verstas: huhtikuuta 2012
Väänsin kaikille tenaville "vappuhatut". Esikoiselle tein kokonaan puuvillasta, muille laitoin valkoisen osan froteesta. Lisäksi väkersin simppelit etiketit simapulloihin, kun sain jopa itse tehtyä sitä. Kuvassa tosin on jo tyhjiäkin pulloja :b
Ylimmäisen kuvan ottaminen päättyi lasten väliseen joukkotappeluun, ja nuorimmat tunkivat serpentiiniä kaksin käsin suuhunsa. Talossa ei enää ole yhtään ehjää ilmapalloa, sokeria ja nakinpätkiä on mitä mielikuvituksellisimmissa paikoissa - ja olkkarista on vielä moppaamatta muutamia simalasillisia. Ilma vain on niin hieno, että väliäkö pienillä epäkohdilla! :))
Lähettänyt Viivi klo 15.34 2 kommenttia
Bongasin Jotexin verkkokaupasta kiinnostavat keittiöpyyhkeet. Pakettiin kuuluu kolme erilaista pyyhettä. Materiaali on melko ohutta puuvillaa, mikä oli ensi alkuun hienoinen pettymys. Värit säilyvät kuitenkin hyvin pesussa, joten hoitanevat virkansa.
Keltaista omenakuviollista tilasin kappaverhonkin muodossa, kun arvelin että voin siitä ommella jotain kivaa näille kaveriksi - vaikkapa patalaput.
Lähettänyt Viivi klo 10.49 1 kommenttia
Ompelin vanhimmalle pojalle lakin maatilakankaan jämistä. Kangasta valitessa kaverille oli tärkeintä, että siinä olisi "sinistä ja lehmän kuva". Tässä kivassa vihreäsävyisessä maatilakankaassa molemmat kriteerit täyttyivät. Minulla on ollut tätä turkoosina, harmaana ja nyt tällaisena vihreänä. Nyt olisi aika löytää lisää, kun kaikki edellä mainitut on saksittu...
Lähettänyt Viivi klo 12.23 0 kommenttia
Ompelin aamunavaukseksi lippalakin froteesta, joka on aikaisemmin palvellut pyyhkeenä.
Lähettänyt Viivi klo 8.51 2 kommenttia
Piti hakea myyjäisleivonnaisille Tiimarista pakkausmateriaalia, ja samalla täydentyi servettivalikoima. Pisketit omapäinen pikkuneiti pyöritteli Aivan Itse, ja "aikuiset ei saa puuttua yhtään".
Oikeasti pöytä katetaan kunnolla vain noin kerran-pari viikossa, mutta servettejä on silti kiva olla joka lähtöön. Koetan parhaillaan keksiä niille jotain vähän toimivampaa säilytystapaa – tätä nykyä kun majailevat jauhopussien kanssa samassa vetolaatikossa somassa sekamelskassa. On niin kaaos kun ei ole toimivia tiloja. Asiallahan ei luonnollisestikaan ole mitään tekemistä sen kanssa, että tavaraa haalitaan koko aika lisää...
Lähettänyt Viivi klo 21.49 0 kommenttia
Käly toimitti minulle löytämänsä naisten kokoa olevan essumekon, että heläyttäisin siitä liivimekon taaperolle. Olen kai ihan mainonnan uhri, kun sommitellessani kaavoja passelisti reikien, tahrojen ja sisäänottojen ulottumattomiin tuli mieleen Vianor...
Lähettänyt Viivi klo 21.05 0 kommenttia
Nuo tenavat on niin innokkaita leipureita (ja ennen kaikkea taikinansyöjiä), että koko ajan pitäisi olla keittelemässä piparitaikinaa. Lisäksi ne vielä keksii kaiken maailman otuksia, mihin ei ole muotteja. Minullakin kiinnostaisi kyllä tehdä ihan omia kuvioita, mutta materiaali on ongelma. Säilyketölkki ei toimi ja reikävannetta en tähän hätään löytänyt. Linnun vääntelin pyöreästä muotista.
Lähettänyt Viivi klo 17.28 3 kommenttia
Pilkoin taas pikku pätkän pussilakanasta, joka tuli torpan myötä. Vuoret laitoin lakanasta, joka lähti matkaan Kontista.
