Valkomustaa: 2011
Eilen perheeseemme liittyi uusi perheenjäsen, parsonrussellinterrieri Paavo (Betacrisis).
Lähettänyt Henna klo 12.46 Ei kommentteja:
Päivitys tähän hetkeen
Jostain syystä ei ole ollut intoa päivittää blogia viime aikoina. Kisaradat ei ole oikein toimineet, eikä treeni-into ole ollut kovin suuri.
Piirinmestaruuksissa (10.9.) käytiin testaamassa agiradan verran sen hetken kuntoa ja se kertoi että pitää keskittyä kokonaisuuteen eikä ansaputkiin... Eli kahteen ansaan mentiin, muuten ihan jees rata ja kontaktit toimi.
24.9. vierailtiin Lempäälässä Tamskin kisoissa. Mukana mulla oli oikea SIKA-Oona, törkeitä kontaktiloikkia, joten radat jäi vähän lyhyiksi. Kyllä kannatti lähteä vetämään pari rataa Lempäälään asti :D
2.10. oman seuran kisat, joista hypäriltä tyhmä hylly oman väärän sijoittumisen takia, ekalta agiradalta viimeinen rima alas ja tokalta kielto. Kontaktit toimi, mutta ohjaaja vähän kuutamolla...
9.10. Purinalla hypäri ja aksarata. Kummaltakin vaihtelun vuoksi vitoset. Hypäriltä kielto ja aksaradalta rima. Hiukan veti mielen matalaksi nämäkin kisat.
Pisteenä i:n päälle kolme rataa ATT:llä 15.10., kaikilla radoilla oli alussa hyppyhässäkkä joka vaati useamman valssin peräkkäin. Valssien ajoitus taisi olla ensimmäistä rataa lukuunottamatta täysin pielessä ja hyllyjä sateli minkä ehti, eli triplat... Koko kisojen ainut positiivinen asia oli Oonan kontaktit, jotka oli täydelliset. Illalla oli sellainen olo, että teki mieli laittaa hanskat tiskiin :(
Onneksi torstaiset Jampan treenit pelasti meidän agilityn ilon :) Nyt jatketaan taas hyvällä mielellä treenejä, pitihän sitä käydä oikein kunnolla pohjalla jotta voi taas nousta korkeammalle.
Tämän kaiken lisäksi meidät on valittu TSAUn valmennusryhmään kaudelle 2011-2012. Pääsemme nauttimaan joka toinen viikko Jouni Oreniuksen koulutuksista ja sen lisäksi 4-5krt vuodessa Elina Jänesniemen kursseille. Toivotaan että sekä koira että ohjaaja pysyvät treeni- ja kisakunnossa koko kauden. Oonalla on kuitenkin ikää jo 8 vuotta (synttäreitä vietettiin 5.9.), joten ihan älyttömiin treenimääriin viikossa ei ole tarkoitus tähdätä.
Seuraava koettelemus taitaa olla ATT:n kisat marraskuussa, siihen asti treenaillaan, temppuillaan, lenkkeillään ja katsotaan mitä tulevaisuus tuo tullessaan :)
Kisaaminen on kivaa :)
Sunnuntaina palattiin 4 kuukauden kisatauolta I-HAH:n kisoissa Helsingissä. Tuomarina kaikissa minien starteissa oli Anne Huittinen. Anne oli keksinyt kyllä aika moista syheröä radoillensa, mutta yllättäen Oona ei mennyt ansaesteisiin, toista voi sanoa ohjaajasta joka oli kahden ensimmäisen radan ajan aika löysä, joten tuloksina niilta kummaltakin hyl. Kolmannelle radalle löytyi jostain asenne ja tehtiin ihan kiva nolla hyvillä kontakteilla. Ei kuitenkaan ylletty ihan ylimmälle pallille, vaan toiseksi nopean sheltin jälkeen. Harmi sinänsä, se olisi ollut meidän viimeinen agilityserti, mutta metsästetään sitä sitten vaikka ensi viikonloppuna omista kisoista.
Tässä vielä tuo viimeinen rata, muut ei ole julkaisukelpoisia :)
Treenitauko päättyi viimein!
