viestintalotta – Sairio
Kirjoittaja: viestintalotta
4.12.2011 by viestintalotta
Ei ruuhkaa rantareitillä
Tänään puolenpäivän aikaan käveltiin rantareitti likkakaverin kanssa. Tilaa oli: vastaan tuli viisi eläkeläistä ja kuusi sorsaa.
Jossain vaiheessa pilkahti aurinko. Tilaa olisi ollut enemmällekin paisteelle.
Kategoriassa liikkuminen	| Jätä kommentti
Kategoriassa kasvattaminen	| 3 kommenttia
Kategoriassa ruoka	| 2 kommenttia
19.9.2011 by viestintalotta
Paahtopaisti dagen efter
Viikonlopun kyläpaikassa oli ruokana paahtopaistia, Hasselbackan perunoita ja timjamivoisipuleita – nam. Paisti oli niin iso, että siitä riitti meille kotiin tuomistakin. Tänään tehtiin pikalounas koululaisen kanssa: kahden leivän väliin yksi paistisiivu ja lämmitys. Lautaselle leivän seuraksi tartarkastiketta ja käteen terävä veitsi – toisenlainen nam.
Paitsi hyvää, tämä oli myös luomulämmitettyä evästä. En käyttänyt ydinvoimaa ja voileipägrilliä vaan tein lounaan keittiön puuhellalla:
ensin tuli, sitten paistinpannu, sitten leipä, liha, leipä ja vielä yksi paistinpannu.
Lounaan sivutuotteena saatiin syyskylmä keittiö lämpöiseksi.
Kategoriassa ruoka	| 3 kommenttia
15.9.2011 by viestintalotta
Yksinkertaista kuin verhojen ripustus!
Sain postissa uuden pöytäliinakankaan – ihan isolta kirkolta saakka. Kangas oli niin hieno, että en raaskinut altistaa sitä kaakaolle, vanukkaalle, ketsupille, pastakastikkeelle, punaviinille, mustikkakiisselille jne. vaan päätin ripustaa sen turvaan ikkunaan. Prosessi oli seuraava:
Viritin ompelukoneen pöydälle ommellakseni käänteet.
Pitikin etsiä silitysrauta ja -lauta, että sain tasaiset päärmeet.
Ompelin ylä- ja alakäänteet.
Etsin verhotangon (vielä muovissa).
Etsin ruuvinvääntimen (akussa ihme kyllä virtaa).
Etsin kaksi ruuvia, joilla tangon saisi seinään.
Kiipesin keittiöjakkaralle ja aloin ruuvata.
Ruuvi oli liian iso metalliseen kannakkeeseen, joten lähdin etsimään uusia ruuveja.
Uudet, pienemmät ruuvit löydettyäni kiipesin uudestaan jakkaralle ja ruuvasin kannakkeen seinään.
Laskin tapetin kuviot katonrajasta, jotta osaisin laittaa toisen kannakkeen oikealle kohdalle.
Ikkunan toisella laidalla laskin tapetin kuviot ja käynnistin ruuvarin vauhdilla.
Kiipesin alas etsimään sängyn alle pudonnutta ruuvia. Noustessani löin pääni jakkaraan.
Ruuvasin ruuvin paikoilleen ja laskeuduin ihailemaan hienoa verhoa,
joka oli noin viisi senttiä vinossa.
Tarkastelin tilannetta ja totesin, että tapettivuodat eivät olleet kohdistettuja kuvion mukaan.
Kiipesin takaisin jakkaralle ja irrotin kannakkeen.
Pyysin – laiskuuden iskiessä ja edelleen jakkaralla – lapsia sanomaan, koska verhotanko olisi suorassa. (Hölmö.)
Ruuvasin kannakkeen lasten ilmoittamaan kohtaan. (Hölmö)
Kiipesin alas toteamaan, että verho oli vinossa edelleen.
Hain rullamitan. (Lue: Etsin rullamitan.)
Siirsin jakkaran toiselle puolelle ja mittasin ruuvin etäisyyden katonrajasta.
Siirsin jakkaran toiselle puolelle ja mittasin ruuville etäisyyden katonrajasta.
Ruuvasin kannakkeen paikoilleen, ripustin tangon siihen ja
Näin se aika kuluu mukavasti kotosalla puuhaillessa.
Kategoriassa sisustaminen	| 3 kommenttia
13.9.2011 by viestintalotta
Vodkatrilogia
Syksy on säilönnän aikaa. Silloin voi ottaa pakastimesta edellisenä vuonna ostetut karpalot ja toissavuotiset tyrnit, jättää survomatta osan kymmenen litran puolukkaämpärillisestä, leikata kasvimaalta ylitsepursuavat piparmintut ja ostaa kaupasta pussillisen turkinpippureita – kunhan joku on käynyt hankintamatkalla Tallinnassa.
Kategoriassa ruoka	| Jätä kommentti