Perustin blogin lähinnä kesän 2013 käsityöhaastetta varten. Neulomisen lisäksi blogini aiheita ovat kirjansidonta, lukeminen ja ehkä joskus pyöräilykin. Neuleeni ovat useimmiten kirjavia, harvoin yksivärisiä. Joskus langatkin ovat jo itsessään kirjavia. Suomen kielen rikkaan sanamuodostuksen takia kirjoistakin voidaan saada kirjavaa elämää. Pyörällä liikun usein poluilla, mutta kirjojen tarinoissakin on elämän polkuja - ja oman elämänsä polkujahan tässä kulkee itse kukin. tiistai 22. heinäkuuta 2014
Näinhän tässä kävi Viime kesän Kesäyön hullutuksen jälkeen (joka sain aloittamaan tämän blogin) päätin, että toista kertaa en siihen osallistu. Ei sillä, etteikö olisi ollut ihan kiva tehdä tiiviisti käsitöitä, mutta kyllä reilu 20 neule- tai virkkaustyötä kahdessa kuukaudessa - ja vielä pyöräilykautena- voi aiheuttaa käsitöihin pakkopullan tunnun, ja sitä en harrastuksiin kaipaa. No, en osallistu tänä kesänä Kesäyön hullutukseen - mutta hullutuksia on muitakin.
Juhannuksena alkoi Joulunyön hullutus eli JYH. Juhannuksesta elokuun loppuun on tarkoitus aloittaa 20 neule- tai virkkaustyötä ja saada ne jouluaattoon mennessä valmiiksi. Riippuen siitä, missä vaiheessa kesää aloittelee (juhannuksesta alkaen vai vasta elokuussa), aikaa on 4-6 kuukautta. No, tähän hullutukseen lähdin mukaan.
Tällä hetkellä aikomukseni on tehdä Muumi-amigurumeja, joihin sain jo viime jouluna ohjekirjan ja jonkin verran lankoja. Kovasti olen ohjeita katsellut, mutta en ole vielä aloittanut. Saa nyt sitten nähdä, montako muumihahmoa minulla on jouluun mennessä. Muut työt ovat varmaan villasukkia ja ehkä villatakki, johon ostin langat jo kevättalvella.
Tähän mennessä olen aloittanut kaksi sukkaa. Novitan Nostalgiasta pitäisi tulla lapsen sukka ja valkoisesta langasta vauvan junasukka. Näyttää kyllä siltä, että junasukasta on tulossa isompi kuin tuosta lapsen perussukasta. Junasukka on pyöröpuikolla, koska olen siirtänyt silmukat siihen aloittaakseni toisen sukan varren. Varsien jälkeen teen molempien kantapäät peräkkäin ja sitten molempien loppuosan.
Ja sen verran kesämietteissä näköjään olen, että lähes kaiken tässä kirjoittamani kirjoitin jo Kesämietteissä-päivityksessä pari viikkoa sitten. Toinen asia, mihin tuo otsikko myös sopii - näinhän tässä kävi: Kun pyörä on lähes päivittäisessä käytössä, niin aina välillä jotain menee rikki tai joutuu huoltamaan. Kuumana päivänä ei huvittanut lähteä kävelleen 3,5 km:n päähän kauppaan ostamaan uutta ulkorengasta, mutta pelkäsin pullistuvan kumin puhkeavan heti. Suojasin kohdan ilmastointiteipillä, poistin takajarrut käytöstä ja toivoin tilapäiskorjauksen kestävän rauhallisen ajon kauppaan ja takaisin. (Rauhallisen siksi, että vauhti piti pitää sellaisena, että jarrutus pelkillä etujarruilla onnistuu.) Rengas kesti, vaihdoin renkaan ja taas mennään :)
JYH,
Olen tänä kesänä pyöräillyt kyllä määrällisesti ihan normaaliin kesätahtiini, mutta tässä näiden Tampereen sadekauden viikkojen aikana olen miettinyt, onko pyöräilykuntoni todella huonontunut reilusti viime kesästä. Tuntuu että vauhtia ei saa pyöräilyyn millään ja keskinopeudet ovat matalammat kuin ennen. No - kieltämättä tuossa jo hiukan kuuntelin, että rahisevatko ketjut...