Nyt sitä taas saa, aksaa nimittäin :) Oltiin eilen Opan kanssa ekoissa treeneissä ja kivaa oli! Koira oli taitava, ohjaaja ehkä vähän lusmu ja asenne kadoksissa, mutta eiköhän tämä tästä taas pikkuhiljaa. Sunnuntaina lähdetään jo kokeilemaan kisakenttiä Helsingissä, 3 Huittisen Annen rataa ja aloitetaan mukavasti hyppärillä ettei kävisi ohjaajalle liian helpoksi :D
Pikkuneitikin sai pari viikkoa sitten nimensä, alla esittäytyy Senni Elsa Maria <3
Tunnisteet: Agility, Senni
Koska meillä mennään nyt kevyellä liikunnalla, niin Oona on saanut nautiskella lenkkien sijaan auringon paisteesta. Ja siitähän tuo neiti tykkää :D
Tänään haettiin ensimmäinen Cartrophen-pistos ja kevyttä liikuntaa pitää jatkaa kuulemma vielä tämän kuurin loppuun, eli juhannusviikolle asti. Toivottavasti aurinkoiset kelit jatkuvat, jotta saan viihdytettyä tuota koiraa :)
Lähettänyt Henna klo 19.04 Ei kommentteja:
Yllättävää taukoilua
Meillä alkoi yllättävä agilitytauko pari viikkoa sitten kun aloin epäillä Oonalla olevan jotain ongelmia takaosassa. Reilu viikko sitten käytiin lääkärissä, joka totesi ettei löydä koirasta varsinaisesti vikaa, mutta vasen polvi aristaa hiukan. Tämän seurauksena neiti kevyelle liikunnalle ja 10 päivän tulehduskipulääkekuuri päälle. Lisäksi pyynnöstäni kuvattiin melkein koko koira. Kyynerissä alkavaa nivelrikkoa ja vasemmassa lonkassa lievää nivelrikon alkua. Eli vanhalle koiralle tyypillisiä "vikoja". Näihin vaivoihin saamme vielä Cartrophen-kuurin ensi perjantaista alkaen. Alkuperäinen tarkoitus oli kisata vielä toukokuussa, mutta vappukisat jäivät nyt sitten meidän viimeisiksi. Taitaa tulla syksyllä vähän kiire tahkoa niitä nollia, jotta ensi vuonna pääsisi Ruotsiin EO-kisoihin...
Nyt kun Oona on syönyt 10 päivää tulehduskipulääkettä, olen huomannut ettei takapään pompottelu ole juurikaan muuttunut miksikään. Venytellessä selässä näkyy selkeät triggerpisteet, eli selkä tuntuisi olevan myös jumissa. Tämän kaiken lisäksi havaitsin eilen illalla Oonan kaulassa rupia ja tänä aamuna neiti oli sitten rapsuttanut ne auki. Ei kai tässä auta kuin laittaa kohta tötterö päähän ettei pääse tekemään enempää tuhoa. Rupien aiheuttaja on edelleen epäselvä, täytyy nyt vaan puhdistaa niitä ja seurailla ettei niitä tule lisää.
Eli tällaista meillä tällä hetkellä... Nyt kun itse vielä jaksaisi ja haluaisi lenkkeillä, niin Oonalla on sitten rajoitettu puolen tunnin lenkkeihin päivittäinen liikunta :(
Lähettänyt Henna klo 11.37 Ei kommentteja:
Oona pääsi pari viikkoa sitten lenkkeilemään meidän metsiin Lumin ja Pyryn kanssa. Alla muutamia kuvia (copyright Johanna Mäkynen)
Ohjaajan vauhti hidastuu...
