.:. Aitoc's Avon - Huhtikuu 2007 .:.
Siinä vaiheessa, kun päiväkirjasta jää yksi kuukausi kokonaan pois, on ehkä aika kirjoittaa seuraavalle kuukaudelle edes muutama rivi. Paljon on ehtinyt tapahtua, niin harrastusrintamalla (Sannilla ensimmäiset kolmosluokan kisat, ja oli muuten vaikeat radat, ensimmäinen jopa ihan tosissaan, muidenkin mielestä ;)), (Ilona edennyt kovasti agissa, oppinut uusia juttuja ja on jo paljon varmempi menijä), (Almakin käynyt treenaamassa jo vaikeampia ratoja), kuin ihan yleisestikin. Päällimmäisenä jäänyt mieleen reissu Kanariansaarille, ja asuntokaupat.
Ehkä senkin voi siis viimein sivuille asti päivittää, moni asiasta jo tietääkin. Kerrostaloelämä saa vihdoin jäädä taakse (jihuu!) ja rivitalo odottaa enemmän maalla. Hyvästi ydiskeskustaelämä! Koirat muuttavat siis muutaman kuukauden kuluttua Nummelaan ja saavat oman kivankokoisen leikkikentän minne pääsee suoraan takaovesta. :) Lisäksi metsää ja paljon, ollaan käyty alueella jo useasti lenkillä ja mikä onni, kun tarvitsee vain muutamia kymmeniä metrejä kävellä ja saa tytöt juosta kovasti vapaana. Kämppää ollaan etsitty pidemmän aikaa, mikään ei vain kolahtanut, kunnes nyt, noin kk sitten. Tyytyväisiä ollaan ja innolla odotellaan koko perhe muuttoa.
Pääsiäisenä emme liioin paikallaan myöskään pysy, ohjelmaa on joka päiväksi. Niistä lisää myöhemmin sen verran kuin on kerrottavaa. ;)
Aamulla aikaisin Ilonalle treenitakki päälle ja autolla Purinalle; ensimmäiset agilitykisat! Piu treenasi viikolla sekä maanantaina (Sannin ryhmässä, Sanni estynyt juoksujen takia) ja omissa treeneissä keskiviikkona. Maanantaina tehtiin 15 esteen rata, pisin mitä ollaan tehty, ja keskiviikkona oli normaali 8 esteen helpompi rata. Keskiviikon treeneissä huomasi Ilonan väsymyksen maanantain jäljiltä, ei ole tyttö tuollaiseen menoon tottunut. ;) Otettiin rauhallisesti enkä vaatinut mm keppejä enää lopputreeneissä ollenkaan. Molemmat treenit meni kuitenkin kohtalaisen hyvin. :)
Pelko siis oli kuinka Ilona jaksaa tänään. Ensimmäinen rata meni oikein hyvin ollakseen ensimmäinen laatuaan 18 esteellä. Muurin palikat tuli alas (Ilona hieman otti tukea, heh, no, muuria ei olla oikein koskaan otettu, onneksi maanantaina oli osana rataa), yksi rima putosi (Ilonalla tuota vauhtia riittää ja sen myötä rimat on alkaneet lentämään, kuitenkin hyvin että 10 hypystä vain 1 rima putosi) ja kepeillä virhe (Ilona aloitti väärältä puolelta, mun moga, olin aivan totaalisen tiellä heilumassa). Iloista menoa oli koko rata, hienosti osasi, vaikka ei olla vielä kauaa treenattu ja tosiaan, _hieman helpompia kokonaisuuksia. ;)
Toinen rata sitten. Niin, se väsymys. Ilona jo odotellessa väsähti, nuokkui istualteen. Kuitenkin liikkeessä väsymys purkautui aivan toisella tavalla; Ilona hyppi ja hepuloi ja arvata saattaa että radalla mentiin kananlentoa, ohjaajaparka vaan yritti pysyä perässä. :D Ensimmäinen virhe puomilla, törmättiin ja Ilona olisi joutunut menemään puomin liian vinossa, en ottanut riskiä vaan otin alas ja uudestaan. Muuri mentiin oikein (jesh), mutta yhdellä hypyllä tuli kielto, ja tuli kielto, ja tuli oikein kunnon kielto (ja nämä kaikki 'menenpä ohi, ja ohi, ja kunnolla ohi' ;)), se kun selvitettiin ja päästiin yksi este eteenpäin niin kepeillä haettiin väli oikein, karattiin A'lle, haukuttiin, sählättiin, karattiin A'lle, sählättiin. :D Mentiin lopulta kepit monessa osassa (vastoin mun periaatteita, jatkoin siitä mistä Ilona lähti harhaan), seuraava hyppy ohi, putken haki hyvin, hyppy ohi, A, 4* hyppy ohi :D ja viimeinen yli. Hah.
