Yksin olemisen ihanuudesta ja muutama mekkotoppimikälie - Punatukka ja kaksi karhua
Lähettänyt Hanna/ Punatukka ja kaksi karhua ♥ klo 21.17
Johanna / Kätilön käsistä 19. toukokuuta 2016 klo 22.13
Ihan hirmu nätisti sopii sulle molempien mekkojen mallit, ihanat!! ❤❤ Ja toi Rauha on kyl kaunis kangas. Moneen kertaan oon meinannut kaupoista napsuttaa, mutta aina jäänyt sitten kuitenkin tilaamatta.
Olen ihan samanlainen. Tarvitsen sitä ihan yksin oloa. Ennen olin tosi sosiaalinen, nyt tuntuu että mieluiten rentoudun ihan yksin. Toki välillä ystävien seura piristää ihan hirveäsi, mutta noin muuten.
Hanna/ Punatukka ja kaksi karhua ♥ 23. toukokuuta 2016 klo 20.28
Voi kiitos Johanna, kiitti siulle inspiksestä ♥! Noin miekin koen, että ystävien seura piristää kovasti, mutta sitä ihan yksinoloa kaipaa ja tarvitsee myös. Ja ennen en olisi millään halunnut itsekseni olla :D No aika aikaa kutakin ;)
Pikku Akka 20. toukokuuta 2016 klo 6.51
Tuosta alkutekstistä ja omasta ajasta. Niin tuttua, niin ihanaa, että melkein itkettää. Just noista asioistahan minäkin nautin ja just niitä aina silloin tällöin tarvin tämän äitinä olemisen vastapainoksi tai ehkä se nimen omaan kuuluu siihen äitinä olemiseen. Minä nautin, että saan olla aamulla hetken yksin, ennen kuin herätän lapset ja illalla hetken puuhastella (=istua netissä) hiljaisessa talossa, ennen kuin kömmin Ukkeliinin ja Onniliinin viereen. :)
Nätit reissuvaatteet olet itsellesi ommellut. Sinun näköiset! Varmasti oli mahtava reissu! Me ei olla vielä käyty lasten kanssa Suomen rajojen ulkopuolella. Ehkä pitäisi... :)
Hanna/ Punatukka ja kaksi karhua ♥ 23. toukokuuta 2016 klo 20.30
Juuri noin, äitinä olemista pitää saada hetkittäin taukoja :) Sitten jaksaa taas olla läsnä eikä pinna kiristy niin herkästi. Kiitos Pikku Akka ♥ Vaikka reissaaminen näin pakettimatkallakin hetkittäin rankkaa lasten kanssa oli, jäi silti polte päästä matkaan toistekin :)
Elina 20. toukokuuta 2016 klo 7.35
Oih.. Mä en kestä miten ihania mekkoja jälleen, varsinkin tuo ruusumekko!😍
Kiitos siulle Elina, ilo kuulla ♥
Heidi 20. toukokuuta 2016 klo 8.38
Kivoja reissuvaatteita ja sopivasti kesäkin vasta edessä! =) Samanlaisia aatoksia täälläkin. Omaa aikaa vain on aika harvoin remontista - jonka loppua ei ihan heti näy - johtuen. Niihin pieniin hetkiin löytyy yleensä jokin homma jota tehdä eteenpäin, tärkeää sekin mutta joskus olisi kiva tehdä niitä omia juttujakin. Ja nyt pihahommat -pihan raivaus- vielä päälle... Mutta nyt täytyy kyllä kohta pitkästä aikaa löytää aikaa ompelullekin... Lapsille piirrettynä isompia kokoja niistä perushyvistä kaavoista ja kankaitakin jo katseltu valmiiksi. =)
Hanna/ Punatukka ja kaksi karhua ♥ 23. toukokuuta 2016 klo 20.32
Se muuten on parasta keväällä reissaamisessa, että tosiaan samat kelit (toivottavasti) odottaa vielä edessä :) Huh, kuulostaa kyllä härdelliltä, ei käy remonttielämä kateeksi. Kiitos Heidi ja tsemppiä ompeluihin ♥
Satu 20. toukokuuta 2016 klo 9.56
Ihanat kuvat ja maisemat siellä! Tulee niin kaukokaipuu... Vaatteetkin osui ja upposi meikäläiseen ja tuo turkoosi väri sopii mun mielestä sulle todella hyvin:)
Mitä sitten tulee tuohon omaan aikaan niin se on juuri noin mitä kirjoitit. Meidän lapset alkaa olla jo isoja, nuorimmainenkin täyttää jo 12, mutta ei se yhtään vähennä sitä äidin läsnäolon tarvetta. Tänään onnistuinkin yllättämään itseni vapaapäivällä:) Menin normaaliin tapaan töihin aamulla ja yksi työkavereista tuli sanomaan, että työvuorolistassa mulla oli vapaa. Olin ihan että whaat?? Itse olin sen itselleni suunnitellut, mutta tällainen viikolle osuva vapaa on mulla niin harvinainen, että en sitä muistanut! Tässä sitten roikun koneella vaikka jotain muutakin voisi tehdä...
