Viime viikon kuulumiset ja resepti kaupan päälle – koivun oksaan korkealle | Lily
4.3.2019 puro
Apua, yritän nyt saada tänne tämän muutoksen jälkeen ensimmäisen tekstin.. Saa katsoa miten käy! (Ja muuten, tätä ei välttämättä kannata lukea pahoinvoivana tai liian nälkäisenä. Älytön määrä ruokakuvia tulossa..)
Viime viikko meni jotenkin vähän kuutamolla. Mies oli työmatkalla maanantaista perjantaihin, joten olin yksin hoitamassa lapsen, koiran ja talon. Maanantaina sain tuon silmävamman ja sen takia olimme oikeastaan lähes koko viikon kotona. Silmä oli valonarka, särki ja vuosi ihan itsestään sekä hoitosalvan takia. Jatkuva siristely puolestaan aiheutti päänsärkyä ja näön sumentuminen päänvaivaa ja pelkoa. Ei hirveästi huvittanut lähteä mihinkään ihmisten ilmoille.
Onneksi naapurusto on täynnä lapsiperheitä ja viikkoon sisältyi kuitenkin sattumalta muun muassa yhteinen vaunulenkki naapurin kanssa sekä muskarissa käynti. Siellä tietenkin sattui olemaan valokuvaus laulelun jälkeen, jota tosin lähdimme lapsen kanssa vähin äänin karkuun. Äitini kävi myös parina iltana kylässä ja lisäksi ihmettelimme lapsen kanssa sulanutta pihaa ja harjoittelimme kovasti kengillä kävelyä ulkona. Eli silmävammasta huolimatta ihan mukava viikko, vaikka kotona lähinnä olimmekin.
Viikonloppu puolestaan oli sitäkin enemmän täynnä ohjelmaa, vieraita ja valtavasti hyvää ruokaa.
Perjantaina työmatkalta palanneelle miehelle tarjoilin banaanipannareita, jotka ovat myös lapsella hitti (käytössä Eeva Kolun resepti, tosin ilman suolaa). Päivälliseksi kokkailin taivaallisen hyväksi osoittautuneita vuohenjuusto-perunoita (resepti lopussa) ja ylipäätään oli ihana saada mies kotiin!
Lauantaina meille tuli ystäväpariskunta lapsensa kanssa brunssille ja muutama tunti lensi siivillä. Olen ihan koukussa Samasta padasta 2 -kirjan sämpyläreseptiin ja näitä sämpylöitä oli taas pakko pyöräyttää.
Ystävien näkemisen jälkeen lähdimme ostamaan eräälle nuorelle herralle syntymäpäivälahjaa, josta jatkoimme sitten vanhemmilleni syömään.
Sunnuntaina puolestaan kunnon aamiaisen jälkeen leivoin laskaissunnuntain hengessä hillittömän kasan pullaa. Taiteilin laskiaispullapitkon, mikä sai meille tulleilta vierailta hyväksyvän vastaanotona. Edellä mainittu 6-vuotias nuori herra totesi pitkosta silmät pyöreänä ”ei tuollaista laskaisipullaa ole olemassakaan!”ja nimesi herkun ”laskiaispötköksi”. Suosittelen muuten koittamaan tätäkin – oli meinaa yllättäen helpompi tehdä yksi pitko täytteineen kuin tehdä monta pienempää laskiaispullaa. Homma pysyi myös hyvin kasassa leikatessa. Koko pitko katosi päivän aikana, hups vain.
Elämäni näemmä pyörii pitkälti ruoan ympärillä, heh!
Mutta tässä vielä se lupaamani resepti. Näin jossain instagramin syövereissä ”uunifetaperunat”, jotka olivat uunifetapastan innoittamat. Tätä minun olikin tarkoitus alun perin koittaa, mutta koska fetan sijaan kaapissa oli vuohenjuustoa ja kirsikkatomaatit olivat unohtuneet kaupasta kokonaan, muuttui resepti lennossa. Lopputulos oli kuitenkin niin herkullinen, että taidankin jatkossa kokkailla tämän näin. Siskoni myös valitteli seuraavana päivänä perhechatissamme ruokaideoiden perään ja vinkkasin hänellekin tämän luomuksen reseptin ja illalla Saksasta kantautui uutinen, että sielläkin ruoka oli otettu hyvin vastaan. Eli,
basilikaa (tuoretta ja kuivattua)
Pese perunat sekä tomaatit ja leikkaa ne lohkoiksi.Sekoita kulhossa perunat, tomaatit, aurinkokuivatut tomaatit ja niiden öljyä, oliiviöljy, kuivattu basilika, rosmariini, pippuri ja suola. Levitä uunivuokaan/pellille. Leikkaa vuohenjuusto viipaleiksi ja levitä viipaleet pellille muiden ainesten päälle. Levitä hunajaa vuohenjuustojen päälle.
Paista uunin keskitasolla 225 asteessa niin kauan, että perunat ovat pehmeitä (n. 20-30 min).
Ripottele paistamisen jälkeen päälle vielä tuoretta basilikaa.
Tarjoile salaatin ja leivän kera.
Olkoon alkanut viikko yhtä herkullinen!
Avainsanat: laskiaispullapitko, resepti, vuohenjuustoperunat