Eilen pesin pyörän - sadekaudella en viitsinyt, kun se kuraantuisi joka pyöräilyllä uudestaan. Olisi pitänyt. No, eilen siis pesin pyörän - ja erityisen huolella pesin ketjut ja rattaat ja öljysin ne. Yöpyöräilylle lähdin klo 23 aikaan ja tuntui kuin olisin aivan eri pyörällä ajanut. Muutaman kilometrin kuluttua keskinopeus oli 4 km/t parempi kuin kertaakaan tänä kesänä. Koko matkaahan se ei tietysti siinä pysynyt, alkumatkasta jaksaa enemmän ja pahimmat mäeetkin tulivat vasta reitin loppupuolella. Kuitenkin keskinopeus oli kotiin palatessakin 2 -3 km/t parempi kuin viime aikoina. Ei se ketjujen pesu ja rasvaus turhaa touhua ole :)
Omalta osaltaan varmasti vaikutti toki pyöräilyyn sekin, että niin kevyen liikenteen väylät kuin risteävät autotietkin olivat hiljaisia ja rauhallisia.
Yöpyöräilyä on tiedossa tänäänkin - kello 21 ajalle ennuste näyttää vielä 25 astetta, kuten eilenkin, mutta eiköhän se siitä kello 23 mennessä taas laske mukavampiin lukemiin pyöräilyn kannalta. Kaipaan edelleen niitä helteiden ja kylmien sateiden välisiä ilmoja... Lähettänyt
Kesämietteissä Reilu vuosi sitten aloitin tämän blogin lähinnä Kesäyön hullutuksen eli käsityöhaasteen takia. Haasteen päätyttyäkin olen toki kirjoittanut tänne, mutta selvästi vähemmän kuin haasteen aikana. No - nyt olen aloittamassa taas yhtä käsityöhaastetta, joten...
Tällä kertaa osallistun JYHiin. Tarkoitus on aloittaa juhannuksen ja elokuun lopun välissä 20 neule- tai virkkaustyötä ja saada ne jouluaattoon mennessä valmiiksi. Huomattavasti helpomman kuuloista kuin aloittaa kesäkuun alussa reilu 20 työtä ja saada ne heinäkuun loppuun mennessä valmiiksi, kuten siinä viime kesän KYHissä (ja myös tämän kesän, muta siihenhän en osallistu). Kyllä KYH viime kesänä ihan hauska oli, mutta minä en todellakaan ole NIIIIN käsityöihminen kuin jotkut luulevat... Teen kyllä käsitöitä, mutta en kaiken aikaa. Tänäkään kesänä en ole virkannut tai neulonut mitään, enkä sitonut kirjojakaan. Siksi 20 käsityötä ja kaksi kuukautta riitti yhden kerran. Sen sijaan 20 käsityötä ja noin 5 kuukautta (heinä-elokuusta jouluun) kuulostaa ihan hyvältä. Alustava suunnitelma on tehdä vihdoin muumiamigurumeita - ohjekirjan ja lankoja toivoin ja sain viime jouluna lahjaksi.
