⭐Talouskriisi ja keskuspankkien muuttuva rooli. Erkki Liikanen
Talouskriisi ja keskuspankkien muuttuva rooli. Erkki Liikanen
Download "Talouskriisi ja keskuspankkien muuttuva rooli. Erkki Liikanen"
1 Kansantaloudellinen aikakauskirja 110. vsk. 1/2014 Talouskriisi ja keskuspankkien muuttuva rooli Erkki Liikanen Suurilla talouskriiseillä on usein ollut käänteentekevä vaikutus siihen, miten talouspolitiikan tehtävät ja mahdollisuudet ja erityisesti keskuspankkien asema on ymmärretty. Keskuspankkien tehtäväkenttä on yleismaailmallisesti muodostumassa laajemmaksi kuin ennen rahoitusmarkkinakriisin puhkeamista. EKP ja euroalueen keskuspankit muodostavat tässä oman erikoistapauksensa, mikä selittyy talous- ja rahaliiton rakenteella ja Euroopan sisäisellä poliittisella dynamiikalla. EKP:n asema ja tehtävät muuttuvat ensi syksynä merkittävästi, kun yhteinen pankkivalvonta alkaa ja EKP ottaa vastuulleen kaikkien euroalueen pankkien valvonnan. Rahapolitiikan poikkeukselliset toimet kriisin oloissa ja pankkivalvontatehtävien tuleva hoito ovat olleet EKP:lle ja eurojärjestelmälle välttämättömiä ja koko euroalueen kannalta hyödyllisiä askeleita. Samalla on kuitenkin huolehdittava myös muilla keinoin siitä, että jännitteet rahoitusmarkkinoiden vakauden suhteen eivät kasva liiaksi. Tämä koskee varsinkin kahta asiaa: valtioiden velkaantumisen palauttamista kestävälle uralle ja pankkien riittävän vakavaraisuuden turvaamista. Yksi viime vuosina koetun kansainvälisen talouskriisin seurauksista on, että keskuspankkien asema talouspolitiikassa on korostunut. Keskuspankeilla on ollut keskeinen rooli kriisinhallinnassa. Nyt kun talouden hallintaa koetetaan eri tavoin vahvistaa, keskuspankeille on tulossa uusia tehtäviä, erityisesti euroalueella. Äärimmäisen tulkinnan tästä kehityksestä esitti amerikkalainen journalisti David Wessel, jonka finanssikriisin puhkeamista käsittelevän mainion kirjan In Fed We Trust: Ben Bernanke s War on the Great Panic kannen alaotsikkona esiintyy lause miten Federal Reservestä tuli neljäs valtioelin, siis kongressin, presidentin ja korkeimman oikeuden rinnalle (Wessel 2009). Samantapaista pohdintaa on esiintynyt muuallakin, myös Euroopassa. Keskuspankeista on jopa sanottu, että ne ovat the only game in town. Se on enemmän huolestuttanut kuin ilahduttanut keskuspankkiväkeä. Rahoitusmarkkinakriisi on muuttanut ja muuttaa keskuspankkien toimintaa. On jouduttu arvioimaan keskuspankkitoiminnan perusteita uudelleen sekä tehtävien että välineiden suhteen. Kriisi on jopa herättänyt kysymyksiä siitä, miten viime vuosikymmeninä vakiintunut keskuspankkien itsenäinen asema soveltuu uuteen tilanteeseen, jossa niiden vaikutusvalta on korostunut. Suurilla talouskriiseillä on myös aikaisemmin ollut käänteentekevä vaikutus siihen, miten talouspolitiikan tehtävät ja mahdollisuudet Erkki Liikanen on Suomen Pankin pääjohtaja. Kirjoitus perustuu Paasikivi-seurassa pidettyyn esitelmään. 612 KAK 1/2014 ja erityisesti keskuspankkien asema on ymmärretty. Merkittäviä käännekohtia tässä suhteessa olivat 1930-luvun suuri lama (Great Depression) ja 1970-luvun suuri inflaatio (Great Inflation). Kumpikin johti suuriin muutoksiin, eikä tilanne niiden jälkeen enää palautunut entiselleen. Viimeiset viisi vuotta voivat hyvin olla merkittävyydeltään verrattavissa 1930-luvun lamaan tai 1970-luvun stagflaatiojaksoon. Yhdysvaltain keskuspankin Fedin uusi varapääjohtaja, Israelin keskuspankin entinen pääjohtaja ja IMF:n entinen varapääjohtaja, professori Stanley Fischer on todennut, että talouspolitiikan oppikirjat tullaan kirjoittamaan uusiksi tämän kriisin jälkeen. Voi olla myös niin, että tämän aikakauden katsotaan johtaneen yhtä suuriin muutoksiin talouspolitiikan käytännössä ja instituutioissakin kuin edelliset murroskaudet. 1. Keskuspankkien aseman muotoutuminen On vielä liian aikaista yrittää tehdä kattavaa arvioita siitä, millaisia vaikutuksia talouspolitiikan ja erityisesti rahapolitiikan doktriineihin viimeksi koetulla kriisillä tulee pitkän päälle olemaan. Tiettyjä linjoja on kuitenkin hahmottunut. Ehkä on syytä aluksi hahmotella niitä vaiheita, joiden kautta nykyiseen talouspolitiikan työnjakoon ja tehtävien määrittelyyn on tultu luvun ja sitä seuranneen sota-ajan komentotalouden kokemusten jälkeen rahapolitiikka asetettiin vuosikymmenien ajaksi osaksi koordinoitua yleistä talouspolitiikkaa. Se pyrittiin suuntaamaan aiemman hintavakaus- (kultakanta-) painotuksen sijasta osaksi yleistä kysynnän sääntelyä eli täystyöllisyys- ja kasvupolitiikkaa. Teoreettiset perusteet tälle otettiin keynesiläisestä makrotaloustieteestä. Keskuspankkien itsenäisyys väheni merkittävästi, esimerkiksi Yhdysvalloissa jo 1933 Rooseveltin New Dealin aikaan, ja Britanniassa ja Ranskassa heti sodan jälkeen, kun keskuspankit näissä maissa kansallistettiin. Keskuspankkien välineistö muuttui, ja ne saivat laajoja sääntelyvaltuuksia ulkomaisten pääomanliikkeiden, pankkikorkojen ja pankkien sijoitusten koostumusten suhteen. Rahoitusmarkkinoiden säännöstely kiristyi, mutta varsinaisen vakauspolitiikan tarve sen nykyisessä merkityksessä oli pieni, koska pankkijärjestelmät olivat yleensä ottaen hyvin vakaat. Ajoittaisia maksutasekriisejä toki esiintyi. Tämä toisen maailmansodan jälkeen vakiintunut järjestelmä ajautui kuitenkin umpikujaan 1970-luvulla. Inflaatio kiihtyi kaksinumeroisiin lukuihin kaikissa johtavissa teollisuusmaissa (Saksaa lukuun ottamatta), samalla kun työttömyys nousi korkeimmalle tasolleen sitten 1930-luvun laman. Tilanne muodostui kestämättömäksi ja talouspolitiikassa tapahtui 1980-luvun alkuvuosina perusteellinen uudelleenarviointi kaikkialla länsimaissa. Kokemukset 1970-luvun inflaatiosta ja sen nujertamisesta seuraavalla vuosikymmenellä opettivat, että rahapolitiikalla on oma eritystehtävänsä talouspolitiikan kokonaisuudessa. Sen tärkein tehtävä on ylläpitää luottamus rahan arvoon. Jos tässä epäonnistutaan, ei rahapolitiikalla voida tukea tehokkaasti muitakaan talouspolitiikan tavoitteita, kuten kestävää kasvua ja työllisyyttä. Rahapolitiikan tehtävien uudelleen määrittelyyn vaikutti yhtäältä taloustieteen teoreettinen kehitys, ja toisaalta Saksan rahapolitiikan kokemukset. Taloustieteessä alettiin antaa aikaisempaa suurempi paino odotusten merki- 623 Erkki Liikanen tykselle inflaatioprosessissa. Saksa, jonka keskuspankki oli poikkeuksellisen itsenäinen, selvisi 1970-luvun myrskyistä muita maita paremmin. Se luettiin Bundesbankin johdonmukaisen inflaation vastaisen talouspolitiikan ansioksi. Tällä oli suuri merkitys muiden maiden rahapolitiikalle yleensä, ja Euroopan rahaliiton tulevalle rakenteelle erityisesti luvun inflaation jälkeen rahapolitiikan keskeiseksi tehtäväksi nousi siis rahan arvoon kohdistuvan luottamuksen ylläpitäminen, eli inflaatio-odotusten vakauttaminen matalalle tasolle. On tullut tavaksi puhua inflaatio-odotusten ankkuroinnista. Ymmärrettiin, että juuri tämä tavoite määrittää keskuspankin roolin talouspolitiikan työnjaossa. Rahapolitiikan instituutiot ja käytännöt muotoiltiin ja 1990-luvulla yhä useammissa maissa tämän mukaan. Ehkä parhaiten uuden keskuspankkidoktriinin kiteytti edellä mainitsemani Stanley Fischer kuuluisassa esitelmässään Modern Central Banking, jonka hän piti vuonna 1994 Lontoossa Bank of Englandin 300-vuotisjuhlakonferenssissa. Fischer oli puhetta pitäessään MIT:n professori. Fischerin hahmottelemat periaatteet olivat seuraavat (Fischer 1994): 1. Keskuspankilla pitää olla selkeästi määritelty tehtävä, joka on hintavakauden ylläpitäminen, ja sen pitää sitoutua julkisesti tavoitteeseensa. 2. Keskuspankilla pitää olla toiminnallinen itsenäisyys rahapoliittisten välineidensä, kuten korkojen käytössä tavoitteensa saavuttamiseksi. Itsenäisyyteen kuuluu myös, että keskuspankkia ei saa velvoittaa rahoittamaan valtion budjettivajetta. 3. Itsenäisyyden vastapainoksi Fischer korosti, että keskuspankin pitää olla myös tilivelvollinen toimistaan eli vastuussa sille asetetun tavoitteen saavuttamisesta. Samalla kun nämä periaatteet valtasivat alaa rahapolitiikassa, teollisuusmaiden taloudellisessa kehityksessä alkoi hyvin suotuisa vaihe, jota on kutsuttu suureksi moderaatioksi (Great Moderation). Matalan inflaation ja tasaisen talouskasvun aikaa kesti toistakymmentä vuotta, aina finanssikriisin puhkeamiseen saakka. Päällisin puolin suotuisalta näyttänyt kehitys kätki kuitenkin alleen kasaantuvia riskejä. Yksi oli kansanvälisen talouden tasapainottomuudet ja toinen pankkien taseiden ja riskien valtava kasvu, minkä pankkien sääntelyn puutteet osaltaan mahdollistivat. Vuonna 2007 alkanut ja vuonna 2008 kärjistynyt kansainvälinen finanssikriisi paljasti ennen näkemättömällä tavalla maailmantalouden ja luottojärjestelmän haurauden. Saattaa olla yllättävää, että viime vuosien talouskriisi ei rajuudestaan huolimatta ole muuttanut rahapolitiikan periaatteita. Fischerin määrittelemät modernin keskuspankkitoiminnan periaatteet ovat pysyneet voimassa. Voi pitää jopa hämmästyttävänä, kuinka hyvin keskuspankit ovat pystyneet näissäkin todella äärimmäisissä oloissa saavuttamaan ensisijaiseksi asetetun tavoitteensa, hintavakauden ja inflaatio-odotusten ankkuroinnin. Itsenäisyydellä ja sen herättämällä luottamuksella lienee tässä keskeinen osuus. Samalla keskuspankit ovat joutuneet aktivoitumaan rahoitusmarkkinoiden vakauden turvaajina tavalla, jota ei ole tarvittu sitten 1930-luvun alun. Silloin katastrofaaliset pankkikriisit raunioittivat sekä Yhdysvaltojen että Saksan taloudet ja käynnistivät jyrkän globaalin deflaatiokierteen. Vakauden turvaaminen on aina kuulunut keskuspankkien tehtäviin, mutta normaaliakoi- 634 KAK 1/2014 na se ei ole ollut etualalla. Nyt kriisin rajuuden ja inflaatiopaineiden laantumisen vuoksi vakauden turvaaminen ja siihen liittyvät politiikkavalinnat ovat nousseet aivan keskeiselle sijalle keskuspankkien käytännön toiminnassa. 2. Kriisin alkuvaihe: Subprimekriisistä systeemikriisiin On syytä käydä lyhyesti läpi, miten kriisin eri vaiheisiin on reagoitu ja miten kukin vaihe on vaikuttanut keskuspankkien rooliin talouspolitiikassa. Rahoituskriisin ensimmäinen vaihe, jota voidaan nimittää Subprime-kriisiksi, alkoi Yhdysvalloista kesällä 2007, ja rantautui Eurooppaan 9. päivänä elokuuta. Tuolloin rahamarkkinoiden vaihto yhtäkkiä miltei pysähtyi ja markkinoilla vaikuttavat riskilisät kasvoivat jyrkästi. Se tuntui silloin dramaattiselta, vaikka myöhempiin tapahtumiin verrattuna olikin vasta alkusoitto. Vaiheelle oli ominaista kiinteistösidonnaisten sijoitusten arvon ja likvidisyyden romahdus. Asuntojen hinnat kääntyivät Yhdysvalloissa laskuun, mikä vaikutti asuntolainoista paketoitujen ja strukturoitujen arvopaperien arvoon. Samalla syntyi laajaa epävarmuutta siitä mikä strukturoitujen lainojen todellinen arvo oli ja kuka niihin oli sijoittanut. Turbulenssi levisi kesällä 2007 Eurooppaan, koska monet rahoituslaitokset olivat ostaneet taseisiinsa tai omistamiinsa erillisyhtiöihin näitä tuotteita. Kriisi ei tullut aivan odottamatta, sillä sen syntymiseen vaikuttanut riskien alihinnoittelu globaaleilla markkinoilla oli huomattu. Muun muassa EKP:n silloinen pääjohtaja Jean-Claude Trichet oli ennen kriisin puhkeamista huomauttanut julkisuudessa, että eräät sijoittajat eivät markkinoiden noustessa ottaneet mahdollisia riskejä täysin huomioon (esim. Trichet 2007). Mahdollisen hallitsemattoman korjausliikkeen vaaroista keskusteltiin keskuspankkien piirissä, mutta korjausliikkeen ajankohtaa tai edessä olevien ongelmien mittakaavaa ei osattu ennustaa. Jo syyskuussa 2007 brittiläinen, asuntorahoitukseen erikoistunut Northern Rock -pankki joutui maksuvalmiuskriisiin, mikä käynnisti ensimmäisen pankkiryntäyksen Britanniassa 150 vuoteen. Englannin Pankki joutui myöntämään Northern Rockille massiivista maksuvalmiustukea ja myöhemmin pankki kansallistettiin. Myös euroalueella pankkien välinen rahamarkkina hyytyi kasvaneen epävarmuuden vuoksi ja EKP joutui kasvattamaan markkinoilla olevan keskuspankkirahan määrää poikkeuksellisilla luotto-operaatioilla. Yhdysvalloissa kriisin tämän vaiheen kuuluisin uhri oli investointipankki Bear Stearns, jonka konkurssin Yhdysvaltain keskuspankki Fed torjui suurilla luotto-operaatioilla maaliskuussa Sen jälkeen Bear Stearns fuusioitiin toiseen investointipankkiin (JP Morgan). Rahoituskriisi siirtyi toiseen, systeemiseen vaiheeseensa syksyllä Tässä merkkipaaluna oli Lehman Brothers -investointipankin konkurssi Yhdysvalloissa syyskuun 15. päivänä. Lehmanin kaatumisen antama viesti markkinoille oli, että suuri pankki voi kaatua. Konkurssi nosti hetkessä epävarmuuden ja epäluottamuksen rahoitusmarkkinoilla aivan uudelle tasolle koko maailmassa. Pankkien välinen rahamarkkina, johon niiden maksuvalmius oli suurelta osin perustunut, lakkasi käytännössä toimimasta. Suuri määrä pankkeja, jotka olivat varainhankinnassaan riippuvaisia lyhytaikaisesta markkinarahoituksesta, joutui vaikeuksiin ja riippuvaisiksi keskuspankeista. Erityisen haavoittuva oli Islannin pankkijärjestelmä, jonka 645 Erkki Liikanen koko liiketoimintamalli ajautui umpikujaan. Islannin rahoitusjärjestelmä romahti kokonaan lokakuussa Oli selvää, että luottomarkkinoiden tyrehtymisellä olisi vahingollisia vaikutuksia. Yksi tapa, jolla keskuspankit reagoivat tilanteeseen, oli tietysti niiden pääinstrumentilla eli ohjauskorolla. EKP aloitti marraskuun alussa ohjauskorkonsa jyrkän alentamisen. Ohjauskoron alentaminen alkoi tasolta 4,25 prosenttia, mutta jo puolen vuoden kuluttua korko oli laskettu yhteen prosenttiin. Yhdysvallat toimi vielä nopeammin ja meni vielä pitemmälle jo vuoden 2008 loppuun mennessä Fedin ohjauskorko oli painettu 0,25 prosenttiin. Lehmanin konkurssin jälkeen herännyttä kriisitietoisuutta kuvaa ennennäkemättömän ripeä ja hämmästyttävän hyvin toiminut kansainvälinen yhteistyö juuri kriisin pahimmassa vaiheessa. Yhteistyö erityisesti keskuspankkien kesken oli hyvin tehokasta. Euroopassa pankit kärsivät tarvitsemansa dollarimääräisen rahoituksen ehtymisestä, minkä vuoksi EKP ja Federal Reserve sopivat suurista swap -järjestelyistä, joiden tuloksena EKP sai omaa valuuttaansa vastaan dollareita lainattavaksi euroalueen pankeille. EKP, Fed ja neljä muuta johtavaa keskuspankkia toteuttivat myös harvinaisen yhteisen koronalennuksen lokakuussa Keskuspankkien toimenkuvassa kriisin aikana tapahtuneen muutoksen kannalta merkittävämpää on kuitenkin se, mitä keskuspankit tekivät korkojen alentamisen lisäksi. Oli selvää, että keskuspankkien oli suuntauduttava korkojen lisäksi pankkien maksuvalmiuden turvaamiseen. Lokakuussa 2008 EKP aloitti niin sanotun täyden jaon politiikkansa, jonka mukaisesti se on siitä lähtien antanut pankeille luottoa niin paljon kuin ne haluavat vallitsevalla ohjauskorolla ottaa, kunhan niillä on luotonottoon tarvittavat, EKP:n hyväksymät vakuudet. Myös tällaisten luottojen vakuuksiksi kelpaavien arvopapereiden kirjoa on kriisin aikana laajennettu. Lisäksi pankeille ryhdyttiin antamaan entistä pitkäaikaisempaa luottoa. Ennen kriisiä EKP:n luotto-operaatiot pankkien kanssa olivat yleensä viikon pituisia. Vähentääkseen pankkien epävarmuutta pankkien maksuvalmiudesta EKP on kriisin aikana lisännyt vakuudellisen luoton tarjontaa pankeille myös pitemmissä maturiteeteissa. Luottoa on välillä annettu jopa kolmeksi vuodeksi. Pitkillä operaatioilla on ollut tärkeä pankkijärjestelmän likviditeettiä kasvattava ja erityisesti likviditeettiepävarmuutta vähentävä vaikutus, mutta tilanteen nyttemmin melko lailla rauhoituttua suuri osa lainatusta ylimääräisestä likviditeetistä on palautunut keskuspankkeihin. Keskuspankkien toiminta markkinoiden toiminnan turvaamiseksi olisi tuskin ollut mahdollista ilman hallitusten tukea. Marraskuussa G20 -maat sitoutuivat osaltaan tukemaan pankkijärjestelmien maksuvalmiutta, mutta samalla myös sitoutuivat tehostamaan rahoitusmarkkinoiden sääntelyä ja valvontaa. Tämä on käynnistänyt joukon erittäin merkittäviä prosesseja, sääntelyhankkeita, joilla mennään kriisienhallintaa pitemmälle ja pyritään vahvistamaan rahoitusjärjestelmä rakenteita tulevaisuutta varten siten, että vuoden 2008 katastrofi ei voisi toistua. Ainakin rahoitustoimialan sääntelyn osalta maailma on siirtynyt uuteen vaiheeseen luvun kokemus ja nykyinen finanssikriisi Keskuspankkien reagoinnin nopeus kriisin alkuvaiheessa ja niiden toiminnan määrätietoi- 656 KAK 1/2014 suus kriisin jatkuessa johtuvat suurelta osin 1930-luvun kokemuksista. Keskeisessä asemassa vuoden 2008 ja sen jälkeisen rahapolitiikan muotoutumisessa on ollut Fedin pääjohtaja Ben Bernanke, joka ennen keskuspankkiuraansa oli erikoistunut juuri 1930-luvun laman tutkimukseen. Bernanken johtajuudella oli suuri merkitys siinä, että maailman rahoitusjärjestelmän totaalinen sortuminen pystyttiin välttämään. Ilman hänen tutkijan urallaan muodostamaansa näkemystä 1930-luvun laman syistä Fedin reaktiot olisivat todennäköisesti olleet paljon varovaisempia ja hitaampia. Jo ennen Bernanken töitä tutkimus oli päätynyt korostamaan rahapolitiikan virheiden osuutta 1930-luvun laman syventäjänä. Keskeisin teos oli Milton Friedmanin ja Anna Schwartzin kuuluisa A Monetary History of the United States, joka ilmestyi vuonna Sen mukaan 1930-luvun laman syvyys johtui siitä, että rahapolitiikka varsinkin Yhdysvalloissa oli kriisin puhkeamisen jälkeen liian kireää ja salli rahan määrän jyrkän supistumisen. Friedmanin mielestä Fedin epäonnistumisen taustalla olivat erityisesti Fedin luotonantoon liittyneet vakuusvaatimukset, eli sen pitäytyminen ns. real bills-opissa. Tämän opin mukaan keskuspankin piti antaa luottoa vain korkealaatuisia yksityisiä vekseleitä vastaan, joilla piti olla kaupallinen tausta. Tällaista materiaalia ei ollut 1930-luvun laman alettua riittävästi, joten keskuspankin luotonanto ei voinut kasvaa. Friedmanin mukaan Fedin olisi pitänyt käyttää laajoja valtionpaperien ostoja (avomarkkinaoperaatioita) estääkseen rahan määrän supistumisen, mutta real bills -oppi esti tämän. Seurauksena oli rahan määrän supistuminen, kokonaiskysynnän romahdus ja deflaatiokierre. Ben Bernanke kirjoitti ensimmäiset 1930-luvun lamaa koskevat tutkimuksensa jo 1980-luvun alussa (Bernanke 1983). Bernanken tutkimukset korostivat sitä, että suuren laman syvyyttä ei voinut selittää pelkästään monetaarisilla tekijöillä (korkotasolla ja rahan määrällä), vaan keskeinen syy laman syvenemiseen oli pankkikriisi. Pankkeja ei autettu, jolloin niiden kaatuminen joukoittain johti luotontarjonnan romahdukseen. Yhdysvalloissa noin puolet pankeista kaatui vuosien aikana. Pankkikriisin aiheuttama luottolama (credit crunch) ja sitä seurannut konkurssiaalto syvensivät Bernanken johtopäätösten mukaan Yhdysvaltojen 1930-luvun alun taantuman totaaliseksi talouskriisiksi. Hän kritisoi Fediä siitä, että se ei silloin täyttänyt hätärahoittajan tehtäväänsä pankkien ahdingon lievittämiseksi. Toinen teema 1930-luvun kriisin tutkimuksessa on ollut kansainvälisen valuuttajärjestelmän merkitys. Bernanke on arvioinut 1930-luvun kokemuksia käsitelleessä esitelmässään (vuodelta 2004), että yritykset pysyä kultakannassa selittävät, miksi maailmantalouden supistuminen oli niin syvä ja laaja. Bernanke viittaa mm. Barry Eichengreenin tutkimuksiin, joissa pidetään juuri kultakantaa 1930-luvun maailmanpulan keskeisenä syynä ja katsoo, että niissä oloissa kultakannasta irtautuminen oli suuresta lamakaudesta elpymisen ehto (Eichengreen 1992). Kultakantainen rahajärjestelmä levitti lamaa maailmalla, koska se esti maksutaseeltaan alijäämäisiä maita keventämästä rahapolitiikkaa silloinkin, kun maiden sisäinen taloudellinen tilanne sitä olisi vaatinut. Ne joutuvat päinvastoin kiristämään rahapolitiikkaansa pysytelläkseen kultakannassa, eivätkä näiden maiden keskuspankit kultakannan sitomina pystyneet myöskään toimimaan hätärahoittajina ja tuke- 667 Erkki Liikanen maan kotimaidensa pankkijärjestelmien maksuvalmiutta. Näin taantuma levisi ylijäämäisistä maista, joita 1930-luvulla olivat USA ja Ranska, maksutaseeltaan heikkoihin maihin (tuolloin mm. Saksa ja Britannia). Bernanke ja Eichengreen korostavat sitä, että 1930-luvulla kansainvälisellä rahajärjestelmällä ei ollut selkeää johtajaa, joka olisi vastannut koko järjestelmän toimivuudesta. Erityisesti Yhdysvallat, jonne maailman kultavarannot virtasivat, ei kantanut kansainvälistä vastuutaan. Ajatus siitä, että kansainvälisen rahajärjestelmän vakaus vaatii johtajuutta ja rahapolitiikan harjoittamista kansainvälisistä lähtökohdista, on alkujaan peräisin Charles Kindlebergerin tutkimuksista (Kindleberger 1973). On selvää, että 1930-luvun kokemusten traumaattinen muisto ja siihen perustuva käsitys rahapolitiikan tehtävistä markkinoiden toimivuuden turvaajana selittävät pitkälti kaikkien keskuspankkien ja varsinkin Yhdysvaltojen rahapolitiikan linjavalinnat nykyisen talouskriisin aikana luvun kokemusten nousu uudelleen ajankohtaiseksi ei ole välttämättä ristiriidassa 1970-luvun jälkeen muotoutuneen doktriinin, eli itsenäisten keskuspankkien harjoittaman hintavakauteen pyrkivän rahapolitiikan kanssa. Voimme odottaa, että se rahapoliittinen ajattelu- ja toimintatapa, johon maailmalla ollaan ilmeisesti nyt siirtymässä, tulee olemaan jonkinlainen synteesi näistä kahdesta. Kun usko sääntelemättömien markkinoiden itseään korjaaviin ominaisuuksiin on vähentynyt, tuleva raha- ja rahoitusmarkkinapolitiikka tulee koostumaan sekä hintavakauden tavoittelusta (perinteisestä rahapolitiikasta) että entistä suunnitelmallisemmasta ja paremmin organisoidusta rahoitusmarkkinoiden vakauden tavoittelusta. 4. Talouskriisistä valtionvelkakriisiin Osoittautui, että vaikka rahoitusjärjestelmä pystyttiin pitämään toimintakunnossa, eikä ns. systeemistä romahdusta syksyllä 2008 tapahtunut, se ei estänyt maailmantalouden painumista syvään taantumaan, kun yhtäkkiä liiallisiksi osoittautuneita velkaantumisasteita ja riskisijoituksia ryhdyttiin joka taholla purkamaan. Tämä johti kriisin kolmanteen vaiheeseen, globaaliin talouskriisiin. Suuri taantuma (Great Recession) iski koko voimallaan vuonna Se voima, millä finanssikriisi iski reaalitalouteen, tuli kaikille ennustajille yllätyksenä. Tehty ennustevirhe on varmaan kaikkien aikojen suurin. Maailmankauppa lähes pysähtyi vuodenvaihteessa 2008/2009, ja seuraavana vuonna nähtiin melkein kaikissa kehittyneissä maissa suurin bruttokansantuotteen pudotus sitten toisen maailmansodan. Yhdysvalloissa BKT supistui yli 3 prosenttia, euroalueella 4,5 prosenttia ja Suomessa peräti 8,5 prosenttia. Se oli selvästi isompi pudotus kuin vuonna 1991, Suomen edellisen talouskriisin pahimpana vuonna. Kokonaiskysynnän romahdus maailmantaloudessa vaikutti myös hintoihin, ja useissa maissa inflaatio painui joksikin aikaa jopa negatiiviseksi. Taantuma ei kuitenkaan ainakaan alkuvaiheessa vaikuttanut niin paljon kansalaisten elämään kuin BKT-lukujen perusteella olisi voinut ajatella. Korkojen aleneminen ja valtioiden budjettivajeiden kasvu ylläpitivät yksityistä kulutusta, vaikka vienti ja teollisuustuotanto supistuivat voimakkaasti. Valtioille syntyneet suuret budjettialijäämät merkitsivät hyvin ekspansiivista finanssipolitiikkaa, joka ei voinut kuitenkaan jatkua pitkään. Niissä maissa, joissa valtiontalous oli ol- 678 KAK 1/2014 lut alun perinkin heikossa kunnossa, kuten Kreikassa, tai joissa pankkisektorin romahdus ja sen pelastustoimet olivat äkkiä kasvattaneet valtion velkataakan aivan liian suureksi, kuten Irlannissa, finanssipolitiikan rajat tulivat vastaan ensimmäisinä. Tämä johti kriisin seuraavaan vaiheeseensa. Kriisin neljäs vaihe, valtionvelkakriisi kärjistyi keväällä 2010, kun Kreikan suuret alijäämät johtivat markkinoiden luottamuksen katoamiseen ensin Kreikkaan ja sitten muihinkin taloudeltaan heikoimpiin euromaihin. Euroalueen maiden talouskehitys ja luottoriskit eriytyvät nyt toisistaan, ja EKP:n tuossa vaiheessa kasvua tukeva rahapolitiikka ei enää välittynyt koko alueelle. Valtioriski häiritsi markkinoiden toimintaa ja rahapolitiikan välittymistä. Euroalueen rahoitusmarkkinat sirpaloituivat alueellisesti ja pankkien ongelmat kasvoivat. EKP käynnisti tässä tilanteessa niin sanotun arvopaperimarkkinaohjelman (Securities Market Purchases eli SMP-ohjelman) lieventääkseen markkinoilla vallitsevia jännitteitä. Ohjelman puitteissa ostettiin markkinoilta niiden maiden valtionvelkakirjoja, joiden markkinat olivat pahiten häiriintyneet. Kaikkiaan näitä papereita ostettiin noin 200 miljardin euron arvosta sinä noin puolentoista vuoden aikana kun ohjelma oli toiminnassa. Valtionvelkakriisin aiheuttamien jännitteiden vähentämiseksi pankeille tarjottiin nyt myös erityispitkiä, 3 vuoden pituisia keskuspankkiluottoja (Long-Term Refinancing Operations, LTRO) joulukuussa 2011 ja maaliskuussa Likviditeetin saatavuuden varmistamiseksi myös EKP:n luotto-operaatioissa kelpaavien vakuuksien joukkoa laajennettiin. Vakuuksiin sovelletaan eurojärjestelmässä aliarvostusprosentteja, joilla vakuuspolitiikkaan sisältyvää luottoriskiä hallitaan. Euroalueen kriisin pitkittyessä kriisin viides vaihe, Euroopan luottamuskriisi alkoi kesällä 2012, kun hermostuneisuus valtionlainamarkkinoilla kärjistyi ja kohdistui nyt jo euroalueen suuriin maihin Espanjaan ja Italiaan. Markkinoilla alettiin spekuloida sillä, että jokin maa tai maat saattaisivat joutua jopa eroamaan rahaliitosta. Luottamuksen horjuminen euroalueen kestävyyteen kiirehti poliittisen tason linjauksia tilanteen vakauttamiseksi. Kesäkuun 2012 lopussa euroalueen valtiovarainministerit antoivat julkilausuman, jossa he sitoutuivat purkamaan pankkien ja valtioiden luottokelpoisuuden välisen kohtalonyhteyden ja sitoutuivat myös euroalueen pankkivalvonnan yhdistämiseen EKP:n vastuulle, mitä EU:n komissio oli jo aikaisemmin esittänyt. Tämä oli yksi lähtölaukaus EU:n niin sanotun pankkiunionin muodostamiselle, jonka puute oli osoittautunut yhdeksi rahaliiton niin sanotuista valuvioista eli sen haurauden syistä. Se osoitti myös, että euroon oli sijoitettu enemmän poliittista pääomaa kuin sen koossa pysymistä epäilleet olivat ehkä ajatelleet. Heinäkuun 26. päivänä, siis kuukauden verran euroryhmän kannanoton jälkeen EKP:n pääjohtaja Mario Draghi sanoi Lontoossa pitämässään puheessa nyt jo kuuluisiksi tulleet sanansa: EKP on valmis tekemään toimivaltuuksiensa puitteissa kaiken tarvittavan euron turvaamiseksi. Ja uskokaa minua, se tulee riittämään. Puheen markkinavaikutus oli erittäin voimakas ja myönteinen. Sitä on jälkeenpäin pidetty hyvällä syyllä jopa käänteentekevänä. Paine Espanjan ja Italian valtionlainojen markkinoilla alkoi hellittää, vaikka yksityiskohtaista 689 Erkki Liikanen ohjelmaa Draghin sanojen konkretisoimiseksi ei vielä tuolloin esitettykään. Konkreettinen sisältö tuli julkisuuteen elokuun alussa, kun EKP:n neuvosto ilmoitti uuden, valtion velkakirjoihin kohdistuvan ostoohjelman luomisesta. Ohjelman yksityiskohdista sovittiin ja niistä tiedotettiin syksyn mittaan. Ohjelman nimeksi tuli rahapoliittiset suorat kaupat (Outright Monetary Transactions, OMT). Ohjelmalla pyrittäisiin poistamaan markkinoilta sellaiset riskilisät, jotka perustuisivat spekulaatioon jonkin maan irtoamisesta euroalueesta. Suorien kauppojen ohjelman kokoa ei ennalta rajoitettu, mutta siihen liitettiin sen tehon varmistamiseksi ja EKP:n rahapolitiikan suojelemiseksi tiettyjä ehtoja. Tärkein oli, että ohjelma voisi kohdistua vain sellaisen maan valtionpapereihin, jolla oli hyväksytty IMF:n ja EU:n valvoma talouden tervehdyttämisohjelma, ja jota maa noudattaa. Suorien kauppojen ohjelma on tähän asti täyttänyt tarkoitustaan eräässä mielessä optimaalisella tavalla: se on rauhoittanut markkinoita merkittävästi vaikka sitä ei ole tarvinnut aktivoida. 