Iholappumenetelmän testaus ihon metallialtistumisen arvioimiseksi
Heikkinen, Pirjo (2011)
Opinnaytetyo.pdf (267.2Kt)
Heikkinen, Pirjo
http://urn.fi/URN:NBN:fi:amk-201201101172
Tässä tutkimuksessa selvitettiin 1. iholappumenetelmän soveltuvuutta työntekijöiden metallialtistumisen arvioimiseen ja 2. biopolttolaitosten kattiloiden puhdistajien ja korjaajien metalleille tapahtuvan ihoaltistumisen suuruutta. Iholappumenetelmän soveltuvuutta työntekijöiden metallialtistumisen arvioimiseen testattiin menetelmän analyyttisen saantotehokkuuden ja menetelmän mittausalueen kautta. Työntekijöiden ihon kautta tulevaa metallialtistumista mitattiin ihokeräinten (15 kpl) avulla. Työntekijöiden metallialtistumista arvioitiin iholappumenetelmän lisäksi myös käsienpesunäytteiden, hengitystienäytteiden ja biomonitoroinnin avulla.
Ihoaltistuminen voimalaitoksen tuhkassa esiintyville metalleille oli suurinta puuta ja turvetta käyttävillä polttolaitoksilla ja pienintä pellettejä käyttävillä laitoksilla. Ihoaltistuminen ihoa herkistäville metalleille oli suurinta puuta ja turvetta käyttävillä polttolaitoksilla.
Polttolaitosten puhdistajien ja korjaajien vartalon iholla ja käsien iholla esiintyi tuhkassa olevia ihoa herkistäviä ja syöpävaarallisia metalleja suojavaatetuksesta huolimatta. Tärkeimpiä näistä ovat arseeni, koboltti ja nikkeli. Henkilökohtaisten suojainten käyttöön ja henkilökohtaiseen hygieniaan kannattaa kiinnittää huomiota, koska mukana on ihoa herkistäviä ja ruuansulatuskanavan kautta kulkeutuvia metalleja. Ihoaltistumista tulisi tutkia enemmän, koska hengitystienäyte ei ole riittävä, jos iho on merkittävä altistumisreitti.