
25.01.2010 klo 9:18 am
Lapsena luetuista Topeliuksen tarinoista on (syystä tai toisesta) jäänyt parhaiten mieleen pikkupoika, joka veistää kaukaloa. Vanhemmat kysyvät ”miksi?” ja poika sanoo, että he saavat siitä vanhana syödä, niin kuin he nyt isoisälle vastaavassa astiassa ruuan antavat. Vanhus pääsee takaisin ruokapöytään.
25.01.2010 klo 12:40 pm
Sama tarina pyöri mielessä. Se on myös hyvä esimerkki siitä, miten vanhemmat voivat huomaamattaan tarjota ihan toisenlaista käytösmallia kuin mitä ehkä virallisesti opettavat.
Tuosta tuli mieleeni myös tutkija Barbara Hanawaltin jossakin kirjassa esittelemä samantyyppinen kertomus keskiajan tai uuden ajan alun Englannista, jossa (ja nyt puhun muistinvaraisesti) pikkupoika oli tarjoamassa vanhemmilleen peitteenpuolikasta, samoin ottaen mallia siitä, miten vanhemmat kohtelivat hänen isoisäänsä.
Edelleen muistelen, että Hanawalt tulkitsi sadun osoitukseksi poikasen säästeliäisyydestä, mutta mielestäni se oli niin lähellä tuota Topeliuksen kertomusta että se oli pikemminkin luettavissa piltin esittämäksi kritiikiksi vanhemmilleen: kuten te kohtelette isovanhempia, niin tullaan teitäkin kohtelemaan.