Kuinka niin väsynyt? Kuinka niin keskittyminen herpaantui aivan täysin? No, ainakin oli hauskaa, oikein kunnolla. ;) Pitäisi saada pidempiä ratoja treenin alle, tulee hieman puskasta yhtäkkiä tuollaiset melkein 20 esteen sarjat kun ollaan 5-8 esteen sarjoja vasta tehty ja nekin suhteellisen suorassa linjassa. Pikkuhiljaa pikkuhiljaa. Oikein tyytyväinen olen räveltäjään, hienosti se osaa ja tekee upeaa rataa hurjalla vauhdilla kunhan vaan malttaa. Onhan se kakara vielä (jeh, kesällä neljä.. ;)).
Seuraavia kisoja odotellessa (aika pian jopa tulossa).
Tehtiin sunnuntaina kunnolla lihaksia palauttava lenkki ja rämmittiin reilu pari tuntia metsässä (Nummelassa, tietenkin ;)). On ne vaan edelleen niin kehuttavat ne maastot heti ovelta, ei voi muuta todeta. Ainakin kun vertaa nykytilaan. Tytöt tykkäsivät, nähtiin Almaakin (mun faijalla oli melkein viikon hoidossa), lenkin jälkeen olivat kielet rullalla, aikamoisessa pöpelikössä mentiin kun oli polut välillä hukassa. Vaatii enemmän siis tutustumista kyseisiin maastoihin.
Eilen sitten Ilonan kanssa taas kisat, Purinalla. Ensimmäinen hyppyrata, vauhtia oli pienelle kylälle, rata oli todella helppo ja siksi sen hyllääminen harmittaa. En ottanut yhtä hyppyä tarpeeksi tarkasti (oletin tosiaan että mulla on täysin esteitä hakeva koira ja sama se mistä huudan ja näytän seuraavan hypyn, hölmö minä ;)), kielto ja matka jatkui normitavalla. Muutama este myöhemmin Ilona teki taas saman, piti kiertää yhdelle hypylle, tämä kurvasikin ferrarina ohi ja kun yritin varovaisesti palauttaa toiselle puolelle, kävi tyypillisesti, ja Ilona hyppäsi kyseisen hypyn väärään suuntaan. :D No, iloinen meno jatkui kuitenkin, lopussa taas muutaman ohi, en alkanut palauttamaan vaan juostiin vaan lujaa.
Seuraava rata vasta reilun parin tunnin päästä, lähdettiin Marian ja Mitzin kanssa kävelylle ja hallissa katselin muiden suorituksia seuraavan radan osalta. Äh, paljon vaikeampi rata, pitää saada kunnolla hallintaan, muuten menee taas esteiden ohi. Lähtöpaikalle mentiin taas onnesta soikeana, Ilona oikein vetää ja hyppii sinne. Pysyi kuitenkin taas hyvin lähdössä, suoritettiin hypyt, renkaat, putket, ja kun loppupäässä kepeillä tajusin, kun Ilona oli hakenut itse hyvin oikean välin ja oli menossa puolivälissä, että saakeli, meillä on nolla alla, _kuiskasin melkein loput keppi-käskyt, kierto hypylle (otettiin tosi tarkkaan, melkein nuolin sen ;)), pussi ja kaksi hyppyä. Jibii!
Mun treeneissä max 8 estettä suorittanut Innu-Ilona sitten teki sen ja nappasi ensimmäisenä vkloppunaan ensimmäisen nousunollansa! Mamin kakara. :D Ja mikä hienointa, koko päivän aikana meille vaikeat putket takaaleikattiin ja lähetettiin kaukaa itse suorittamaan. Mikähän siinäkin on ettei ne omissa treeneissä suju ollenkaan mutta kisoissa ei pienintäkään ongelmaa. (?) Riskillähän niitä sitten hieman menin, tosin, lauantaina tajusin että Ilona irtoaa putkille uskomattomalla vauhdilla, riskin siis pystyi helpolla ottamaan. Keppien aloitukset eilen todella hyvät ja suoritus myös. Vautsi. :) Seuraavia kisoja taas odotellessa, sai Sanni seuraajan (vaikkakin siis Sanni myös jatkaa toukokuussa lajin parissa, jahka saadaan juoksu alta pois).
