4. Kulma - Valeäiti | Arkea, meininkiä, huumoria ja syviä keloja. ' : ''; var month = [1,2,3,4,5,6,7,8,9,10,11,12]; var month2 = ["Jan","Feb","Mar","Apr","May","Jun","Jul","Aug","Sep","Oct","Nov","Dec"]; var day = postdate.split("-")[2].substring(0,2); var m = postdate.split("-")[1]; var y = postdate.split("-")[0]; for(var u2=0;u2 '+posttitle+'
tiistai 4. helmikuuta 2014 Valeäiti 4 Kommenttia
Valitettavan iso joukko teistä varmaan tietää, miltä tämän setin kasaaminen kuulostaa:
Sinne se naksahtaa, ravistelun jälkeen. Sitten painetaan pienen suun ja nenän ympärille, painetaan tsuf tsuf ja hengitellään. Ja sen jälkeen toivottavasti hengitellään. Se on muuten kumma, miten nopeasti siihenkin turtuu ettei oma lapsi hengitä ihan kunnolla. Että jaa, annetaanpa lääkettä. Mutta eihän se nyt silti mikään lottovoitto ole.
Valitettavan iso joukko teistä varmaan tietää, miltä tämän setin kasaaminen kuulostaa: Valekuva 4: Kulma Sinne se naksahtaa, raviste...
Varismami 5. helmikuuta 2014 klo 8.17
Valitettavan tuttu laite keskimmäisen ekoilta vuosilta...Tota käytettiin turhan usein, vältyttiin muutamalta päivystysreissulta. Toki sielläkin tuli käytyä lääkehappea hengittämässä,mutta ilman haleria oltais käyty varmaan 1-2 kertaa kuussa.
Pikkuveli pääsi vaan kerran testaamaan (piti toki ostaa uus laite,kun fiksuna heitin isoveljen vekottimen pois sairastelun loputtua). Toivottavasti ei tarvii enää ikinä käyttää!
Valeäiti 8. helmikuuta 2014 klo 20.13
puh, se päivystyksessä käyminen on kyllä todella kypsää :/ Kun jotuu aina arpomaan onko turhaa vai ei ja pitääkö jononttaa kauan ja ja ja...
Anonyymi 6. helmikuuta 2014 klo 11.25
Tuttu on, valitettavan tuttu. Ja käytössä nyt neljättä vuotta.
Toisaalta mielummin se kuin sinisen lapsen kantaminen juosten päivystykseen. Sekin on koettu. Toivotaan että helpottaa iän myötä! Ja toivotaan että teillä riittää vain nuo. Meillä jo montelukast ym käytössä. Ei tunnu kivalta lääkitä lasta, mutta se toinen vaihtoehto on sitten kuitenkin vieläkin ikävämpi.
Itse en kyllä ole tottunut tuohon huonoon hengittämiseen. Aina tuntuu pahalta. Vaikka kyllä siihen turtuu. Kaippa se on jotain itsesuojeluvaistoa. Ei halua liikaa ajatella... miten vaikuttaa vuosien saatossa ym.
Kyllähän sitä vakuutellaan, että hoitamaton astma on se pahempi vaihtoehto.
Tulipa laverreltua ;) Tsemppiä teille piiputukseen!
Anonyymi 7. helmikuuta 2014 klo 20.42
Se hetki kun, et halua mennä nukuttamaan lastasi, koska taas se yskii aina se yskii... Kaikki mahdolliset lääkkeet käytössä, meille Montelukast oli pelastus, olin jo muutaman vuoden kaivanut topspuikolla oksennusta lattialistojen välistä. Petivaatteiden vaihdonmäärä en muista. Nyt, "ei astmaatikkona", yli kolmivuotiaana, kun mikään ei auta.. Onneksi herra on jo oksennuksessa herkällä, eli ei oksenna sänkyyn vaan vessaan. Me kutsutaan piippua"höpikseksi". Voimia kaikille astmaatikkovanhemmille, ja toivoa kunnon terveydenhuoltoon, että jopa yleislääkärit tämän, "vaivan", tunnistaisi.