Nelivedot: Kaikella aikansa
Torsti näyttää UPEALTA! :) Ei uskoisi 2veeksi!
Heidi Pätsi 9. syyskuuta 2017 klo 21.10
Kieltämättä on kyllä super hyvin kehittynyt! 😀 Takakorkea se on, joten kasvu vielä kesken, mutta lihaksia sillä on sen verran, ihan kuin olisi treenattu jo vähän 😂💪🏻
Virve 9. syyskuuta 2017 klo 21.29
Onpa harmillista kuulla, että lopetat bloggaamisen. Odotin jo innolla, että pääsen seuraamaan Torstin taipaletta kohti ratsua. Mutta ymmärrän kyllä lopettamisen syyt ja kunnioitan päätöstäsi. Kaikkea hyvää jatkoon ja menestystä Torstin kanssa :)
Heidi Pätsi 12. syyskuuta 2017 klo 18.12
Torstin ja meidän kuulumisia jossain määrin pystyy jatkossa kyllä seurailemaan Instagramista, sitä on kiva ja helppo päivitellä, vaikkei nyt mitään syväluotavaa sinne koskaan tule kirjoitettua :) Kiitos paljon!
henn 10. syyskuuta 2017 klo 2.08
Harmi jos lopetat bloggaamisen! Olisin niin mielelläni lukenut ja seurannut Sinun ka Torstin yhteistyötä :) Kuitenkin olen saanut blogistasi paljon motivaatiota ja hyviä vinkkejä, sekä vertaistukea omaan varsaprojektiin. Kiitos Heidi!
Heidi Pätsi 3. lokakuuta 2017 klo 17.22
Eihän sitä koskaan tiedä jos innostun uudestaan kirjoittelemaan - en varmaan kuitenkaan enää ikinä tähän blogiin, tämä on/oli lopulta Deen blogi. Torstin ja meidän kuulumisia pääsee seuraamaan jatkossa kuitenkin Instagramissa, jonne päivittelen varmasti paljon kaikkea :) Tosi haikeaa tämä lopettamispäätös on ollut suurimmaksi osaksi juuri siksi, kun luen ja kuulen niin usein, miten moni on tykännyt tätä lukea. Kiitos siis teille kaikille ihanille lukijoille <3
Hanna Våg 10. syyskuuta 2017 klo 7.26
Samoin harmittelen kuin edelliset..on kurjaa, että lopetat, mutta kyllä sun syyt ymmärrän hyvin. Torstin kasvamista olisi ollu ihana saada seurata sun analyyttisten tekstien ja laadukkaiden kuvien kautta <3 Tämä on ollu mun lempiblogeja jo vuosia ja ikävä teidän juttuja jää.
Kaikkea hyvää teidän jatkoon sitten! Mutta vielä ei oo aika sanoa heippa :)
Heidi Pätsi 3. lokakuuta 2017 klo 17.24
Instagramista: heidipatsi pääsee jatkossa seuraamaan, miten Torstin kanssa meno jatkuu :) Haikeaa, mutta ihanaa lukea, kuinka moni on pitänyt tätä lempiblogina ja harmittaa hirveästi sen vuoksi lopettaa. Mulla on ollut niin ihania lukijoita vuosien varrella, muista teitä monia nimeltä <3
venla 10. syyskuuta 2017 klo 8.26
Voi höh, sun blogi on yks mun lemppareista. Tosin tuntuu kyllä siltä, että koko blogimaailma on hiljentynyt eikä ole entisensä enää.
venla 10. syyskuuta 2017 klo 13.45
Piti jatkaa tähän vielä, mutta lähti vahingossa hyväksyttäväksi etukäteen. Eli siis ymmärrän kyllä, että esimerkiksi sulla jo kolmikymppisenä on ehkä vähän eri prioriteetit elämässä kuin kirjoitella tänne. Varsinkin jos siitä saa takaisin vielä paljon negatiivista palautetta. :)
Heidi Pätsi 3. lokakuuta 2017 klo 17.26
Nojoo, kieltämättä nyt on ollut viime vuosina vähän sellainen olo, että ei huvita syystä ja toisesta käyttää aikaa blogiin kirjoittamiseen. Vaikka harmittaa kyllä kovasti toisaalta lopettaa, siksi sitä päätöstä on puntaroitu yli vuosi, ja nyt viimeiset ajat hyvin tarkkaan, kun se ei ole ollut mikään helppo päätös. Kirjoittaminen on kuitenkin ollut todella terapeuttista ja mukavaa, negatiivisista asioista huolimatta. Kiitos teille kaikille ihanille lukijoille ja myös tottakai kaikille yhteistylkumppaneille näistä vuosista <3
Nepa 10. syyskuuta 2017 klo 8.39
Ymmärrän täysin sinun päätöksen lopettaa bloggaus.
