Sarin puutarhat: Myskimalva, harmaamalvikki vai ruusumalva?
Parhaillaan kukkii nämä romanttisen vaaleanpunaiset maatiaisperennat. Aina näiden kukinta-aikaan moni kyselee minulta niiden nimiä. Joten tässä heille postaus myskimalvasta, harmaamalvikista, ruusumalvasta ja näitä muistuttavasta salkoruususta 😊
Myskimalva (Malva moschata) on helppo tunnistaa sen syvään liuskoittuneista lehdistä. Se on myös näistä kaikkein matalin eli polvenkorkuinen, siis 30-60 cm korkea kasvupaikasta riippuen. Ensimmäinen kuva on myös myskimalvasta.
Myskimalva leviää hyvin siemenistä ja välillä tulee valkokukallisia taimia. Kasvi on lyhytikäinen, mutta se tekee uusia siementaimia.
Harmaamalvikki...
Harmaamalvikki (Lavatera thuringiaca) on myös helppo tunnistaa lehdistä. Niissä ei ole yhtään liuskottuneisuutta. Harmaamalvikki on kasvupaikasta riippuen 100-180 cm korkea.
Harmaamalvikki pysyy usein hyvin pystyssä, mutta tässä pihalla myrsky kaatoi varsia. Kuvan vasemmassa alakulmassa on komeamaksaruoho nupulla eli nämä ovat tosi korkeita tällä paikalla.
Ruusumalva...
Ruusumalvan (Malva alcea) erottaa myskimalvasta lehdistä ja korkeudesta. Eli lehdet eivät ole niin syvään liuskoittuneet ja ruusumalva kasvaa 70-100 cm korkeaksi.
Ruusumalva tekee vähän siementaimia ja kasvi on pitkäikäinen. Nämä myös voivat auttaa kasvin tunnistuksessa.
Ruusumalva kuulemma kaatuu joka kesä tällä pihalla, eli vaatisi hieman tuentaa.
Eli pelkän kasvin kukan perusteella on vaikea erottaa näitä toisistaan... sama on monella muullakin kasviryhmällä 😊
Näissä kasveissa voi muuten olla pientä kantavaihtelua eli eri puolilla Suomea kasvavilla voi olla pieniä eroja esim. lehdissä.
Salkoruusu...
Tässä viininpunainen salkoruusu kukassa ja vieressä vaaleanpunainen harmaamalvikki.
Tarhasalkoruusulla (Alcea rosea) on tukevat varret ja kukat pitkin varren yläosaa, Kukkien väri vaihtelee punaisen eri sävyistä valkoiseen. On olemassa muitakin salkoruusuja kuten keltakukkainen nukkasalkoruusu (Alcea rugosa).
Suurin osa salkoruusuista eli jalostetut salkoruusut ovat lyhytikäisiä ja talvehtivat huonosti. On myös vanhoja salkoruusukantoja, mitkä ovat pitkäikäisiä, mutta niitä tapaa harvoin.
Myskimalvan, harmaamalvikin ja ruusumalvan hoito:
Perinnekasveina eli maatiaisperennoina nämä ovat helppoja ja vähään tyytyviä. Viihtyvät auringosta puolivarjoon, tuoreessa ravinteikkaassa multamaassa, jossa on läpäisevyyttä.
Keväällä niille voi antaa kompostimultaa tai hieman lannoitetta. Kesällä kaatuvat tuetaan ajoissa. Syksyllä tai viimeistään keväällä leikataan niiden lakastuneet varret pois.
Ps. Olisi kiva kuulla, onko teidän pihalla näitä vaaleanpunaisia kaunottaria?
Kirjoittanut SariW klo 1.08
Saila 1. elokuuta 2017 klo 1.24
Meillä taitaa kasvaa harmaamalvikkia täällä pitkin kylää, se tekee siementaimia sinne sun tänne ja sitä putkahtelee ihan heinikostakin. Kuivalla paikalla ja kilpailun keskellä se kasvaa paljon pienemmäksi kuin kukkapenkissä.
Valkokukkaista myskimalvaa sain ystävältä vuosia sitten, tänä vuonna sitä on erittäin vähän, mutta parissa paikassa sentään kukkii. Joinakin vuosina sitä on isot puskat ennen kuin ne väistyvät uuden sukupolven tieltä.
Valitettavasti peurat tuntuvat syövän kaikkia malvakasveja hyvällä ruokahalulla: salkoruusut, malvat ja jalomalvat syödään usein ennen kuin pääsevät kukkaan, se on tosi harmi. Etenkin korkean salkoruusun suojaaminen verkolla on haastavaa.
