Kaaos kukkaruukussa - Chaos on a flower pot: helmikuuta 2017
Ohje täältä. Muunsin ohjetta niin, että käytin valmistukseen tavallista vispikermaa
ja loppuun kermavaahtoon en laittanut valkosuklaata.
Makoisia hetkiä laskiaisena ja Hyvää viikonloppua!
Ps: jos nyt aloittaisi sen jonkinlaisen "tauon"!;) Palaan taas kunnes on asiaa mistä kirjoittaa.
Suomen Vesiputoukset -sivuston äänestystulos Suomen juhlavuoden vuoden vesiputoukseksi
Suomen vesiputoukset -sivusto järjesti Suomen 100 -vuotisen juhlavuoden kunniaksi sivustollaan äänestyksen vuoden 2017 vesiputoukseksi. Äänestyksen voitti 56:lla äänellä Sallan Naruskalla sijaitseva ei niin tuttu Kullaojanputous. Ääniä tuli yhteensä reilut 310 kappaletta.
" Suomen Vesiputoukset -sivuston tavoitteena on ollut alusta alkaen edistää suomalaista luontomatkailua, ja tukea samalla syrjäseutujen matkailuelinkeinoja uusien putousnähtävyyksien esittelemisen muodossa. " -suomenvesiputoukset.fi
Tarkoituksena äänestyksessä oli tuoda esille vähemmän tunnettuja putousnähtävyyksiä ja edistää sen tulemista uudeksi matkailunvetonaulaksi. Äänestyksen päätyttyä tarkoitus on markkinoida kohdetta.
Äänestys kesti n. pari kuukautta.
Itsekinhän vierailin tuolla Kullaojanputouksella vuonna 2015 syksyllä, siksipä nostankin nyt sitä postausta tähän kun Kullaojanputous on valittu juhlavuoden vuoden vesiputoukseksi ja onhan tämä kotikuntani tuntemattomampi helmi. Onnea valinnasta Kullaojanputous!
Putous ei ole kovin korkea, mutta sitäkin mystisempi ja portainen. Alueella on myös luolia ja paljon kivikkorakkaa, ja upeita näköaloja!
Kuva vuodelta 2015, blogipostauksestani käynnistämme tuolla putouksella
Blogipostaukseni Kullaojan komeasta ja salaperäisestäkin putouksesta voit lukea tästä.
Juttuartikkeli Suomen vesiputoukset sivuston juttuun juhlavuoden vesiputouksen valinnasta.
Ps: Tämä ei ole blogiyhteistyö
Pps: Blogini jää mahdollisesti nyt jonkinlaiselle tauolla, aikamäärettä ei ole määritelty, että kuinka pitkäksi aikaa.. Mutta sitten kun on taas asian tynkää ja kun retkikelkka on taas käännetty kohti retkikohdetta.
Hyvää uutta viikkoa kaikille ja mukavaa laskiaisen odotusta! Hyvää hiihtoloma-aikaa kaikille! Nautitaan "keväthangista" (joita ei vielä täällä ainakaan ole, mutta aurinko saattaa joskus pilkahella, sitei tiiä vaikka huomena jo näkys, sielä se pilven takana odottaa..) !
#luontorakkautta,
Runebergin päivänä 5. helmikuuta oli viimeinen päivä kun Kuusamon ja Rukan alueella oli mahdollisuus päästä tutustumaan ja kokemaan ainutlaatuista tapahtumaa Polar Night Light festivalia. Silloin pääsin lopulta minäkin katsastamaan näyttelyn. Koskaan ennen en ole käynyt vastaavanlaisessa näyttelyssä, enkä liioin Kuusamon vesitornissa. Osa valotaidenäyttelystä oli Rukan laskettelukeskuksessa, Rukan parkkihallissa ja osa Kuusamon vesitornissa, Kuusamon keskustassa. Kuusamon vesitornissa on toiminut joskus aikoinaan kahvila, koskaan en ole muistini mukaan siellä käynyt, nyt oli siihen oiva tilaisuus. Maisemat yläilmoista oli huikeat, harmi vain kun oli pilvinen päivä. Nykyisin vesitornissa ei ole mitään toimintaa ja se on suljettu yleisöltä. Toki paikkakuntalaisilla oli toive, että sinne saataisiin jotakin toimintaa. Kävijöitä valotaidenäyttelyssä kuulosti olleen kohtalaisen paljon. Vielä viimeisenäkin päivänä vesitornissa oli muitakin kuin me. Odotin innoissani, että pääsen haastamaan itseni ja pääseen kiikkumaan portaita, joita ei ihan vähän ole. Mutta pettymykseksi ja yllätykseksi sisäänkäynnin aulassa oli hissi. Hissillä siis ylös ja takaisin alas.
Polar Night Light näyttely on saanut viitteitä Helsingin Lux -valotapahtumasta, itseasiassa Lux Helsingin tekijät Sun Effects olivat tätä näyttelyä toteuttamassa. Tämä Kuusamoon ja Rukalle rakennettu popup -näyttely oli avoinna 21.1-5.2 ja sen oli tarkoitus tuoda valoa keskelle pimeää talvea. Näyttely avatui aina ilta-aikaan, pimeään aikaan. Ainoastaan Rukatunturin kohteet olivat avoinna kellonympäri. Siellä oli esillä uutta ja vanhaa valotaidetta sekä suomalaisilta että ulkomaalaisilta taiteilijoilta.
