Kotiäidin elämää: toukokuuta 2014
Ensin täytyy pyytää anteeksi jos tämä postaus on täynnä virheitä. En edelleenkään ole sinut nykytekniikan kanssa. Tietokone on siis yhä huollossa eikä selvityspyyntöihinkään saada vastausta.
Meillä on kaksi aamuherätystä ennen ekaluokkalaisen kesälomaa. Ihka ensimmäinen kevätjuhla ja todistusten jako ovat lauantaina. Kovasti Tellua jännittää pääseekö luokalta vaikka kokeista on saanut lähes pelkästään kymppejä.
Täytyy toivoa kesäisten ilmojen palaavan. Viikonlopun juhlat ja loma kun olisivat nautinnollisempia ilman toppatakkeja. No ei 20 asteen tiputus sentään saanut aikaan talvivermeiden esille kaivamista :)
sitä siis tulin vain sanomaan että hengissä ollaan. Toivottavasti jo ensi viikolla pääsen koneelle ja seuraamaan blogimaailmaa ahkerammin.
Lähettänyt Nanna klo 20.22 Ei kommentteja:
Olen varmaan aikaisemminkin maininnut olevani huono kokeilemaan uusia vaatemerkkejä etenkään ellen juurikaan ole muualta niistä kokemuksia kuullut. Kevääksi kaipasin pienimmälle lisää niin kovin käteviä haalareita ja taannoin yön pimeinä tunteina tilasin muutaman Mainion. Tämä oli ehkä viimeisin opetus siitä ettei pitäisi tilailla yhtään mitään silloin kun olisi unten aika. Poika kirjaimellisesti hukkuu haalariin. Ehkä sitten syksyllä jo mahtuisimme? Ihana se kuitenkin on vaikken pimeänä sadepäivänä vauhdikkaan vesselin kanssa hyvää kuvaa saatukaan aikaan.
Tellu sai tunikan joka kuvaushetkellä oli vaihteeksi pesussa. Pikkutärylle en jostain syystä tilannut mitään ja niinpä paketissa olleet Jyrän housut olivat mustasukkaisuudessa piiloutuneet sohvan alle. Muutama hukassa ollut viikko ei sentään haitannut vaikka kasvukontrollissa Jyrä oli kasvanut pituutta huimasti ja me oikeasti päästään siirtymään hiljalleen jopa jo kokoon 68. Paino pysyy tiukasti juuri ja juuri 7kg:n yläpuolella, mutta päästiin ihan normaaliin neuvolaseurantaan sillä vilkas liikkuminen varmaan hidastaa painon kehitystä.
Liikkuvasta täystuhosta on melkoisen vaikea saada kunnollista kuvaa, mutta tässä sovituskuva tilatuista housuista.
Koko 62/68 on vyötäröltä löysähkö, mutta hyvin pysyivät silti jalassa pojan kirmatessa karkuun. Täytyy toivoa että nämä luomupuuvillaiset vaatteet osoittautuvat käytössä hyviksi sillä suosin erittäin mielelläni suomalaista muotoilua sekä suomessa valmistettuja tuotteita. Mainion vaatteet tosin valmistetaan Intiassa, mutta tehtaalla on SA8000 sertifikaatti joka kertoo yhteiskuntavastuullisuudesta.
Lopuksi vielä lyhyesti hieman millainen on meidän Jyrä 9kk niin jää itselleni edes jotakin muistiin :)
Poika kävelee tukea vasten ja valitettavasti myös kiipeilee. Löydetty äitinsä kauhuksi TV:n vierestä, kun potkuauto oli sattunut jäämään sopivasti alle. Sanoo selvästi äiti, isi, ei ja oho. Omalla kielellään puhuu tauotta. Rakastaa liikkumisen ohella palloja, kirjoja sekä äitiään. Ei ei ei alkaa raikumaan ja pienet kädet huitomaan jos Jyrän ollessa sylissä joku uskaltautuukin lähestyä. Silloin kun mikään ei vaivaa poika on oikea ilopilleri joka nauraa herkästi. Äidin rakas pikkuinen!
Lähettänyt Nanna klo 13.21 Ei kommentteja:
Nyt on tullut aika ottaa hieman lomaa. Blogista siis ja pakollista sellaista. Kun tämän postauksen saan lähetettyä ja nousen tästä koneelta, en tiedä milloin seuraavaksi nettiin pääsen. Meidän kone lähtee siis takuuhuoltoon tai mahdollisesti vaihtuu uuteen eikä mitään tietoa milloin saadaan takaisin. Miehellä on kyllä työkäytössä tabletti, mutta en tiedä onko miten kotona tai osaanko sellaista edes käyttää. Ikivanhalla kännykällä nyt surffailu ei ainakaan onnistu.
Urakoin eilen sen minkä migreeniltä ehdin ja jaksoin muutaman postauksen sekä tänään muutaman lisää. Ajastettuna on nyt siis tasaisin väliajoin reiluksi viikoksi jotakin.
Säätiedotus lupailee oikein hyvää lomasäätä, joten toivottavasti saadaankin nauttia näiden sateiden jälkeen paljon ulkoilusta ja lämmöstä. Toivon siis teille ihania keväisiä päiviä!
Lähettänyt Nanna klo 7.41 Ei kommentteja:
Tänäkään vuonna en oikein jaksanut etukäteen suunnitella äitienpäivän askarteluja. Niinpä tehtiin sitä mitä pystyttiin. Osalle lahjottavista lapset koristelivat kangaskassit piirustuksillaan ja vanhimmat lahjottavat saavat lasten koristelemat maljakot.
Tai eihän nuo mitään oikeita maljakoita ole vaan pilttipurkkeja! Meillä käytetään kaupan soseita oikeastaan vaan satunnaisesti puuron maustamiseen joten piti tyytyä toisessa matalaan purkkiin. Näihin ei taida löytyä vielä kukkia luonnosta joten täytynee huomenissa ajaa kukkakaupan kautta :)
Kangaskasseissa on siis käytetty tekstiilitusseja ja purkeissa ihan lasille tarkoitettuja. Purkit saavat vielä aamusta uunikäsittelyn niin taiteilut varmasti pysyvät mahdollisen pesun jälkeenkin.
Myös pienimäisen kädenjälki tuli ikuistettua kasseihin. Ei ollut ihan helppo operaatio sillä käden paikallaan pitäminen yksin oli varsin hankalaa ja toinen pieni käpälä yritti samalla tarttua kynään. Ehkä hieman paksuhko käsi siis tuli, mutta ajatushan on se tärkein!
Huomenna onkin taas edessä kiertoajelua ja useita kahvikupillisia kun käydään lasten ja omien elossa olevien isoäitien luona. Tänä vuonna reissusta toipuminen sentään ei kestä kauaa sillä viime vuonna raskaus sai kiertoajelun tuntumaan maailmanmatkalta. Ehkä salaa joskus olen toivonut ettei näitä kiertopäiviä tarvitsisi aina tehdä, mutta kovastihan lapsia kylään jo odotellaan. Nautitaan siis kiertelystä vielä kun voidaan :)
Lähettänyt Nanna klo 19.58 2 kommenttia: