Urheiluseurojen uusi malli nuorten työllistämiseen | Demokraatti.fi
Pekka TiitinenKirjoittaja on Kemin sosialidemokraattisen kunnallisjärjestön puheenjohtaja Urheiluseurojen uusi malli nuorten työllistämiseen
Lappi 21.11.2016
FacebookTwitterWhatsappLasten ja nuorten liikkumattomuus ja siihen liittyvät terveysongelmat ovat kestopuheenaiheita niin lehdissä kuin muissa medioissa. Tulevaisuuden uhkakuvat väestön toimintakyvyn heikkenemisen aiheuttamista kustannuksista ovat saaneet poliitikotkin miettimään, mitä asialle pitäisi tehdä. Suomessa ylivoimaisesti suurin liikuttaja on urheiluseurat. Urheiluseurojen varaan on laskettu paljon, ymmärtämättä sitä tosiasiaa, että vapaaehtoisuuteen perustuva toiminta ei yksistään riitä ratkaisemaan tätä ongelmaa. Kemissä, Rovaniemellä ja Oulussa on kehitetty mallia, joka vahvistaa seuratoimintaa ja auttaa alueen syrjäytymisuhan alla olevia nuoria löytämään uuden merkityksellisen suunnan.
Tulokset ovat olleet erittäin hyviä ja hieno esimerkki yhteisöllisyydestä ja yhteisvastuusta. SDP on linjauksissaan ollut voimakkaasti välityömarkkinoiden kehittämisen kannalla. Uhkakuvana näille toimiville ratkaisuille on kuitenkin se, että nykyhallitus ei markkinaehtoisessa ajattelussaan huomioi, kuinka merkittävässä roolissa säätiöt ja yhdistykset ovat osallisuuden ja hyvinvoinnin tukijana.
Urheiluseurat työllisyyden tukena
Maakuntauudistuksen myötä työllistämisen järjestämisvastuu siirtyy maakunnille ja vastaavasti tuottamisvastuu kunnille, yrityksille ja kolmannelle sektorille. Hallitus on ilmoittanut, että ensi vuoden alusta kaikki työttömät kutsutaan haastatteluun kolmen kuukauden välein. Haastattelujen tavoitteena on tukea työnhakijaa työnhaussa. Työ- ja elinkeinoministeriön kansliapäällikkö Tuija Oivo toteaa, että itseisarvo ei ole haastattelu, vaan se, että ihmisen työnhakusuunnitelma käydään lävitse ja mietitään seuraavia askeleita (IS 2.9.2016).
Kemin Lämärit ry, Rovaniemen Kiekko ry ja Oulun Kärpät 46 ry ovat aloittaneet vuoden 2015 toukokuussa yhteisen ESR-hankkeen, jossa vastataan Oivon esittämään haasteeseen. Hankkeen tavoitteena on osallistaa nuoria mukaan seuratoimintaan ja kehittää samalla erilaisia palvelupolkuja työllistämisen tueksi. Nuoria ei vain haastatella, vaan heille tarjotaan mahdollisuus kokeilla omien mielenkiinnon mukaisia työtehtäviä. Hankkeen aikana kehitetään myös uusia yhteistyömalleja kaupunkien ja heidän työllisyyttä tukevien toimijoiden kanssa.
Hankkeelle on ohjattu nuoria kaupunkien työllistämispalveluiden, toisten hankkeiden sekä seurojen kautta. Mukaan tulleiden nuorten kanssa käydään keskusteluja kolmikannassa seuran, nuoren ja ohjaavan tahon kesken. Nuorille pyritään löytämään hankkeen kautta mielekkäitä työtehtäviä, jotka palvelisivat heidän aikaisempaa koulutustaan, vastaisivat heidän intressejään ja vahvistaisivat heidän osaamistaan.
On tärkeää, että nuorille tulee hankkeen myötä voimaannuttava tunne sosiaalisesta yhteenkuuluvuudesta. Hankkeen aikana opetellaan työelämän perustaitoja ja pyritään löytämään nuorille mielenkiintoista tekemistä myös hankkeen päätyttyä. Nuorille on etsitty erilaisia koulutus- tai työpaikkoja yhdessä seuran yhteistyökumppaneiden sekä nuorten kanssa. Hankkeen erityisenä voimavarana ovat olleet ohjaajien ja nuorten kahdenkeskiset keskustelut.
Työtehtävät ja välineet ovat luonnollisesti vaihdelleet hankepaikkakuntien välillä. Nuoret ovat olleet mukana erilaisissa ohjaustehtävissä muun muassa jäällä ja sen ulkopuolella. Perinteistä urheiluseuran toimintaa merkittävämpänä ovat olleet kuitenkin muut seuratehtävät. Nuoret ovat olleet mukana muun muassa erilaisissa mediatehtävissä, kerhotoiminnoissa, kahviotehtävissä ja liikuttamassa paikallisia ikääntyneitä. Lisäksi he ovat olleet järjestämässä tapahtumia ja tilaisuuksia.
Mitä on saatu aikaiseksi?
Palautetta hankkeesta on kerätty seuroista, ohjaavilta tahoilta sekä osallistuvilta nuorilta. Palaute on ollut todella positiivista kaikilta tahoilta. Seurojen näkökulmasta nuoret tuovat erinomaisen voimavaran toiminnan pyörittämiseen ja tukevat vapaaehtoistoimijoiden arkea ja jaksamista. Seurojen toiminta on muuttunut voimakkaasti perinteisestä liikuttajasta kohti laajempaa hyvinvointia ja kuntalaisten osallisuutta tukevaksi yhteisöksi.
