Tilanne on nyt kyllä jo hallinnassa kaikilta mainituilta osilta, mutta niin, niitä asioita olen ollut hoitamassa. Oma suosikkini tässä blogissa käsittelemistäni aihealueista on ehdottomasti aina ollut tihutyöt ja tuhonta. En vain ole pitkään aikaan saanut kirjoittaa siitä aiheesta mitään, kun kukaan ei ole ollut aikoihin tuholaisiässä. Nyt on.
Ponnareistani se pitää myös. Se yrittää joskus viedä niitä vaivihkaa suoraan ranteestani. °
talo1948,
Karatin sopeutumisessa kesti keskiviikosta lauantaihin. Lauantai-iltana koirat leikkivät ensimmäistä kertaa yhdessä, siihen saakka Karat jännitti ja vältteli kumpaakin koiraa ja Benir kiusasi Karatia. Sitten ne jotenkin vaan tottuivat toisiinsa. Lasten kanssa Karat on luontaisesti hyvä, se on kiinnostunut lapsista ja osaa siksi olla heidän seurassaan rauhallinen. Ja sitten muutamia muita juttuja! Olen saanut tiloja valmiiksi, esimerkiksi ruokailutilan... melkein. Metallisia tuoleja ei lopulta mahtunutkaan pöydän ympärille tarpeeksi, ja niiden siirteleminen oli lapsille hankalaa. Päädyin vaihtamaan tuolit puisiin, neljä niistä ostin käytettyinä ja kaksi uusina. Lamppu on royaldesign.fi:stä. Ja matto on oikeastaan tässä lainassa kellarin pukuhuoneesta, se on Anttilan konkurssimyynnistä, josta tein hyviä löytöjä. Seuraavaksi täytyy päättää, millainen tuoli päätyyn sopii. Ja ripustella seinälle vielä vähän jotakin.
Tässä yritin kuvata makuuhuonetta, jonka järjestin uudelleen pönttöuunia varten. Makuuhuoneeseen saadaan toivottavasti pönttöuuni ("toivottavasti", koska projektissa on ollut vähän yllättäviä käänteitä, palaan niihin myöhemmin) lähikuukausina, joten täytyi saada se lopulliseen muotoonsa. Peili löytyi joulun tienoilla nurmijärveläisen vaateliikkeen konkurssimyynnistä. Ja tämä ei nyt liity enää aiheeseen, mutta halusin vaan kertoa että Karat näyttää tässä ja yleisestikin mielestäni ihan poutapilveltä. Lähettänyt