5. Poikkeuksellisten toimien arviointia EKP:n rahapoliittisen välineistön laajenemisen tärkeimmät muodot kuluneina kriisin vuosina ovat kootusti sanoen olleet: siirtyminen ennalta rajoittamattomaan luotontarjontaan eli täyden jaon periaatteeseen rahapolitiikan luottooperaatioissa (Fixed Rate Full Allotment); vakuuskelpoisen materiaalin laajentaminen; pitkäaikaiset luotto-operaatiot; sekä jossain määrin myös arvopaperikaupat (sisältäen myös viimeisimpänä muttei vähimpänä toistaiseksi reservissä pidetyn OMT-ohjelman). Eurojärjestelmän yhteisten toimien lisäksi kansalliset keskuspankit ovat lisäksi toteuttaneet omissa maissaan määrättyjä hätärahoitusoperaatioita pankkikohtaisten maksuvalmiusongelmien hoitamiseksi. Uusimpana lisäyksenä tähän listaan voidaan ehkä liittää kuluvana vuonna käyttöön otettu rahapolitiikan ennakoiva viestintä (Forward Guidance), tulevaa korkopolitiikkaa koskevat säännölliset kannanotot, joilla on nyt pyritty lisäämään kasvua tukevan rahapolitiikan tehoa. Vaikka eri keskuspankkien keinovalikoimat ovat jossain määrin erilaiset, ovat niiden poikkeukselliset toimet kriisin aikana johtaneet kaikkialla keskuspankkien taseiden melkoiseen kasvuun ja siihen liittyen myös keskuspankkirahan määrän kasvuun. Tämä on herättänyt kritiikkiä varsinkin niiden kommentaattorien piirissä, jotka pelkäävät, että keskuspankkirahan määrän kasvu voisi johtaa inflaation kiihtymiseen. Tätä keskustelua on käyty sekä Yhdysvalloissa että myös euroalueella. Inflaation kiihtymisestä ainakaan euroalueella ei kuitenkaan ole merkkejä. Vaikka keskuspankkirahan määrä on kasvanut, se ei ole johtanut yleiseen rahan tarjonnan lisääntymiseen. Itse asiassa tuoreimmat tiedot kertovat euroalueen hintapaineiden vähenemisestä edelleen keskipitkällä aikavälillä ja vuotuinen inflaatiovauhti tämänhetkisessä lähtötilanteessa on hidas eli alle prosentin. Jos rahan määrän muutoksia tarkastellaan niin sanotun lavean rahan käsitettä käyttäen, jolloin huomioon otetaan keskuspankkirahan lisäksi myös pankkitalletukset, huomataan, että rahan määrän kasvu on viime vuosina pysynyt kevyestä rahapolitiikasta huolimatta laimeana 6910 KAK 1/2014 ja myös yleisön pankkiluottojen kasvu on ollut heikkoa, usein negatiivistakin. Keskuspankkirahan määrän kasvu, samalla kun pankkien luotonanto ja lavean rahan määrä eivät ole vastaavasti kasvaneet, on ollut merkki rahoitusmarkkinoilla vallinneesta epävarmuudesta sekä pankkien tarpeesta supistaa ennen rahoitusmarkkinakriisiä osin liiallisesti paisuneita taseitaan. Pankit pyrkivät lisäämään maksuvalmiusreservejään ja pitämään ne mieluiten keskuspankkitalletusten muodossa sen sijaan että olisivat sijoittaneet ne pankkien välisille rahamarkkinoille, kuten ennen kriisiä tapahtui. Näin keskuspankkirahan kasvu on tapahtunut rinnan pankkien luotonannon supistumisen kanssa. Jos merkkejä luotonannon liiallisesta kasvusta tulevaisuudessa esiintyisi, EKP:llä on käytettävissään välineet sitoa pankkien likviditeettiä nopeastikin tarpeen mukaan. Tällä hetkellä suurempana huolen aiheena rahan tarjonnasta puhuttaessa on pikemminkin yritysluottojen liian laimea kuin liian nopea kasvu. Kuuluisa finanssikriisien tutkija Charles Kindleberger on kirjoittanut, että liian vähän ja liian myöhään on surullisimpia lauseita keskuspankkitoiminnan sanakirjassa, mutta että liian paljon ja liian varhain ei olisi paljon parempi (Kindleberger 1989). Ovatko keskuspankit ja EKP niiden joukossa toimineet liian vitkaan ja kitsaasti vai liian avokätisesti ja hätäisesti? Oma käsitykseni on se, että sellaisten pulmien jälkeen, joista Euroopankin talous on viime vuosina kärsinyt, EKP:n on pystyttävä vastaamaan myönteisesti kysymykseen, teittekö toimivaltanne puitteissa osuutenne ja voitavanne ongelmien ratkaisemiseksi. Päätökset tehdään päätöstilanteessa käytettävissä olevan informaation pohjalla. Mitä on tehty, on ollut sen valossa välttämätöntä. Poikkeustoimiin on sisältynyt merkittäviäkin riskejä, mutta ne on otettu harkitusti ja riskit on kyetty hallitsemaan. 6. Pankkiunioni Kriisinhallinnan rinnalla poliitikot ja viranomaiset ovat siirtyneet työhön rahoitusmarkkinoiden sääntelyn, valvonnan ja rakenteiden uudistamiseksi. Myös tämä uudistustyö vaikuttaa keskuspankkien asemaan, tosin eri tavoin maailman eri keskuspankeissa. Mitä euroalueeseen tulee, EKP:n asema ja tehtävät muuttuvat ensi syksynä merkittävästi, kun yhteinen pankkivalvonta alkaa ja EKP ottaa vastuulleen kaikkien euroalueen pankkien valvonnan. Näin muodostettava valvontamekanismi on osa laajempaa uudistusten kokonaisuutta, pankkiunionia. Yhteisen valvonnan lisäksi siihen kuuluu myös yhteinen kriisinhallintajärjestelmä, joka on EU-tasolla tulossa päätöksentekovaiheeseen sekä harmonisoitu talletussuoja. Pankkiunioni on oikea ja välttämätön ratkaisu. Parasta olisi ollut, että se olisi rakennettu jo kaksikymmentä vuotta sitten, kun rahoitusmarkkinoiden säännöstely purettiin ja pohja rakennettiin talous- ja rahaliitolle. EU sai yhteiset pankkimarkkinat vuoden 1993 alussa voimaan tulleen toisen pankkidirektiivin myötä. Se oli osa EU:n sisämarkkinaohjelmaa. Sisämarkkinalogiikan mukaisesti sen idea oli, että mistä tahansa jäsenmaasta saatu pankkitoimilupa antoi pankille oikeuden toimia koko EU:n alueella. Pankkidirektiivin säätämisen ja rahaliiton muodostamisen yhteydessä käytiin melko paljon keskustelua asiantuntijoiden kesken siitä, vaativatko yhteinen pankkimarkkina ja rahaliit- 7011 Erkki Liikanen to myös pankkivalvonnan keskittämistä. Asiassa ei kuitenkaan päästy eteenpäin. Pankkivalvonta jäi pankkien kotimaan (toimiluvan myöntäjän) vastuulle. Maastrichtin sopimuksessa tosin todettiin, että EKP:n piti myötävaikuttaa luottolaitosten vakaan toiminnan valvontaan, ja että asetuksella voitaisiin antaa EKP:lle pankkivalvontaan liittyviä tehtäviä. On muistettava, että tuossa vaiheessa Euroopan suurilla mailla ehkä Espanjaa lukuun ottamatta ei ollut vuosikymmeniin ollut juurikaan kokemusta vakavista pankkikriiseistä. Kysymys ei tuntunut tarpeeksi polttavalta. Myös kansallisten valvontarakenteiden suuret erot olivat osasyynä siihen, että valvonnan yhtenäistäminen ei edistynyt. Poliittiset edellytykset yhteiselle pankkivalvonnalle syntyivät vasta välttämättömyyden kautta finanssikriisin kärjistymisen seurauksena. EKP osoittautui itsenäisyytensä, osaamisensa ja markkinatuntumansa ansiosta ainoaksi mahdolliseksi paikaksi, johon yhteinen valvonta voitiin sijoittaa. Sitä paitsi sille tämä tehtävä voitiin antaa asetuksella ilman EU:n perussopimuksen muuttamista. EKP tulee hoitamaan pankkivalvontaa yhdessä kansallisten valvojien kanssa. Viime kädessä EKP vastaa kaikkien pankkien valvonnasta. Suurimmat pankit tulevat sen suoraan valvontaan. Pienempien valvonta delegoidaan kansallisille rahoitusvalvojille. Isojenkin pankkien valvonnassa tarvitaan ja hyödynnetään kansallisten valvojien panosta. Rahapolitiikalla ja pankkivalvonnalla on merkittäviä synergiaetuja varsinkin informaatiopohjan suhteen. Niitä koskevat päätökset ovat kuitenkin luonteeltaan erilaisia ja perustuvat eri tavoitteisiin. EKP:n valvontaorganisaatio rakennetaan tästä syystä siten, että rahapolitiikka ja pankkivalvonta pidetään toisistaan erillään tavoiteristiriitojen välttämiseksi. Valvontapäätöksissä keskeinen vaikutusvalta annetaan uudelle valvontaelimelle, jossa kansalliset pankkivalvojat ovat jäseninä. EKP:n neuvosto, joka on lähtökohtaisesti rahapoliittinen päätöksentekoelin, viime kädessä hyväksyy tai hylkää valvontaelimen päätökset. Mutta pankkivalvontaa johtaa valvontaelin. 7. Makrovakaus ja rakennesääntely Samaan aikaan pankkiunionin kanssa Euroopassa ollaan kehittämässä myös muita uusia toimia rahoitusmarkkinoiden vakauden turvaamiseksi. Mainitsen tässä kaksi tällaista kokonaisuutta. Yhtäältä EU-maissa ollaan ottamassa käyttöön uusia niin sanottuja makrovakausvälineitä, joilla pyritään vähentämään rahoitusjärjestelmän kriisialttiutta ja lisäämään viranomaisten mahdollisuuksia tarvittaessa puuttua uhkaavalta näyttävään kehitykseen koko pankkijärjestelmässä tai markkinoilla. Tyypillisiä makrovakausvälineitä ovat pankeilta vaadittavat uudet pääomapuskurit, joita voidaan edellyttää korotettaviksi luottomarkkinoiden ylikuumenemisen vuoksi, tai ne voidaan porrastaa pankin koon mukaan siten, että systeemisesti merkittäviltä pankeilta vaaditaan muilta suurempaa vakavaraisuutta. Vastuuta ja toimivaltaa makrovakauspolitiikassa tulee olemaan sekä eurooppalaisella että kansallisella tasolla. Toinen kokonaisuus on pankkien rakennesääntely. Kysymys on riskipitoisimpien rahoitusliiketoimien rajaamisesta tavanomaisen talletuspankkitoiminnan piirin ulkopuolelle, esimerkiksi erillisiin tytäryhtiöihin. Tällaisella rakennesääntelyllä pyritään estämään talletuspankkien nauttiman talletussuojan kääntymistä 7112 KAK 1/2014 kannustimeksi epäterveeseen riskinottoon, jossa voitot ovat yksityisiä mutta tappiot yhteiskunnan vastuulla, kuten sanotaan. Rakennesääntelyä koskevia lakeja on jo säädetty Yhdysvalloissa ja Britanniassa. Vastaavia hankkeita on ollut vireillä myös Ranskassa ja Saksassa. Komissaari Michel Barnier asetti pari vuotta sitten korkean tason asiantuntijatyöryhmän selvittämään vaihtoehtoja rakennesääntelyn toteuttamisesta EU-aueella. Toimin tämän työryhmän puheenjohtajana. Työryhmä luovutti raporttinsa Barnierille lokakuussa 2012 (High Level Group 2012). Tammikuun lopussa 2014 komissio antoi työryhmän ehdotukseen perustuvan asetusehdotuksensa rakennesääntelystä. Asetusehdotuksella on samat tavoitteet kuin työryhmän suosituksilla oli. Toiminnot, joihin ehdotus vaikuttaisi, ovat myös samantyyppisiä. Rakennemuutosten toteutus poikkeaa kuitenkin hieman. Komissio ehdottaa järjestäytyneelle omaan lukuun hoidettavalle kaupankäynnille suoranaista kieltoa sen sijaan, että vain vaadittaisiin tällaisen kaupankäynnin siirtoa erilliseen oikeudelliseen yksikköön. Komission esitys antaa myös merkittävämmän roolin toimivaltaisten viranomaisten harkinnalle, kun päätetään, vaaditaanko pankkeja siirtämään markkinatakaustoiminta, suuririskinen arvopaperistaminen ja monimutkaisten johdannaisten kauppa erikseen rahoitettuun tytäryhtiöön erilleen perinteisestä pankkitoiminnasta. 8. Eurojärjestelmän erityisluonne Keskuspankkien tehtäväkenttä on muodostumassa laajemmaksi kuin ennen kriisin puhkeamista. Se on yleismaailmallinen ilmiö. Eurojärjestelmä, eli EKP ja euroalueen keskuspankit, muodostavat tässä kuitenkin oman erikoistapauksensa, mikä selittyy talous- ja rahaliiton rakenteella ja myös Euroopan sisäisellä poliittisella dynamiikalla. EKP:lle annettu asema ja sen käytännön politiikka ovat vastanneet pitkälle alussa mainitsemiani Fischerin (1994) kiteyttämiä modernin keskuspankkitoiminnan periaatteita: selkeää tehtävää, itsenäistä asemaa mukaan lukien suoja valtioiden lainavaatimuksia vastaan, sekä tilivelvollisuutta yleisölle ja parlamentille. EKP on kuitenkin erilainen kuin maailman muut johtavat keskuspankit. Monen maan yhteisenä keskuspankkina sen itsenäisyydellä on erityisen keskeinen merkitys. Tämä johtuu siitä, että rahaliitossa maat ovat luopuneet rahapoliittisesta suvereenisuudestaan. Ne tekivät liittymispäätöksen täysivaltaisina päätöksentekijöinä, ja liittyessään päättivät yhdistää eli poolata rahapoliittisen suvereniteettinsa. Kukaan ei halua ostaa sikaa säkissä: jotta maat olisivat voineet tehdä näin kauaskantoisen päätöksen, piti luonnollisesti olla etukäteen selvillä, millaista rahapolitiikkaa tuleva EKP harjoittaisi. Rahaliiton muodostaminen oli mahdollista, koska maat olivat valmiita yhdistämään suvereniteettinsa, kun ne saivat vastineeksi varmuuden vakaasta rahan arvosta. Tästäkin syystä EKP piti uskottavasti sitoa edeltä käsin asetettaviin tavoitteisiin ja sille oli annettava riittävä itsenäisyys, jotta se voisi toteuttaa asetettua tavoitettaan vapaana kaikesta kansallisesta tai muusta poliittisesta painostuksesta. EKP:n itsenäisyys ja neuvostossa käytetty päätöksentekomenettely estävät yksittäisten jäsenmaiden dominanssin rahapolitiikassa, ja sille annettu selkeä hintavakaustavoite estää itsenäistä EKP:tä käyttämästä asemaansa mielivaltaisesti. Itsenäisyyttä täydentävät EKP:n tilivelvollisuus parlamentille sekä kansallisten keskuspankkien tilivelvollisuusjärjestelyt kan- 7213 Erkki Liikanen sallisella tasolla, kuten eduskunnan harjoittama Suomen Pankin valvonta. 9. Euroalueen vakaus ja EKP EKP:n itsenäisyys ja sen tehtävän mandaatin määrittely liittyvät toisiinsa. Itsenäiseksi rakennetulle virkamiesorganisaatiolle ei demokraattisessa yhteiskunnassa voi antaa liian väljiä toimivaltuuksia tai liian laajoja tehtäviä. Sellainen vastuualueen laajeneminen söisi ennen pitkää keskuspankin itsenäisyyden poliittisia edellytyksiä, keskuspankin aseman legitimiteettiä. Keskuspankki ei voi olla neljäs valtioelin, vaan sen on oltava ikään kuin uskottu mies, joka hoitaa sille asetettua tehtävää. Keskuspankin itsenäisyys on osoittautunut rahapolitiikan onnistumisen kannalta hyväksi ratkaisuksi luvun opetusten muistaminen jatkossakin on tärkeää. Kun keskuspankin itsenäisyys näin pysyy sen tehtäväkentän määrittelyn yhtenä lähtökohtana, päädytään johtopäätökseen, että EKP:n vastuiden laajentamisessa on oltava hyvin varovainen, ettei itsenäisyyden edellytyksiä vaaranneta. Esimerkki sellaisista tehtävistä, jotka voisivat vaarantaa keskuspankin itsenäisyyden, olisivat pankkien pääomittamiseen ja/tai alasajoon valtuutetun kriisinratkaisu- eli resoluutioviranomaisen tehtävät. Tällaisen elimen olemassaolo on tärkeä osa tulevaa pankkiunionia, mutta EKP:ssä pidetään selvänä, että se ei sovi pankkivalvonnan eikä rahapolitiikan yhteyteen. Rahapolitiikan poikkeukselliset toimet kriisin oloissa ja pankkivalvontatehtävien tuleva hoito ovat EKP:lle ja eurojärjestelmälle välttämättömiä ja koko euroalueen kannalta hyödyllisiä askeleita. Samalla on kuitenkin huolehdittava myös muilla keinoin siitä, että jännitteet rahoitusmarkkinoiden vakauden suhteen eivät kasva liiaksi. Tähän on monia syitä, mutta myös rahapolitiikan itsenäisyyden vaaliminen edellyttää, että EKP ei jää liian yksin vakauden varmistajaksi. Tämä koskee varsinkin kahta asiaa: yhtäältä valtioiden velkaantumisen palauttamista kestävälle uralle ja pitämistä vakaalla pohjalla, sekä toisaalta pankkien riittävän vakavaraisuuden turvaamista. Molemmat ovat asioita, joihin EKP:llä ei ole välitöntä vaikutusvaltaa, mutta ne vaikuttavat kuitenkin EKP:n edellytyksiin hoitaa laajentunutta toimintakenttäänsä joutumatta ristiriitaan oman institutionaalisen asemansa kanssa. 10. Kansallisen keskuspankin rooli Eurojärjestelmässä kansallisilla keskuspankeilla on oma roolinsa paitsi rahapoliittisten operaatioiden toteuttajina, myös osallisuudessa yhteisen politiikan valmisteluun. EKP:n neuvosto tekee päätöksensä koko euroalueen lähtökohdista eikä ole kansallisten intressien näyttämö. Kansallisten keskuspankkien rooli politiikan valmistelussa on kuitenkin hyvin arvokas. Se lisää sekä politiikan laatua että legitiimisyyttä. EKP:n rahapolitiikka ja sen toiminta rahoitusjärjestelmän vakauden turvaamiseksi pystyvät käyttämään hyväkseen sekä EKP:n että kansallisten keskuspankkien tutkimus- ja analyysityötä. Varsinkin kriisiaikana, mutta myös muulloin on tärkeää, että jokainen eurojärjestelmän taho tuo oman ainutlaatuisen kontribuutionsa yhteisen analyysin ja politiikan valmisteluun. Suomen Pankki on tutkimus- ja analyysityöhönsä pohjautuen kantanut osuutensa tässä työssä. Rahapolitiikan tehokas toimeenpano, rahapolitiikan operaatioiden ja niiden riskienhallin- 7314 KAK 1/2014 nan eriyttäminen toimintoina, pankkien rakenneuudistusten valmistelu ja avoimuuden edistäminen ovat muiden joukossa alueita, joissa Suomen Pankin valmistelutyö on tuonut kontribuution. Olen neuvoston jäsenenä itsenäinen, mutta toki kaikki Suomen Pankin osaaminen on EKP:ssä yhteisessä käytössä. Suomen Pankin kokemuksella ja valmistelulla on ollut merkitystä muun muassa täyden jaon politiikkaan siirtymisessä ja OMT-ohjelman eräiden piirteiden suunnittelussa. Olemme julkisuudessakin esiintyneet EKP:n neuvoston päätöksenteon suuremman avoimuuden puolesta. Se on sitä tärkeämpää, mitä suuremmiksi keskuspankin vastuut ja vaikutusvalta muodostuvat. Olemme myös olleet aktiivisia rahapolitiikan ennakoivan viestinnän kehittämisessä. Siinähän ei ole kysymys pelkästään avoimuudesta sinänsä, vaan tällainen ennakoiva viestintä oikein käytettynä muodostaa myös rahapolitiikan tehoa lisäävän aktiivisen politiikkavälineen. Pidin hyvänä sitä, että EKP:n neuvosto siirtyi selkeämpään ennakoivaan viestintään viime heinäkuussa, jolloin se kokouksensa jälkeen ilmoitti puheenjohtajan suulla, että korot tulevat pysymään silloisella tai vielä matalammalla tasolla pitkälle tulevaisuuteen. Tämä viime kesästä alkaen harjoitettu uudenlainen viestintätapa osoittautui hyvin arvokkaaksi, kun inflaationäkymät nyt syksyllä edelleen vaimenivat. Viestinnän jo ennakkoon luoman kontekstin ansioista saatoimme suorittaa tarpeellisen korkojen alennuksen marraskuun 7. päivän kokouksessamme siten, että se liittyi johdonmukaisena osana EKP:n hintavakauteen tähtäävään ja taloudellista aktiviteettia tukevaan rahapolitiikkaan. Rahapolitiikan viestintä tulee jatkossakin säilymään merkittävässä asemassa. Euroalueen elpyminen tulee viemään aikaa. Lisäksi pitkälle yhdentyneiden globaalien rahoitusmarkkinoiden oloissa Euroopan ja Yhdysvaltojen talouskehitysten eritahtisuus kasvattaa rahapolitiikan viestinnällisiä haasteita. Vaikka keskuspankkien epätavanomaisten rahapolitiikkatoimien purku ja korkotasojen normalisointi siintävät vasta kaukana horisontissa, viime kesän kokemukset osoittavat, että käännepisteen lähestyminen ja sitä koskevat arvailut voivat aiheuttaa turbulenssia rahoitusmarkkinoilla ja keskuspankkien tulee kyetä vastaamaan tähän haasteeseen täsmällisellä viestinnällä. Kokemus on osoittanut, että tilanteen niin vaatiessa EKP:n ja eurojärjestelmän valmistelukoneiston kykyyn löytää ratkaisut voidaan luottaa. Kuitenkin keskuspankin ja muiden toimijoiden työnjaon tulee olla selvä, jotta keskuspankkiin ei kohdistu sellaisia odotuksia, joita se ei voi eikä sen kuulu täyttää. Kirjallisuus Bernanke, B. (1983), Nonmonetary Effects of the Financial Crisis in the Propagation of the Great Depression, The American Economic Review 73: Eichengreen, B. (1992), Golden Fetters: The Gold Standard and the Great Depression , Oxford University Press, Oxford. Fischer, S. (1994), Modern Central Banking, teoksessa Capie, F., Goodhart, C., Fischer, S. ja Schnadt, N. (toim.), The Future of Central Banking, Cambridge University Press, Cambridge: Friedman, M. ja Schwartz, A. (1963), A Monetary History of the United States , National Bureau of Economic Research, Princeton University Press, Princeton. 7415 Erkki Liikanen High-level Expert Group on reforming the structure of the EU banking sector (2012), Final Report, Brussels, 2 October. Kindleberger, C. (1973), The World in Depression , University of California Press, Berkeley. Kindleberger, C. (1989), Manias, Panics, and Crashes. A History of Financial Crises, Revised Edition, Basic Books, New York. Trichet, J-C. (2007), International Monetary Conference Central Bankers panel, Intervention by Jean-Claude Trichet, President of the ECB, 5 June Wessel, D. (2009), In FED We Trust: Ben Bernanke s War on the Great Panic, Three Rivers Press, New York. 75 Näytä lisää