SariW 1. elokuuta 2017 klo 8.29
Harmaamalvikkia näkee paljon vanhoilla pihoilla, ja tosiaan sinne tänne villiytyneenä. Ei kylläkään näytä olevan ongelmaleviäjä.
Valkoinen myskimalva on tosi upea, etenkin kun sitä on paljon. Vai pitäisiköhän sanoa, silloin kun sitä on paljon ;)
No voi hitsin peurat! Tuosta tulikin mieleeni, että pitääpä tässä alkaa valmistautua metsäkauriiden vierailuun.
Kodintuntu 1. elokuuta 2017 klo 2.07
Ei ole vaaleanpunaista, vaan valkoinen, yksi kukka kukkii :)
SariW 1. elokuuta 2017 klo 8.31
Valkoinen myskimalva on huikean kaunis. Toivottavasti niitä kasvaa sinulle vielä enemmänkin :)
Harjun Ansku 1. elokuuta 2017 klo 3.35
Synnyinkodissani P-Karjalassa oli sitten ilmeisesti Harmaamalvikkia, sillä se kasvoi korkeaksi ja oli paikallaan niin kauan kuin muistan. Äitini nimitti sitä Tukkimiehen ruusuksi. Mutta nytpä pitää mennäkin tutkimaan, mitä lajia eri puolilla puutarhaani kukkivat "nuo" ovat. Leviävät ainakin kovasti.
SariW 1. elokuuta 2017 klo 8.43
Harmaamalvikki on tosi helppo tunnistaa sen korkeasta ja jämäkästä sekä pensasmaisesta kasvutavasta. Ja lehdet eivät ole liuskoittuneet.
Muistaakseni harmaamalvikkia on myös kutsuttu tukkiruusuksi... rakkaalla lapsella on monta nimeä :)
Anonyymi 1. elokuuta 2017 klo 8.33
Harmaa malvikki juuri alkanut kukkia Lahdessa. Naapurilta aikoinaan saanut ja niin kiitollinen kukka. Mulla on kukkapenkissä mutta sieltä vähän levinnytkin. Ei tarvitse tukea, vaikka on pisimmillään pari metrinen. Luonto on hoitanut kastelun enkä ole edes lannottanu :)
SariW 1. elokuuta 2017 klo 8.48
Onpas monella täällä harmaamalvikkia :) Se on tosiaan helppo ja kiitollinen kukka.
Olen nähnyt sitä aika kuivalla paikalla, tosin silloin se jää matalaksi. Sen kaipaamia ravinteitakin se voi saada muualta kuin lannoitteista, kuten monet perinneperennat ;)
Sinikka 1. elokuuta 2017 klo 11.50
Ruusumalvaa löytyy minun puutarhastani metsän keskeltä Virtasalmella. Siemenet olen saanut noin 15 vuitta sitten Bromarvista. Luulin kukan jo hävinneen puutarhadta kunnes se ilmestyi tänä kesänä jälkeen näkyviiv - toki jaranneeba naapuripenkkiin. Toivottavasti sitä llytyy runsaana myös ensi kesänä, pidän ukasvin väristä ja siitä että se kukkii mäin elokuun puolella kun useat muut kukkani ovat lopettamassa kukintaansa.
SariW 2. elokuuta 2017 klo 0.02
Ruusumalvan kukinta onkin näistä kaikkein värikkäin ja näyttävin. Ehkä siksi, että kukat ovat suht samalla korkeudella. Tai siltä sen näyttää :)
Pidetään peukkuja, että ruusumalvasi kukkii tulevinakin vuosina!
Harmaamalvikkia löytyy myös täältä Jyväskylän suunnalta,-20 luvulla rakennetun kotimme pihasta. Kukkaa on siirretty ja jaettu monen monta kertaa ja joka kesä kukkii yhtä upeasti!
SariW 2. elokuuta 2017 klo 0.04
Harmaamalvikki on kyllä upea, ja sopii niin hienosti vanhaan pihapiiriin :)
trokee 1. elokuuta 2017 klo 12.28
Minulla on ilmeisesti ruusumalvaa, valkoisena. Kukoistaa omenapuun juurella, mutta kaatuu kyllä tuetta joka vuosi. Ei ole erityisen kova leviämään.
