Salmi: Epämukavuuden ihanuus | Vexi Salmi | Iltalehti.fi
Epämukavuuden ihanuus
12.8.2008 21:58
Kesämökkeily on varmaan mukavaa, jos siitä pitää. Minulle se ei sovi.
En ole koskaan kaivannut omaa mökkiä tai rantaa. En tarvitse piilopirttiä. Vietän lomani mieluummin kaupungeissa ja löydän sieltä tarvittaessa saman yksinäisyyden kuin muut korvesta. Kaupungeistakin voi tehdä halutessaan patikkamatkoja metsiin ja palata yöksi mukavuuksin varustettuun hotellihuoneeseen.
Mukavuudenhalu on vain kasvanut ikävuosien myötä. Haluan viettää yöni huoneessa, jossa on kylpyhuone, suihku ja vessa.
Vietimme viime viikolla neljä vuorokautta Hiidenmaalla ja mielipiteeni mökittömyydestä saivat lisäpontta. En kaipaa askeettisiin olosuhteisiin. En saa kiksejä itseni voittamisesta. Leireily kuuluu itseäni nuoremmille.
Hiidenmaa sinänsä on käymisen arvoinen, kaunis ja rauhallinen saari. Aurinkoisina kesäpäivinä matka olisi ollut miellyttävä, mutta sateella luonto ei näytä parhaita puoliaan. Harmaus latistaa kauneimmatkin näkymät.
Yövyimme aitassa, jonne seinänraoista tunkeutui syksytuuli ja koleus. Kosteat vuodevaatteet tuntuivat epämiellyttäviltä. Ne eivät kuivuneet edes päivisin. Pimeässä vaani äänetön itikkaparvi, joka iski säälimättä immuunittomalle iholle.
Tarpeilla käynti pilkkopimeässä metsänreunassa tuntui vastenmieliseltä. Kompastelu risuihin ja mättäisiin ei lisännyt nautintoa. Taskulampun valokeila hukkui sateen harmauteen. Märät kengät lisäsivät luontoseikkailun ihanuutta.
Koleus jatkui vielä aamun valjettuakin. Kosteat vaatteet lisäsivät retkeilyn riemua. Epämukavuutta korostivat paukamien kutina ja paarmapuremien kirvely. Kahden yön sinnittelyn jälkeen muutimme kolmanneksi yöksi hotelliin. Lämmin suihku ja vesiklosetti nostivat mieltä. Olin saapunut helvetistä paratiisiin.
Hotellin viereisen krouvin iloinen puheensorina ja hoilotus kertoivat, että olimme saapuneet ihmisten ilmoille. Astuin ravintolaan ja tilasin olutta. Toisen kolpakon jälkeen Hiidenmaa tuntui jo huomattavasti ystävällisemmältä. Kolmannen kumottuani jopa ystävälliseltä.
Olen jo usean vuoden ajan kieltäytynyt tuttavien, ystävien ja sukulaisten mökkikutsuista. Kahden aittayön jälkeen muistin minkä tähden. Olen asvalttikatujen kasvatti, jolle metsä on virkistäytymistä, ei yöpymistä varten. Ne ihmiset, joilla on vielä tarvetta piinata itseään, viettäköön kernaasti kesänsä ryteiköissä ja rämeiköissä.