Ohjaavien tahojen mukaan seurat ovat pystyneet vastaamaan nuorten tarpeisiin hyvinkin nopealla aikataululla ja nuorten kohdalla on päästy selkeästi eteenpäin tarkasteltaessa esimerkiksi heidän työelämävalmiuksiaan. Hanke on puolessa välissä ja siinä on tähän mennessä ollut mukana yhteensä 63 nuorta. Nuorista 43 on käynyt läpi hankkeen aikana kehitetyn osallistamis-, ohjaus- ja neuvontaprosessin. Näistä nuorista 30 (70%) on päässyt kiinni työelämään tai aloittanut opiskelut.
Nuorilta kerätty palaute on ollut pääosin hyvin positiivista. Kehityskohteet ovat liittyneet lähinnä seuroissa käytettävien työkalujen (kuten mediatyökalujen) rajallisuuteen. Itse toiminta ja sen antamat onnistumisen kokemukset ovat vahvistaneet nuorten työelämävalmiuksia ja kokemuksia omasta osaamisesta. Myös usko tulevaisuuteen ja motivoituminen tarttumaan toimeen on noussut esille nuorten palautteista. Kuvaavaa koko toiminnalle onkin toteamus: ”Kyllä kotona makaaminen saa nyt riittää!”
Pekka Tiitinen on myös Sosiaalista osallisuutta parantavat palveluinnovaatiot seuratyössä -hankkeen ohjausryhmän puheenjohtaja.
4jakoaFacebookTwitterWhatsapp Pekka Tiitinen
Kirjoittaja on Kemin sosialidemokraattisen kunnallisjärjestön puheenjohtaja AVAINSANAT
nuorisotyöttömyys urheiluseura
Janne OlsenKirjoittaja on torniolainen SDP:n kaupunginvaltuutettu Torniossa painitaan talouden kanssa
FacebookTwitterWhatsappTorniossa kaupunginvaltuusto on jälleen isojen asioiden äärellä, kun valtuusto päättää joulukuussa ensi vuoden talousarviosta. Vuosi 2016 näyttää tällä hetkellä siltä, että lunta tulee tupaan noin 4,7 miljoonaa euroa. Kenellekään ei liene yllätys, että eniten ylitystä aiheuttaa erikoissairaanhoito 2,7 miljoonan euron osuudellaan. Loput ylityksestä menevät käytännössä sote-ostopalveluiden piikkiin.
Valtuusto päätti marraskuun kokouksessa korottaa tulo- ja kiinteistöveroprosentteja vuodelle 2017. Tuloveroprosentti nousi puolella prosentilla, ollen nyt 21%. Veronkorotusten tavoitteena on se, ettei peruspalveluiden leikkaamiselle olisi niin isoa painetta. Veronkorotuksesta huolimatta säästöjä pitäisi saada n. 2,5 miljoonan euron edestä, jotta talousarviossa päästäisiin edes lähelle tavoitetta.
Potentiaalisten leikkauskohteiden lista on lohdutonta luettavaa. Listalla on muun muassa ikäihmisten palveluasumisen hoitajamitoituksen pienentäminen, omaishoidontuen leikkaaminen, peruskoulujen tuntikehykseen kajoaminen sekä avustajien määrän vähentäminen niin varhaiskasvatuksesta, kuin kouluistakin. Hyvänä kysymyksenä voidaan kuitenkin esittää, että tuovatko nämä säästökohteet todellisuudessa säästöjä?
Vuodesta 2013 alkaen Tornion kaupunki on pyrkinyt tasapainottamaan talouttaan veroja korottamalla ja isoja säästötoimenpiteitä tekemällä, jotka ovat väistämättä vaikuttaneet kuntalaisten peruspalveluiden laatuun. Tästä huolimatta kaupungin talous on ollut pakkasella jo usean vuoden ajan. On selvää, ettei kurssia saada muutettua pelkästään leikkaamalla ja veroja korottamalla. On tehtävä toimenpiteitä ja satsauksia, joilla tähdätään tulevaisuuteen ja jotka tuovat pitkällä aikavälillä kaupungille säästöjä.
Leikkauksista ja säästöistä puhuttaessa otan aina esille niin sanotun ”Imatran mallin”. Imatralla havahduttiin muutama vuosi sitten räjähdysmäisesti kasvaneisiin lastensuojelun sijaishuollon kustannuksiin. Kaupunki päätti satsata perhetyöhön ja tuplasi perhetyöntekijöiden määrän. Tällä tavalla perhetyötä pystyttiin tekemään perheisiin tehokkaammin sekä laaja-alaisemmin ja tällä keinolla pystyttiin ennalta ehkäisemään huostaanottoja. Nopeasti huomattiin, että Imatralla lastensuojelun menot olivat pienentyneet huomattavasti. Keino oli yksinkertainen: satsaaminen oikeaan paikkaan. Tällaista näkökulmaa toivoisin Tornionkin valtuustolta ainaisen säästämisen ja leikkaamisen sijasta.
7jakoaFacebookTwitterWhatsapp Janne Olsen
Kirjoittaja on torniolainen SDP:n kaupunginvaltuutettu