Kisoissa taas Ilonan kanssa, tällä kertaa Järvenpäässä. Aamulla kun Marian kanssa ajeltiin paikanpäälle, satoi tiskirättejä ja ajatus ulkokisoista kuulosti kovin hemaisevalta. ;)
Itse kisoissa ensimmäinen rata oli -kuten osasin pelätäkin sprinkkuneidin vauhdista kentän laidalla- katastrofen, ts. ensimmäiset kolme hyppyä vauhdilla ja samalla vauhdilla A'n harjanteelle, ja onko turha mainita, että sinne ei siis ollut tarkoitus mennä. ;) Yritettiin kuitenkin jatkaa vaikka näkihän tuosta että rauhoittuminen ei tule pieneen mieleenkään. Ja niin siinä kävikin, lopulta kunnon spurttien ja hepuloiden jälkeen käveltiin ulos, Ilona vieressä poukkoillen, minä nauraen.
Toinen rata oli paljon vaikeampi (ensimmäisellä piti vaan olla todella nopea..), hankalia ansoja (A'n ali U-putki, suora putki puomin alla). Selvitettiin nämä ja moni muu kohta, rata sujui hurjan hienosti aina kepeille asti; Ilona haki oikean välin todella hyvin, lähti pujottelemaan todella hyvin ja sitten minä *argh* kiskaisin Ilonan pujottelusta pois. Oliko ideaa, hä? Siitä yliaika kun palattiin takaisin. Toinen virhe keinulla kun unohdin *hups* sanoa odota-käskyn ja Iitu painoi satanen lasissa.. Loppu taas ok, jahka naurultani ensin selvisin. On se kiva että on hauskaa. ;)
Sannikin saisi juoksunsa lopettaa, pääsisi taas treenaamaan. Ilonalla on muutamia kisoja tulossa, Sanni on yhdelle päivälle nyt ilmoitettu. Oli tarkoitus mennä koko porukan kanssa tokokisoihin, mutta Jaakon työesteen takia en itsekseen viitsinyt sinne lähteä, eli Ilonan alokas ja Sannin voittaja saa odottaa vielä pienen hetken. :) Kovasti ollaan liikkeitä hiottu kuntoon, pitäisi se kisa vielä löytää (tuppaa vaan kaikki olemaan täynnä).
Heh. Tavoitteena Liedon kisoissa oli kaksi tulosta, olisi hauska rikkoa tämä 'kun kisataan kaksi kisaa, toinen on HYL'. Epäonnistuimme tässä vaikka olin jo kovin toiveikas kun lähdimme toiselle radalle tulos alla. ;)
Ensimmäisellä radalla leikkasin takaa hypylle vaikka tiesin varsin hyvin että Ilona pudottaa rimoja jos käännös on tiukka, rima siis alas. Rengas oli hyvin erikoinen, mutta ainakin iso, tästäkin huolimatta Ilona the minäentykkäävieraistarenkaista päästeli sivusta läpi, toisella ei ongelmaa. Kepeille tultiin putkelta ja vaikka kuinka yritin taas rauhoittaa vauhtia niin turha toivo, 'wufwuff' ja väärältä puolelta sisään jostain tyyliin kakkos- tai kolmosvälistä. :D Loppu ok, tulos 15.
Toisella radalla oli pöytä! Ensimmäistä kertaa mun pienellä kisauralla. Ei ongelmaa. A'lle takaaleikkasin kun tämä vanha pää on niin hyvä oppimaan Ilonan kisataidoista ja siihen yhdistetyistä leikkuista ja niinhän se tuli sieltä alas samaa reittiä mitä meni ylöskin. Äh. Kulma oli vaikea. Nyt kun sen ajattelee niin en lähtisi todellakaan ykkösluokkalaisen kokemattoman kanssa siihen tekemään tuollaista. A'n jälkeinen rima tuli alas, en tehnyt takaaleikkuuta mutta käännös putkelle oli tiukahko, sinne varmaan kaarsi. Putkesta taas jumalaton vauhti (meidän selkeä ongelma..) ja seuraava hyppy ohi kun oli niin kiva juosta. ;) Vielä viimeinen hyppy ohi, tähän asti oltiin vielä tuloksessa kiinni, pitihän se sitten ohi kaartaa kun en pysynyt loppuvauhtisuoralla perässä. HYL.
Seuraavassa kisassa yksi rata. Saas nähdä kumpi on voimakkaampi; se hyllyn saaminen vai tulos. Parhaamme yritetään. ;) Eli kuinkas muuten vappua viettäisi kuin kisaten. Siitä seuraavana vkloppuna sekä Iitulla kaksi rataa, kuin Sannillakin, yritetään saada kolmosista tulos. :)
Kisan jälkeen ajeltiin Sannin ja Ilonan kanssa katsomaan 1995 finaalia faijan luokse, nähtiin Almaakin taas (on siellä 1.5vk kylässä). Kotimatkalla Ilona oli niin väsynyt jo, että melkein sai kantaa sisälle autosta, rassukkaa. ;)