19.06.2019, klo 23:00:03
Kirjoittaja Aihe: Koska syödään? - ruoka sarjakuvissa (Luettu 15200 kertaa)
Re: Koska syödään? - ruoka sarjakuvissa
« Vastaus #30 : 18.12.2005, klo 09:04:49 »
Valkoviiniin juusto sulatetaan kattilassa. Kerran tehtiin bileissä, mutta kai se punaviiniinkin onnistuu. Emmentalia ja gruyerea laitettiin. Nautitaan kuumana suoraan kattilasta leipää siihen kastaen, ihan kuin Asterixissa. Helppoa valmistaa. Sekoitettava vielä pöydässäkin että seos on tasaisen paksua.
Valmisfondue on kuulemma hyvää, mutten ole maistanut. Myös fonduepatoja olen nähnyt Suomessakin myynnissä, mutta en tiedä onko sillä käyttöä. Keittiöön vain kertyy turhaa roinaa jota käyttää harvoin.
« Vastaus #31 : 18.12.2005, klo 11:03:28 »
Lainaus käyttäjältä: VesaK - 16.12.2005, klo 16:28:28
Juu, ja nuohan ovat lapsille suunnattuja. Semmoinen "aikuisten oikee" keittokirja kuten "Puolialaston kokki" olisi mainio Asterixin pohjalta toteutettuna.
Minulla on "Madam Maigretin keittokirja".
Mainio opus. Samankokoinen pokkari kuin Maigret-dekkaritkin. Aukeaman tosella sivulla on lainaus Maigret-kirjasta, kohtauksesta, jossa kyseistä ruokaa syödään ja toisella on sitten itse ruokaohje.
Aitoa ranskalaista kotiruokaa viiskytluvulta. nam.
Suosittelen vaikkapa pukinkonttiin.
Kirja on ihan suomenkielellämme.
« Vastaus #32 : 28.12.2005, klo 17:48:43 »
Asterixista puhutaan, mutta niiden sarjojen kovin syöjähän on Obelix, joka syö ja syö ja syö ja syö ja syö vielä yhden villisian. Asterix Belgiassa -albumissa belgit syövät melkein Obelixin veroisesti. Amerikassa Obelix syö kalkkunoita ja karhuja, Intiassa kokonaisen kamelin.
Olen muuten syönyt villisikaa kerran (ravintolassa). Sikaahan se on, mutta on siinä vähän riistan makua. Ihan jees. Karvinen on kova syömään ja Kersantti Ärjylä. Nemikin on muuten kova syömään vaikka ei kasvissyöjänä villisikaan koskisi. Suklaiseen possuun kyllä. Läski-Freddy ja varsinkin hänen kissansa ovat aikamoisia syöjiä. Vähän harvinaisempi on Guillotin ja Winzin hienossa sarjakuvassa Kuusi Kaverusta Pihvi-niminen kaveri.
Aku Ankan hahmoista varmasti Mummon laiskanpulska renki Hansu on varsin kova syömään. Ja intiaanipäällikön pienet kalkkunanpoikaset, jotka söivät Jali Partasudin karvat.
« Vastaus #33 : 28.12.2005, klo 19:47:23 »
Pihvihän oli Neljässä Ässässä. Ruoka maistui.
Kuusi kaverusta on ilmeisesti tunnetumpi ranskalaisena nuortenromaanisarjana. Luin niitä skidinä, mutta muistan vain kaljun kaverin joka piti aina baskeria. Olen nähnyt yhden sarjiksenkin nimeltä Mustajärven peto.
Paul-Jacques Bonzon kirjoitti kirjat, mutta sarjis oli mielestäni samoista kaveruksista.
« Viimeksi muokattu: 28.12.2005, klo 19:49:46 kirjoittanut Surfin Joe » tallennettu
« Vastaus #34 : 28.12.2005, klo 20:33:42 »
Lainaus käyttäjältä: Surfin Joe - 28.12.2005, klo 19:47:23
Jep, sarjakuva onkin kirjan pohjalta, mutta oletin että ko. sarjakuvia on enemmänkin. Sarjakuvassa vilahtelee Tintti, Dupondtit ja Niilo yhden kaveruksen paidassa jossa lukee M'enfin, mitä se tarkoittaa arvon ranskaaosaavat? Olen hieno? Jälki on kuin Hard Boiledia, aika tarkkaa. En ole tosiaan minäkään nähnyt muita albumeita Kuudesta Kaveruksesta.
« Vastaus #35 : 28.12.2005, klo 22:52:59 »
M'enfin on Niilo Pielisen sanonta ja se tarkoittaa Franquinin mukaan että nyt loppuivat sanat. Mutta siis ihan keksitty ilmaus Niiloa varten. Ihan Niilo Pielisestä se on kuulemma ranskan yleiskieleen periytynyt.
Suomennoksissa se on "hetkinen", myöhemmissä Semicin suomennoksissa "no mutta", "no jopas" tai vastaavaa.
Ruotsiksi "men jösses".
« Viimeksi muokattu: 30.10.2009, klo 18:53:53 kirjoittanut Joe » tallennettu
« Vastaus #36 : 05.11.2006, klo 12:35:26 »
Lainaus käyttäjältä: Timo Ronkainen - 16.12.2005, klo 15:04:03
Asterix lyö vetoa -albumin kaikki ruokalajit ovat oikeita olemassa olevia erikoisherkkuja. Hölynpölyä myöten.