Mutta ikävä tulee silti!
Tosi vähän aikaa ehtiny blogia seurata ja suurella mielenkiinnolla odotin mitä tulevaisuus tuo mm. sinun ja Torstin yhteiselolta..
Mutta kuten sanottu, ymmärrän kyllä 110% päätöksesi.
Vaikka tässä vielä vihoviimeisiä hyvästejä ole jätetty, haluan nyt jo sanoa KIITOS!! ja toivottaa mitä parhainta jatkoa ja kaikkea hyvää tulevaisuuteen, niin sulle, sinun miehelle kuin eläimillekin! :)
-Kiitollinen, monesti teksteistäsi inspiroitunut, hevosen pitoasi ihaileva lukijasi Napapiirin kupeesta :)
Heidi Pätsi 3. lokakuuta 2017 klo 17.28
Kiitos Nepa kauniista sanoista<3 ja ihanaa huomata, että päätöksnei ymmärretään ja otetaan vastaan näin hyvin. Minun ja Torstin kuulumisia voi seurata jatkossa Instagramin puolelta :)
Noora 10. syyskuuta 2017 klo 16.00
Höh... :/ mutta kuten muutkin ovat sanoneet, ymmärrän täysin.
Hertan kuoleman jälkeen mietin laitta blogin pois. Mitä mä sinne enää kirjoitan? Mutta silti huomasin että aina välillä tuli inspis esim autolla ajaessa "laitanpa tämän blogiin", joten joku hinku mulla on vielä ihastuttaa (ja vihastuttaa) ihmisiä mun blogilla. Mutta tiedän itsekin ettei se tule olemaan samanlaista ja yhtä 110% toimintaa kuin kulta-aikoina. En itsekään enää ole samassa tilanteessa muulta elämältä kuin silloin aikoinaan.. ymmärrän täysin mutta harmittaa koska sun ja erään toisen ihmisen suljettu blogi on melkein ainoita mitä aktiivisesti seuraan, vaikka blogeja ylipäätän kyllä luen.
Ja hei. Eihän me oltais varmaan koskaan tutustuttu ja tavattu ilman blogeja... :) <3
Heidi Pätsi 3. lokakuuta 2017 klo 17.30
Tuon inspiksen iskeminen onkin ollut se ehkä isoin syy, että tätä lopettamispäätöstä en aikaisemmin ole saanut tehtyä. Nyt on kuitenkin aika kaikekseltaan osaltani kääntää uusi sivu elämässä vähän joka asiassa :) Ja olen siitä niin iloinen, onnellinen ja kiitollinen, että juuri mm. sinuun sain blogien ansiosta tutustua! <3<3<3 Ollaan edelleen yhteyksissä! :)
Liisa 11. syyskuuta 2017 klo 15.19
Voi että, tämäkin loppuu...kuten niin moni muukin....mutta todellakin, ymmärrän paremmin kuin hyvin ja sanoisin jopa että viisasta suojella itseään. Tämä maailma on niin raadollinen. Itsekin tein saman päätöksen joitain kuukausia sitten pienen blogini kanssa. Välillä kutkuttaisi kirjoittaa ja kertoa uudesta hevosestani ja kaikesta mitä sen kanssa olen kokenut, mutta ei, en kuitenkaan aio, sillä en osaa sitä tehdä täydellä sydämellä, vapautuneesti enää. Luulen että bloggauksen kulta-ajat ovat ylipäätään ohi, mutta toivon silti hartaasti, että kaikki eivät lopeta. Erilaiset Instat ja muut jäävät kuitenkin niin paljon pinnallisemmiksi, niistä ei saa samaa tuttuuden fiilistä.
Kiitos tästä blogista, olen seuraillut vuosia teidän tarinaa! Hyvää jatkoa!
