kesäkuu | 2015 | Valon tuoksu
Aarre Jumalan sydämessä
Pähkäilimme ystävieni kanssa juhannusaattona valmistammeko syötävät ulkotulella vaiko sisällä hellalla. Viileä sää sai meidät jäämään ssisälle. Ruoka kypsyi uunin nappulaa vääntäen.
Mieleen nousee eräs tapahtumasarja vuosien takaa. Olin Mikkelissä eräiden ystävien kanssa. Huomaisn kirjaston ilmoitustaululta tilaisuuden, jossa kerrottaisiin Pietarin kaatopaikan asukkien auttamisesta. Mennään kuuntelemaan, ehdotin.
Kuulimme, kuinka kaatiksella asuville romaneille oli viety ruokaa, vaatteita ja toivoa. Näimme videon, jossa lapset kulkivat resuisina kumisaappaissa kaatopaikan liejussa. Uh.
Ikinä en… – Kun palelen, voin mennä sisälle lämpimään, ja kun tulee nälkä, kaapista löytyy ruokatarvikkeita. Nämä värjöttelevät pelti-ja kartonkilevyistä kyhätyissä hökkeleissään ja etsivät kaatopaikalle tulevista kuormista syötävää. En ikinä voisi mennä tuonne! En kerta kaikkiaan kestäisi kohdata näitä ihmisiä ja heidän olojaan! Ilmaistuani tämän ponnekkaasti ystävilleni kuulin vierestäni: koska mennään hakemaan viisumit?
Oli myöhäissyksy, joten hankimme lämpimiä vaatteita ja talvisaappaita lapsille ja aikuisille ja sulloimme ne muovikasseihin. Tarkoituksena oli jakaa ne paikan päällä, koon ja tarpeen mukaan. Pietarissa ostimme autot täyteen ruokaa, pesutarvikkeita yms. Jaoimme ne niin moneen muovikassiin kuin kaatiksella asui perheitä. Mikkeliläismies tiesi määrän. Sitten ajoimme sinne tavaratilat, jalkatilat ja sylit täynnä nyyttikasoja.
Koko kaatopaikan asuinyhteisö oli hetkessä autojemme ympärillä sinne saavuttuamme. Romanimies, joka oli kirjastossa kertonut näistä ihmisistä, puhui ensin heille. Varmaankin siitä, kuinka Jumala välittää heistä ja kuinka rakkaita he kaikki ovat Hänelle. Sitten alkoi ruokapussien jako.
Ihan absurdi kokemus. – Aluksi otimme autosta kasseja ja ojensimme niitä lähinnä seisoville, mutta vähitellen tilanne muuttui kaaokseksi. Ilmeisesti ihmiset alkoivat pelätä, että jäisivät ilman. Ja niin he tunkivat joka ovesta autoon hamuten itselleen kassia. Yhdellä äidillä oli vauva kantoliinassa selässään. Äidin kurottaessa sisälle autoon, takana olevat työnsivät niin että vauva oli joutua autonoven murjomaksi. Pitelin ovea kaikin voimin huutaen ihmisille että odottaisivat vuoroaan, kaikille riittää. Ihan turhaan. Ensinnäkin he eivät ymmärtäneet englantia, toisekseen kukaan ei olisi kuunnellut vaikka olisin osannut heidän kieltään. Äiti ja vauva selvisivät jollain ihmeellisellä tavalla, mutta nyt olin itse joutunut puristuksiin autonoven ja ihmismassan väliin. Vilkaisin ympärilleni pyytääkseni apua matkakumppaneiltani. He olivat nousseet turvallisen matkan päähän viereiselle kukkulalle. Urhoolliset ystäväni, jotka niin suurella innolla olivat halunneet lähteä tälle reissulle…
Varjelusta oli varmaankin että kukaan ei murskaantunut siinä rytäkässä. Kun autot olivat tyhjät, aikuiset katosivat mökkeihinsä tutkimaan ja jakamaan kassiensa sisältöjä. Lapset jäivät. Eniten yllättynyt olinkin siitä, kuinka iloisia ja välittömiä nämä lapset olivat. Jollei ottanut huomioon risaisia vaatteita ja likaisia kasvoja, ei olisi uskonut, että he elivät sellaisissa olosuhteissa. Lasten uteliaisuus ja aitous teki heidän kohtaamisensa helpoksi ja luontevaksi. – Tuo reissu poisti minusta pelkoa kohdata äärettömässä puutteessa eläviä ihmisiä. (En tosin tiennyt, että edessä olisi vielä monia sellaisia reissuja, joissa sieluani rutistettaisiin, venytettäisiin ja vanutettaisiin ja joissa joutuisin ‘kuolemaan itselle’.)
