"Kakskytä castingiä päivässä ja sitten vielä joku näytös, niin kyllä se vähän väsyttää" | Yle Uutiset | yle.fi
4.5.2014 klo 08.36päivitetty 2.5.2014 klo 15.35
Alexander Wang, Balenciaga, Giorgio Armani, Marc by Marc Jacobs. Milano, New York, Pariisi, Lontoo. Mariina Keskitalo on jo ollut mukana lukuisissa kansainvälisten muotitalojen näytöksissä ja useissa lehtien kansissa. Edelleen Mariina on kuitenkin myös tavallinen, hämeenlinnalainen tyttö.
Hänet löydettiin Wanaja Festivaleilla Hämeenlinnassa. Toinen hämeenlinnalainen mallityttö näki Mariinan ja tuli juttelemaan, olisiko hän kiinnostunut mallin töistä. Kuukautta myöhemmin Mariina kävi mallitoimistolla ja siitä viikon päästä olivat ensimmäiset kuvaukset.
– Ei minua ole koskaan kiinnostanut muoti niin paljon, että olisin ajatellut tekeväni töitä sen parissa, hän tunnustaa.
Näytöshälinää, stressiä – mutta myös tukea
Mallin työ vaatii stressinsietokykyä etenkin näytöspäivinä.
– Välillä miettii, miten ne voivat järjestää niitä näytöksiä, kun kaikki on aina ihan sekaisin. Jotkut asut eivät ole valmiina sinä päivänä, varttia ennen näytöksen alkua vielä ommellaan jotain. On säntäilyä ja kiire, kaikilla on stressi päällä. Mallit haluavat olla hyviä ja miellyttää, ja suunnittelijoille on kova paikka esitellä omat vaatteet ja stressi purkautuu säntäilynä, kaikki ovat hulluja, Mariina kertoo.
Kulissien takana tytöt tarvitsevat ja saavat myös tukea niin toisiltaan kuin omilta tukijoukoiltaan.
– Kun menin ekan kerran New Yorkiin, oli agenttini Tomi Korpineva mukana, hän piti tosi hyvää huolta ja tuli mukaan ekaksi viikoksi. Minulla on toimistot eri maissa ja ne pitävät kyllä huolta ja tukevat tyttöjä.
– Muotiviikkojen aikana, kun kuukausi eletään tyttöjen kanssa ja näet samat tytöt, niin niistä tulee kavereita enkä ole kauheasti törmännyt ilkeisiin. Kun kaikki ovat samassa tilanteessa, niin tuetaan toisia eikä riidellä.
Mallit joutuvat työssään ulkonäköpaineiden kohteiksi. Mariina Keskitalo sanoo, että hänelle ei ole koskaan sanottu, että hän olisi liian lihava.
– Enkä kuuntelisi, jos joku sanoisi, että pitäisi laihduttaa! Olen kasvattanut paksumman nahan, eikä minua enää pelota niin paljon, mitä ihmiset ajattelevat.
Glamourin ja glitterin kimalluksen takana mallin työ on raskasta.
– Koti-ikävä itkettää eniten, samoin jos epäonnistut jossain, tai tulee olo, että sinusta ei enää tykätä. Se kasvattaa: jos jotain työtä ei saa, se ei tarkoita, ettei kukaan välitä. Torjutuksi tuleminen - eihän nuoret tytöt kauheasti sitä kestä, jos sanotaan suoraan, Mariina Keskitalo pohtii.
– Raskainta on se, että pitää herätä aina aikaisin, pitää olla heti valmiudessa keskellä yötäkin menemään johonkin, jos olet saanut jonkin työn. Valvominen ja jatkuva epävarmuus töistä väsyttävät tosi paljon. Lontoossa nukuin näytösviikolla joka yö vain kolme tuntia. On koko ajan töitä, kakskytä castingia päivässä ja sitten vielä joku näytös, niin kyllä se vähän väsyttää, hän kertoo.
"Älä kaadu, älä kaadu"
Mariina Keskitalo kertoo pitävänsä enemmän näytöksissä kuin kuvauksissa olemisesta.
– Tykkään näytöksistä tosi paljon, kun saa olla itsevarmempi kun kävelee, ja tulee hyvä tunne - vaikka välillä pelottaa se, että kaatuu, tosi paljon. Varsinkin jos on jotkut hirveät kengät, joilla ei osaa kävellä, niin miettii vaan joka askeleella, että "älä kaadu, älä kaadu".
Näytöksiä ei yleensä harjoitella kertaakaan.
– Menen paikalle pari, kolme tuntia ennen ja noin puoli tuntia ennen näytöksen alkua kävellään lava kerran ympäri. Jos on erillisiä koreografioita, niin sitten on ehkä edellisenä päivänä treenit, ehkä puoli tuntia ja sitten se pitäisi osata.
Hyvä fiilis auttaa jaksamaan
Mallin työssä on tietysti myös hienot hetkensä, Mariina Keskitalo kertoo.
– Hyvä fiilis oli, kun kuvattiin Cornwallissa Englannissa ja se oli tosi kiva viikonloppu, kiva tiimi ja hienoja kuvia. Tykkäsin siitä tosi paljon ja tiesin taas, miksi teen tätä. Välillä kun on sellaista, että haluaisi lopettaa, menee vaan huonosti.
– Tein Marc by Marc Jacobsin näytöksen ja muistan sen tunteen, kun kävelin siellä ja ajattelin, että olen niin onnellinen, kun saan kävellä täällä. Se jäi mieleen, että mietin kävellessäni, että vitsi, tämä on kivaa.
Mariina tiedostaa, että esiteltävä mallisto on suunnittelijan työ ja elämä, ja on kunnia saada esitellä sitä.
– Milanossa sain sulkea Giorgio Armanin näytöksen ja tykkäsin siitä mekosta tosi paljon. On kiva tunne, kun suunnittelija ja koko tiimi tykkäävät sinusta, luottavat sinuun. Kun lähdin sieltä näytöksestä, niin porukka oli tosi lämminhenkinen, halasi ja sanoi kiitos, olet ihana, älä ikinä muutu, tuollaisista asioista tulee hyvä fiilis.
Kati Turtola, Yle Puhe
viihdeKotimaavalokuvamallitteatteritaideMuotisuunnittelumuotiHämeenlinnaMarc JacobsGiorgio ArmaniAikakauslehden kansi