Pikkuinen puutarhani: Syklaameja & syyspuuhia
On niin kesäisen lämmintä vielä. Syyskukissa teemana tänä vuonna hopea ja aniliini.
Minipuutarha sai minitäydennystä, ruukkuja, kasvatuskellon & kahvikupin...
..ja haravan tietysti (korissa kumpparit). Itselleni ostin oikean pinkinvärisen haravan tässä taannoin. On taas se aika vuodesta. Pian kuihtuneet lehdet putoavat puista ja niska-hartiaseutu saa liikuntaa (huomatkaa positiivinen ajattelu)
Uusi kaariportti pergolan luona on unelmien täyttymys, sen sopivasti sijoiteltuihin väleihin sain lopulta limittäin ja lomittain taivuteltua sekä Obelisk -Marjatuomipihlajat että Alppikärhön
Kuisti täyttyy kasveista, olen kohta pulassa näiden kanssa...pelargonit on tuotu sisälle, samoin Poutapilvi, ensi viikonloppuna vielä lankaköynnökset ja muratit
Syklaamit ovat lemppareita tänä syksynä
Katsura on niin kaunis ennen kuin pudottaa lehtensä, hehkuu kultaa auringossa
Olen kiintynyt uuteen Koreanvaahteraan ja sen sirouteen
Kärhöjen luona puukorin alla piileskelee Iriksiä
Keijunkukka Cherry Colan erikoiset kukinnot
Piha on laitettu talviteloille ja kasvihuone siivottu perusteellisesti. Keinut purettu. Talvi saa nyt tulla. Viikuna on myös matkalla talvetukseen kuistille. Korpikankaan kukkasipuleita vielä odotellaan.
Vaikka ei tästä vihreydestä millään malttaisi luopua (Tähtimagnolia ja taustalla näkyy pikkuinen varjopenkki, täällä on kaikki pientä)
Eikä viimeisistä lämmittävistä auringonsäteistä.
Lähettänyt Sametti Hortensia klo 21.57
Saila 15. syyskuuta 2014 klo 1.24
Iik, iik, iik, iik, ei talvi saa vielä tulla! Tänne on tulossa vielä kukkasipuleita ja taimia, ja pelargoneista suurin osa vielä ulkona, ja, ja...
Hui. Mutta uskottava kai se on, että SE tulee tänäkin vuonna. Voi kunpa maapallo yhtäkkiä pyörähtäisi ympäri ja olisimmekin eteläisellä pallonpuoliskolla valmistautumassa kesään. Olisiko aika ihanaa!
Hehee, varjelen oman magnoliani kolmea lehteä, joista yksi on syöty verkosta huolimatta (nyt en enää keksi muuta tuholaista kuin etanat, joka pääsisi katiskaverkostakin läpi). Oma ylpeyteni peräti kolme lehteä tehneestä aiemmin puolikuolleesta magnoliasta kalpenee aika lailla, kun näen miten mahtavan rehevä sun magnolia on. Sehän on upea, ihan kuin Englannissa!
Vilma 15. syyskuuta 2014 klo 7.19
Talviteloille... kuulostaa niin lopulliselta kesän päätökseltä. Minä en ole vielä siinä vaiheessa, mutta piakkoin varmaan kun sää viilenee.
vaalean vihreää 15. syyskuuta 2014 klo 18.10
Sinulla on vaikka mitä kasveja, mutta oletkin tainut harrastaa tätä vähän kauemmin kuin minä. Tällä viikolla ajattelin itse pelastaa vasta tomaatteja ulkoa, ja minulla ei ole kasvihuonetta. Jotenkin vain ajattelen lämpimän syksyn vain jatkuvan ja jatkuvan.
pioni 15. syyskuuta 2014 klo 19.18
Kyllä vielä riittää lämpöä ja aurinkoisia päiviä...
Kukkasipulipaketteja täälläkin odotellaan.
Maarit 15. syyskuuta 2014 klo 21.09
Kukkasipuleita minäkin odottelen. Minä laitan terassit huomenna talviteloille!
Sametti Hortensia 16. syyskuuta 2014 klo 12.39
Saila, ei se ihan vielä varmaan, pitää vaan olla valmiina :) Toivotaan taasen leutoa talvea meille! Kiitos magnoliakehusta, toivottavasti omasikin tuuhenee. Täällä ollut niin sadekesä, että kaikki on normia rehevämpää.
Vilma, valmistelin tosiaan vain, ei hätää :)
Vaaleanvihreää, kiitos, olen rohmu ja vanha, ehdit vielä! Toivottavasti syksy vielä hetken jatkuisi.
Pioni, toivottavasti paketti tulee pian! Minun on nyt matkalla :)
Maarit, sinulle myös pian sipuleita ja tsemppiä talviteloillelaittoon.