ETUSIVUELVIS RYSOPIMUKSETTEKIJÄTTYÖKALUPAKKISELVISKILPAILUTAPURAHATEdition ELVISLINKIT	Veepee Lehto	Huumorimies on vakavalla asialla
– Kun levy soi siihen aikaan Ylessä, se soi koko maassa. Levyjä tehtiin vähemmän ja uusi sai aina tilaa. Musiikkitoimittajat olivat ammattitaitoisia. Ylessäkin joku aina kuunteli levyt - ja niille annettiin mahdollisuus. Levyjä myös myytiin paljon - nyt on myynti romahtanut. Vaikka ovat soineet aika hyvin, omat levyni eivät koskaan ole olleet mitään myyntimenestyksiä. Alkupään huumorilevyt olivat aika spesiaaleja, niistä oli vaikea tulla siihen aikaan mitään kultalevyjä.
– Hain kauppakorkeaan, yhteiskuntatieteelliseen ja humanistiseen tiedekuntaan. Pääsin niihin kaikkiin - siihen aikaan pääsi, jos oli ällän paperit. Päätin, etten halua kieltenopettajaksi, enkä oikein politiikastakaan välitä. Menin kauppakorkeaan, koska siellä ei tarvinnut tehdä mitään päätöksiä, sieltä voi mennä minne vaan.
– Matin sävellys Et voi tulla rajan taa oli niin valmis, että Heikki Annala oli tehnyt jopa sovituksen. Siinä oli vähän venäläistyyppinen tausta. Olin Helsingissä jossain myyntikokouksessa ja tekstiä piti tehdä samaan aikaan. Yleensäkin olen joutunut tekemään siten... illalla, yöllä. Syntyi eka säkeistö ja kertosäe ja Turkuun ajaessani toinen säkeistö. Se teksti syntyi tavallaan, kuten laulun pitäisi syntyä, runomuodossa ja fiiliksistä.
– Emme ole koskaan tehneet yhdessä sillä tavalla, kuten pop- ja rock-musiikissa on yleistä, työparina. Olen aina ollut tilaustyön tekijä ja Matti ja Teppo tilaajia. Melkein aina on ollut ensin sävellys tai biisiaihio - enimmäkseen Matin, mutta joskus myös Tepon, johon on ruvettu rakentamaan sanoja. Alkuaikoina teksteihini tehtiin vain pieniä muutoksia; biisit olivat erilaisia kuin viime vuosina. Silloin joukossa oli aika paljon tekstejä, joissa oli jopa sanomaa, ei pelkkää viihdettä. Viime vuodet pojat ovat halunneet enemmän viedä työtä semmoiseen suuntaan, miltä heistä tuntuu. Vaikka olisi kuinka hyvä teksti, jos laulaja sanoo, että tämä ei ole sitä, mitä tarkoitan, on tehtävä toinen ja kolmaskin teksti.
– Mulla on aina ollut - haitaksikin asti - halu ottaa kaikki laajasti. Halu kokeilla, mitä kaikkea voi tehdä. Kokonaiskuva laajenee, mutta seurauksena on myös se, ettei mua oikein tunneta. Kaikki tekemäni on niin sirpaloitunut. Ei ole kokonaispakettia, eikä pieniäkään paketteja. Kun lopetin lääkehommat, tein listan kaikesta, mitä tällä alalla voi tehdä. Pitkä lista siitä tuli, mutta suurimman osan niistä olen tehnyt. Musiikkiteatteri oli yksi niistä. Lehtijuttujen, radio-ohjelmien, mainonnan ynnä muun jälkeen oli sen vuoro. Se oli opettavainen kurssi. Hyttisen Kuju ja Ami Aspelund olivat myös mukana esiintyjäpuolella, oli teatteriporukkaa, Järvisen Jaana, hyvä näyttelijä Turun Teatterista, lavastajia, puvustajia, oli ihmisiä klassisen musiikin puolelta sekä kevyen musiikin puolelta. Kanadalainen professori ja Sirkka- Liisa Tikka vetivät kurssia ja Otto Donner, Pentti Saaritsa ym. vierailivat. Vaikkei musta teatterintekijää tullut, kokonaisuutena se on auttanut.
– On perusjuhlaa, avajaisia... harjannostajaisia, jotka ovat muuttaneet muotoaan: ennen se oli juhla työntekijöille ja paikalle tilattiin Eemeli tai Tapio Rautavaara. Oltiin aika kännissä, porukka alkoi juopotella jo aamulla. Niistäkin on tullut yritystilaisuuksia. Totta kai työntekijät ovat paikalla ja hernekeittoa tarjolla ja pari pulloa olutta pöydällä ja niistäkin jää iso osa juomatta, koska ihmiset ovat omilla autoilla liikkeellä ja komennusmiehetkin lähtevät mieluummin ajoissa kotiin.
