Mari H: Räyheät leggarit
Ei vitsit nyt muuten maistuu tee aivan eri tyyliin! Heräsin tänä aamuna kurkku karheana ja se ei suostu katoamaan ollenkaan. En voi uskoa, että muhun voi tulla joku ihan normaali flunssa, mutta kai se sitten kerran kahteen vuoteen pystyy iskemään? Pitäisi kai lähettää mies hakemaan kaupasta mustaherukkamehua, pakastemansikoita ja inkivääriä.
Eilen heräsin jo seiskalta hammaslääkärin takia. Vedin päälleni sellaiset kalsarit, jotka varmaan moni olisi kuvitellut minun hävittäneen aikoja sitten. Aivan yyyypertyylikkäät leggingsit Seppälästä! Joskus monta vuotta sitten hankitut.. Ja sellaiset, jotka päällä en olisi itsekään uskonut lähteväni koskaan enää julkiselle paikalle. Mies sanoi, ettei tuolla ketään liiku siihen aikaan lauantaiaamuna ja kun pääsin hammaslääkäriin asti, totesin "eipä vissiin". Joku puoli Turkua oli lähteny aamulenkille ja hammaslääkärissäkin oli väkeä kuin normaalina arkipäivänä.
Loppujen lopuksi sama vaatetus päällä rohkenin vielä Skanssiin myöhemmin päivällä. Tuli vaan mieleen, että ehkä voisin haluta jotkut seeprakuvioiset leggarit for real.
Hammashoitaja kyllä totesi heti alkuun, että onpa mageet leggarit! Onhan ne toisaalta, mutta ehkä olen mieluummin räikeä luonteeltani ja annan kalsareiden olla hillitympiä.
Hammaslääkäri sitten taas murjaisi päivän "vitsin", jolle olenkin naureskellut koko eilisen, kun se tilanne vain oli niin huvittava. Kun se hänen murjaisunsa tuli niin sydämestä. Viime kesänä jouduin juurihoidon uhriksi ja tasasin väliajoin kyseinen hammas on edelleen reagoinut lämpöiseen teehen. Kuvattiin hampaan juuret eilen sitten varmuuden vuoksi tai siis ettei siellä niitä juuria enää olisi tai jotain sinne päin enivei. Hammashoitaja nosti tuolini pystyyn ja odotin, että lääkäri saisi tulkittua kuvasta mättääkö siinä hampaassa jokin vai ei. Lääkäri oli pitkään hiljaa, lopulta kääntyi ja tuumasi: "ei tämä nyt aivan paskin juurihoito ole, jonka olen nähnyt". Toisti vielä saman ja totesi, ettei kyllä mikään hyväkään. Ei kuitenkaan ollut tulehtunut, mutta seurattavien hampaiden listalle jäi. Voidaan joutua uusimaan koko juurihoito siihen, jos jotain tulee.
Skanssin reissulta mukaan tarttui pari muffinssia, mutta ennen kuin kuolaatte näppistänne märäksi voin kertoa, että tuo kaksikko ei ole yhtään kuolaamisen arvoinen. Söin noista toisen eilen ja se oli kuivaa höttöä. Moni kakku päältä kaunis täsmää tähän parivaljakkoon täysin. Tai ainakin siis toiseen näistä, odotukseni eivät nyt vain ole eilisen kokemuksen jäljiltä kovin korkealla.
Nyt sohvalle takaisin sairastamaan. Ei se ilmeisesti oikeasti auta kuin taipua tämän taudin tahtoon, sillä lämpö nousee kovaa kyytiä. Toivottavasti menee päivässä ohi, koska kyllähän sitä nyt töihin pitää huomenna päästä!
Lähettänyt Mari klo 16:01