Mummo ja koira: Virkkausta ja neulontaa
Sanotaanko näitä nyt kattausliinoiksi, tableteiksi vai miksi?
Kun maalasin pirtinpöydän ja penkit kalkkimaalilla, niin kaunis pöydän pinta
houkuttelee pitämään sitä ilman liinaa.
Kuitenkin pelottaa, että jättääkö kuumat lautaset ja mukit jälkiä pöydän pinnalle.
Idean näiden tekemiseen sain Outi's lifen Outin kommentista,
kun mietin mitä tekisin lopusta ontelokuteesta.
Outi ehdotti, että tee tabletteja.
Aloitinkin tablettien teon ontelokuteesta, mutta sitten muistin,
että minulta löytyy rulla paksua mustaa kalalankaa, jolle myöskään en ole keksinyt käyttöä.
Kokeilin myös neuloa langasta, mutta virkaten tuli mielestäni parempaa jälkeä.
Kalalanka on todella jäykkää eikä muotoudu kunnolla.
Virkkaaminenkin oli ranteita kipeyttävää.
Sain kuitenkin aikaiseksi kolme erilaista tablettia.
Muutaman pienen pyöreän mukinalusen tein puuvillalankojen jämistä.
Paksun ja jäykän langan virkkaaminen kävi kipeästi ranteisiini ja jouduinkin
muutamia päiviä lepuuttamaan niitä.
Oli kyllä hankalaa, kun telkkaria katsellessa ei ollut mitään tekemistä käsille.
Sitä tuli naposteltua kaikenlaista, rasvattua käsiä, räplättyä kännykkää.
En osaa vain istua.
Muutaman päivän annoin käsien levätä virkkauksien jälkeen ja sitten etsin jo lankoja.
Lankavarastossani oli viisi+viisi kerää Adlibris alpakkalankaa.
Oletteko muuten huomanneet, että Adlibriskellä on taas huimia lankatarjouksia meneillään?
Alpakkalangoista aloin sitten neuloa vauvan/lapsen peittoa.
Hyvin yksinkertaista, jotta pystyn samalla seuraamaan Euroviisujen karsintoja ja jääkiekon MM-kisoja. Peitosta näyttää tulevan melko suuri, joten pikku Prinssi saa siitä päiväunipeiton syksyksi. Aikoinaan tein vastaavanlaisen pikku Prinsessalle katsoessani jalkapallon MM kisoja.
Jossain vaiheessa jatkan kyllä tablettien virkkausta käsien kipeytymisen uhallakin.
Noita ontelokudetabletteja pitää tehdä lisää.
Yöllä oli taas tullut lisää lunta.
Lähettänyt mummo klo 12.45
Tunnisteet: arki, kalalanka, kalkkimaali, lankalaihis, mummo, neulominen, prinssi, puuvillalanka, vauvalangat, virkkaaminen
Kristiina 10. toukokuuta 2017 klo 12.51
Kauniita :) mä en tiiä missä mä oon ollut kun noit käsityötaitoja jaettiin :(..:)
mummo 10. toukokuuta 2017 klo 14.20
Voi kiitos, ennen kuvausta ne olisi pitänyt vielä silittää.
Olen tehnyt käsitöitä ihan lapsuudesta asti, taito peritty äidiltä varmaankin.
Hannele Ruusukummusta 10. toukokuuta 2017 klo 13.33
Sain ystävältä kerran tuollaisen virkatun liinan...siis tuosta paksusta (motonkuteesta?) tehdyn...tykkään siitä kovasti..:)
Tuollaiset olisivatkin hyviä lahjoja myös.
Pipo-otus 10. toukokuuta 2017 klo 14.35
Tosi kauniita tabletteja ja mukinalusia. (: Nyt ainakin uusi pöytäpinta pysyy hyvänä! Miullakin taitaa olla nyt tauon paikka, kun vasen käsi juurikin virkkaamisesta (ja kirjoneuleesta) ottaa itseensä, niin lepuutellaan... Se on kyllä tylsää, kun pitää malttaa, mutta muuten kipeytyy vaan lisää.
mummo 10. toukokuuta 2017 klo 17.53
Miullakin vasen kipeytyy enemmän vaikka oon oikeakätinen.
Sude 10. toukokuuta 2017 klo 15.00
Musta on hieno väri pöydällä. Sointuu hyvin kissankin väreihin =)
Yritän olla kurkkimatta Adlibriksen tarjousta ettei kiusaus kävisi liian rankaksi ;)
mummo 10. toukokuuta 2017 klo 17.54
Minuukin houkuttais siellä oleva puuvillalankatarjous.
Mamma63 10. toukokuuta 2017 klo 15.55
Tosi kivoja tabletteja! Ja ihan uniikkeja...
Kiitos. Pitäis saada vielä muutama lisää kunhan käsi on levännyt.
Anneli A /Pihakuiskaajan puutarha 10. toukokuuta 2017 klo 15.55
Jopas ovat kauniita. - Ihana tuo viimeinen kuva. Meilläkin on satanut lunta ja rakeita koko aamupäivän.
mummo 10. toukokuuta 2017 klo 17.55
Pikkukissa on aina meidän mukana lenkillä.
Outi Krimou/Outi's life 10. toukokuuta 2017 klo 17.05
Tartuit mun ideaan, jee! Tulipa kauniita. Ontelokuteesta tulee parhaat tabletit.
mummo 10. toukokuuta 2017 klo 17.56
Annoit hyvä idean, kiitos!
Kirsti 10. toukokuuta 2017 klo 23.35
Kiitos viimeisestä. Hyvä idea nuo tabletit. Pääsee kaunis pöytä oikeuksiinsa. Meilläkin käy yks tai kaksi mökin kolmesta kissasta lenkillä mukana.
mummo 10. toukokuuta 2017 klo 23.47
Pöydän pinta on todella kaunis ja haluan varjella sitä kulumiselta.
Jenni/ Sinkkis ja Kinkkis -blogit 12. toukokuuta 2017 klo 12.33
Hienoja luomuksia olet taas saanut aikaan! :)
mummo 12. toukokuuta 2017 klo 17.52