Hölynpöly on näitä, siis minttukaramelleja.
« Vastaus #37 : 05.11.2006, klo 13:55:14 »
Suomeksi on tuon lisäksi tullut ainakin Kasper-nuken arvoitus. En muista ao. albumin sen enempää kuin Mustajärven pedonkaan juonta kunnolla, vain sen, etten pitänyt kummastakaan tarinasta suuremmalti, niissä oli määrittelemättömän kummallinen tunnelma. Pitäisi lukea uudestaan, jos jostain löytäisi, sivukirjastojen sarjishyllyissä tällaisia välillä ajelehtii.
Mitä ketjun varsinaiseen aiheeseen tulee, niin minua on aina liikuttanut suunnattomasti muuten niin kovin kultivoituneen Ressun varaukseton rakkaus kekseihin ja niiden kykyyn selittää maailmaa; tuo mieleen oman koirani. Kun Jaska Jokunen pohtii, onko mahdollista rakastaa kahta tyttöä yhtäaikaa, toteaa Ressu: "Minulla oli kerran kaksi keksiä, suklaakeksi ja pähkinäkeksi...ja minä rakastin niitä molempia."
Tässä ketjussa toisaalla mainittu alkuhärkä oli tuttu vielä antiikin jälkeenkin, sivuaineen tenttikirja ja Wikipedia tietävät kertoa, että viimeinen yksilö kuoli Puolassa vuonna 1627.
« Vastaus #38 : 05.11.2006, klo 14:17:12 »
Alkuhärkä esiintyy Asterixissa elävänäkin. Asterix Hispaniassa -albumin loppupuolen villihärkä on alkutekstin mukaan "auroch".
« Vastaus #39 : 05.11.2006, klo 14:27:27 »
Menkää Kvaakin kulinaristit Tallinnaan. Uutta nykytaiteen museota en ole nähnyt mutta tuo ensinmainittu baari on testattu ja se on niillä nurkilla. Erittäin ankara mesta mutta sopii erinomaisesti jos on taiteilijan mielenlaatu ja budjetti. Kaikissa näissä saa ymmärtääkseni villisikaa.
dit. Tallinnassa (ja koko Baltiassa) saa myös karhua melkein mistä vaan. Sitä syövät typerät venäläiset ja amerikkalaiset nousukkaat, isot trikiinit vain heille. Vaikka eläinten tappaminen ja syöminen on mielestäni todella kannatettavaa ja hienoa touhua niin jotain rajaa pitäisi sentään olla
« Viimeksi muokattu: 05.11.2006, klo 14:32:59 kirjoittanut Antti Vainio » tallennettu
« Vastaus #40 : 30.10.2009, klo 18:51:29 »
Pirkale teki ripsakopsaa Järvilinnain sormuksessa. Siinä oli mausteita eikä mitään muuta. Tyrmäholvin herran mielestä se oli hyvää.
Vs: Re: Koska syödään? - ruoka sarjakuvissa
« Vastaus #41 : 03.11.2009, klo 03:41:10 »
Lainaus käyttäjältä: Justus - 28.12.2005, klo 17:48:43
Amerikassa Obelix syö kalkkunoita...
Tarkoitat siis klukluja, kuten Obelix nuo otukset ensi kertaa nähtyään hauskasti nimesi. Obelixin dieettiyritelmä on myös jäänyt mieleen. Tiukka ruokavalio sisälsi vain pieniä keksejä... joiden päällä oli kokonainen villisika.
« Vastaus #42 : 01.11.2010, klo 20:34:51 »
Lainaus käyttäjältä: Spip-orava - 30.10.2010, klo 10:22:46
Jos muutamasta sesteriuksesta haluaa päästä eroon, niin näyttää että helsinkiläisravintolassa olisi jouluun saakka tarjolla Asterix Menu:
http://www.ruokala.net/uutiset/2010/10/helsinkilaisravintola-loi-asterixin-gallia-menun
« Vastaus #43 : 05.11.2010, klo 09:20:34 »
Sarjakuvakeittokirjoihin voinee lisätä tämän La Tablen reseptikirjan.
Herkullinen yhdistelmä La Table -sarjakuvia ja ruokareseptejä.
Kaikista annoksista upea värikuva.
Eli niitä Hesarin Ruokatorstai-palstalta tuttuja pilakuvia.
« Vastaus #44 : 05.11.2010, klo 13:10:15 »
Humoristisissa (ja joskus vakavammissakin) japanialaisissa sarjakuvissa ja animaatioissa tuntuu elävän vahvasti ainakin yksi normaalin näköinen mutta suursyömärihahmo. Monesti syöppö on yllättäen hoikka nainen (Slayers, Samurai Champloo). Ruokaa vedetään naamaan Obelixmaisia määriä raivokkaasti hotkien. Nuudelit imetään naamaan pitkinä rimpsuina. GTO:ssa koululaiset syövät tilaisuuden tullen arvokasta mutta aivotoiminnalle ilmeisesti hyvää rasvaista tonnikalaa. Dragon Ballin Gokukin on tilaisuuden tullen aikamoinen ruokaimuri.