Hanna/ Punatukka ja kaksi karhua ♥ 23. toukokuuta 2016 klo 20.34
Hih, ihana tuollainen yllärivapaa :D Sehän se juuri on, että sitten kun sen vapaan saa, tulee ihan blackout, että mitä tekisi! Kiitos Satu, mukava kuulla :) !
Paulina//DIY Stories 20. toukokuuta 2016 klo 10.59
Ihana Hanna!! <3 Noi mekot on erityisen ihania, tulppaanimalli tosi kiva (mäkin taidan tarvita sellaisen..) ja mun silmään toi sinisen sävy sopii sulle tosi hyvin! Niin ja allekirjoitan kaiken mitä kirjoitit äidin omasta ajasta. Ja matkakuumeenkin (kohta rasitusvamma peukaloissa kun oon selannut matkajuttuja puhelimella..)!
Hanna/ Punatukka ja kaksi karhua ♥ 23. toukokuuta 2016 klo 20.36
Kiitos Paulina ♥ Oi, mihinköhän ihanaan paikkaa te lähdette :)? Tulppaanimekko on miustakin kiva, mutta vähän arveluttaa tuo leikkauksen paikka. Vaatii ehkä pientä hiomista vielä :)
Katarimaria 20. toukokuuta 2016 klo 15.29
Upeasti sopii sulle tuo turkoosi väri - anna sille vielä mahdollisuus ;) Hienosti onnistuneita ompeluksia!
Hanna/ Punatukka ja kaksi karhua ♥ 23. toukokuuta 2016 klo 20.39
Hmmm, pitää ehkä vielä sulatella tuota turkoosia, vaikka ei tuttu olekaan ;) Kiitos Katarimaria!
Noranda 20. toukokuuta 2016 klo 20.33
Nappi kirjoitus, juuri näin! Aivan ihaia vaatteita! Ruusumekko ihan huippu :)
Hanna/ Punatukka ja kaksi karhua ♥ 23. toukokuuta 2016 klo 20.40
Kiitos Noranda! Arvelinkin, että joku muukin kokee samaa rauhankaipuuta ;)
Raisa P 20. toukokuuta 2016 klo 21.38
Osuit taas kerran ihan asian ytimeen! :) Minä nautin juuri nyt omasta ajasta. Mies lähti isompien kanssa siskolleen talkoilemaan ja mulle jäi vain kaksi nuorimmaista kotiin. (Jotka nukahtaa illalla aikaisin..) Sain ommeltua rauhassa ja blogikierroksellekin ehdin ihan ajoissa.. :) En yhtään siivonnut, tiskitkin odottaa aamua tiskipöydällä. Esipesussa olleet kankaat sentään hain koneesta kuivumaan.. Olo on vain sen verran kipeä, että nukkumaan taidan seuraavaksi suunnata. Tämä oli kyllä niin tarpeen! :)
Ihania vaatteita olet ommellut! Ruusumekko on aivan ihana ja tuo turkoosi! < 3
Hanna/ Punatukka ja kaksi karhua ♥ 23. toukokuuta 2016 klo 20.49
Ohhoh, ihan luksusaikaa :) Toivottavasti olo on helpottanut ja ompelutkin onnistuivat! Kiitos Raisa ♥
naurispelto 21. toukokuuta 2016 klo 12.52
Totta joka sana! Itse viihdyin kyllä itsekseni ennen lapsiakin jo, mutta lasten jälkeen sitä aikaa vasta oppi arvostamaan. Mulle on kyllä edelleen vähän vaikea päästä omaan aikaan sisälle, vaikka sitä kaipaan enkä sinänsä huolehdi, ettei lapset pärjäisi isän tai jonkun muun hoitajan kanssa, mutta ajan rajallisuus saa helposti suoritusvaihteen päälle siihen omaan aikaankin.