Aarteita Jumalan sydämessä – Vuosia myöhemmin kuulin, että viranomaiset määräsivät tuon kaatopaikan hökkelikylän purettavaksi ja sen asukkaat karkotettavaksi takaisin kotimaahansa. Ties millaisiin oloihin. – Ja kuitenkin: jokainen heistä on aarre Jumalan sydämessä. Niin kuin mekin, sinä ja minä. Ja läheisemme.
The best of whoever you are – Nina Åström
“Ole tähti taivaalla, kyynel silmässä, virkistävä suihku, hymy kasvoilla, valo pimeässä,
ole parasta mitä voit olla – aarre Jumalan sydämessä
ole kukka tai puu, ole kukkula jollet voi olla vuori, ole lähteen kirkas vesipisara
vaikka olisi kuinka vaikeaa, ole se joka sinut on tarkoitettu olemaan
ole polku jollet voi olla valtatie, Ole puro, jollet voi olla meri, ole syvimmän tunteen varjo
ole parasta mitä voit olla – aarre Jumalan sydämessä”
Kaikki tulevat näkemään kirkkauteni – Jumala ilmoitti Jesajan kautta n. 700 v. ennen Jeesuksen syntymää:
Minä saavun kokoamaan kaikki kansat ja kielet, ja kaikki tulevat ja näkevät kirkkauteni. Ja heidän keskellään minä teen ihmeen ja heidän joukostaan lähetän eloon jääneitä vieraiden kansojen luo Tarsisiin, Putiin, Ludiin, Mesekiin, Tubaliin ja Javaniin, kaukaisille saarille ja rannikoille, jotka eivät ole kuulleet minusta puhuttavan eivätkä nähneet minun kirkkauttani. Nuo, jotka lähtevät, kertovat vieraiden kansojen keskuudessa minun kirkkaudestani. (Jes. 66: 18-19)
Kotiin palatessa – Aina kohdattuani jollain reissulla äärettömässä puutteessa eläviä ihmisiä ja palattuani sitten takaisin omiin kotioloihini juoksevine vesineen ja sähköineen, iskee jonkinlainen morkkis. Miten minä voin täällä elää näin helppoa elämää, syödä kun olen nälkäinen, kun toisilla ei ole mitä laittaa suuhunsa kuivuuden vietyä maissisadon. Täkäläiset ruokakaupan yltäkylläiset valikoimat ja turhaakin turhemmat tuotteet saavat minut miltei fyysisesti voimaan pahoin. Päätän ruveta askeetiksi. – Kunnes taas palaan “normaalielämään”.
Kaukaisille saarille ja rannoille… Mietin niitä lukuisia, jotka ovat jättäneet mukavan elämänsä taakseen ihan kokonaan, ei vain yhden tai muutaman reissun ajaksi. Lähteneet Intian orjasaarelle, kuten eräät herrnhutilaisnuoret. Taikka saarelle, jolle karkotettiin leprasairaat, kuten mm. hollantil. Isä Damien. Tietäen, että paluuta saarelta ei ole.
Nämä halusivat viedä toivoa toivottomille, eristyksessä eläville. Toimia heidän parissaan, auttaa ja tukea heitä kaikin tavoin. Ja ennen kaikkea välittää Kristuksen Rakkautta heidän kuultavakseen, nähtäväkseen, koettavakseen.
Jumalan kirkkautta – Niin monet lähetystyöntekijät ovat matkanneet kaukaisiin maihin tietämättä, mikä heitä siellä odottaa. Ovat opetelleet vieraan kielen ja kulttuurin, perustaneet lukutaidottomille kouluja, opettaneet monenlaisia elinkeinotapoja. He ovat vieneet Jumalan Rakkautta ja huolenpitoa näihin paikkoihin. Hänen kirkkauttaan. – Millainen kutsu ja palo sen seuraamiseen heillä onkaan ollut sydämessään!