Edellisessä päivityksessäni kerroin japanilaissidoksella tekemästäni kirjasta. Tein toisen samanlaisen: samat sivumäärät ja sivukoot, mutta eri värit. Tämän kirjan annoin palkinnoksi evankelisen kansanopiston EFOn hyväksi järjestettäviin arpajaisiin. Olen opiskellut koulussa kaksi vuotta 1980-luvulla. Kansanopistojen taloudellinen tilanne vaikeutuu kaiken aikaa, joten opistot tarvitsevat tukea muualtakin kuin oppilaiden lukukausimaksuista ja valtion tuesta. Kesällä näistä blogin teemoista pyöräily on tärkeintä. Siitä en vain kovin paljon osaa kirjoittaa. Tänä keväänä ja kesänä ei juuri ole "ihanteellisia" pyöräilysäitä ollut. Toukokuussa oli hellettä, jolloin pyöräillessä tahtoo olla liian kuuma. Sitten alkoi kylmä sadekausi. Pieni kastuminen ei lämpimillä ilmoilla haittaa, kun aurinko ja tuuli kuivaavat, mutta kylmillä ilmoilla kastumisen jälkeen palelee kotiin asti... Ja kun sadekausi päättyi, tulivat taas helteet. Kaipaan niitä päiviä, joina ei ole tuskaisen kuuma mutta ei sadakaan. Poutaa ja noin 20 astetta, kiitos :) No, säistä huolimatta olen pyöräillyt ihan suunnittelemani verran ja samoissa lukemissa kuin viime kesänäkin: nyt on noin 1700 km poljettuna huhtikuun puolivälistä alkaen. Pyöräilyn oheistoimintona olen käynyt etsimässä myös geokätköjä. Ajatukseni oli saada kätköistä sopiva kohde pyöräilyyn ja onhan se toiminutkin niin - mutta kummasti kätköily vie myös aikaa. Parin tunnin pyöräilyyn onkin uponnut neljä tuntia. Tätyy nyt harkita, miten jatkan. Yksi vaihtoehto voisi olla, että yhdellä pyöräilyllä haen vain yhden kätkön. Toinen vaihtoehto voisi olla, että yhtenä tai kahtenä päivänä lähden nimenomaan kätköpyöräilylle ja muina päivinä en kätköjä vilkaisekaan.
Kello on 21:11 ja lämpöä on "enää" noin 25 astetta. Taidanpa lähteä kohta yöpyöräilylle. Lähettänyt
japanilainen sidos,
Kirjansidontaa osa 3 Portfoliot Portfoliot tai aanelosten kuljetuskansiot eivät ole kirjoja, mutta aika lailla samalla tavalla ne tehdään kuin kirjojen kannet. Mitataan ja leikataan kansipahvit 2 mm:n paksuisesta konepahvista, mitataan ja leikataan selkäosa ja kulmat kluutista, mitataan ja leikataan kanteen paperit halutusta paperista. Liimataan selkäkluutti pahvien molemmille puolille ja jätetään haluttu tila (10-20 mm) pahvien väliin. Liimataan ja taitellaan kulmat paikalleen. Liimataan paperi/tapetti. Tietysti kaikessa otetaan huomioon kuitusuunnat ja reunojen tai päällekkäin menevien osien leveydet. Ja mitataan millimetrin sadasosan tarkkuudella, jos tehdään huolellista työtä... :p
Selkä ja kulmat ovat mustaa kluuttia, kansien päällysmateriaali tapettia ja kansien sisäpuolella on mustaa kartonkia. Nauhat ovat mustaa silkkinauhaa. Nauhaa varten sekä etu- että takakanteen tehdään terävällä veitsellä aukko ja kuoritaan kannen sisäpuolelta nauhan levyinen ja sentin, parin pituinen kolo nauhan päätä varten. Nauha pujotetaan aukosta paikalleen ja liimataan nauhan pää koloon. Kansien sisäpuolelle tehdään kolo nauhan upotusta varten.