Hanna/ Punatukka ja kaksi karhua ♥ 23. toukokuuta 2016 klo 20.50
Totta! Siis tuo suoritusvaihe. Miulla nuo hetket on olleet tähän asti niin lyhyitä että aina tulee kiire, kun tahtoisi tehdä vähän kaikkea. Odotan sitä, että pieninkin vähän kasvaa, niin lähetän lapset ja miehen mummilaan :D Kiitos Naurispelto :) !
Sanna_Kototeko Blog 22. toukokuuta 2016 klo 17.10
Ymmärrän paremmin kuin hyvin! Yksin, ilman kenenkään vaateita, kysymyksiä tai jorinoita. Voi että kuinka sitä välillä kaipaakaan ilmaa ja tilaa ynpärilleen! Itse oon aina ollut sellainen että vaikka olen sosiaalinen, tykkään olla yksin. Nykyisin sitten kun siihen on huonot mahkut, alkaa välillä pinna kiristymään todella. Mut sehän ei aina edes vaadi kyl paljoa. Tänään tytön nukkuessa vaunuissa kävelin luonnossa ja keräsin kukkia. Tutkin horttia ja vaan kävelin. Sekin riitti ja oli ihan taivaallista.
Mut siis ihania vaatteita ja kankaita! Kaikki sopii sulle tosi nätisti. Ihana kuva tuo missä seisotte kauniin vihreäb oven edessä ja sulla on kide-mekko. Varmasti oli ihana ja virkistävä loma. :)
Hanna/ Punatukka ja kaksi karhua ♥ 23. toukokuuta 2016 klo 20.54
Nimenomaan noin! Mie huomaan kaipaavani sitä hiljaisuutta myös. En jaksa edes musiikkia itsekseni aina kuunnella, kun tuntuu, että jotain mekkalaa on muuten aina. Kiva, että osaat nauttia hetkistä niiden tullessa :) Silloin kun oikein kiristää, niin tekee kyllä hyvää lähteä vaikka koirien kanssa lenkille ja kävellä rivakasti, ilman kolmevuotiaan hidastelua ;) Kiitos Sanna ♥
Pingale 22. toukokuuta 2016 klo 22.15
Allekirjoitan kirjoituksesti yksinolonkaipuusta. Olen saanut viettää omaa aikaa koko viikonlopun, siihen tosin kuului ystävien näkemistä ja villiä bailaamista, mutta myös sitä ihanaa hiljaisessa talossa yksin olemista. (Kirjoitinkin viikonlopustani juuri omaan blogiini.) Sitä jaksaa taas paremmin olla käytettävissä, kun on saanut nauttia ajasta ilman ketään toista. Kauniit mekot ja ihanat maisemat!
Hanna/ Punatukka ja kaksi karhua ♥ 23. toukokuuta 2016 klo 20.56
Kävinkin lukemassa postauksesi, ihan huippuvkl kuulostaa olleen! Miekin koen, että sen oman rauhan jälkeen jaksaa olla taas lasten kanssa ihan eri tavalla :) Kiitos Pingale ♥
Hanna Emilia 23. toukokuuta 2016 klo 16.19
Kauniita vaatteita olet ommellut ja samaa mieltä kuin moni muu, kyllä se turkoosi kauniisti sopii siulle :)
Ja totta tuo oman ajan tarve. Oma aika onkin nyt viime syksyn jälkeen saanut ihan uuden muodon, kun meillä se nykyään näyttää tarkoittavan sitä että olen kahden vauvan kanssa ja esikoinen on jossain.. No onneksi olen vielä aika vahvasti vauvakuplassa, mutta kyllä vaan välillä on olo, että saisipa joskus olla hetken ihan yksin kotona. Onneksi sekin aika on vielä edessä ja nyt toisen lapsen kohdalla onkin jo helpompaa nähdä se vauva-ajan lyhyys.