Tänään pyörähdettin kolmen startin verran ATT:llä. Kaikki radat agilityratoja, tuomareina Anne (A ja B) ja Harri (C) Huittinen. Ekalla radalla en lähtenyt riittävän hyvin alussa liikkeelle ja sen myötä sainkin Oonan sujahtamaan edessäni olleeseen putkeen, keinun sijaan... Eli heti alkuun hyl. Muuten ihan ok menoa, mitä nyt yritin sieltä takaa ohjailla :) Yksi tosi hyvä kohta oli puomin layerointi suoralta putkelta okserille viennillä. Oona irtosi hienosti okserille, vaikka itse olinkin siellä puomin toisella puolella huutelemassa "eteen", myös sen jälkeinen takaa leikkaus oli mun ohjaamaksi mitä loistavin :D kontaktit ok, A:lta hiukan varasti, johon reagoin "oho" ja koira heitti äkkiä takajalat takas kontaktille :)
Tokalle radalle mennessä iski paniikki etten ehdi valssaamaan ennen A:ta ja sen seurauksena jätin koko ohjauksen väliin :D huusin koiralle "kiipee" ja sehän kiipesi, kylläkin vieressä olleelle puomille. Koira teki juuri niinkuin ohjaaja käski. Lopun radan juoksinkin sitten taas henkihieverissä koiran perässä. Toivottavasti koiralla oli hauskaa, ohjaaja ainakin hihitti koko loppu radan :)
Viimeiselle radalle lähtiessä olin jo antanut periksi, ei musta enää ole tähän, pakko aloittaa tauko etten pilaa koiraa... Jostain kummasta sain hirveän tekemisen raivon päälle ja radalla joka sisälsi puominx2 ja A:n, me tehtiin melkein täydellinen rata. Loistavat pysäytyskontaktit, ainut huono kohta oli suoran putken jälkeinen välistäveto jossa olin aivan varma, että en saa Oonaa siihen mukaan. Kilttinä koirana Oona tuli kuitenkin käteen ja päästiin kauhealla draivilla rata puhtaasti loppuun. Olin niin onnellinen, että viiden hyllyn jälkeen saatiin viimein se nolla. Sijoituksella ei meille ollut mitään merkitystä, nolla kuin nolla. Puhalsin ja puuskutin kentän laidalla istuen varmaan melkein 10 minuuttia. Oona oli edelleen ihan täpinöissään, valmiina hommiin :) Pian alkoikin seurakavereita tulla onnittelemaan, meidän aika oli riittänyt voittoon! Aivan loistava fiilis, täydellinen pikkukoira <3
Tästä päivästä oppineena: jatkossa kisataan vain kaksi rataa päivässä, maha ei oikein enää tykkää kolmen radan verran juoksemisesta :D
Lisää tilauspipoja
Vähän huono kuva mustasta Rose Mohairista tehdystä pitsipiposta. Sama ohje kuin alla olevassa valkoisessakin.
Violetti pitsipipo edelleen samalla ohjeella kuin muutkin. Musta pipo Nallesta, ohje Novita Talvi 2008
Viime kisojen jälkeen jäi hiukan keinu kaivelemaan, joten heti seuraavana päivänä mentiinkin tekemään Oonan kanssa tehotreeniä keinulla. Saatiinkin aika kiva keinu aikaseksi, pitää vaan muistaa pitää kiinni sen suoritustavasta kisoissakin...
Maanantaina treenattiiin epiksissä yhden startin verran. Radalla ei valitettavasti ollut keinua, mutta meille sitäkin haastavampi putki puomin alastulon jälkeen. Kokeilin huvikseen mitä tapahtuu kun käskytän Oonaa ihan hiljaa ja vain kerran "kiipee". Neidillä ei ollut ajatustakaan koko kontaktista, vaan kipaisi vauhdilla sinne putkeen. Multa pääsi suusta älähdys ja neiti kääntyikin putkesta takaisin tarkastamaan tilanteen. Ei muuta kuin koira kainaloon ja ulos. Eipäs kun matkalla olikin vielä A, jolle päästin Oonan. Hassu pikkukoira taisi oppia jotain, se nimittäin ei tullut ensimmäisestä käskystä pois kontaktilta :D Pakko olla tyytyväinen tuohon koiraan, oppipahan jotain.
Tänään sitten Jampan treeni. Mentiin heti ekana ja samantien nollarata. Lopussa oli kyllä tosi hankala putki ja A vierekkäin ja Oona meni käskystä A:lle :) Putki oli jopa hiukan A:n kontaktin edessä, mutta eipä tuo tuntunut Oonaa haittaavan :D Toisella yrityksellä oli tarkoitus parantaa mun ajoituksia, etten olisi niin paljon EDELLÄ ja onnistuihin se, mitä nyt puolessa välissä rataa kepeillä persjätön aikana Oona rupesikin syömään namia, mitä ihmettä! Taisi olla aika hyvä namit siellä maassa. Sitkeänä ohjaajana päätin, että nyt tehdään rata alusta asti ja edelleen nollana. Tulihan se ja ajoituksetkin oli huomattavasti paljon paremmat :) Innolla odotellaan lauantain kisoja!
Rose Mohairista tilauspipo (malli Novitan kesä 2009 lehdestä)
Lähettänyt Henna klo 17.17 Ei kommentteja: