Maan tavalla: Minareeteille vaihtoehto
Kun nyt on selvinnyt, miten maahanmuuttajille suorastaan valutetaan rahaa, niin keksin tässä, miten voimme saada nekin rahat hyötykäyttöön. Tosin tämä ideani vesittyy het kohta, jos paljastuisi, että maahanmuuttajille tarjotaan rahan lisäksi ilmaiset kännykät, taulutelevisiot, asunnot ja ruuat, mutta yritän silti:
Ongelma: Muslimit haluavat paikan, josta huutaa kutsua rukoukseen, mutta alkuperäisväestön mielestä se on alkuperäisen kulttuurin häirintää.
Ratkaisu: Kehotetaan muslimeja ostamaan saamilla rahoillaan halpoja kännyköitä ja prepaid-liittymiä. Niillä voi helposti lähettää rukouskutsun niille, joita se kiinnostaa.
Muslimien on hieman hankala kieltäytyä tällaisesta reilusta ehdotuksesta, jos he muuten ovat kovasti mieltyneet länsiteknologiaan. Tähän mennessä en ole vielä tavannut yhtään maahanmuuttajaa, jolla ei olisi ollut joku hieno kännykkä. Teknologian soveltaminen vanhoihin menetelmiin olisi oiva todiste siitä, että maahanmuuttajilta löytyy uudistumiskykyä, sopeutumiskykyä ja luovuutta, jota poliitikot nimenomaan ovat tänne vaatineet.
Suomi saisi varmasti takaisin paikkansa teknologian kärkimaana, jos tai kun muslimit saataisiin siirtymään nykyaikaan, eli soveltamaan kaikkea sitä länsiteknologiaa, jota he täällä ovat hankkineet itselleen. Intiaanitkaan eivät enää lähetä savumerkkejä, vaan tekstailevat...
Todella luovaa olisi se, että muslimit tekisivät Second Lifeen oman maailmansa, minne he voisivat rakentaa minareettejaan, ja yhdistää Second Life tunnuksensa kännykkään; Rukouskutsuvuorossa oleva kirjautuisi Second Lifeen, jolloin se vastaisi kapuamista minareettiin, niin se lähettäisi samalla kaikille paikallisille muslimeille tekstiviestin, että nyt on aika rukoilulle.
Hieman parannettu versio siitä olisi, jos muslimilla olisi Second Lifessa virtuaaliminatereetin lisäksi virtuaaliavataara, joka suorittaisi uskonnon vaatimat muotomenot, jolloin muslimi itse voisi käyttää senkin ajan reaaliseen työntekoon.
Turun Sanomat: Kirkot lähes kiellettyjä monissa muslimimaissa - Tasa-arvoon vielä matkaa
Lähettänyt Kati Sinenmaa klo 21:42