– Jos on iso business-park tai lasitalo, siihen liittyy paljon PR-juttua: lehdistö on paikalla ja jos firman omistaa joku ulkomainen kiinteistösijoittaja, niin osa ohjelmasta hoidetaan englanniksi. On otettava huomioon se joka maksaa. Toisaalta on säilynyt kontakti ja kansanomaisuus. Ei voi käyttää valoefektejä ja muita, kitara ja mies riittää hyvin. Juontoa ja huumoria. Se on rahallisesti tyydyttävä keikka, kestää vähän aikaa, tapahtuu iltapäivällä, ei tarvitse valvoa. Harjannostajaiset on hyvä tilaisuus. Ennen sanottiin, että ”ei se käy enää keikalla kuin jossain harjannostajaisissa ja kissanristiäisissä” - asia on kääntynyt ihan päälaelleen! Silti jopa alan ihmisillä on yhä väärä käsitys. Ne on todella hyviä keikkoja.
– Mitä se musa on? Pitkälle viihdettä, jonka on palveltava myös ihmisten tanssimista. On kuitenkin myös sodanvastaisia juttuja, ympäristöön liittyviä, löytyy biisejä, joissa on sanottavaa... Olen tyytyväinen, kun olen saanut ujutettua niitä mukaan. Matin ja Tepon musiikkikin on nykyään paljon viihteellisempää kuin ennen.
– Mulla on aina ollut haittana saada joka biisiin jotain sanomaa. Sanotaan, että kaikissa tarinoissa pitäisi olla opetus. Haluaisin sen myös joka biisiin. Monta kertaa on ollut vaikeuksia. Matti ja Teppokin sanoivat usein, että ”ei tää sovi tähän” - ja sanoma otettiin pois. Korkeintaan se löytyy sitten rivien välistä, kerroksista, joita niitäkin on jouduttu purkamaan. Veljekset haluavat, että kuulijat ymmärtävät ne biisit. Heillä on ollut hauska periaate, että jolleivät he ymmärrä, ei kansakaan ymmärrä. En välttämättä ole ollut aina samaa mieltä, mutta olen toiminut aina tilaajan ehdoilla.
– On tullut kummallisia kliseitä, kun lehdistö kärjistää: suurella tähdellä tulee rahaa ovista ja ikkunoista - kaikki on glamouria. Vastapainona joku ääritapaus, joka on muka jo melkein kuollut huumeisiin tai alkoholiin. Jos kirjoitetaan vain työnteosta, ei siitä ole näköjään kukaan kiinnostunut. Sensaatiohakuisuus vääristää alaa, mutta myös koko yhteiskuntaa. Jos uskottaisiin vain iltalehtiin ja telkkariin, kyllä tulisi paniikki. Onneksi suurin osa ihmisistä on jalat aika vakavasti maassa.
– Kun kaupalliset radiot tulivat - tää on yksi syy, niitähän voi olla tuhansia -, silloin luotiin viihteellinen radio. Radio soi myös, kun olen sorvin ääressä ja ikään kuin maailmassa täytyisi olla joku fiilis päällä koko ajan, mikä tarkoittaa, että on kiire koko ajan jonnekin.
– Toinen puoli asiaa on se, kun hehkutetaan jotain sillä hetkellä olevaa tähteä kaikin mahdollisin keinoin. Pientäkään palaa ei voi antaa tekijöille, koska silloin glamouri häipyy laulajasta. Ei ole varaa antaa sitä palaa - tämä on viihteellisen radion käsitys. Ja kun kaupalliset radiot menivät tähän, Yle meni mukaan, eikä sielläkään ehditä enää kertomaan tekijöiden nimiä, on niin paljon tärkeämpää kerrottavaa.
– Ja mitä siellä on kerrottavaa? Ensinnäkin nykyajan radiojuontajilla - joita ennen sanottiin siis kuuluttajiksi - yleissivistys on niin huono, ettei mielestäni niiden kannattaisi edes yrittää puhua mitään muuta kuin sitä inside-huumoria. Aina, kun ne yrittää jotain muuta, se menee pahasti pieleen. Televisiossa on kuitenkin säilynyt pieni palkki biisin alkaessa, se missä tekijätkin mainitaan.
