Tuulitunnelissa: Konstit on monet, sanoi akka...
Maarit 28. marraskuuta 2017 klo 15.09
Tänne rykäs viime yönä taas yhen kymmenen senttiä lunta! Kaunis Osku-koira :)
RH 28. marraskuuta 2017 klo 19.37
Täälä vielä ootellaan...
Marjaana 28. marraskuuta 2017 klo 15.17
Oi, soppa kuulostaa herkulta, ja terveellistäkin se on ;-)
RH 28. marraskuuta 2017 klo 19.38
Herkkua kyllä, mutta nähtävästi mun mahalla on sitten tullut parsakaalikiintiökin täyteen kun niin kamalat vatsanväänteet siitä tuli. Pitänee heittää pois hyvä soppa, ei kuulemma maita oikein kuopuksellekaan. Ehkä siinä kaalissa sit oli joku vika.
Marjaana 28. marraskuuta 2017 klo 20.03
Tiedätkö, mulla on ruvennut ihan viime vuoden aikana parsa aiheuttamaan ihan kammottavia vatsaoireita. Pari kertaa on tullut vähän niin kuin olis oksennustauti, kiertänyt vatsassa ja sitten tullut ylös. Kummallista!
RH 29. marraskuuta 2017 klo 15.48
Parsa vai parsakaali? Parsaan en koske kyllä ollenkaan. Ei taida kannattaa parsakaaliinkaan koskea enää.
Marjaana 30. marraskuuta 2017 klo 22.55
Cara 28. marraskuuta 2017 klo 15.37
Hienoa, että sinäkin olet käynyt päivittäin kävelyllä. Kaunis koira tuo Osku.
RH 28. marraskuuta 2017 klo 19.39
Kyllä täytyy olla tyytyväinen, että näillä keleillä ja maisemilla on saanu ulos lähdettyä!
Outo Paimen 28. marraskuuta 2017 klo 18.52
Jumankekka nainen!
Että sun pitkin mainita pulla, olen ollut mässylakossa reilun viikon ja vierotusoireet alkaa olemaan pahimillaan. Viime yönä jo pitelin kaakaojauhepurkkia kädessäni mutta vielä selkäranka kesti - ens yöstä en mene vannomaan :)
Täällä tulee räntää, enimmäkseen vettä ja saapa nähdä mitä aamu tuo tullessaan sillä pitäisi lähteä kuskaamaan yhtä kaveria sairaalaan ja ajomatkasta tulee mielenkintoinen ja räpäskää tulee taivaan täydeltä.
Komppaan muita - koiruus on ollut todella komea. Eritoten turkki koska noin hyvässä kuosissa olevia ei tule vastaan kuin harvoin.
RH 28. marraskuuta 2017 klo 19.41
Olen himoinnut pullaa jo pitkän aikaa, mutta vehnättömiä pullia ei oikeestaan saa jos ei ite tee.
Oskun turkki oli tosi komeassa kunnossa kun se meillä eleli, kun sitä hoidettiin, mutta uudessa paikassa se jäi vähän vähemmälle. Isäntä sitä aina harjaili, kun siellä kylässä käytiin, ja aika takkuinen se oli.
Onnea mässylakosta! Sie kuritat ittees sitten oikein todella!
Helmi Nainen 29. marraskuuta 2017 klo 7.33
Onpa Osku ihana, sellanen "mun koiran" näköinen! Mun luonteelle ei vaan koira sovi ja siksi sitä ei oo eikä varmaankaan tuu.
Vettä sataa täällä, lumesta ei tietoakaan. Tuolta toisaalta kuulin kanssa, että sielläpäin on maa valkoisena..
Jotenkin kivasti nyt paistaa sun parista viime tekstistä se, että mieli on parempi. Edes vähän, edes hetkittäin, se jo on plussaa! Voi kun sulla olis tänään mukava päivä!
RH 29. marraskuuta 2017 klo 15.50
On se hetkittäin parempi, tämä elämä. Ehkä se tästä.
Puskissa 30. marraskuuta 2017 klo 10.02
Pullaa on ollut mielessä leipoa jo parikin viikkoa, vaan kun ei ole ehtinyt millään ilveellä. Keskimmäinen toi köksänopelta kivan juuritaikinan ohjeen pullaa varten, sillä tulee tosi hyvää. Tosin vehnäjauhoista.
RH 30. marraskuuta 2017 klo 14.51
Pullajuurta! Oi saispa kerran elämässään syyä pullaa, joka on tehty taikinajuureen... ja kyllä se niin on, että kunnon pullaa (tai leipää) ei oikein ilman vehnää saa aikaiseksi.