Pääjohtaja Erkki Liikanen. Paasikivi-Seurassa 25.11.2013 TALOUSKRIISI JA KESKUSPANKKIEN MUUTTUVA ROOLI. Johdanto
1 Pääjohtaja Erkki Liikanen Paasikivi-Seurassa 25.11.2013 TALOUSKRIISI JA KESKUSPANKKIEN MUUTTUVA ROOLI Johdanto Yksi viime vuosina koetun kansainvälisen talouskriisin seurauksista on, että keskuspankkien Lisätiedot Talouskriisin viisi aaltoa
Talouskriisin viisi aaltoa Antti Suvanto Johtokunnan neuvonantaja Martti Ahtisaari-instituutti, Oulu Maailmantalouden muutosvoimat Globalisaatio pari miljardia ihmistä tuli lisää kansainvälisen kaupan Lisätiedot Ajankohtaista rahoitusmarkkinoilta
Erkki Liikanen Suomen Pankki Ajankohtaista rahoitusmarkkinoilta Kesäkuu 2015 Eduskunnan talousvaliokunta 30.6.2015 Julkinen 1 Sisällys Keveä rahapolitiikka tukee euroalueen talousnäkymiä EU:n tuomioistuimen Lisätiedot Viisi näkökulmaa rahapolitiikkaan Pentti Hakkarainen
Viisi näkökulmaa rahapolitiikkaan Pentti Hakkarainen Risto Ryti -seura 17.2.2015 Viisi näkökulmaa rahapolitiikkaan 1. Rahapolitiikka kaupunkikuvassa 2. Risto Rytin aika Suomen Pankissa 3. Suuren laman Lisätiedot Euro & talous 2/2009. Pääjohtaja Erkki Liikanen 9.6.2009 SUOMEN PANKKI FINLANDS BANK BANK OF FINLAND
Euro & talous 2/2009 Pääjohtaja Erkki Liikanen 1 Teemat 1. Maailmantalouden ja rahoitusjärjestelmän tila 2. Inflaatiokehitys ja EKP:n rahapolitiikka 3. EKP:n rahapolitiikan välittyminen Suomessa ja Suomen Lisätiedot Rahapolitiikka hyvin matalien korkojen olosuhteissa
Rahapolitiikka hyvin matalien korkojen olosuhteissa Esityksen rakenne: 1. EKP:n rahapolitiikan peruskehikko. 2. EKP:n toimet finanssikriisin eri vaiheissa. 3. Euroalueen talouden tila tällä hetkellä. 4. Lisätiedot Erkki Liikanen Suomen Pankki. Euro & talous 4/2015. Rahapolitiikasta syyskuussa 2015 24.9.2015. Julkinen
Erkki Liikanen Suomen Pankki Euro & talous 4/2015 Rahapolitiikasta syyskuussa 2015 24.9.2015 1 EKP:n neuvosto seuraa taloustilannetta ja on valmis toimimaan 2 Inflaatio hintavakaustavoitetta hitaampaa Lisätiedot Rahapolitiikka ja taloudellinen tilanne
Rahapolitiikka hyvin matalien korkojen olosuhteissa Studia Generalia luento 3.11.2014 Turku Esityksen rakenne: 1. EKP:n rahapolitiikan peruskehikko. 2. EKP:n toimet finanssikriisin eri vaiheissa. 3. Euroalueen Lisätiedot Pankkikriisit ja niiden ehkäiseminen
Pankkikriisit ja niiden ehkäiseminen Matti Estola Itä-Suomen yliopisto, Joensuun kampus Luento 8: Eurojärjestelmän perusteista ja euron kriisistä 1 1 Tämän luennon tekstit on poimittu lähteistä: http://www.ecb.int/home/html/index.en.html Lisätiedot Kriisin uhkien vähentäminen rahoitusmarkkinasäätelyn avulla
Rahoitusmarkkinat; markkinoiden ja sääntelyn tasapainosta Pääjohtaja Erkki Liikanen Helsingin yliopisto: Studia Collegialia 27.2.2014 1 Johdanto Kriisin mahdollisuuteen kansainvälisen rahoitusjärjestelmän Lisätiedot Inflaatio, deflaatio, valuuttakurssit ja korot Rahatalouden perusasioita I 4.10.2011
Inflaatio, deflaatio, valuuttakurssit ja korot Rahatalouden perusasioita I Hanna Freystätter, VTL Ekonomisti Rahapolitiikka- ja tutkimusosasto Suomen Pankki 1 Inflaatio = Yleisen hintatason nousu. Deflaatio Lisätiedot Makrokatsaus. Huhtikuu 2016
Makrokatsaus Huhtikuu 2016 Positiiviset markkinat huhtikuussa Huhtikuu oli heikosti positiivinen kuukausi kansainvälisillä rahoitusmarkkinoilla. Euroopassa ja USA:ssa pörssit olivat tasaisesti plussan Lisätiedot Onko finanssikriisistä opittu? Riittävätkö reformit? Pääjohtaja Erkki Liikanen Suomen sosiaalifoorumi Helsinki 26.4.2014. Julkinen
Onko finanssikriisistä opittu? Riittävätkö reformit? Pääjohtaja Erkki Liikanen Suomen sosiaalifoorumi Helsinki 26.4.2014 1 Johdanto Kriisin mahdollisuuteen kansainvälisen rahoitusjärjestelmän ytimessä Lisätiedot Suomen Pankki Euroopan keskuspankin renki vai isäntä? Työnjako ja tehtävät euroalueen rahapolitiikassa Studia Monetaria Jukka Ahonen 1 Mitkä ovat Suomen Pankin tärkeimmät tehtävät? Rahapolitiikka/koroista Lisätiedot Suomi jäljessä euroalueen talouskasvusta Mitä tehdä?
Suomen Pankki Suomi jäljessä euroalueen talouskasvusta Mitä tehdä? Euro & talous 3/2015 1 Keventynyt rahapolitiikka tukee euroalueen talousnäkymiä 2 Rahapolitiikan ohella öljyn hinnan lasku keskeinen taustatekijä Lisätiedot Euroalueen talous ja EKP:n rahapolitiikka
Suomen Pankki Euroalueen talous ja EKP:n rahapolitiikka Eduskunnan talousvaliokunnan julkinen kuuleminen 1 Esityksen sisältö I. EKP:n rahapolitiikka II. Rahoitusjärjestelmän vakaus III. Suomen talous 2 Lisätiedot Onko velkakriisi todellakin loppunut? Meelis Atonen. konsernin kultapuolen johtaja
Suomen Pankki Talouden näkymistä Budjettiriihi 1 Kansainvälisen talouden ja rahoitusmarkkinoiden kehityksestä 2 Kiinan pörssiromahdus heilutellut maailman pörssejä 2.4 2.2 2.0 1.8 1.6 1.4 1.2 1.0 0.8 MSCI Lisätiedot Raha- ja rahoitusmarkkinoiden myllerrys Mistä oikein on kysymys?
Raha- ja rahoitusmarkkinoiden myllerrys Mistä oikein on kysymys? Jouni Timonen Rahamuseo 13.11.2007 1 Neljä pääkysymystä markkinoiden levottomuuksista Mitä vuoden 2007 elokuussa pintaan nousseet rahamarkkinoiden Lisätiedot Säästämmekö itsemme hengiltä?
Säästämmekö itsemme hengiltä? Jaakko Kiander TSL 29.2.2012 Säästämmekö itsemme hengiltä? Julkinen velka meillä ja muualla Syyt julkisen talouden velkaantumiseen Miten talouspolitiikka reagoi velkaan? Säästötoimien Lisätiedot EKP:n päätöksenteko. Lähde: EKP:n kotisivut
EKP:n päätöksenteko Lähde: EKP:n kotisivut 1. Riippumattomuus Poliittinen riippumattomuus EKP:n riippumattomuus edistää hintavakauden säilymistä. Havainto perustuu laajaan teoreettiseen analyysiin sekä Lisätiedot Yhdysvaltain pankkikriisi 2007-2009. Miitri Sivonen
Yhdysvaltain pankkikriisi 2007-2009 Miitri Sivonen 1) Mikä pankki ja mikä maa (tai mitkä pankit ja missä maissa) on kyseessä? 2) Mitkä tekijät kriisin aiheuttivat? 3) Kuka oli vastuussa ko. kriisistä; Lisätiedot Viestintäpäällikkö Jenni Hellström 11.11.2014. Julkinen 1
Viestintäpäällikkö Jenni Hellström Julkinen 1 Esityksen rakenne Miten keskuspankkien viestintä on muuttunut? Mikä rooli viestinnällä on rahapolitiikassa? Mitä rahapolitiikan ennakoivalla viestinnällä tarkoitetaan? Lisätiedot Euroopan talousnäkymät
Sixten Korkman, ETLA TAF-seminaari Suomi vuonna 2025, Helsingin Messukeskus, 27.1.2012 Euroopan talousnäkymät 1. Missä mennään? 2. Mistä lähdettiin liikkeelle? 3. Mikä meni pieleen? 4. Minkälaisen rahaliiton Lisätiedot Viranomaisten rooli pankkikriisien estämisessä ja ratkaisemisessa
Viranomaisten rooli pankkikriisien estämisessä ja ratkaisemisessa Heikki Koskenkylä Valtiot. tri Linse Consulting Oy Seminaari 1990-luvun pankkikriisin taloudelliset vaikutukset, Aalto-yliopisto, Kauppakorkeakoulu Lisätiedot Rahoitusmarkkinoiden vakauttaminen Lauri Holappa Ratkaisuja maailmantalouden kriisiin 10.9. 8.10.2012 Helsingin suomenkielinen työväenopisto
Rahoitusmarkkinoiden vakauttaminen Lauri Holappa Ratkaisuja maailmantalouden kriisiin 10.9. 8.10.2012 Helsingin suomenkielinen työväenopisto 1 Luennon sisältö 1. Spekulaatio ja epävakaisuus rahoitusmarkkinoilla Lisätiedot Eurojärjestelmän rahapolitiikka Tavoite, välineet ja tase
Samu Kurri Kansainvälisen ja rahatalouden toimisto, Suomen Pankki Eurojärjestelmän rahapolitiikka Tavoite, välineet ja tase Elvyttävä kansalaisosinko tilaisuus 6.2.2016 Esitetyt näkemykset ovat omiani. Lisätiedot Erkki Liikanen Suomen Pankki. Rahapolitiikasta vuoden 2015 alkukuukausina
Erkki Liikanen Suomen Pankki Rahapolitiikasta vuoden 2015 alkukuukausina 25.3.2015 Julkinen 1 Näkymät vuoden 2014 lopulla Julkinen 2 Eurojärjestelmän ennuste joulukuussa 2014: BKT: 2015: 1,0 % 2016: 1,5 Lisätiedot Makrokatsaus. Maaliskuu 2016
Eurojärjestelmän rahapolitiikka Studia Monetaria 25.3.2008 Mikko Spolander SUOMEN PANKKI FINLANDS BANK BANK OF FINLAND 1 EKP:n pääjohtajan alustuspuheenvuoro lehdistötilaisuudessa 6.6.2007 Kokouksessaan Lisätiedot Asuntojen hinnat, kotitalouksien velka ja makrotalouden vakaus
Asuntojen hinnat, kotitalouksien velka ja makrotalouden vakaus XXXIV valtakunnallinen asunto- ja yhdyskuntapäivä 10.5.2012 Lauri Kajanoja Esityksen sisältö 1. Suomen Pankki, rahapolitiikka ja asuntomarkkinat Lisätiedot Euroopan Unionin talouskriisi ja Suomen talouden näkymät
Euroopan Unionin talouskriisi ja Suomen talouden näkymät Sixten Korkman ETLA Suuryritysten riskienhallintapäivä, Finlandia talo 25.1.2012 If Vahinkovakuutusyhtiö Globaalinen talouskehitys Iso murros: muuttuva Lisätiedot Rahapolitiikasta helmikuussa 2016
13 Rahapolitiikka ja kansainvälinen talous Viime kuukausien aikana kehittyneiltä päätalousalueilta on saatu rohkaisevia merkkejä: pahin voi olla jo takana. Euroalueen tuotannon syksystä 11 jatkunut supistuminen Lisätiedot Lausunto eduskunnan tarkastusvaliokunnalle: EVM, ERVV, 2014. Professori Vesa Kanniainen Helsingin yliopisto, EuroThinkTank 17.9.