Myös joitain laskettelurinteitä oli valaistu erilaisin valoin.
Vesitorni oli valaistu myös ulkoapäin. Värit vaihtuivat aina tietyin ajoin.
Vaihtumisessa oli aika pitkä aika, nyt kerkesin kuvata vain sinisen värin.
Heti sisäänkäynnilläkin oli valonheittimillä heijastettu liikkuvaa valoa kattoon ja
koko sisäänkäynti valaistui siniseksi.
Heti yläosan sisäänkäynnillä oli mahdollisuus ihastella vesitornista avautuvia upeita näkymiä Kuusamon ylle. Tunnistatko paikkoja?
Kauppakeskuksiin päin kuvattu
Janne Parviainen - Valomaalauksia
Janne Parviainen on yksi tunnetuimmista valomaalaajista. Hänen töitään on julkaistu muun muassa National Geographicissa, The Guardianissa ja Wiredissä.
Täällä olivat esillä Dhamma, Karma ja World On Our Shoulder. Ishmail Sandstroem - Mandala
Mandalassa oli liikkuvaa valoa. Mandala syttyi vähitellen koko loistoonsa.
Mandala oli tehty mm. ruiskuista.
Tero Laine & Rölli Ridanpää - Tricton custom works / Light Pipes
Interaktiivinen Light Pipes on metafora modernille kaupunki-infrastuktuurille. – Veistoksellinen teos koostuu kupariputkista, venttiileistä ja hehkulampuista.
Jim Bond - Blink
Tästä tuli ehkä hieman huono kuva, mutta tässä aiheena oli silmänräpäytys. Tämä siis räpäytti silmäluomea. Mietimme, että tekeekö se sen silloin kun siinä liikku ihminen, eli jokin liiketunnistin. Mutta jäi sitten sen kummemmin se selvittämättä. Ahkerasti se räpytti silmää.
Takaisin alastullessa vesitorniin oli vaihtunut vihreä väri.
Kun Kuusamon vesitornin maisemat ja näyttelyt oli nähty suuntasimme Rukalle, ja siellä Rukan parkkihalliin.
Janne Ahola - Counterparts
Tässäkin oli liikkuvaa kuvaa heijastettu seinälle.
Kuka muistaa koulusta piirtoheittimet? Meidän aikana niitä vielä oli, nykyään ei enää taida olla. Nämä heijastukset seiniin oli tehty piirtoheittimen avulla ja rikkinäisillä hehkulampuilla, metallinpalasilla sekä palaneilla värikalvoilla. Duncan Matthews (UK) - Dark ideas
Tässä vielä linkki artisteihin ja installaatioden tarkempaan infoon.
Tänäkin vuonna, kuten ilmeisesti jo parina aiempanakin vuonna, Kuusamo-opiston pihapiiriin Kuusamoon rakentui Kuusamo-opiston valokuvausryhmän ja muiden tahojen yhdessä rakentamaa lumiveistospiha. Poikkesin lumiveistospihalla, kuten viimekin vuonna. Tänä vuonna ehdin käymään vielä iltavalaistuksen aikaankin. Tosin helmikuun ensimmäisenä viikonloppuna, Runebergin päivänä, alkoi olla jo niin valoisaa illastakin, että paljoa se ei juuri valo valaistuksiin loistanut, mutta vähän kuitenkin. Oli myös viimeinen päivä nähdä Polarnightlight -festival taidenäyttelyn valotaideteokset, sielläkin siis poikkesimme ja olin iloinen, että poikkesimmekin, siitä lisää seuraavassa postauksessa, nyt kuvia Kuusamo-opiston lumiveistopihalta vuodelta 2017.
Mielestäni viime vuonna oli parempi lumiveistopiha. Ilmeisesti kuitenkin, joka vuosi mukana kulkee lumeen upotetut valokuvat. Veistokset ovat vain erilaisia joka vuosi, tietenkin. Ja kuvatkin ovat erit.
Miltähän tämä näyttäisi ilmasta käsin?
Lumiveistokset Runebergin päivän hämärtyvässä illassa.
Hyvää ystävänpäivää ja uutta viikkoa kaikille!
Tein ystävänpäiväleivoksia, mutta niistä ei tullutkaan kovin hyviä, eivätkä ne ole kovin esittelykelpoisia. Mutta jospa se maku paranisi vanhetessaan, kuten sitten lopulta teki Runebergin kääretortun kanssakin, se olikin lopulta ihan hyvää!
Tammikuun viimeisenä viikonloppuna vietettiin Birdlife Suomen pihabongaus tapahtumaa. Itsekin osallistuin nyt siihen muistini mukaan kolmannen kerran. Tapahtuman aikana on tarkoitus bongata pihapiirin lintalaudalla kävijöitä tunnin ajan ja siitä poimitaan se hetki kun on ollut eniten lintuja samaanaikaan ruokintapaikalla. Täältä voit lukea lisää!