Hanna/ Punatukka ja kaksi karhua ♥ 23. toukokuuta 2016 klo 20.58
Oi ihana vauvakupla! Silloin kun meidän vuosikaskin oli ihan pieni, niin sehän meni ihan siinä "sivussa" ja hänen kanssaan kaksinolo oli varsin rauhaisaa, kun päikkäreitäkin oli monet. Nyt kun tuokin on vilkas taapero, niin huh ;) Vauva-ajan lyhyydestä ei voi olla kuin samaa mieltä, se on hujaus vaan ♥ Kiitos Emilia!
Hanna Mi 25. toukokuuta 2016 klo 16.16
Sun matkavaatteet näyttää tosi hyvältä! Turkoosi sopii sulle. Mutta se on kyllä totta ettei vieraassa värissä meinaa millään viihtyä, sanoi muut mitä tahansa :). Tuttua on tuo yksinolon kaipuu! Meillä sitä on loppujen lopuksi todella harvoin tarjolla, kun mies on viikot muualla. Mutta otan kyllä kaiken ilon irti niistä hetkistä, kun ipana on kavereidensa luona. Ehdotan jopa välillä, että haluaisitko mennä jonkun luo leikkimään :D. Siinä mielessä on jo helpompaa, kun lapsi on noin iso, mutta kyllä niitä kysymyksiä ja mukana roikkumista riittää vielä.
Hanna/ Punatukka ja kaksi karhua ♥ 30. toukokuuta 2016 klo 18.32
Kiitos Hanna! Voi apua, mie olisin ihan hermo riekaleina, jos mies olisi viikot poissa :p Mutta kyllähän kaikkeen tottuu, kun pakko on. Toisaalta ihanaa, kun joku tarvitsee ja tahtoo olla seurassa, mutta välillä tarvitsee tilaa hengittää :)
eilen tein 26. toukokuuta 2016 klo 13.38
Ihania mekkosia! Tulppaanihame sopii sullekin toosi hyvin! :) Ja sä sait Rauhan jo tehtyä, mulla se oottaa yhä...sekä aikaa että inspistä :D
eilen tein 26. toukokuuta 2016 klo 13.40
Ja joo, todella tiedän oman rauhan tarpeen ainakin toisinaan! Ni ja ps. ei oo kalsareita nähnytkään tuo kidemekko :D
Hanna/ Punatukka ja kaksi karhua ♥ 30. toukokuuta 2016 klo 18.33
Kiitos Eilen tein :) Kiva kuulla, niin kehut kuin vertaistuki ♥
aino-maria 27. toukokuuta 2016 klo 9.56
Ihania ompeluksia ja maisematkin on kohdillaan :) Ja on kyllä hyvinkin tuttu tunne :D Nyt on vielä arjen päälle talon maalausta, pihan laittoa ja autotallin rakennusta niin tuntuu ettei sitä omaa aikaa juuri irtoa, ehkä juuri sen verran että käy suihkussa :D
Hanna/ Punatukka ja kaksi karhua ♥ 30. toukokuuta 2016 klo 18.35
Ohhoh, no ei ole tekemisen puutetta teilläkään :D Kiitos Aino-Maria! Toivottavasti jossain kohtaa ehdit pikkuisen ommellakin ;)
Kati 31. toukokuuta 2016 klo 6.13
Kauniita lomavaatteita :) Etenkin tuo harmaa ruusu, tykkään!
Villa Pipo 1. kesäkuuta 2016 klo 22.16
Hienoja lomakuvia, tässähän alkaa oikein matkakuume nousta:) Tosi kauniita ja mukavia matkavaatteita, erityisesti tuohon harmaaseen ruusumekkoon tykästyin. Kaunis kangas ja kiva malli. Sitä omaa aikaa ja rauhaa todellakin kaipaa välillä. Kiireisessä lapsiperheen arjessa sitä vain ei usein saa järjestymään, mutta kyllä niistä pienistäkin hetkistä osaa ottaa sitten ilon irti:) Tai sit se aikaa menee hohhaillessa, että mitähän sitä tekis..:D
Emmi 2. kesäkuuta 2016 klo 8.05
Kyllä oli osuva kirjoitus yksinolosta. Voin samaistua koko tekstiin. :) Ihania vaatteita myös jälleen kerran!