Mihin Jumala kutsuu minua/sinua? Ihan varmasti Hän haluaa meidän levittävän Valoaan lähipiirissämme (ja missä sitten yleensä liikummekin). Mutta saattaa olla, että Hän kutsuu joskus muuallekin. Paikkoihin, joissa on vaikeaa; paikkoihin, joissa tarvitaan rohkaisua, kuuntelevaa korvaa, auttavaa kättä. Eikö ole oikeastaan aika ihmeellistä, että suuri Jumala haluaa käyttää meitä pieniä ihmisiä oman Kirkkautensa levittämiseen tässä maailmassa?
Muut tekstit: Ps. 145: 3-7, 2. Tim. 3: 14-17/Ap. t. 26: 12-23 ja Mark. 3: 13-19.
Julkaistu 29.6.2015 kategoriassa Yleinen, kirjoittanut veronica.
Luuletteko…? – Juuri siihen aikaan Jeesuksen luo tuli ihmisiä, jotka kertoivat Pilatuksen surmauttaneen uhraamaan tulleita galilealaisia, niin että heidän verensä oli sekoittunut uhrieläinten vereen. Jeesus sanoi siihen: ”Luuletteko, että he olivat suurempia syntisiä kuin kaikki muut galilealaiset, koska saivat tuollaisen lopun? Eivät suinkaan – samalla tavoin te kaikki olette tuhon omia, ellette käänny. Entä ne kahdeksantoista, jotka saivat surmansa, kun Siiloan torni sortui heidän päälleen? Luuletteko, että he olivat syyllistyneet johonkin pahempaan kuin muut jerusalemilaiset? Eivät suinkaan – yhtä lailla te kaikki olette tuhon omia, ellette käänny.”
Uiih millaista tekstiä! Olisin varmaan hypännyt sen yli jollen olisi muistanut löytöäni 3 v. sitten, kun sama evankeliumiteksti tuli eteeni. Silloin löysin helpotuksekseni kreikankiel. Raamatustani valaistusta tuohon kääntymiseen. Sana ‘kääntyä’ (kreikaksi metanoéo) tarkoittaa ajattelutavan muuttumista.
Meta = muutos ja noéo = harjoittaa mieltä, ajatella, ymmärtää, katua, muuttaa mieltään, tyyntyä/leppyä.
Jeesuksen sanat saivat uuden sävyn: todella, miten paljon tuhoa vääränlaiset ajatusmallit saavatkaan aikaan omassa ja lähimmäistemme elämässä!
Kääntyä pois pahoista tavoistaan, hylätä huonot tottumuksensa ja tekemisensä, tehdä parannus… – mutta mistä ne pahat, ei-toivotut teot (& sanat, jotka voivat olla yhtä tuhoisia kuin tekommekin) oikein pulpahtelevat? Niinpä, siitä, millaisten ajatusten annamme sisuksissamme muhia. – Jeesus menee asian ytimeen!
“Armahtakaa” – ensi pyhän teema. Luojamme odottaa meidän olevan armollisia toisillemme. Ihan niin kuin Hän itse on armollinen meille. – Ei tunnu olevan ihan helppo juttu; niin helposti arvostelemme ja tuomitsemme lähimmäisiämme, milloin mistäkin syystä. – Minkälaisten ajatusten annan virrata itseeni, itsessäni ja itsestäni?
Jeesus paljastaa neg. ajatuksiin kätkeytyvän tuhoavan voiman. Mitä jos tuntee ettei pysty muuttamaan ajattelutapaansa myönteisemmäksi? Kannattaisiko silloin kääntyä Hänen puoleensa, joka pystyy?
Kristus, auta meitä, niin että ajatuksemme (ja niistä kumpuavat sanamme ja tekomme) muuttuisivat myötätuntoisemmiksi, rakastavammiksi, viisaammiksi ja valoisammiksi.