Itselleni kävi nyt vain harmillisesti, että kun aloin vasta nyt kaikelta muulta touhulta kirjaamaan lintuja järjestelmään ylös, niin se päivä olikin jo mennyt. Siis havaintoja oli voinut ilmoittaa Birdlife Suomen järjestelmään 3.2 asti. Ja en siis ehtinyt niitä saada virallisesti sinne Birdlife Suomeen.
Mutta ainakin voin kertoa tulokset tässä.
Me ei olla nyt tänä vuonna vielä ainakaan laitettu omalle ruokintapaikalle mitään.. laiskuuttaan ja saamattomuuttaan, vaikka sinne pääsis varmaan nyt aika hyvin kun ei ole vielä niin paljoa lunta. Vaikka niitä on mukava seurailla ja kuukkeli on aina mukava vieras ruokintapaikalla. Niin nyt kuitenkin tämän puutteen vuoksi bongailin lintuja jälleen mummilan ikkunasta. Meillä koti ruokintapaikalla ei yleensäkään käy paljon mitään lintuja kun naapurikin ruokkii niitä. Siellä mummilassakin oli tänä vuonna mielestäni vähemmän lintuja kuin muina vuosina. Punatulkkuja oli yllättävän vähän, siihen että on vähemmän lintuja kuin aiemmin voi vaikuttaa myös se, että naapuritaloissa ruokitaan myös pikkulintuja. Ja kevätlinnut eivät ole vielä tulleet. Syksyllä, alkutalven korvalla ruokintapaikalla oli käynyt pyrstötiaisia, ne ovat harvinaisia lintulaudan vierailijoita ja niitä ei olekaan näkynyt aiemmin. Birdlife Suomen sivustolla kerrotaan että pyrstötiaisen runsas esiintyminen johtuu viime syksyn voimakkaasta vaelluksesta.
Näiden lintujen ruokailua oli mukava seurata. Heilläkin oli ihan selvät "ruokailuajat". Noin puolenpäivään aikaan oli yksi joukkosyöntipyrähdys ja aamulla oli toinen.
Viime vuosiltakin jo tutuksi tullut lintulaudan vierailija vihertikka.
Kolme närheä.
Talitiaisparvi syömässä.
Lintubongaustunnin saldo: Talitiaisia 15, sinitiaisia 1, hömötiaisia 4, vihertikka 1, närhiä 3, punatulkkuja 3 ja harakoita 2.
Sinitiaisia oli nähty aiemmin muistaakseni kolmekin. Pihapiirissä on linnunpönttöjä, joissa ainakin yhdessä oli sinitiainen pesinyt ja pesintä oli näyttäneen onnistuvan, nyt ei kuitenkaan ruokinnalle tullut kuin yksi ja sitäkään en saanut kuviin.
Täällä ei ole ollut nyt kovia pakkasia, kuten siellä etelässä. Nyt on vähän kireämpää n.-15. Pakkanen tuntuu kuitenkin kipakammalta ja aurinko paistaa kauniisti puitten latvoihin. Lauhtuvampaa lupaili! Hyvää helmikuun toista viikonloppua kaikille!
Nyt se on taas alkanut leikkotulppaanien aika. Minäkin ostin tammikuun puolessa välissä "kevään" ensimmäiset leikkotulppaanit. Vaikka ihan vielä ei ole kevät, niin ovat ne merkkejä alkavasta ja lähestyvästä keväästä. Meillähän ei ole tässä kovin lähellä kukkakauppaa mistä voisin niitä hakea, joten markettien valikoimat ovat aika tuttuja jo. Yleensä mukaani tarttuu ruokaostosten yhteydessä kaksi nippua tarjoushintaan, mutta nyt huomasin mielestäni aivan uuden jutun toisessa marketissa. 15 tulppaania 3 eri väriä, kun aiemmin on voinut, eri kaupassa tosin, ottaa kaksi väriä ja kaksi nippua. Tämä oli iloinen ja piristävä yllätys. Tykkäsin näistä jopa enemmän kuin siitä kahden eri värin yhdistelmästä. Arkailin ensin keltaista väriä, mutta otin sen kuitenkin ja hyvä että otin, tykkäsin kyllä tästä, kuin toinen vaihtoehto olisi ollut valkoinen, lila ja juurikin tuo oranssehtava tulppu. Ja minusta tuntuu, että ne toisen marketin kahden värin niput on jo heti nuopollaan ja suuntaavat minne sattuu kun tulee kotiin. Monesti valitettavasti olen törmännyt siihen, että vesi on loppu sangosta kaupassa. Mutta nämä säilyi yllättävän pitkään terhaikkoina ja pystypäin. Hienoa!
Pitäisi aina ajatella: Eilen sitä ei vielä ollut ja huomenna se on jo ohi.
Silloin ei antaisi läsnäolevan hetken tuottaa huolta.
- Friedrich Hebbel Hetkessä elämisen taitoa opetellen.. Pelaguu.
Hyvää uutta viikkoa kaikille, eletään hetkessä!