Lähettänyt Viivi klo 17.22 0 kommenttia
Erehdyin pistäytymään Iittalan verkkokauppaan, ja... kun näin tuon Primadonnan hevonen -mukin, niin oli pakko tehdä pieni tilaus. Nuo kukat on aivan mahtavia! Katselin tuossa juuri omia maalauksiani, ja huomasin että tykkään varistella niihin kasveja ja kukkasia, erityisesti sellaisia joissa on heteet. Yritän välttää tietoisia vaikutteita, mutta tiedä sitten ovatko rustailemani rehut puhtaasti oman pääni tuotoksia vai muumivaikutteita ;b
Toisena on se Hurraa! -kuppi eli designpääkaupunki 2012 -vuoden kunniaksi leivottu komistus. Lisäksi otin valikoiman laseja, joissa on kyllä arkea sulostuttava kuvitus. Nämä suositellaan pestäväksi käsin, mutta tosipuheessa meille voi muuttaa vain sellaista tavaraa, joka kestää hain hampaat, karhun kynnet ja pesukoneen. Luulen, että kaksi viikkoa tiskaan urheasti ja sitten unohdamme koko jutun ja kuvat häippäisevät suloisesti aikojen saatossa...
Lähettänyt Viivi klo 13.17 1 kommenttia
Ompelinpa taas. Tämä on jotenkin niin höpsön mariannekarkkimainen. Palvellut entisessä elämässään verhona, yllättäen. Vuori on omaa sukua lakana.
Lähettänyt Viivi klo 16.56 4 kommenttia
Käly halusi viedä vauvalahjaksi jotain minun käpälissäni valmistuvaa, ja päätyi uusretrosta siilikankaasta tehtyyn pikkuruiseen kesäiseen lakkiin.
Laitan ompelemiini juttuihin yleensä kokomerkinnän. Aikaisemmin laitoin merkinnät siirtopaperilla, joka on tämä perinteinen tulosta-ja-silitä -menetelmä. Oman kokemukseni mukaan se ei pidemmän päälle säily hyvänä pesuissa (kerää irtovärin koneessa ja lopulta murenee pois) ja sulaa jos sitä koskettaa raudalla. Ja onhan se kieltämättä aika monivaiheinen homma. Nykyään käytän satiinisia merkintälappuja, joihin on painettu valmis teksti.
Tekstin yläpuolelle kirjoitan koon joko Prymin tekstiilikynällä (kuin mustekynä, mutta pärjää pesussa) tai Sharpien pesulatussilla. Jälkimmäinen leviää ruman näköisesti, mutta ei ole moksiskaan pesusta. En silti uskalla käyttää tussia niihin ompeluksiin jotka muuttavat toisiin koteihin, olisihan se kurja jos vaatekappale turhaan tuhriintuisi jonkun tussin tähden.
Muovia, muovia... otin tämän pikku valikoiman Kontista mukaani. Typykkä omi keltaisen heti vakituisekseen, kun on vakuuttunut että rinsessat syövät samanlaisista.
Lähettänyt Viivi klo 8.04 0 kommenttia
Vihreä ja muovinen, siinäpä kaksi hyvää syytä päätyä minun matkaani. Kolmas voisi olla vuosikerta :b
Huippuhienot servetit ovat suloinen matkamuisto lukuisilta vuonojen maan reissuilta, niitä myy (ainakin myi) Åhléns.
Linkin takaa löytyy kerrostarjotin minun makuuni... ja paljon, paljon muitakin herkkuja.
Lähettänyt Viivi klo 8.48 0 kommenttia
Löysin kirpputorilta kivan, leveytensä puolesta pinnasänkykokoisen peitteen. Olen haalinut näitä päiväpeitoiksi ja retkikäyttöön. Joitakin näistä on kaksi samanlaista, ja se onkin kiva ettei mene sitten liian kirjavaksi kun ne pääsevät oikeasti käyttöön. Viime aikoina ei ole paljon tullut päiväpeittoja käytettyä, hyvä jos kerran kuussa viikossa vuoteet saa pedattua :b
Lähettänyt Viivi klo 8.48 2 kommenttia
Keskimmäinen tenavamme on tehnyt jonkinlaisen ennätyksen lautasten rikkomisessa. Harmillisesti hän se on onnistunut pilkkomaan kaikki mummolta saamani lautaset. Asiaa lienee edesauttanut nykyisen asunnon laattalattia, joka alkaa juuri syöttötuolin takaa.
Muovilautaset eivät ole keveytensä vuoksi mitään käytännöllisyyden huippuja lasten kanssa, mutta ainakin ne säilyvät varmemmin ehjinä! Sitä paitsi tai oikeastaan ennen kaikkea ovat vielä kauniin värisiä :))
Sarviksen 608 -lautasia löytyi vino pino kirppikseltä. Vanhastaan kaapista löytyvät oranssit ovat Orthexin tuotantoa (malli 191), kuin myös vihreät (matala malli 190, syvä 191).
Lähettänyt Viivi klo 19.29 1 kommenttia