Tunteet – Sivu 2 – Mies Vailla Varjoa
Aurinko stadin harmaassa illassa
28 marraskuun, 2017 28 marraskuun, 2017 Kategoriat Vapaa-aikaJätä kommentti artikkeliin Aurinko stadin harmaassa illassa
Rokka ja Koskela. Lähde: mtv.fi
Kuinka ankeata oli herätä tähän päivään eilisen jälkeen. Vietin käytännössä koko päivän Helsingissä ja vierailin sellaisissa paikoissa, joissa en ole käynyt koskaan. Edes silloin kun asuin itse Helsingissä. Istuin yli puoli tuntia akateemisen kirjakaupan Cafe Aallossa juomassa lattea ja katselemassa ympärillä olevia ihmisiä. Kuuntelin samalla muiden keskusteluita ja tarkkailin heitä. On mielenkiintoista vain tarkkailla ihmisiä, vaikkei välittäisi pätkääkään siitä mitä he keskenään keskustelevat. Siinä tarkkaillessa tekee samalla havaintoja ja oppii lisää ihmisyydestä.
Lähtiessäni pois akateemisesta päätin kävellä Tennispalatsille rennosti ja ympärilläni tapahtuvia asioita tarkkaillen, poltellen samalla pikkusikaria. Mannerheimintiellä kävellessäni takanani käveli keski-ikäinen nainen, joka puhui miellyttävällä tavalla tyttärensä kanssa puhelimessa. Olisi tehnyt mieli kääntyä ja sanoa hänelle, että noin sitä pitää lapsellensa puhua. Sitten ajattelin, että ehkä hän saattaisi kokea yksityisyyttään loukatuksi tai pitänyt minua kenties kyttääjänä. Sellainen reaktio veisi huomion itse kohteliaisuudelta.
Tennispalatsille päästyäni jäin odottelemaan naispuolista ystävääni, jonka kanssa tarkoituksenamme oli mennä katsomaan uusi Tuntematon Sotilas. Paikalle päästyäni tajusin, että elokuva näytettäisiin Tennispalatsin suuressa Scape-salissa. Jäin istuskelemaan ja odottelemaan ystäväni saapumista aulaan kuluttaen samalla aikaa katselemalla hänen kuviaan. Muistelin yhteisiä kokemuksiamme, jotka liittyivät kyseiseen elokuvaan. Olimmehan olleet kerran mukana tukemassa elokuvan tekemistä. Tuo viikko jäi mieleemme yhtenä raskaimmista viikoista, joka toi eteen odottamattomia vastoinkäymisiä ja ihmisiä, joiden kanssa ei ollut kovinkaan helppoa työskennellä.
Hetken istuttuani Tennispalatsin aulassa menin ulos polttamaan pikkusikarin. Törmäsin ”päihtyneeseen” laitapuolenkulkijaan, joka käski minun painua ”vittuun siitä”. Välittömästi tämän jälkeen hän pyysi minulta anteeksi ja selitti, että hän on allerginen tupakan savulle. Juttelimme hetken täysin toisiamme ymmärtäen ja hän poistui paikalta sen jälkeen. Jäin miettimään, että aina kun käyn Helsingissä, niin törmään laitapuolenkulkijoihin joiden kanssa tulen aina hyvin juttuun. Se johtuu ehkä omasta karkeasta ulkonäöstäni tai siitä, että en koskaan tuomitse ihmistä ulkonäön perusteella. Tai ehkä siitä, että olen itse sisimmässäni eräänlainen laitapuolen kulkija.
Kun ystäväni viimein saapui, minut valtasi hyvin lämmin onnellisuuden tunne. Ehkä siksi, että minulla on olemassa jonkinasteisia tunteita häntä kohtaan. Tai ehkä siksi, että olemme sisimmässämme hyvin samankaltaisia, vaikka meitä ajaa eteenpäin hyvin eri asiat. Kyselimme toistemme kuulumiset, mutta jätin kertomatta omalta osaltani ne kaikkein negatiiviset vastoinkäymiset ja keskityin kertomaan hyvistä kokemuksistani viimeisen parin viikon ajalta.
Elokuvan aikana nauroimme ja kuiskailimme toisillemme joistain kohtauksista, jotka toivat mieleen tuon elokuvan tekemiseen liittyviä asioita. Nauroimme yhdessä Aku Hirviniemen Hietaselle. Osittain siksi, että Hirviniemi sopi täysin Hietasen tragikoomiseen rooliin ja osittain siksi, että Hirviniemen suorituksessa oli jatkuvasti tietynlainen virne päällä. Tunnistimme elokuvasta tuttuja tai ainakin yritimme tehdä niin. Tunnistin kyllä yhden oman sodanajanjoukkooni kuuluvan tiedustelijan roolisuorituksen, joka oli kyllä mielestäni todella hyvä. Hän esitti kuolevaa sotamiestä ja minua ei häirinnyt ollenkaan se, että hän on todellisuudessa varsinainen irvileuka ja puhuu loputtomasti.
Ainoa asia, joka eilisestä jäi harmittamaan oli se, että bussi takaisin Kotkaan lähti vain vartin elokuvan jälkeen. Olisin mielelläni jäänyt vielä pidemmäksikin hetkeksi ystäväni seuraan ja jutellut niitä näitä. Nautin hänen seurastaan todella ja se teki eilisestä niin miellyttävän. Toivottavasti tämä korjautuisi tulevaisuudessa ja ehtisimme viettää aikaa yhdessä hieman kiireettömissä merkeissä. Tulemmehan sentään äärimmäisen hyvin juttuun keskenämme. Ja toivon sitä ehkä siksi, että tunnen oloni niin hyväksi hänen seurassaan.