Viimeiseksi liimataan haluttu materiaali kansien sisäpuolelle. Lopuksi nauhojen päille tehdään jotakin, jos nauha on purkautuvaa lajia. Nauhojen päät voi ommella, joidenkin nauhojen päät voi sulattaa tai sitten voi tehdä paperista suojat, kuten näissä kansioissa. Mustassa kansiossa on päällä tapettia, sisällä mustaa kartonkia. Punaisessa kansiossa on sisäpuoli samaa tapettia kuin päällypuolikin. Punaisen kansion nauhat ovat samettinauhaa. Japanilainen sidos
"Tavallinen" kirja sidotaan vihkoina - paperista taitetaan ns. v-arkkeja, joita laitetaan muutama (tavallisesti neljä) sisäkkäin, ja näin syntyneet vihot ommellaan kiinni toisiinsa arkin taitteesta. Japanilaisessa sidoksessa paperit laitetaan irrallisina arkkeina päällekkäin. Sekä arkkipinoon että kansiin tehdään reiät ompelua varten. Tavallisin japanilainen sidos on ns. nelipistesidos, jossa ommellaan kannet ja sivut yhteen niin, että lanka kiertää selän ja pisto tehdään aina samalta puolelta. Toinen mahdollisuus on tehdä kirjan selkäosaan kuvio, joka ommellaan reiästä reikään kiertämättä lankaa selän kautta. Tällainen kuvio ommellaan kahteen kertaan. Koska joka toinen pisto menee aina etukannesta takanteen ja joka toinen päinvastoin, langat kulkevat vuorotellen etu- ja takakannessa. Toisella ompelukierroksella täytetään pistojen välit. Tämä merkitsee sitä, että reikien on oltava tarpeeksi suuret, että lanka mahtuu vähintään kahteen kertaan reiästä - ja monissa malleissa neljään tai jopa useampaan kertaan. No - kyllähän tämän tiesin, mutta en vain silti uskonut, kuinka isot reikien lopulta on oltava. Niinpä suurensin reikiäni pari kertaa työn aikana... ja yhden neulankin sain poikki. Seuraava neula oli astetta suurempi, joten neula toisaalta kesti paremmin, mutta toisaalta niitä reikiä piti taas suurentaa.
Tätä kirjaa tehdessäni tuli jo mieleen, että ainakin opin sen, että toista tällaista en tee... Mutta saa nyt nähdä. On tämä sen verran kiva malli kuitenkin.
Kirjan sivuina on 26 arkkia valkoista Artistique 115 g -paperia. Etulehtinä ja takakannen sisäpuolella (=peilinä) on harmaanvihreää pariisinpaperia. Kannet ovat 2 mm:n konepahvia. Kirjan korkeus on 205 mm, leveys 300 mm, josta sidososa on 40 mm ja ura 10 mm. Etukannessa on kaistale itse värjäämäni paperia, jota on myös etukannen sisäpuolella peilinä. Sidoskuvio on ommeltu 3-säikeisellä kalastajanlangalla.
Eri tahot ovat tehneet erilaisia listoja kirjoista, jotka pitäisi lukea ennen kuolemaa, tai listoja, joihin voi merkitä, mitkä listan kirjoista on lukenut. Näitä listoja on kiertänyt facebookissakin, mutta laitanpa nyt yhden tällaisen listan tähän. Tämä lista on julkaistu (ainakin) Keskisuomalainen - lehdessä. kopioin tämän Lasiksen blogista. Ohjeen mukaan pitää lihavoida luetut ja kursivoida osittain luetut kirjat.
Minä lihavoin sinisellä kirjat, jotka olen varmasti lukenut kokonaan ennen tämän blogin kirjoittamista, ja kursivoin ne, jotka olen lukenut osittain tai lyhennelmänä tai jotka olen nähnyt elokuvana ja/tai joista en muista varmaksi, olenko (myös) lukenut. Joistain kirjoista olen lukenut ja kuullut niin paljon, että kirjan tarina on tuttu, mutta en muista varmaksi, olenko lukenut kirjan, vai onko sitä esim. käsitelty niin perusteellisesti koulussa tai opinnoissa aikoinaan, että se tuntuu luetulta.
