Kuullessaan sanan kulttuuri moni kierähtää kantapäillään ja liittyy ryhmään, jossa keskustellaan vakavin ilmein yleisurheilun heikohkosta menestyksestä ja keihäänheiton harmaalta näyttävästä tulevaisuudesta ajattelematta, että nuo mainetta tuoneet elämänalueet ovat osa kulttuuriperintöämme ja muokkaavat sitä ajan kuluessa.
Kulttuuriperintö- ja kulttuuriympäristö-sanoihin kohdistuva siedätys on syytä aloittaa nyt. Lähiviikkoina puhutaan kulttuuriympäristöstä, joka on syntynyt ihmisen toiminnasta ja ihmisen ja luonnon vuorovaikutuksesta. Esillä pidetään myös kulttuuriperintöä. Se kattaa aineellisen ja aineettoman perinnön, kuten rakennukset, esineet, tavat ja taidot. Aihe on ajankohtainen Euroopan kulttuuriympäristöpäivien ansiosta. Niitä vietetään viidessäkymmenessä maassa. Tapahtumiin osallistuu 20 miljoonaa ihmistä.
Meillä Euroopan kulttuuriympäristöpäivät alkavat liputuspäiväksi nimetystä Suomen luonnon päivästä 26. elokuuta ja kestävät kaksi viikkoa. Päivien tarkoituksena on huomata lähiympäristön arvot ja nähdä kulttuuriympäristö voimavarana ja hyvinvoinnin lähteenä.
Upeaa kesäistä lähiluontoa ja toimivaa rakennettua ympäristöä ihaillessa voi miettiä pitempäänkin, mikä on kulttuuriperinnössämme arvokasta ja kaivataanko ehkä jossain kohtaa avarampaa asennetta.
Muita artikkeleita tässä kategoriassa: « Parhaat puuttuivat, nuoret valopilkkuina karnevaaleilla Kesäkinnusen titteli meni oikeaan osoitteeseen »