Veepee Lehto -file
Kuule sie amigoski M & T 1978 - mm. Hämähäkkimies, Kohti siperiaa, Kuule sie amigoski -El Aguardientoski- (C. Montoya, san. C. Johansson-A. Kerttula), Mauno Ylä-Mattila ison talon ainoo poika, Mikä toi lintu on -Ain’t she sweet- (M. Aeger-J. Allen), Pane kuivaa puuta pesään, Se on atomii Kyl se on niin väärin M & T 1980 - mm. Kyl se on niin väärin, Liity mun klaaniin, Maanalainen armeija, Mr. Moneymaker, Riicosen Raya, Älä tuamitte minu Haave toteutuu M & T 1983 - mm. Eronnut rouva, Haave toteutuu, Nuorten sävellahja, Soita kotiin, Tehty mikä tehty, Yksinäinen susi Veepee M & T 1986 - mm. Finito, Ikävä, Jääkukat, Kaikille, Komedia, Peilipallo, Pommikoneet Vietnamin yllä Kertakäyttöelämää Soft Music 2003 - mm. Kertakäyttöelämää, Me juoksemme halki Turun, Meillä meni miljoona, UKK:n aikaan, Vapaa kuin taivaan lintu
Mää myännän kaike M & T 1981 - mm. Mää myännän kaike (single) Parhaat – 20 suosituinta laulua M & T 1987 (vain MC) 20 suosikkia - Älä tuamitte minu Warner 1998
Mustankippee, Tuhlaajapoika Tarja Ylitalo 1982 Kirkkohäät Matti ja Teppo 1982 Ujo, Yöjuna Tarja Ylitalo 1983 Tosi mies Marion Rung 1983 Tule joskus käymään, Kohtalotoverit Reijo Kallio 1983 Minuun voit luottaa Matti ja Teppo 1983 Isä älä muistele pahalla Frederik 1984 Lähiörakkaus Kike Elomaa 1985
EV = euroviisu, SS = Syksyn Sävel Et voi tulla rajan taa, Et voi tulla rajan taa (M. Ruohonen) Matti & Teppo 1980 Pohjoiseen (M. Ruohonen) Tarja Ylitalo 1981 Tunteet voit näyttää (A. Hyvärinen) Tarja Ylitalo 1982 Mä joka päivä töitä teen (M. Ruohonen) Matti ja Teppo 1982 Meidän viimeinen valssimme (A. Hyvärinen) Tarja Ylitalo 1983 Missä sitä ollaan oltu (M. Ruohonen) Matti ja Teppo 1983 Sain sulta kirjeen (A. Hyvärinen) Marion Rung 1983 Eläköön elämä (P. Laaksonen) Sonja Lumme 1985 (EV 1.) Kaiken takana on nainen (M. Ruohonen) Matti ja Teppo 1986 Mä tanssin hullun lailla (M. Ruohonen) Matti ja Teppo 1987 Sata salamaa (P. Laaksonen) Virve ”Vicky” Rosti 1987 (EV 1.) Sä minut syttymään saat (M. Ruohonen) Matti ja Teppo 1988 (SS X.) Ollaan yhdessä (M. Ruohonen) Tarja Ylitalo 1988 (SS X.) Aito tunne, Vauhti kiihtyy (M. Ruohonen) Matti ja Teppo 1989 Pieni ystäväin (M. Ruohonen-T. Ruohonen, co-san. T. Mali) Ari Klem 1989 (SS 1.) Äiti maa (P. Laaksonen) Anneli Saaristo 1989 (EV 3.) Amor amor (P. Laaksonen) Sonja Lumme 1990 (1988 EV 3., solistina Ami Aspelund) Yön poika (RELS) Robinson 1990 (EV 6.) Anna kaikki (P. Laaksonen) Anita Hirvonen 1990 Jos annat kaiken, saat kaiken (M. Ruohonen) Tauski 1990 (SS X.) Taivaan merkit (M. Ruohonen) Matti ja Teppo 1991 Ei oo helppo olla mies (M. Ruohonen) Matti ja Teppo 1992 Minä rakastan sua (T. Ruohonen) Matti ja Teppo 1993 Se yksi ja ainut (M. Ruohonen) Heidi Kyrö 1994 Päivä kerrallaan (E. Lindström) Paula Koivuniemi 1994 (EV 6.) Indigonsininen suviyö (E. Tiikasalo) Anneli Saaristo 1999 Näin se kesäloma toimii (M. Ruohonen) Matti ja Teppo 2001 Katso suoraan silmiin (E. Nieminen) Anna Eriksson 2001 Mies ja nainen (M. Ruohonen) Matti ja Teppo 2004 Pöytä täyteen (M. Ruohonen) Matti ja Teppo 2006
Radiotähti -Video killed the radio star- (G. Downes-T. Horn-B. Woolley) Leo Luoto 1980 Abrakadabra (S. Miller) Kirka 1983 Blondi -I’ve got my mind set on you- (R. Clark) Vilperin Perikunta 1996 Teksti: Juha Kaarsalo Kuvat: Markku MattilaSelvis 2/2007 Kahden Euroviisujen edustussanoituksen lisäksi Veepee on ollut neljä kertaa Suomen loppukilpailussa. Syksyn Sävelessäkin hänellä on voitto yhdessä Turkka Malin kanssa (Pieni ystäväin 1989, säv. M. Ruohonen, es. Ari Klem). Voittoja ja kärkisijoja on myös monissa muissa kilpailuissa ja meriiteistä löytyy myös ”Suomen ärsyttävin urheilulaulu”, TPS:n Maali se on hunajata (säv. Erkki Liikanen). Kaksi tuplaplatinaa (albumeista Et voi tulla rajan taa ja Pidä itsestäsi huolta), sekä seitsemän platina- ja kahdeksantoista kultalevyä. Matin ja Tepon tuotannoissa Veepee on tekijänä saanut arvometallit myös seinälleen eikä vain tilastoihin. Vepeen tekstejä ovat levyttäneet kymmenet eri artistit Yölinnusta Sanna Pietiäiseen, Kirkasta Anita Hirvoseen ja Ressu Redfortista Tommi Läntiseen. Kaksi Suomen edustuskappaletta sanoittanut Veepee lähti seuraamaan kotiviisuja paikan päälle, kun kutsu tuli.