En aseta mitään tavoitetta sille, koska nämä saan luetuksi. Jatkossa lihavoin ilman värjäystä ne, jotka luen ja lisään myös päivämäärän kirjan nimen jälkeen. Samoin lisään päivämäärän sinisellä kirjoitetun kirjan jälkeen, jos satun lukemaan sellaisen uudestaan. Kursivoidut kirjat muuttuvat lihavoiduksi, jos luen ne tämän jälkeen.
1. Mika Waltari - Sinuhe Egyptiläinen 2. J.R.R. Tolkien - Taru sormusten herrasta
3. Väinö Linna - Tuntematon sotilas 4. Aleksis Kivi - Seitsemän veljestä
5. Väinö Linna - Täällä Pohjantähden alla 1-3 6. Agatha Christie - 10 pientä neekeripoikaa
33. C.S. Lewis - Narnian tarinat 34. A.A. Milne - Nalle Puh
50. Margaret Mitchell - Tuulen viemää 51. Nikolai Gogol - Kuolleet sielut
60. Günter Grass - Peltirumpu
61. Jostein Gaarder - Sofian maailma 62. Leon Uris - Exodus
63. Lucy M. Montgomery - Pienirunotyttö 64. Ilmari Kianto - Punainen viiva
Sinisiä eli ennen 19.3.2014 kokonaan luettuja: 36 Mustia lihavoituja eli 19.3.2014 jälkeen luettuja:
Kokonaan luettuja siis yhteensä: 36
Kursivoituja 14 (19.3.2014) Waltarin kirjoista olen lukenut useita, mutta jostain syystä Sinuhe on jäänyt lukematta. Tuntematon sotilas ja Seitsemän veljestä luettiin lukiossa - perusteellisesti pistokokeiden kera. Samoin Kalevalaa luettiin melkoisesti koulussa, mutta tuskin kokonaan. Myös Havukka-ahon ajattelija ja Vuonna 1984 kuuluvat koulussa luettuihin kirjoihin. Täällä Pohjantähden alla olen nähnyt elokuvana, mutta en muista lukeneeni, en ainakaan kaikkia osia. Lokki Joonatanin olen lukenut moneenkin kertaa
(Ainakin) seuraavista sarjoista olen lukenut kaikki osat: Peppi Pitkätossu (ja lähes kaikki muutkin Astrid Lindgrenin kirjat),
Viisikko (myös Salaisuus-sarja ja SOS-sarja) Muumit
Tintti Louis M. Alcottin tyttökirjat, samoin tämän lista ulkopuolelta Anni Swanin ja Mary Marckin tyttökirjat Untine-Auelin Maan lapset
Isä Camillot Listassa on useita kirjailijoita, joiden teoksista olen lukenut suuren osan. Muutama sellainenkin oli, että mainittu kirja on jäänyt lukematta, vaikka olen lukenut kirjailijan muita teoksia. Joitakin listan kirjoista on hyllyssäni odottamassa lukuvuoroa. Tällä hetkellä on bookcrossingissa menossa pari haastetta, joita luen - ja haasteita tulee aina uusia... Mutta täytyypä nyt yrittää lukea näitäkin, sillä tässä listassa on useita kirjoja, joita olen aikonut lukea, mutta aina ne ovat vain jääneet muiden jalkoihin.
Hah. Haastanpa Liinuskaisen lukemaan näitä kirjoja myös! Voit sitten haastaa taas jonkun muun. Mutta ei millään kilpailuajatuksella, vaan ihan omaan tahtiin. Lähettänyt
Tossuja ja patalappuja Tossut Virkkasin jo viime vuoden puolella kahdet "tennarit", ensin itselleni ja sitten joululahjaksi siskolleni. Ennen joulua en niitä halunnut täällä esitellä :) Ja joulun jälkeen unohdin.