Heidi Pätsi 3. lokakuuta 2017 klo 17.35
Se juuri, en minäkään enää osaa kirjoittaa mitään tänne täydellä sydämellä. Vaikka haluaisinkin. Nyt vaan tuntuu siltä, että haluan jatkaa eteenpäin ilman blogin tuomia paineita ja velvollisuuksien tunteita. Instoissa ja muista ei tosiaan saa samaa fiilistä, kuin blogeista ja ymmärrän ettei se ole sama asia ollenkaan. Pohdiskelevaa tekstiä sinne harvemmin tulee kirjoiteltua. Mutta sieltä pääsee kuitenkin jatkossa lukemaan ja näkemään minun ja Torstin kuulumisia jatkossa :) Kiitos kauniista sanoista ja hyvää jatkoa sinullekin! <3
Anonyymi 12. syyskuuta 2017 klo 7.49
Harmillinen, mutta ymmärrettävä päätös. Hyvää jatkoa! :)
Kiitos paljon, ja sitä samaa :) <3
sonja 12. syyskuuta 2017 klo 10.04
Heidi <3 Tää sun blogis on vaan yksinkertaisesti yksi mun lemppareista!! Voin vaan kuvitella miltä kaikki ilkeät kommentit ja sellainen tahallinen provosointi sinusta tuntuu ja on tuntunut, ja ymmärrän blogin lopettamispäätöksen täysin. On ollut hienoa olla mukana seuraamassa sun ja Deen yhteistä matkaa, olisi ihana ollut nähdä täällä myös Torstin taivalta ratsuksi, mutta kuten sanoit, kaikella on aikansa. En vielä heitä hyvästejä, seuraan loppuun saakka :)<3
Heidi Pätsi 3. lokakuuta 2017 klo 17.37
Kiitos sonja! Oot yksi niistä lukijoista, jotka muistan pitkältä ajalta :) Kiitos kun olet kommentoinut ja ollut mukana jakamassa kaikkia iloja ja suruja täällä. <3 Instagramissa heidipatsi voi jatkossa seurailla Torstin edistymistä :)
Anonyymi 18. syyskuuta 2017 klo 21.31
Voi mikä harmi, että olet päättänyt lopettaa bloggaamisen! Arvostan päätöksesi, mutta toisaalta haluan sinun tietävän, miten tärkeä blogisi oli ainakin yhdelle anolle.
Heidi Pätsi 3. lokakuuta 2017 klo 17.38
Kiitos, että tulit sen kertomaan! <3 On ihana kuulla näitä palautteita lopetuspäätöksestä huolimatta <3 Kiitos!
Rosita 19. syyskuuta 2017 klo 11.32
Harmin paikka, sun blogi on ollut suosikkini ihan alusta asti. Onneksi on muut kanavat mitä kautta seurata ja kuulla kuulumisia, innolla odotan Torstin ratsu-uran alkamista! :)
Kiitos Rosita <3 sun blogia jään edelleen seuraamaan! :)
Mari 22. syyskuuta 2017 klo 18.59
Äh, harmittaa kovasti kun kaikki suosikkiblogit (täti tuuppaa, kaviouralta ym. aikuisten blogit)lopettavat. Näitä olen lukenut innoissani, koska näissä kirjoittavat aikuiset ihmiset ja voin jotenkin samaistua kirjoittajiin, samoin sinun blogisissasi on keskitytty asiaan eikä bling-blingiin tai asian viereen.
Täytynee etsiä muita keinoja seurata Torstin askeleita aikuisuuden tiellä...
Heidi Pätsi 3. lokakuuta 2017 klo 17.41
Ymmärrän ja samaa harmitellut itsekin. Luulen, että suurimmaksi osaksi monilla on kirjoittamisen into kuollut siihen, ettei huvita saada sitä kaikkea roskaa niskaansa kaikesta tekemisistä, kirjoittamisista, kirjoittamatta ja tekemättä jättämisistä jne. Etenkin jos ne alkaa vaikuttamaan ihmisten asenteisiin realielämässäkin... Mutta ei tämä silti mikään kevyt päätös ole, ja bloggaamisen positiiviset puolet ylittävät negatiiviset asiat ylivoimaisesti! Tämä on ollut hieno kokemus kokonaisuudessaan :) Kiitos itsellesi mukana elämisestä! Instasta pääsee seuraamaan Torstin kuulumisia jatkossa :)
Anonyymi 27. syyskuuta 2017 klo 17.57
Minkälaiseen kotiin Dee lopulta pääsi? Toivottavasti arvoiseensa, se on upea hevonen.
Heidi Pätsi 3. lokakuuta 2017 klo 17.43
Dee sai lopulta paremman kodin, kuin uskalsin koskaan toivoa <3 olen onnellinen, että kaikki lopulta päättyi niin hyvin <3