SariW 2. elokuuta 2017 klo 0.07
Ruusumalvaa näkee tosi harvoin valkoisena, sen sijaan myskimalvasta tulee välillä valkokukkaisia siementaimia. Sinulla on siis hieno perinnekasvi pihallasi :)
Katja 1. elokuuta 2017 klo 13.08
Meillä kasvaa harmaamalvikkia talon alkuperäisenä kasvina. Todella hyvä kasvi joka viihtyy pitkän paalujuuren ansiosta todella kuivilla kasvupaikoilla. Siementämällä levittäytyy vähän sinne ja tänne mutta annan myös levitä sillä kasvi kuolee muutaman vuoden elon jälkeen.
Salkoruusuja olen kasvattanut vaihtelevalla menestyksellä, siemenestä en saa kasvamaan mutta ostotaimista kyllä, ihan kohta kukkivat.
Myskimalvaa minulla on valkoisena, tykkään siitäkin. Yksi tuli salamatkustajana toisen taimen mukana.
SariW 2. elokuuta 2017 klo 0.13
Salkoruusuissa on tosi upeita värisävyjä. Olisi aivan mahtavaa löytää jostain monivuotista salkoruusua. Ehkäpä pitäisi käydä kasvienvaihtotoreilla etsiskelemässä. Olen myös kylvänyt niitä siemenistä ennen, mutta nykyään en enää meidän etanoiden takia.
Saitpa hienon kasvin salamatkustajana :)
Anonyymi 1. elokuuta 2017 klo 14.08
Ostimme 60-luvun talon, pihassa kasvaa harmaamalvikkia ja päivänliljaa �� piti oikein valokuvan kera kysyä puutarhakeskuksesta tuon malvikin nimi.
SariW 2. elokuuta 2017 klo 0.17
Nuo ovatkin ihanat ja helpot perinnekasvit. Pihalla, jossa kävin kuvaamassa ruusumalvaa, oranssikukkainen rusopäivänlilja kukki juuri ruusumalvojen vieressä. Oli kyllä vahva väriyhdistelmä, ja itse asiassa aika hieno :)
Anonyymi 2. elokuuta 2017 klo 5.35
Harmaamalvikkia on meilläkin 50-luvulta olevan talon pihassa Helsingissä. Upea kasvi, kukkii pitkään eikä tarvitse minkään sortin hoitoa. Olenkin jakanut sitä ystäville eteenpäin :)
SariW 2. elokuuta 2017 klo 9.13
Harmaamalvikkia taitaa olla vanhoilla pihoilla niin etelässä kuin pohjoisessakin. Eikä mikään ihme, on se niin hieno perinnekasvi.
Ja tosi mahtavaa, että vanhaa kasvikantaa jaetaan eteenpäin. Siten se säilyy tulevillekin polville :)
Minna - Puutarhurin Maja 2. elokuuta 2017 klo 9.29
Myös minulla on ihanaa harmaamalvikkia. Sitä näyttää olevan yhdellä jos toisella täällä siirtolapuutarhassamme. muutkin perinnekasvit ovat levinneet palstalta toiselle puutarhureiden vaihtaessa kasveja ja osa ihan itsestäänkin.
SariW 2. elokuuta 2017 klo 11.49
Selvästikin harmaamalvikki on kestävä ja sitkeä, kun sitä on niin monella pihalla, ihan jo näiden vastaustenkin perusteella. Onhan se kaunis, eikä tarvitse tuentaa eikä juuri hoitoakaan.
Siirtolapuutarhat ovat kyllä ihania perinnekasvien aarrearkkuja :)
Sussi 2. elokuuta 2017 klo 22.24
Minulla talvi vei malvat
SariW 2. elokuuta 2017 klo 22.34
No voihan harmi. Olikohan niiden kasvupaikka talvella liian märkä, sillä nämä ovat tosi kestäviä. Paitsi se myskimalva, joka on lyhytikäinen, mutta tekee paljon siementaimia.
mustakissa 5. elokuuta 2017 klo 9.18
Kaikkia näitä löytyy. Harmaamalvikin siemenet sain blogiystävältä ja viime vuonna kasvatti vain ruusukkeet, ei kukkinut. Tänä vuonna lähti sitten oikein voimalla kasvuun ja on nyt liki 200 cm korkea.
SariW 6. elokuuta 2017 klo 23.31
Eikö olekin aika yllättävää, että jo toisena vuotena harmaamalvikki kasvaa niin isoksi. Toki tänä vuonna on satanut vähän väliä, mikä kasvattaa kaikkien kasvien korkeutta.