Jotta jonain päivänä voisimme todeta kuin Paavali: “Mutta meillä on Kristuksen mieli.“
How we need the River – Shauna Chanda, Liz Gustafson, Terry MacAlmon
“Herra, ainoastaan Sinä voit tyydyttää janoni
sieluni kaipaa Sinua kuin janoinen peura joka etsii vesipuroa
nyt odotan Sinua, vie minut kirkkautesi esipihoihin, laske Henkesi ylleni
anna minulle voimaa kestää tässä kuivassa ja uuvuttavassa maassa
Kuinka tarvitsemmekaan jokea, tarvitsemme sadetta
rukoilemme jälleen elävää vettä virtaamaan meihin
anna kirkkautesi ja armosi sataa, anna tämän paikan täyttyä pyhällä läsnäolollasi
haluamme tuntea kirkkautesi, sillä vain Sinä Olet, ja sydämemme huutavat Abba, Isä
Herra Jeesus, tule, uudistakoon Rakkautesi ja armosi meitä, hengitä yllemme
anna armosi olla aivan uutta, Sinua palvokoon koko maailma
Jeesus vapauta meidät palvomaan Hengessä ja totuudessa
Jumala, paranna meidät, paljasta meille Voimasi”
Tässä vielä ukrainal. versio (v:n 1970 ven.kielen kurssin muistijämistä hamuillen):
Reki (Joki) – Tatjana Zhilova & Novaja .. uusi ‘jotain’… Kiev
Muut tekstit: Ps. 13:2-6, Job 35:1-8 ja Room. 14:13-19
Julkaistu 22.6.2015 kategoriassa Yleinen, kirjoittanut veronica.
15.6.2015 Rauhan tielle – Sakarias, lapsen isä, täyttyi Pyhällä Hengellä ja puhui profeetallisin sanoin:
“Ylistetty olkoon Herra, Israelin Jumala! Armossaan hän on katsonut kansansa puoleen ja valmistanut sille lunastuksen. Väkevän pelastajan hän on nostanut meille palvelijansa Daavidin suvusta, niin kuin hän ikiajoista asti on luvannut pyhien profeettojensa suulla.
Hän on pelastanut meidät vihollistemme vallasta, kaikkien vihamiestemme käsistä. Hän on nyt osoittanut laupeutensa, uskollisuutensa isiämme kohtaan. Hän on pitänyt mielessään pyhän liittonsa, valan, jonka hän isällemme Abrahamille vannoi. Näin me saamme pelotta palvella häntä vihollisistamme vapaina, pyhinä ja vanhurskaina hänen edessään kaikkina elämämme päivinä.
Ja sinua, lapsi, kutsutaan Korkeimman profeetaksi. Sinä käyt Herran edellä ja raivaat hänelle tien. Sinä johdat hänen kansansa tuntemaan pelastuksen, syntien anteeksiantamisen. Näin meidän Jumalamme hyvyydessään armahtaa meitä: Korkeudesta saapuu luoksemme aamun koitto. Se loistaa pimeydessä ja kuoleman varjossa eläville, se ohjaa jalkamme rauhan tielle.” (Luuk. 1: 67-79)
Yhtä suurella rakkaudella, kuvittelisin, kuin Sakarias piti sylissään Johannes – poikaansa, pitelee Joosef tuossa Jeesusta (retriittikeskuksessa lähellä Roomaa).
Sakarias ylisti Jumalaa Hänen lupauksistaan. Samantapaiseen Jumalan ylistämiseen ja kiitokseen puhkesi Maria, kun enkeli oli ilmoittanut että Pyhä Henki laskeutuisi hänen ylleen ja hän synnyttäisi lapsen, josta tulisi ikuinen hallitsija. Sakarias ja Maria kiittävät Jumalaa Hänen hyvistä suunnitelmistaan, jotka tulisivat koskemaan koko ihmiskuntaa.
Pyhällä Hengellä on ensi hetkestä alkaen olennainen osa niin Johannes Kastajan kuin Jeesuksen elämässä. Johanneksen koko perhe sai täyttyä Pyhällä Hengellä. Äitinsä Elisabet, isänsä Sakarias ja Johannes itse. ‘Lapsi kasvoi ja vahvistui Hengessä’ (Luuk.1:80). Pyhä Henki ilmaisi heille tulevan Pelastajan.
Tule Pyhä Henki, vaikuta meissä. Jotta kaikki saisimme Johanneksen lailla todeta: “Minä olen nähnyt ja todistan, että tämä mies on Jumalan Poika.”
Uskon, että se muuttaisi tätä maailmaa tavalla, jota emme edes pystyisi kuvittelemaan.
Tule Pyhä Henki, täytä meidät, niin että näemme, että kuulemme; niin että löydämme Valon, joka tuo rauhan sydämiimme ja tähän maailmaamme.
Sanctify – Come Holy Spirit – Annie Karto
“Pyhitä, tule Pyhä Henki, tule ja pyhitä kättesi työ
vuodata Pyhä Henki ylleni, kaikkeen mitä olen ja kaipaan olla
tahtosi ja kaipuusi on palaa minussa kuluttavana tulena
pyhitä kättesi työ, tuo tulesi ja armosi, tee sielustani asumuksesi”
Iloista Juhannusta! 🙂
Juhannustekstit: Ps. 92: 2-6, Jes. 45: 8-12 ja Ap. t. 19: 1-6 ja Luuk. 1: 57-66. (Bloggasin tuosta Luukkaan evankeliumitekstistä jo viime vuonna, joten otin nyt vaihtoehtoisen tekstin.)
Julkaistu 15.6.2015 kategoriassa Yleinen, kirjoittanut veronica.
Loyolan (Espanja) maisemissa
Onko elämässäni jokin näkyvä tai näkymätön este, joka saa minut kuvittelemaan, etten voi vapaasti kulkea sitä tietä, jonka sydämessäni tunnet tiekseni? Tätä voi aina joskus tarpeen mukaan pohdiskella, pyytää Pyhää Henkeä valaisemaan asiaa.
3 kandidaattia – Kun he tekivät taivalta, muuan mies sanoi Jeesukselle: ”Minä seuraan sinua, minne ikinä menetkin.” Jeesus sanoi hänelle: ”Ketuilla on luolansa ja taivaan linnuilla pesänsä, mutta Ihmisen Pojalla ei ole, mihin päänsä kallistaisi.”
Voi Jeesus, sanasi hämmentävät! Yhdelle, joka sanoo seuraavansa sinua, alat kertoa matkan haasteista. Toista kehotat lähtemään heti liikkeelle, kun tämä kokee ettei vielä ole passeli aika. Kolmannelle nostat rimaa vielä entisestään.
Entä jos olisit sanonut minulle tuollaisia asioita? Olisiko minusta ollut seuraajaksesi? Olisin tainnut ajatella että olkoon, seuratkoot ne jotka ovat valmiimpia.
Sinä kuitenkin kohtasit & kutsuit minut juuri sellaisena kuin olin, silloisessa etsintäni vaiheessa. Odotit, johdatit ja teit minussa työtäsi.
Kelpasin siis Sinulle vaikka olin kulkenut omia reittejäni, elänyt oman mieleni mukaan, eikä mieleeni edes juolahtanut, että joskus alkaisin kulkea Sinun teitäsi. Kelpasin kaikkine puutteineni ja omine prioriteetteineni. Myöhemmin, sitten kun olin oppinut tuntemaan enemmän Sinua, kysyit: oletko nyt valmis laittamaan Minut kaiken muun edelle?
Pioneerit – Sinä näit noiden evankeliumin mainitseman kolmen henkilön sisimpään. Suuntasit sanasi juuri siihen kohtaan, jota näit kussakin heissä hyväksi koskettaa. Odotit heiltä paljon. Pioneereilta vaaditaan enemmän: rohkeutta, päättäväisyyttä ja täysillä heittäytymistä. Jäljessä tulevilla on helpompaa.
Monet empivät ja jäivät turvalliseen, traditioiden määrittelemään elämäänsä. Mutta onneksi oli riittävästi niitä, jotka Sinut kohdatessaan tunnistivat Taivaan valtakunnan Kuninkaan.
Siitä kertoo jo se, että suurin osa maailman väestöstä (2,4 miljardia) on nykyään kristittyjä. Lat. Amerikassa on 563 miljoonaa, Euroopassa 561 miljoonaa, Afrikassa n. 520 miljoonaa, Aasiassa 368 miljoonaa ja P-Amerikassa 229 miljoonaa kristittyä. – Ja koko ajan ympäri maailmaa ihmiset saavat kuulla, nähdä ja tuntea, kuinka Sinä – Ihmisen Poika & Jumalan Poika – elät ja vaikutat niin Taivaissa kuin Maan päällä. Kuinka rakastat, autat ja parannat. Kutsut läheiseen yhteyteen kanssasi, Ja tekemään töitäsi: rakentamaan Taivaan valtakuntaa Maan päälle.
Käsivarret levitettyinä – Tietäessäni kuinka valtavasti Sinä Kristus rakastat meitä kaikkia, minun on vaikea kuvitella että sanoisit jollekulle, joka haluaa Sinua seurata, että eipä käykään. Pikemminkin näen sieluni silmin levitetyt käsivartesi sanoessasi: “Tule, olen odottanut sinua.”