Lausunto eduskunnan tarkastusvaliokunnalle: EVM, ERVV, 2014 Professori Vesa Kanniainen Helsingin yliopisto, EuroThinkTank 17.9.2015 Kun euroa ajatellaan, on ajateltava suuria Tarkastusvaliokunta (TrVM Lisätiedot Euro & talous 4/2012 Rahapolitiikka ja kansainvälinen talous
Euro & talous 4/212 Rahapolitiikka ja kansainvälinen talous Pääjohtaja Erkki Liikanen 12.9.212 1 Euro & talous 4/212 sisältö Pääartikkeli: Rahapolitiikka ja taloudellinen tilanne Suhdannetilanne, maailmantalouden Lisätiedot Kehikko 1. EKP:n neuvoston 6.9.2012 päättämät rahapoliittiset toimet Rahapolitiikan välittymismekanismin toiminta euroalueella on turvattava
Kehikko 1. :n neuvoston 6.9.2012 päättämät rahapoliittiset toimet :n neuvosto päätti 6.9.2012 rahapoliittisten suorien kauppojen (Outright Monetary Transactions, OMT) toteutuksesta valtion joukkolainojen Lisätiedot Irlannin tilanne. Valtiovarainministeri Jyrki Katainen Hallituksen tiedotustilaisuus 22.11.2010
Irlannin tilanne Valtiovarainministeri Jyrki Katainen Hallituksen tiedotustilaisuus 22.11.2010 Irlanti pyysi lainaa rahoitusmarkkinoidensa vakauttamiseksi Irlannin hallitus pyysi eilen Euroopan rahoitusvakausjärjestelyjen Lisätiedot Kurkistus talouden tulevaisuuteen Sähköurakoitsijapäivät 21.11.2013. Johtava ekonomisti Penna Urrila
Samu Kurri Kansainvälisen ja rahatalouden toimisto, Suomen Pankki Globaaleja kasvukipuja Euro & talous 1/2016 Rahapolitiikka ja kansainvälinen talous 22.3.2016 Julkinen 1 Esityksen teemat Maailmantalouden Lisätiedot Mihin rahapolitiikalla pyritään? Rahapolitiikan tavoitteet
Seppo Honkapohja Mihin rahapolitiikalla pyritään? Rahapolitiikan tavoitteet Studia Monetaria 2011, Suomen Pankin rahamuseo 29.03.2011 1 I. Johdanto 2 Rahapolitiikka on toinen makrotalouspolitiikan kahdesta Lisätiedot Rahoitusmarkkinoiden tilanne ja eurojärjestelmän toimet: mitä on tehty ja miksi? Studia Monetaria 8.11.2011. toimistopäällikkö Tuomas Välimäki
Rahoitusmarkkinoiden tilanne ja eurojärjestelmän toimet: mitä on tehty ja miksi? Studia Monetaria 8.11.2011 toimistopäällikkö Tuomas Välimäki 1 Esityksen rakenne: 1. Rahapolitiikan toimeenpanon pohja: Lisätiedot Kuinka ratkaista eurokriisi?
Kuinka ratkaista eurokriisi? Ratkaisuja maailmantalouden kriisiin 10.9. 8.10.2012 Helsingin suomenkielinen työväenopisto 1 Luennon sisältö 1. Miten eurokriisiin ajauduttiin? 2. Miten kriisiä on yritetty Lisätiedot Makrovakaus mitä ovat makrovakausvälineet ja miten ne vaikuttavat tavallisen kansalaiseen?
Makrovakaus mitä ovat makrovakausvälineet ja miten ne vaikuttavat tavallisen kansalaiseen? Katja Taipalus Suomen Pankki - Vakausanalyysitoimisto 24.3.2015 1 Sisältö 1. Kansainvälinen tausta: mitä on makrovakaus Lisätiedot Pääjohtajan tervehdys
Suomen Pankki Pääjohtajan tervehdys Vakaa rahan arvo ja luotettavasti toimiva rahoitusjärjestelmä ovat tärkeitä asioita meille kaikille. Niistä huolehtiminen on keskuspankkien tehtävänä. Euroalueeseen Lisätiedot Taloutemme tila kansallisesti ja kansainvälisesti
Taloutemme tila kansallisesti ja kansainvälisesti Seppo Honkapohja, Suomen Pankki Alustus, Logistiikkapäivä, Kotka 25.5.2009 1 Esityksen rakenne Rahoitusmarkkinoiden kriisin nykyvaihe Maailmantalouden Lisätiedot Euroopan rahoitusmarkkinat talouskasvun edellytysten luojina Erkki Liikanen Pääjohtaja /Suomen Pankki Oikea suunta -seminaari. 30.3.2007 Säätytalo 1 Suomen Pankki 2 Pyrkimys vakaisiin rahaoloihin 1865 Lisätiedot Suomen Pankki ja eurojärjestelmä SUOMEN PANKKI FINLANDS BANK BANK OF FINLAND
Suomen Pankki ja eurojärjestelmä SUOMEN PANKKI FINLANDS BANK BANK OF FINLAND 1 Suomen Pankki Yksi maailman vanhimmista keskuspankeista Perustettu Turussa v. 1811, muuttanut Helsinkiin v. 1819 Aloitti varsinaiset Lisätiedot Talouden näkymiä vihdoin vihreää nousukaudelle? Reijo Heiskanen. Twitter : @OP_Pohjola_Ekon
Talouden näkymiä vihdoin vihreää nousukaudelle? Reijo Heiskanen Twitter : @OP_Pohjola_Ekon Markkinoilla kasvuveturin muutos näkyy selvästi indeksi 2008=100 140 Maailman raaka-aineiden hinnat ja osakekurssit Lisätiedot Kappale 9: Raha ja rahapolitiikka KT34 Makroteoria I. Juha Tervala
Kappale 9: Raha ja rahapolitiikka KT34 Makroteoria I Juha Tervala Raha Raha on varallisuusesine, joka on yleisesti hyväksytty maksuväline 1. Hyödykeraha Luonnollinen arvo Esim.: kulta, oravanahkat, savukkeet Lisätiedot Rahapoliittisen ajattelun kehitys Juha Tarkka 23.11.2004
Rahapoliittisen ajattelun kehitys Juha Tarkka 23.11.2004 Katsaus keskuspankin rooliin ja tehtäviin Rahataloudellisten mullistusten vuosisata Rahapolitiikka keskeinen talouspolitiikan osa Rahapolitiikka Lisätiedot Pankkijärjestelmä nykykapitalismissa. Rahatalous haltuun -luentosarja Jussi Ahokas 4.11.2014
Pankkijärjestelmä nykykapitalismissa Rahatalous haltuun -luentosarja Jussi Ahokas 4.11.2014 Mistä raha tulee? Luennon sisältö Yksityiset pankit ja keskuspankki Keskuspankit ja rahapolitiikka Rahan endogeenisuus Lisätiedot Rahapolitiikka ja kansainvälinen talous
1 1 Rahapolitiikka ja kansainvälinen talous Maailmantalouden näkymät kohentuivat vuoden 13 jälkipuoliskolla. Finanssi kriisin jälki on kuitenkin pitkä. Erityisesti euroalueella tuotanto on edelleen alhaisella Lisätiedot Miksi setelit leikattiin? Matti Viren professori, Turun yliopisto Tieteellinen neuvonantaja, Suomen Pankki
Miksi setelit leikattiin? Matti Viren professori, Turun yliopisto Tieteellinen neuvonantaja, Suomen Pankki Niin, miksi? Pysäyttää inflaatio; inflaatio oli 1945 pahimmillaan 80 % vuodessa Saada harmaa talous Lisätiedot Juhlapuhe Valtiotieteellisen tiedekunnan Kansantaloustieteen opiskelijat ry:n 56. vuosijuhlassa 14.11.2015
VTT Hanna Freystätter Vanhempi neuvonantaja, Suomen Pankki Juhlapuhe Valtiotieteellisen tiedekunnan Kansantaloustieteen opiskelijat ry:n 56. vuosijuhlassa 14.11.2015 Miten yhteinen rahapolitiikka käytännössä Lisätiedot Suomi, Eurooppa ja hidastuva maailmantalouden kasvu. Haaste kilpailukyvylle.
