Siitepölykausi paheni loppua kohti
Kevät suosi leppäallergisia, sillä lepän siitepölykausi oli Kaakkois-Suomessa puolet tavanomaista lyhyempi. Kaukokulkeumia ei juuri havaittu, siitepölyjä laskettiin vain kymmenesosa keskimääräisestä ja vuorokausipitoisuudet eivät nousseet suuriksi yhtenäkään päivänä. Maakunnan leppäallergikoille kausi oli todennäköisesti vähäoireisin Joutsenossa vuonna 2001 alkaneen seurannan aikana.
Myös koivuallergiset selvisivät tavallista helpommalla, vaikka jo huhtikuun lopulla mitattiin yli tuhannen hiukkasen vuorokausipitoisuuksia. Oireita aiheuttavia suuria pitoisuuksia mitattiin keskimääräistä useampana päivänä, mutta todelliset huippupitoisuudet jäivät vähiin. Niinpä Joutsenossa havaittiin kukintakauden aikana vain kolmannes keskivertovuoden siitepölymääristä. Edellisestä keväästä määrä tippui viidesosaan.
Heinien siitepölykausi oli keskinkertainen, vaikka lämpimän sään myötä siitepölyjä havaittiin säännöllisesti jo kesäkuun alusta lähtien. Siitepölykauden paras terä tylsyi kuitenkin heinäkuun sateissa, joten siitepölymäärät ja suuret vuorokausipitoisuudet olivat lähellä edellisten vuosien keskiarvoja.
Kaakkois-Suomen siitepölykausi päättyi ennätysmerkeissä. Pujot saivat voimaa heinäkuun sateista ja isoiksi venähtäneet versot kukkivat loppukesällä tavanomaista voimakkaammin. Joutsenon mittauspisteeseen siitepölyhiukkasia kertyi yli kaksi kertaa keskimääräistä enemmän ja edellinen ennätys vuodelta 2002 lähes kaksinkertaistui. Pujoallergisille siitepölykausi oli todennäköisesti pahin nyt seitsemän vuotta jatkuneen seurannan aikana.