“Sinä elät vähäisimpien, uupuneiden ja heikkojen parissa
olisi surullista jos kääntyisin pois
olet huolehtinut kaikista tarpeistani, kun olin kuollut, annoit minulle elämän
kuinka en nyt antaisi sitä mitä olen saanut
seuraan Sinua murtuneiden koteihin, seuraan Sinua maailmaan
vastaan köyhien ja tarvitsevien tarpeisiin, Luojani, seuraan Sinua maailmaan
käytä käsiäni ja jalkojani, jotta valtakuntasi voi tulla joka maailman nurkkaan
kunnes työsi on tehty – sillä usko ilman tekoja on kuollutta
miten emme antaisi eteenpäin sitä mitä olemme saaneet
annan itseni kokonaan Sinulle”
Muut tekstit: Ps. 18: 17-20, 26-29, Hes. 33: 30-33 ja Hepr. 12: 1-6.
Julkaistu 8.6.2015 kategoriassa Yleinen, kirjoittanut veronica.
Kadottava löytää
1.6..2015
Viime viikolla lähdin maalle, intensiiviviikonlopun jälkeen. – Mikä rauha ja hiljaisuus (mökkeilykausi ei ollut vielä alkanut)! Sateen raikastama ilma, valon leikki kosteilla lehdillä… mustikkamättään vehmaus – katselin sitä ties kuinka kauan, vihreän eri sävyjä. Yksinkertaisesti ihanaa!
Käki alkoi kukkua sydämensä kyllyydestä. Kun sitä vain jatkui, aloin laskea: yli 50 kertaa yhteen menoon! Autuaallisista fiilistä se ei kuitenkaan häirinnyt, laittoi vain hymyilemään: jäikö levy päälle? Aina välillä jätti puolitiehen:”kuk”(mahtoiko miettiä oliko se nyt tässä), mutta jatkoi sitten “kuu, kukkuu…”.
Millainen ehtymätön aarreaitta meillä onkaan luonnossa, iloa kaikille aisteille. Nautitaan kesästä ja kiitetään pienistä ja suurista aarteista! 🙂
Jeesus sanoi opetuslapsilleen: “Jos joku tahtoo kulkea minun jäljessäni, hän kieltäköön itsensä, ottakoon ristinsä ja seuratkoon minua Sillä se, joka tahtoo pelastaa elämänsä, kadottaa sen, mutta joka elämänsä minun tähteni kadottaa, on sen löytävä.
Ihmisen Poika on tuleva Isänsä kirkkaudessa enkeliensä kanssa, ja silloin hän maksaa jokaiselle tämän tekojen mukaan. (Matt. 16: 24-27)
Ensi pyhän aiheena on ‘Katoavat ja katoamattomat aarteet’. Saavatko jotkut tämän maailman asiat minut niin valtaansa, että tärkein unohtuu? Hurmaantuminen auringon väreilystä mustikkamättäällä, käen loputon kukunta tyynenhiljaisessa illassa? – Luonnon ihanuutta ihmetellessäni ihmettelen ja kiitän myös kaiken tämän ihanuuden Luojaa.
Jeesus kehottaa seuraajiaan kieltämään itsensä. Minkä minussa on vaiettava, jotta voin olla, kuulla, tehdä ja seurata sitä, mitä tunnen Hänen tahtovan?
Itselleni se merkitsee paljolti sitä, etten välitä mitä muut ihmiset ajattelevat minusta. Se vapauttaa minut olemaan ihan vaan oma itseni. Siten annan myös Luojalleni vapauden tehdä minussa sitä, mitä Hän haluaa. – Miten paljon merkittävämpää se onkaan kuin toisten mielipiteet.
Show me Your ways – Darlene Zschech – Hillsong
“Näytä minulle tiesi, niin että voin kulkea kanssasi
näytä tiesi, toivoni on Sinussa
sydämeni kaipuu on rakastaa Sinua enemmän
elää tuntien kätesi kosketus vahvempana joka päivä
osoita tiesi, laitan toivoni Sinuun”
Muut tekstit: Ps. 49: 6-10, 16-2, Sananl. 30: 7-9 ja 1. Tim. 6: 6-12
Julkaistu 1.6.2015 kategoriassa Yleinen, kirjoittanut veronica.