Numeroiden jäädytys maajoukkueessa on kyseenalaista | Viitossentterin NHL-blogi
Numeroiden jäädytys maajoukkueessa on kyseenalaista
31/12/2015 31/12/2015 / Teemu Artukka
Tässä tekstissä en ole ottamassa sankareiltamme mitään pois. Aion ottaa Suomen Jääkiekkoliitolta pois.
Minulla ei ole suurempaa idolia kuin Teemu Selänne. Vaikka Saku Koivu, Jere Lehtinen ja Ville Peltonen ovat toki kaikki oman ikäluokkani suurimpia sankareita, Selänne oli minulle yksi ylitse muiden.
Suomen Jääkiekkoliitto jäädytti Nuorten MM-kisojen yhteydessä ensin Jere Lehtisen, Saku Koivun, Ville Peltosen ja vielä perään Selänteen pelinumerot.
Jokainen nelikosta on ansainnut saamansa arvostuksen. Pelinumeroiden jäädyttäminen maajoukkueessa on kuitenkin irvokasta, etenkin kun Selännettä, Koivua ja Peltosta ei ole vielä edes ehditty aateloimaan Suomen jääkiekkomuseon toimesta.
Minulla ei ole mitään pelinumeroiden jäädytystä vastaan – päinvastoin. Se on seurajoukkueen hienoin ele joukkueen omalle legendalle.
TPS keräsi kritiikkiä, koska se jäädytti samana päivänä Rauli Tammelinin pelinumeron, kun Suomen maajoukkue jäädytti Koivun pelinumeron. TPS tiedotti jäädytyksestä hyvissä ajoin, 24.10.2015. Maajoukkue tiedotti Ankkalinnan ketjun pelinumeroiden sementoinnista vasta marraskuun lopussa – alle kuukausi siihen, kun paita varsinaisesti jäädytettiin. Selänteen paidan jäädytyksestä taas tiedotettiin marraskuun alussa.
Jos joku tässä ansaitsee kritiikkiä, niin Suomen jääkiekkoliitto. TPS hoiti asiat mallikkaasti. Se nosti jalustalle menneisyydestä seuralegendan, joka pelasi koko uransa Turun Palloseurassa. Koivun aika tulee vielä, mutta sitä ennen listalla on varmasti muitakin pelaajia, jotka ovat ansainneet paikkansa Artukaisten piippuhyllyllä.
Samaa malttia olisi toivonut myös maajoukkueelta, jos niitä pelinumeroita on nyt pakko jäädyttää. Maajoukkueen historiassa on lukuisia pelaajia, jotka olisivat ansainneet paikkansa Pasilan hallin katossa. On totta, että nuo kuusi ovat leijonien viimeisen 25 vuoden ajan olleet ne tunnetuimmat hyökkääjät.
Tulee vääjäämättä mieleen, että tämä on nyt Kale Kummolan viimeinen palvelus kavereilleen. Tulee uusi kansleri ja uudet kuviot, joten omille jätkille täytyy vielä saada viimeiset kunnianosoitukset ja merkintä historian kirjoihin. Ehkä se uusi kaveri olisi laittanut paidan kattoon vasta kymmenen vuoden päästä. Tai jos ollenkaan.
”Mä jäädytin ne pelinumerot”, Kummola jyrähtää curriculum vitaessaan.
Miksei esimerkiksi Leijonien pitkäaikaisen kapteenin, Lasse Oksasen numeroa ole jäädytetty? Entä Reijo Ruotsalaisen? Miten olisi Urpo Ylönen, joka oli maajoukkueen yksi legendaarisimmista maalivahdeista? Entä Esa Keskinen, Matti Keinonen, Jyrki Lumme tai Kari Takko? Jokainen tässä kappaleessa mainituista pelaajista on meritoitunut maajoukkueen paidassa ja ovat edustaneet maataan arvokisoissa useasti, ja heidän vuoronsa olisi pitänyt olla ensin. Nyt jäädytetyistä numeroista esimerkiksi Selänne ja Lehtinen eivät ole lähimainkaan kärkeä maaottelumäärissä ja arvokisaedustuksissa. Selänne ei ole edes maailmanmestari.
Nyt kun päästään jäädyttelyissä vauhtiin, niin liiton logiikalla odotan tulevaisuudessa myös Niko Kapasen, Timo Jutilan ja Olli Jokisen pelipaitojen jäädytystä. Miksei nostettaisi myös Petteri Nummelinin, Tomi Kallion ja vaikkapa kaikkien aikojen suosikkileijona Lasse Kukkosen paitoja Pasilan kattoon? Jokainen heistä on ollut pitkäaikainen, merkittävä pelaaja maajoukkueessa viimeisen 20 vuoden aikana.
Jos niitä numeroita pitäisi nyt edes jäädyttää.
Maajoukkue on pelannut ensimmäisen ottelunsa vuonna 1928 ja sen jälkeen leijonapaitaa on kantanut satoja pelaajia, joista on vaikea valita ne kaikkein suurimmat. Siksi jääkiekkomuseolla on oma roolinsa valita viralliset Jääkiekkoleijonat, joita on aateloitu kaikkiaan 234 kappaletta. Sen tittelin voi saada eri syistä, mutta suurin syy aateloinnille on se, että henkilö on ollut jollain tavalla merkittävä ihminen suomalaiselle jääkiekkoilulle.
Kanada on jäädyttänyt epävirallisesti Mario Lemieuxn ja Wayne Gretzkyn pelinumerot. Ruotsilla on kaikki pelinumerot vapaata riistaa.
Venäjällä vain yksi pelinumero on käyttökiellossa. Se on numero 17, joka kuului Valeri Harlamoville. Tuo numero on niin legendaarinen Venäjällä, että sitä ei käytä kukaan Venäjän maajoukkueessa. Ilja Kovaltsuk pelaa numerolla 71 ja normaalisti samaa numeroa käyttävä Jevgeni Malkin käyttää maajoukkueessa numeroa 11.
Venäjällä ei muutenkaan ymmärretä pelinumeroiden jäädytystä samalla tavalla kuin länsimaissa. Seurajoukkueilla on nimittäin katossa pelipaitoja, jotka ovat seuran ”Hall of Fame”. Pelinumerot ovat silti käytössä, joskin niitä käytetään harkiten. Tietääkseni ainoastaan vanhalla armeijan keskusurheilujoukkue Moskovan TssKa:lla on jäädytetyt pelinumerot suuren maailman malliin. Korjatkaa, jos olen väärässä.
Tshekki on jäädyttänyt muutaman pelaajan numeron, joihin ei kuulu esimerkiksi kukaan Stastnyistä, Dominik Hasek tai oma suosikkini 90-luvun alusta, Robert Reichel. Ivan Hlinkaa lukuun ottamatta jäädytetyt pelinumerot ovat kuuluneet Lokomotiv Jaroslavin turmassa kuolleille Jan Marekille, Josef Vasicekille ja Karel Rachunekille. Samasta syystä Slovakia on jäädyttänyt edesmenneen Pavol Demitran numeron. Saksa jäädytti turmassa kuolleen Robert Dietrichin numeron ja Latvia jäädytti Karlis Skrastinsin numeron.
Nämä ovat oikeita syitä ottaa pelinumero pois käytöstä maajoukkueessa.
Ajankohtaista, Jellonat
Jere Lehtinen, Maajoukkue, Pelinumeroiden jäädytys, Ville Peltonen
← NHL Power Week 10-11: Pantterilauma kärkkyy piikkipaikkaa
NHL Power Week 12-13: Crosby on palannut →