Helmikuussa lainasin kirjastosta Jaana Vehkasalon kirjan Patalappuja à la carte. Siinä olikin monta mukavaa pannulappuideaa. Yhden helpon niistä olen virkannut, muitakin on suunnitelmissa. Pusero
Neulerenkaat Niin - ja neuleisiin liittyy sekin, että tammi-helmikuun vaihteessa katselin kaupoissa neulerenkaita. Havaitsin, että hintavaihtelu on luvattoman suurta - jopa aivan samanlaisissa pakkauksissa. Edullisimman löydettyäni menin ostamaan renkaita - mutta nepä olivatkin loppuneet.Tein sitten samaan liikkeseen verkossa tilauksen, että olisin varaajalistalla. Kuukauden verran renkaita jouduin odottelemaan, mutta nyt olen ne saanut. Erillisen sukkarenkaankin olen ostanut. Vielä en ole aloittanut mitään työtä renkailla, mutta netistä olen katsellut ideoita. Ensimmäisten kokeilujen perusteella en pidä metallipiikkisestä sukkarenkaasta niin paljon kuin näistä muovirenkaista. Kunhan teen näillä oikeasti jotakin, niin yritän raportoida kokemuksia.
neulerenkaat,
Kirjansidontaa osa 2 Joulukuun alussa osallistuin miniatyyrikirjakurssille. Kurssi kesti 5 tuntia lauantaina ja 5 sunnuntaina. Kurssin aikana opeteltiin sitomaan keskiaikainen nahkakantinen kirja - mutta 23 mm korkeana. Kurssikuvauksen mukaan aiempaa kokemusta kirjansidonnasta ei tarvittu, mutta jonkin verran sorminäppäryyttä kyllä.
Aivan perinteinen keskiaikainen teos miniatyyrikirja ei ole. Muutamassa kohdassa mutkia hieman oiottiin - esimerkiksi aitojen selkäbindien sijaan tehtiin ns. valebindit. Muuten kirja tehtiin perinteisesti: leikattiin paperit, taiteiltiin leikatut paperit v-arkeiksi eli neljän sivun arkeiksi, joista koottiin vihot, jotka rei'itettiin ja ommeltiin blokiksi eli kirjan sivuiksi. Kiinnitettiin etulehdet, lyötiin taipeet, tehtiin itse päätynauhat ja kiinnitettiin ne, leikattiin kansi- ja selkäpahvit, tehtiin selkään valebindit ja kanteen pieni koriste, kiinnitettiin kannet kirjaan ja lopuksi päällystettiin kannet nahalla ja laitettiin kuivumaan tiukkaan puristukseen hammastikut taipeiden kohdalla. Yhden kirjan teossa on monta työvaihetta!
Melkein valmis kirja puristuksessa hammastikkujen välissä, jotta taive tulee hyvin esille. Normaalisti kirja kuivuu lopuksi tiukassa puristuksessa joko ison kirjapinon alla tai kahden laudan välissä, jotka kiristetään samanlaisilla puristimilla kuin puutyössä käytetään. Pienen kirjan puristimetkin ovat pienet - asiakirjaklipsien nimellä noita myydään. Viikonlopun aikana useimmat ehtivät tehdä 3 tai jopa 4 kirjaa ja jokainen molempina päivinä osallistunut teki vähintään kaksi. Kirjoja tehtiin lomittain ja rinnakkain - kun yhden selän liimaus kuivui, ehti sillä aikaa tehdä toista kirjaa. Itse tein kolme kirjaa, joista kaksi sain kokonaan valmiiksi kurssilla. Kolmaskin oli muuten valmis, mutta kannen päällystäminen nahalla jäi kotiin tehtäväksi. Kaikki myös kuivuivat puristuksessa vielä kotona vuorokauden verran. Kirjoissa on värilliset etulehdet ja kirjat aukeavat hyvin luettavaksi - tosin niissä ei ole tekstiä. Kanteen leikattiin ohuesta pahvista kuvio. Pehmeä nahka on joustava materiaali, joten kuvion saa poimittua näkyviin nahan alta kuvion reunoja taittoluulla seuraillen. Valebindit tehtiin nauhasta ja paineltiin myös taittoluulla esiin. Lähettänyt