Perhosena lennän: Kun kevät ei ota tullakseen, se on tehtävä itse
Kun kevät ei ota tullakseen, se on tehtävä itse
Luullakseni useampia meistä harmittaa kevään pitkittynyt odotus. Joko sen aikataulu on pahasti myöhässä tai sen vuoro on jäänyt kokonaan välistä. Toivon mukaan ensimmäinen vaihtoehto on paikkansapitävämpi ja kauan odotetut hiirenkorvat alkaisivat pian vihertää puissa.
Pettymyksiä on yleisesti määritelty täyttämättömiksi odotuksiksi -ja siltä tämä eikö-se-nyt-jo-tule-kevät alkaa kieltämättä pikkuhiljaa tuntumaan. Kuitenkin, olen yrittänyt kääntää pettymyksen ajatukset positiivisiksi ja sitä kautta antaa myönteisten ajatusten täyttää mieleni. Vaikka siis lämpöasteet ennustusten mukaan tulevat jälleen ottamaan takapakkia talven suuntaan, yritän nauttia joka ikisestä leveysasteemme tavoittamasta auringonsäteestä, lintujen nuotintamattomasta konsertista, garderoobissani viikatuista kevätvaatteista ja Espan puistossa nauttimasta take away-kahvista. Ja jos mikään muu ei viittaa kevään tuloon, niin nelitassuisen karvapallomme karvanlähtö riittää päivittäin muistuttamaan, että joka tapauksessa vuoden pimein aika on tällä erää selätetty ja jo yksistään tämä seikka saa suupieleni ainakin hetkeksi kääntymään kaarelle.
Miltä teistä kevään odotus on tuntunut ja millä keinoin keskitytte arjessanne positiiviseen?
Labels: Ajatuksia, Arjessa, Blogi, inspiraatio, Kevät, Oma elämä
-HEINI- 3. toukokuuta 2017 klo 11.56
Sieltä se kesä tulee :). Täällä on kyllä niin keväistä vaikkakin välillä todella kylmä. Kohta on pihamaa kokonaan haravoitu ja terassi sisustettu ja muutamaan otteeseen jo grillailtu. Lintujen laulua ja auringon lämmittävät säteet, ei sitä muuta tarvitse kun hymyillen tuolla astelee.
Jenna / Perhosena lennän 5. toukokuuta 2017 klo 11.22
Vau Heini! Kuulostaa todella ihanalta! Terassilla kelpaa sitten ottaa brunaa ja nauttia lämmöstä! 😎 Ja ihana ajataus; hymyssä on voimaa!
Stella Vanilja 3. toukokuuta 2017 klo 12.23
Ajattelen, että myöhässä tulee 🤗 kyllä vaan ihmetytti kun katsoin muutama päivä sitten kuvia vuoden takaa ja kevät oli p i t k ä l l ä silloin 🌿 mutta, aika aikaansa kutakin. Itsellä on jotenkin talvimoodi päällä kaatumisen vuoksi. Niin paljon ikkunasta käsin katsellut että ei ymmärrä että ollaan jo kuukauden päästä kesässä!
Ihaninta tätä päivää juuri sinne ❤
Jenna / Perhosena lennän 5. toukokuuta 2017 klo 11.23
No eikö vain! Vuosi sitten mekin olimme Roihuvuoren kirsikkapuistossa katsomassa kukkamerta mutta tänä vuonna sitä saa odottaa! 😁 Hassua tosiaan ajatella, että kuukauden päästä on kesä!!
Piia 3. toukokuuta 2017 klo 17.44
Kevään odotus on kieltämättä välillä tuntunut vähän pitkältä, kun mielessä on ollut lämpöinen viime kevät. Ainakin yhden positiivisen asian olen kuitenkin löytänyt tästä koleasta keväästä: välikausitakkien ym. käyttöaika on ollut mukavan pitkä! :) Viime keväänä sai oikeastaan siirtyä talvivaatteista suoraan kesävaatteihin, mutta nyt on ainakin ehtinyt käyttää kevätvaatteita!
Jenna / Perhosena lennän 5. toukokuuta 2017 klo 11.25
Hei Piia! Kiitos kivasta kommentistasi ja ihanan myönteisestä ajatuksesta! ☺️ Siinä on oma ihanuutensa, kun voi käyttää vaatteita josta tykkää! Viime vuonna sai tosiaan jättää välistä välikausitakkien käytön. 😎
Anonyymi 3. toukokuuta 2017 klo 19.26
Moi! Taitaa se myöhässä olla, mutta eipä se valittamalla nopeammin tuu. Näik koitan itse ajatella. Ylipäätään olen viimeisen parin vuoden aikana omaksunut ratkaisukeskeisen ajattelutavan eli ongelman tullen yritön päästä surkutteluvaiheesta yli mahd pian ja yritän alkaa työstämään ongelmanratkaisua.