Suomi, Eurooppa ja hidastuva maailmantalouden kasvu. Haaste kilpailukyvylle. Pääjohtaja Erkki Liikanen Elinkeinoelämän keskusliiton EK:n syyskokouksen seminaari 27.11.2008 1 Kansainvälisen rahoitusjärjestelmän Lisätiedot Finanssikriisi ja tulevaisuuden näkymät
Finanssikriisi ja tulevaisuuden näkymät Suomen Riskienhallintayhdistys KPMG Forum14.4. 2010 Tutkija Paavo Suni, ETLA Yhdysvaltojen ja euroalueen rahamarkkinariskit pienentyneet Prosenttiyksikköä Euribor Lisätiedot Keskuspankkitoiminnan riskit finanssikriisin aikana
Keskuspankkitoiminnan riskit finanssikriisin aikana Studia Monetaria 1.11.211 Johtokunnan varapuheenjohtaja Pentti Hakkarainen 1 Finanssikriisistä velkakriisiin Velkaantuminen, kiinteistöjen hintojen nousu Lisätiedot Velallinen tienaa koron? Rahapolitiikkaa negatiivisilla koroilla
Elisa Newby, markkinaoperaatioiden päällikkö elisa.newby@bof.fi Suomen Pankki Velallinen tienaa koron? Rahapolitiikkaa negatiivisilla koroilla After Work Suomen IR-yhdistys ry Suomen Sijoitusanalyytikot Lisätiedot Makrokatsaus. Toukokuu 2016
Pankkikriisit ja niiden ehkäiseminen Matti Estola Itä-Suomen yliopisto, Joensuun kampus Luento 3: Suomen pankkikriisi 1990-92 1 1 Tämän luennon tekstit on poimittu lähteistä: Ruuskanen, Osmo: Pankkikriisi Lisätiedot Finanssikriisi ja keskuspankit
Finanssikriisi ja keskuspankit Erkki Liikanen Pääjohtaja Rahamuseo 1 Kriisidynamiikka Velkaantuminen, kiinteistöhintojen nousu Taantuma, hintakupla puhkeaa, luottotappiot kasvavat Pankkikriisi Luotonanto Lisätiedot Kevään 2015 talousennuste: Talouskasvua tukevat tekijät edistävät elpymistä
Euroopan komissio - lehdistötiedote Kevään 2015 talousennuste: Talouskasvua tukevat tekijät edistävät elpymistä Bryssel, 05 toukokuu 2015 Euroopan unionin talouskasvu hyötyy tänä vuonna suotuisista talouden Lisätiedot Finanssikriisi syyskuussa 2012 jäsenmaiden ja EKP:n työnjako
Finanssikriisi syyskuussa 2012 jäsenmaiden ja EKP:n työnjako Eduskunnan talousvaliokunnan järjestämä Suomen Pankin julkinen kuuleminen 21.9.2012 Pääjohtaja Erkki Liikanen 21.9.2012 Erkki Liikanen Suomen Lisätiedot Euroalueen julkisen velkakriisin tämän hetkinen tilanne
Euroalueen julkisen velkakriisin tämän hetkinen tilanne Aktuaariyhdistys 22.11.2012 Seppo Honkapohja Suomen Pankki Esitetyt näkemykset ovat omiani. Ne eivät välttämättä edusta Suomen Pankin kantaa. 1 Esityksen Lisätiedot Ehdotus NEUVOSTON LAUSUNTO. SLOVENIAn talouskumppanuusohjelmasta
Kysynnänsäätelypolitiikka 2010- luvulla Lauri Holappa Helsingin työväenopisto Rahatalous haltuun 18.11.2014 Luennon sisältö 1. Talouspolitiikan tavoitteet 2. Funktionaalinen rahoitus ja investoinnit 3. Lisätiedot Pankkikriisit noudattavat samaa kaavaa Pankkikriisien yleisestä anatomiasta
Pankkikriisit noudattavat samaa kaavaa Pankkikriisien yleisestä anatomiasta Suomen Pankin rahamuseo 10.1.2013, Tieteiden yö Sampo Alhonsuo/Finanssivalvonta Sisältö Kuinka laaja ilmiö on systeeminen pankkikriisi? Lisätiedot Rahapolitiikasta ja pankkijärjestelmän tilasta
Suomen Pankki Rahapolitiikasta ja pankkijärjestelmän tilasta Talousvaliokunta 1 Maailmantalouden kasvu jatkuu, mutta epävarmuudet näkyneet markkinaliikkeissä 2 Osa epävarmuustekijöistä on taloudellisia Lisätiedot HE 57/2010 vp HALLITUKSEN ESITYS EDUSKUNNALLE VUODEN 2010 TOISEKSI LISÄTALOUSARVIOKSI
HE 57/2010 vp HALLITUKSEN ESITYS EDUSKUNNALLE VUODEN 2010 TOISEKSI LISÄTALOUSARVIOKSI Viitaten tämän esityksen yleisperusteluihin ja yksityiskohtaisten perustelujen selvitysosiin ehdotetaan, että Eduskunta Lisätiedot Studia Monetaria: Ajankohtaista rahamarkkinoilla
Studia Monetaria: Ajankohtaista rahamarkkinoilla Pääjohtaja Erkki Liikanen Suomen Pankki 20.4.2010 1 Teemat: Valtioiden velkaantuminen markkinoiden keskeisen huomion kohteena Vuoden ensimmäisten kuukausien Lisätiedot Rahapolitiikan perusteet ja toteutus
Pääjohtaja Erkki Liikanen Eduskunnan talousvaliokunnan talousseminaari 6. syyskuuta 2006 Rahapolitiikan perusteet ja toteutus KUVIOT 1., 2., 3., 4. SUOMEN PANKIN YDINTOIMINNOT Maailmantalous on käynyt Lisätiedot Maailmantalouden tasapainottomuudet ja haasteet Eurooppa, Aasia, Amerikka
Kansantalouden kuvioharjoitus Huom: Tämän sarjan tehtävät liittyvät sovellustiivistelmässä annettuihin kansantalouden kuvioharjoituksiin. 1. Kuvioon nro 1 on piirretty BKT:n määrän muutoksia neljännesvuosittain Lisätiedot Maailmantalouden näkymät
Maailmantalouden näkymät 31.8.21 Toni Honkaniemi Yksikönpäällikkö Maailmantalouden kasvu epätasaista BKT:n määrä muutos ed. vuoden vast. neljänneksestä 8 % 18 6 4 Yhdysvallat Euroalue 16 14 2 12 1-2 -4 Lisätiedot Suhdanne 1/2015. Tutkimusjohtaja Markku Kotilainen ETLA 26.03.2015 ELINKEINOELÄMÄN TUTKIMUSLAITOS, ETLA THE RESEARCH INSTITUTE OF THE FINNISH ECONOMY
Suhdanne 1/2015 Tutkimusjohtaja Markku Kotilainen ETLA 26.03.2015 ELINKEINOELÄMÄN TUTKIMUSLAITOS, ETLA THE RESEARCH INSTITUTE OF THE FINNISH ECONOMY Ennusteen lähtökohdat ja oletukset - Suomea koskeva Lisätiedot Valtiovarainministeriö E-KIRJE VM2012-00760 12.10.2012. EDUSKUNTA Suuri valiokunta
Valtiovarainministeriö EKIRJE VM201200760 12.10.2012 EDUSKUNTA Suuri valiokunta Viite Asia Pankkiunioni osana EMU:n kehittämistä U/Etunnus: EUTORInumero: EU/20121429 Ohessa lähetetään perustuslain 97 :n Lisätiedot Suomen Pankki. Suomen Pankki Snellmaninaukio PL 160, 00101 Helsinki Puhelin 010 8311 (keskus) Puhelin 010 195 701 (viestintä)
Suomen Pankki Snellmaninaukio PL 160, 00101 Helsinki Puhelin 010 8311 (keskus) Puhelin 010 195 701 (viestintä) www.suomenpankki.fi www.rahamuseo.fi www.euro.fi Suomen Pankki ISBN 978-952-462-534-0 (painettu) Lisätiedot Talouden suunta. Reaalitalous nousee nytkähdellen, korot pysyvät alhaalla 4.9.2013. Pasi Kuoppamäki Pääekonomisti
Talouden suunta Reaalitalous nousee nytkähdellen, korot pysyvät alhaalla 4.9.2013 Pasi Kuoppamäki Pääekonomisti Ostopäälliköiden odotukset Odotukset nousseet euroalueella 2 25-09-2013 3 Kuluttajien luottamus Lisätiedot Suomen arktinen strategia
Liite 1 Suomen arktinen strategia EU-asioiden alivaltiosihteeri Jukka Salovaara Talousneuvosto 18.1.2011 Miksi Arktinen Strategia Arktisen merkitys kasvaa EU saa vahvemman arktisen ulottuvuuden (laajentuminen) Lisätiedot Talouden näkymät suhdanteissa ja rahoitusmarkkinoilla
Talouden näkymät suhdanteissa ja rahoitusmarkkinoilla Juhana Brotherus Ekonomisti 21.3.212 13 12 11 1 99 98 97 96 95 94 93 92 Yhdysvallat kasvoi loppuvuonna muiden kehittyneiden markkinoiden taantuessa Lisätiedot Komission vihreä kirja pääomamarkkinaunionista. Valtioneuvoston selvitys E 3/2015 vp
Komission vihreä kirja pääomamarkkinaunionista Valtioneuvoston selvitys E 3/2015 vp Pääomamarkkinaunionin tausta - Pääoman vapaa liikkuvuus yksi EU:n perusvapauksista Viime vuosina on luotu pankkiunioni, Lisätiedot Eurokriisi ja Suomen talous. Lauri Kurvonen Helsinki 6.8.2012
Rahoitusmarkkinoiden näkymiä Leena Mörttinen/EK 5.3.2013 Fundamentit, joiden varaan euron vakaus rakentuu Poliittinen vakaus Euroalueen vakaus Politiikka: Velkoja ja velallismaiden on löydettävä poliittinen Lisätiedot Eurooppa maailmassa Suomi Euroopassa
Eurooppa maailmassa Suomi Euroopassa Vesa Vihriälä Kuntamarkkinat 12.9.2012 Sisältö Eurooppa maailmataloudessa Lähiajan näkymät Miksi eurokriisi niin sitkeä? Miten tästä eteenpäin? Kriisi ja Suomi Eurooppa Lisätiedot KUINKA KESKUSPANKIT TOIMIVAT RAHOITUSMARKKINOILLA? MIKSI KESKUSPANKEILLA ON VALUUTTAVARANTO?
KUINKA KESKUSPANKIT TOIMIVAT RAHOITUSMARKKINOILLA? MIKSI KESKUSPANKEILLA ON VALUUTTAVARANTO? Pentti Pikkarainen Pankkitoimintaosasto 12.4.2005 PANKKITOIMINTAOSASTO Pankkitoimintaosasto vastaa seuraavista Lisätiedot Ohjauskorko ennen ja nyt sekä Suomen Pankin keskeiset tilastot
Tilastoyksikkö Suomen Pankki Ohjauskorko ennen ja nyt sekä Suomen Pankin keskeiset tilastot Rahamuseo 11.4.2016 Elisabeth Flittner Harri Kuussaari 11.4.2016 Julkinen 1 Suomen Pankin kaksi roolia Suomen Lisätiedot Kuinka pitkälle ja nopeasti asuntomarkkinat yhdentyvät?
Kuinka pitkälle ja nopeasti asuntomarkkinat yhdentyvät? OP -kiinteistökeskusten 60-vuotisjuhlaseminaari 9.8.2006 Pentti Hakkarainen, johtokunnan jäsen, Suomen Pankki Asuntomarkkinoilla vahvoja kansallisia Lisätiedot Euroalueen taloudesta, EKP:n rahapolitiikasta ja sen välittymisestä euroalueella ja Suomessa
Suomen Pankki Euroalueen taloudesta, EKP:n rahapolitiikasta ja sen välittymisestä euroalueella ja Suomessa Euro ja talous 1 Euroalueen talouskasvu ollut laaja-alaista, mutta inflaatio hidasta Rahapolitiikka Lisätiedot Suhdanne 2/2015. Tutkimusjohtaja Markku Kotilainen ETLA 23.09.2015 ELINKEINOELÄMÄN TUTKIMUSLAITOS, ETLA THE RESEARCH INSTITUTE OF THE FINNISH ECONOMY
Suhdanne 2/2015 Tutkimusjohtaja Markku Kotilainen ETLA 23.09.2015 ELINKEINOELÄMÄN TUTKIMUSLAITOS, ETLA Ennusteen lähtökohdat ja oletukset - Suomea koskevassa ennusteessa on oletettu, että hallitusohjelmassa Lisätiedot Raha kulttuurimme sokea kohta
Raha kulttuurimme sokea kohta Raha mitä se on? Yleisimmät vastaukset: Vaihdon väline Arvon mitta Arvon säilyttäjä Vähemmän yleiset vastaukset: Vaihdon kohde Keinottelun väline Vallan työkalu Mutta kaikki Lisätiedot Eurokriisin vaikutukset esimerkkinä taloudellisesta katastrofista
Eurokriisin vaikutukset esimerkkinä taloudellisesta katastrofista Author : albert John Maynard Keynes luonnehti eräässä kirjoituksessaan 1930-luvun lamaa nykyajan suurimmaksi sellaiseksi katastrofiksi, Lisätiedot Toistuuko 1990-luvun lama?
Toistuuko -luvun lama? Jaakko Kiander Palkansaajien tutkimuslaitos PALKANSAAJIEN TUTKIMUSLAITOS Mitä -luvun lamassa tapahtui? Lama rajoittui Suomeen ja Ruotsiin, muualla lievempi taantuma Syinä liberalisointi, Lisätiedot Osa 19. Raha, inflaatio ja rahapolitiikka
Osa 19. Raha, inflaatio ja rahapolitiikka 1. Inflaatio ja deflaatio 2. Raha ja inflaatio 3. Rahapolitiikka 4. Rahamarkkinat 5. Euroopan keskuspankin rahapolitiikka Mankiw & Taylor, Chs 29-30; Taloustieteen Lisätiedot Tervetuloa keskustelemaan eurosta! #kaikkieurosta. @liberafi libera.fi
Ajatuspaja Libera on puoluepoliittisesti sitoutumaton ja itsenäinen ajatuspaja, joka tukee ja edistää yksilönvapautta, vapaata yrittäjyyttä, vapaita markkinoita ja vapaata yhteiskuntaa. Tervetuloa keskustelemaan Lisätiedot Euroopan keskuspankin itsenäisyys ja tilivelvollisuus*
Kansantaloudellinen aikakauskirja - 94. vsk. - 4/1998 Euroopan keskuspankin itsenäisyys ja tilivelvollisuus* OLLICASTREN Ekonomisti, Ph.D. Rahapolitiikan osasto Suomen Pankki Viimeisen 10 vuoden aikana Lisätiedot Miten rahoitan asunnon hankinnan ajankohtaista lainoituksesta
Miten rahoitan asunnon hankinnan ajankohtaista lainoituksesta Asuntoreformiyhdistys r.y. seminaari 24.11.2009 Bottan juhlasali Kaija Erjanti, Finanssialan Keskusliitto Alustuksen teemat > Asuntorahoituksen Lisätiedot 2017 © DocPlayer.fi Yksityisyyskäytäntö | Palveluehdot | Palaute