Floridan ihanat eläimet [osa 2] ~ Suomalainen Floridassa
Muistan, miten kevätkausi Suomessa alkoi huhtikuussa, päivien pidetessä, ilmojen vähitellen lämmetessä ja hiekan alkaessa tuoksua. Floridassa kevätkausi alkaa kuitenkin normaalisti toisenlaisissa merkeissä. Kun pihallamme luikertelee ensimmäiset käärmeet helmi-maaliskuussa, tiedän kevään tulleen. En ole siis ainoa, joka nauttii lämpimistä ja aurinkoisista päivistä.
Tänä vuonna en ole kuitenkaan nähnyt käärmeitä. Ei niin, että kaipaisin niitä, sillä inhoan käärmeitä, mutta olen silti ollut yllättynyt. Pari viikkoa sitten selvisi syy, miksi käärmeet ovat olleet vähissä: ne ovat tainneet joutua parempiin suihin.
Meiltä jäi yöunet vähiin useampana yönä. Torstain (9.4) vastaisena yönä olin vihainen koiralleni Ronjalle ja yritin turhaan saada sitä nukkumaan. Haukkuminen jatkui myös aamulla ja puoli kymmenen maissa selvisi syykin. Naapurin pihalla oli pesukarhu, joka mitä ilmeisemmin oli majaillut talomme alla.
Soitimme poliisille ja pian he saapuivatkin paikalle. Poikkeuksellisesti autossa istui kaksi poliisia (normaalisti Orlandon poliisit liikkuvat yksin). Auton parkkeerattuaan he kävelivät varovaisesti kohti pesukarhua, kädet valmiina vetämään aseet esiin. Kuulostaa hieman ylireagoinnilta, mutta tosiasiassa pesukarhuja näkee päivänvalossa lähes vain ja ainoastaan silloin kun ne ovat vesikauhuisia (rabies) ja siten vaaraksi ympäristössä oleville ihmisille ja eläimille.
Tämä yksilö teki kuitenkin kuolemaa, eikä juuri liikkunut, mitä nyt välillä se nousi istumaan ja laskeutui taas pian makuuasentoon. Poliisit soittivat eläinpartiolle ja jäimme odottamaan sen tuloa. Seuraavat pari tuntia pidin silmällä kuolevaa pesukarhua varmuuden vuoksi.
Pesukarhuepisodin jälkeen korjasimme talomme reunustaa niin, että jatkossa eläinten ei olisi helppoa päästä talon perustuksiin. Luulimmekin, että saisimme nukkua rauhassa seuraavan yön.
Toisin kuitenkin kävi. Ronja aloitti hysteerisen haukkumisen jälleen puolen yön jälkeen. Bill siirtyi yläkertaan nukkumaan koira mukanaan, sillä olimme liian väsyneitä valvoaksemme jälleen suurimman osan yöstä.
Aamulla selvisi haukun aihe. Uima-altaassamme lillui kuollut pussirotan eli opossumin poikanen, joka ilmeisesti oli myös majaillut talomme alla.
Pääsiäisen vietimme rantatalolla, toivoen, että eläinongelma katoaisi kuin itsestään. Näin ei kuitenkaan käynyt. Yö oli taas levoton. Tiistaiaamuna emme nähneet eläimiä, mutta tuoreen näköisiä kuoppia oli kaivettu talomme seinustan viereen.
Tiistaina ostimme ansan, jolla olisi tarkoitus saada eläin (tai eläimet) kiinni ja päästää takaisin luontoon kaukana meidän talosta. Eläimet voittivat kuitenkin ensimmäiset erät puhtaasti 6-0: syötiksi asetettu ruoka kelpasi, mutta ansa ei lauennut.
Sittemmin olemme pyydystäneet 2 pussirottaa ja siirtäneet ne pois meidän pihapiiristä. Toivon, että pian pääsemme palamaan normaaleihin päivärutiineihin.
Tornadovaroitus
Istuin eilen iltapäivällä kaikessa rauhassa toimistossani kirjoittamassa, kun korvia särkevä ulina keskeytti ajatukseni. Ajattelin ensin hie...