Positiivisuudesta 💛 tajusin joitain vuosia sitten, että kuormitan itseäni negatiivisuudella ja valittamisella. Sen oivallettuani pyrin ajattelemaan myönteisesti ja olla aidosti läsnä tilanteissa. Voi kuinka oma elämä on keventynyt ja jaksan paremmin. Positiivisuus kantaa ja kannattaa! En jaksa ymmärtää seläntakana puhumista, kuppikuntia ja toisen mielin tahallaan loukkaamista. Tunteet tulevat pintaan, kun tunnen epäoikeudenmukaisuutta ja oman edun hakemista.
Posiitisuus on ainakin mun elämänohje ja se punainen lanka.
Ihana ja positiivinen postaus jälleen kerran! Oot ihana! 😙
Jenna / Perhosena lennän 5. toukokuuta 2017 klo 20.56
Heips! Kieltämättä näin ,valittaminen ei tosiaan auta asiaan! Itsekin olen huomannut, että niiden asioiden harmittelu joille ei voi mitään, syö energiaa ja ruokkii negatiivisuutta. Siksi positiivinen ajattelu on parempi ratkaisu.
Olipa hieno termi tuo ratkaisukeskeinen ajattelutapa. Koin oikein ahaa-elämyksen sen myötä ja haluan itsekin toteuttaa sitä arjessani enemmän. Täytyy tutustua aiheeseen ihan ajan kanssa ja miettiä sen hyötyjä käytännön tasolla. Kiitos siis ajatuksestasi; tästä oli minulle ja varmasti muillekin paljon iloa ja hyötyä!
Myönteinen ajattelutapa on tosiaan todella tärkeä voimavara ja osoitus myös ihmisen henkisestä vahvuudesta. Jotkut sekoittavat positiivisuuden ja myönteisyyden tosiasioiden kieltämiseen tai herkkäuskoisuuteen. Näitähän se tokikaan ei ole vaan asioiden toteamista ja niiden realistista käsittelyä ja vaikeuksien yli näkemistä.
Oijoi, kuppikunnat nostavat minunkin verenpaineeni kattoon. Ne on kurjia. Ystävällisyys ja hyvän tekeminen kaikille asemasta, ihonväristä, rodusta tai muusta katsomatta sitä vastoin luo myönteistä ja rauhaisaa ilmapiiriä ja se synnyttää positiivisen oravanpyörän. Näin ainakin itse uskon. :)
Anonyymi 5. toukokuuta 2017 klo 21.50
Itekin koin ahaa - elämyksen tuon ratkaisukeskeisen ajattelutavan kanssa pari vuotta sitten kun itsellä meni henkisesti huonommin. Kiva, että koet siitä hyötyä myös sun arkeen ja ajatteluun!
Mua kans ihmetyttää se, että jos on positiivinen asoiden suhteen, niin luullaan, että leijuu myös pilvissä. Itse koen, että oon realistinen ja otan asiat vastaan niinkuin ne ovat. Kuitenkin pyrin ajattelemaan asioista positiivisesti ja koitan löytää kaikista jotain hyvää.
Ihanaa ja rentouttavaa viikonloppua! 😙
Jenna / Perhosena lennän 9. toukokuuta 2017 klo 11.25
Kiitos sinulle ajatuksistasi! Voimaannutat niillä kaikkia, jotka sanasi lukevat. Kiitos! <3
ChandelierHome 4. toukokuuta 2017 klo 10.39
On kyllä vaikea pysyä kevään suhteen positiivisena. Meillä on normaalisti tähän mennessä tehty haravoinnit ja muut siistimiset ja aloitettu joku projekti pihan lukemattomista töistä (kuten tänä vuonna aidan teko ja nurmikon istutus) mutta nyt lunta on vielä parhaimmillaan 40-50cm ja kokonaan sulaneita kohtia ei ole kuin pieni pläntti vasta pihalla :'D ai kauheeta kun tuli valitettua nyt. Toivotaan aurinkoisia ja lämpimiä päiviä paljon
Jenna / Perhosena lennän 5. toukokuuta 2017 klo 20.43
Wooow, teillä on siellä siis ihan täystalvi, kääk! Kevät on kieltämättä aivan armotta myöhässä ja melkein hirvittää ehtiikö kesä tänä vuonna tullakaan. Päivääni ilahdutti tänään kuitenkin pienen pienet koivunlehdet, joita pihassa näkyi olevan, Joten, uskotaan ja luotetaan, että lämpöasteet tavoittavat pohjoiset leveysasteemme!
Blogiperiaatteita osa 2
Olohuoneen pehmentäjä
Pala kevättä vaatekaapissa
Aurinkolasimuotia eri vuosikymmeniltä
Matalampi sohvapöytä?
Kimppu kestävää kauneutta
Työtilan piste iin päälle
Sinisen syleilyssä
Viikon biisilista & toukokuun postausaiheita
Tulevan syksyn sisustusinspiraatiota
Työtilan muutos