Marko Pekkanen: Oman työn räjäyttäminen – Helsingin elokuva-akatemia
Marko Pekkanen: Oman työn räjäyttäminen	joulukuu 17, 2015	Helsingin elokuva-akatemian Elävän kuvan seura, 7.12.2015
Elokuvaa tehdessä, olipa kyse sitten mistä tahansa sen osa-aluuesta, oma tekemisen tapa muodostaa vakaasti kivetyn polun aina siihen asti kunnes polun kivet alkavatkin kasaantua tekijän eteen Berliinin muuriakin mahtavampana kasana. Edetäkseen kohti erinomaista lopputulosta voi yrittää kiivetä muurin yli, mutta onnistuminen on todennäköisempää, jos tässä vaiheessa uskaltaa räjäyttää oman työnsä. Marko Pekkasen vetämässä sessiossa keskustelimme tavoista räjäyttää oma työ ajatuksellisesti ja uudelleen jäsentelyn mahdollisuuksista paremman elokuvan syntymiseksi. Alta löytyy Markon esimerkeistä ja keskustelusta poimittuja ohjeita ja huomioita omien teosten räjäyttämiseksi.
1. Räjäytä ensin omat estosi ja palaa nuoruuden vapautuneeseen työskentelytapaan!
Usein ensimmäisiä leffoja tehdessä tekemisen ilo ja innostuneisuus ohjaa tekemistä, eikä esteitä synny samalla tavalla kuin myöhemmin. Kun myöhemmin työskentely alkaa tökkimään omien epäilysten kanssa kannattaa räjäyttää kuvitelmat siitä, että on pakko tehdä maailman paras elokuva ja palata tekemisen iloon.
2. Onnistunutta räjäytystä edeltää yleensä etäisyyden ottaminen.
Keskellä taistelutannerta on useimmiten vaikea hahmottaa, missä ongelmakohdat sijaitsevat. Oma työ on hyvä jättää hetkeksi sivuun ennen kuin kokeilee suuria muutoksia.
3. Arvioi räjäytyksen kohdetta ja tarpeellisuutta sisällön kautta!
Teoksen mentyä solmuun tulee halua kokeilla kaikkia muita ratkaisuja, mutta yleinen kikkailu muuttaa hyödyllisen räjäyttelyn helposti summittaiseksi ohiammunnaksi. Tässä vaiheessa on syytä palata miettimään mikä on teoksen ydin ja tehdä sitten harkittuja räjäytystoimenpiteitä niille alueille, jotka eivät tue sisältöä.
4. Räjäytä pelot, ennakkoluulot ja epäilykset.
Mikä tahansa luova työskentely on koko ajan muuttuva prosessi. Alussa on tavoite, mutta se todennäköisesti muuttuu työskentelyn aikana. Ole siis optimisti ja kohtaa avoimesti muutokset, koska niitä tapahtuu jokatapauksessa.
5. Häpeän räjäyttäminen vai häpeä ohjaamassa räjäytyksen suuntaa?
Useaan työskentelyprosessiin kuuluu hetkiä, jolloin tekijä on lamaantua häpeästä. Mistä häpeä syntyy ja mitä se ehkäisee? Turha häpeä kannattaa räjäyttää, koska esimerkiksi tehtyjen teosten piilottelusta on harvoin mitään iloa, mutta toisaalta tekijän on myös hyvä kuunnella ohjaako häpeä esimerkiksi tekemään oman osuuden paremmin.
6. Saako työn kokonaan räjäyttää ja hylätä?
Joskus työskentely etenee sellaiseen pisteeseen ettei tekijälle ole mahdollisuuksia räjäyttää teosta riittävällä tavalla, esimerkiksi tekijä voi huomata, että hänellä ei olekaan niin paljoa aikaa projektille kuin se vaatisi tullakseen kunnolla tehdyksi. Toisaalta tehdessä voi myös huomata, että resurssit eivät riitäkään tämän elokuvan loppuunsaattamiseksi. Yleensä sellaisessa tilanteessa kannattaa räjäyttää omat tavoitteet ja saattaa projekti loppuun sillä tavalla kuin se on mahdollista. Kaikkien tekijöiden uralla mahtuu kuitenkin projekteja, jotka eivät koskaan tule valmiiksi ja tämäkin täytyy hyväksyä. Keskustelussa nousi esiin, että tärkeintä on alusta lähtien olla rehellinen kaikille muille projektissa mukana oleville. Esimerkiksi dokkarin henkilöille kannattaa kertoa heti alussa kuinka pitkä ja muuttuva prosessi on kyseessä.
7. Oman työn räjäyttämiseen saa kokemusta räjäyttelemällä toisten töitä!
Teoksen ajatteleminen uudella tavalla on taito siinä missä muutkin taidot: se paranee harjoittelemalla. Kannattaa siis katsoa muiden elokuvia myös pohtien sitä, miten ne olisi voitu tehdä toisin ja usein mitä huonompaa elokuvaa katsoo, sitä helpompi räjäytysmahdollisuuksia on keksiä.
Helsingin elokuva-akatemian Elävän kuvan seura on sarja viikoittain järjestettäviä vertaisoppimistilaisuuksia. Blogitekstit perustuvat vaihtuvien kirjoittajien havaintoihin, kokemuksiin ja näkemyksiin pidetyn session pohjalta.
Posted in: lukukausi 2015-2016 | Tagged: Marko Pekkanen, oma teos, rehellisyys, työskentelyprosessi	Artikkelien selaus
Vieraana Pietari Koskinen: Jokainen elokuvantekijä on äänisuunnittelija – ajatuksia äänen käyttömahdollisuuksista elokuvassaElokuva-akatemian vuosi 2016 käynnistyy Vastaa Peruuta vastaus	Kirjoita kommenttisi tähän...
Elokuva-alan uusimmat tiedotteet:Elokuvasäätiö suljettuna pe 31.3.2017 maaliskuu 28, 2017Lady in the Van / Tahdon naimisiin -dress-along / Pat Garrett ja Billy the Kid maaliskuu 27, 2017Tiedote: ESPOO CINÉ -FESTIVAALI HUIPENTAA ELOKUVAKEVÄÄN maaliskuu 20, 2017West Side Story / Vieraana Varjola & Istala / Viimeinen mahdollisuus: The Lure maaliskuu 20, 2017Kinokonsertti / Ruutia valkokankaalla / Sissi-trilogia / Minna Canthin päivä maaliskuu 13, 2017Ajankohtaista suomalaisessa elokuvassa 3/2017 maaliskuu 7, 2017paneelikeskustelu: Gender Struck: Equality in Film and Television production in the Nordic Countries maaliskuu 6, 2017Howard Hawks / Fashion Film Festival / Tulen morsian / Mies ja elokuvakamera maaliskuu 6, 2017Elokuvasäätiö hakee kahta tuotantoneuvojaa maaliskuu 1, 2017Elokuvasäätiö jakoi helmikuussa lähes 11 miljoonaa euroa elokuva-alan tukina helmikuu 28, 2017	Päivitykset sähköpostiisi