Vuokranantajaa tappamisella ja venäläisellä mafialla uhannut mies tuomittiin sakkoihin ja suorittamaan vuokranantajalle korvausta kärsimyksestä
15.10.2019 16.00 (päivitetty 21.10.2019 8.22) Vuokranantajaa tappamisella ja venäläisellä mafialla uhannut mies tuomittiin sakkoihin ja suorittamaan vuokranantajalle korvausta kärsimyksestä
Syytteen mukaan vastaaja oli lähettänyt entiselle vuokranantajalleen useita tekstiviestejä, joissa vastaaja oli uhannut lähettävänsä ulkomaalaiset henkilöt tappamaan vuokranantajan, mikäli tämä ei palauttaisi vastaajalle vuokratakuumaksua. Vastaaja oli tehostanut esittämäänsä uhkausta kertomalla toimineensa 20 vuotta Venäjän mafian mukana ja kertomalla antaneensa henkilöille 500 euroa sekä vuokranantajan valokuvan ja osoitteen tämän tavoittamiseksi. Vastaaja oli vastauksessaan kiistänyt syytteen kokonaisuudessaan. Vastaaja oli myöntänyt, että viestit oli hänen puhelinnumerostaan lähetetty, mutta hän oli kiistänyt niitä itse lähettäneensä. Vastaaja oli kiistänyt vuokranantajan korvausvaatimuksen perusteeltaan. Vastaaja tuomittiin 40 ps rangaistukseen ja suorittamaan asianomistajalle korvaukseksi aiheuttamastaan kärsimyksestä 300 euroa ja korvaukseksi asian selvittämisestä aiheutuneista kuluista 31,20 euroa. Vuokranantajan vaatimus ansionmenetyksestä yht. 1.240 euroa ja oikeudenkäyntikuluista asianosaiselle itselleen hylättiin. (Vailla lainvoimaa 15.10.2019)
Asiassa oli ollut KO:ssa riidatonta, että vastaajan puhelinliittymästä oli lähetetty tekoajankohtana tekstiviestejä asianomistajalle.
Asiassa oli ratkaistava, oliko asianomistajalla ollut syytä pelätä henkilökohtaisen turvallisuutensa olleen vakavassa vaarassa.
Rikoslain 25 luvun 7 §:n mukaan laittomasta uhkauksesta on tuomittava se, joka nostaa aseen toista vastaan tai muulla tavoin uhkaa toista rikoksella sellaisissa olosuhteissa, että uhatulla on perusteltu syy omasta tai toisen puolesta pelätä henkilökohtaisen turvallisuuden tai omaisuuden olevan vakavassa vaarassa.
Rangaistava laiton uhkaus edellyttää sitä, että uhatulla on perusteltu syy pelätä vakavaa vaaraa henkilökohtaiselle turvallisuudelle tai omaisuudelle. Pelkäämisen pitää olla uhatun henkilökohtaisesta näkökulmasta aiheellista. Uhkauksen ei tarvitse olla objektiivisesti vaarallinen. Välttämätöntä ei ole sekään, että uhkaaja todella aikoo toteuttaa uhkauksensa. Riittävää on, että uhkaus tulee kohteen tietoon ja sillä voidaan saada hänet uskomaan, että uhkaaja tarkoittaa uhkauksellaan totta. Säännös ei edellytä uhrin todella pelkäävän, kunhan hänellä on pelkäämiseen perusteltu syy. Edelleen myös uhkaajan tulee mieltää varsin todennäköiseksi se, että uhattu joko pelkää tai joka tapauksessa ottaa uhkauksen riittävän vakavasti. (RIKOSOIKEUS Tapio Lappi-Seppälä – Kaarlo Hakamies – Dan Helenius – Pekka Koskinen – Martti Majanen – Sakari Melander – Kimmo Nuotio – Ari-Matti Nuutila – Timo Ojala – Ilkka Rautio)
Asianomistaja oli häntä KO:ssa kuultaessaan kertonut tapahtumista yksityiskohtaisesti ja selkeästi. Vastaja oli uskottavasti kertonut, että hän oli joutunut pelkäämään oman turvallisuutensa puolesta saatuaan vastaajan lähettämät viestit ja pitänyt vastaajan esittämiä uhkauksia tosina ja vakavasti otettavina. Asianomistajan kertomuksen luotettavuus ei oikeudenkäynnin aikana ollut noussut epäilyksen alaiseksi.
KO oli todennut, että vastaaja oli kiistänyt syyllistyneensä laittomiin uhkauksiin sillä perusteella, että esitetyt uhkaukset oli tehty humalassa huumorimielessä, ne eivät ollet olleet todellisia eikä todellista uhkaa siten ollut ollut käsillä. Teoista oli puuttunut tahallisuus.
Huomioiden viestien määrä, niistä ilmenevä uhkaava ja samansisältöisenä pysyvä sanoma sekä taustalla oleva maksamaton vuokratakuu KO oli katsonut, että asianomistajalla oli viestien sisältö huomioon ottaen ollut subjektiivinen syy pelätä henkilökohtaisen turvallisuutensa olleen uhattu. Vastaajan kertomusta, jonka mukaan esitetyt uhkaukset eivät olleet olleet todellisia ei ollut pidettävä merkityksellisenä, sillä riittävää laittoman uhkauksen tunnusmerkistön täyttymisen kannalta on, että uhkaus tulee kohteen tietoon ja sillä voidaan saada hänet uskomaan, että uhkaaja tarkoittaa uhkauksellaan totta.
Asianomistajan kertomuksella ja syyttäjän kirjallisella todisteella oli osoitettu, että vastaaja oli menetellyt teonkuvauksen mukaisesti. KO oli katsonut, että vastaajan toiminta oli täyttänyt laittoman uhkauksen tunnusmerkistön ja että syyte oli tullut toteen näytetyksi. Vastaajan syyllisyydestä ei ollut jäänyt varteenotettavaa epäilyä.
KO oli katsonut vastaajan syyllistyneen siihen laittomaan uhkaukseen, josta syyttäjä oli vaatinut hänelle rangaistusta.
Oikeudenmukainen päiväsakkojen lukumäärä oli 40 á 6 € - päiväsakon rahamäärä oli perustunut vastaajan oikeudessa antamaan ilmoitukseen nettotulojensa määrästä
KO oli arvioinut oikeudenmukaiseksi seuraamukseksi vastaajan syyksi luetusta teosta yleisen oikeuskäytännön mukaisen sakkorangaistuksen. Rangaistusta määrätessään KO oli ottanut huomioon asianomistajan turvallisuudentunteenloukkauksen laadun ja sen, että uhkaus oli kohdistunut vakavalla tavalla henkeen ja terveyteen. Toisaalta uhkaukset olitehty tekstiviestien välityksellä, eivätkä ne näin olleet sisältäneet välitöntä väkivallan uhkaa.
KO oli katsonut, että oikeudenmukainen päiväsakkojen lukumäärä oli 40 päiväsakkoa. Päiväsakon rahamäärä oli määrätty oikeudenkäynnin aikaisten tietojen perusteella. Vastaajan tulot olivat muuttuneet olennaisesti viimeksi toimitetun verotuksen jälkeen. Päiväsakon rahamäärä oli perustunut vastaajan oikeudessa antamaan ilmoitukseen nettotulojensa määrästä. Vastaaja oli ilmoittanut, ettei hänellä ollut oikeudenkäynnin ajankohtana lainkaan nettotuloja. Päiväsakon rahamäärä oli 6 euroa ja sakon kokonaisrahamäärä oli siten 240 euroa.
Vuokranantajan 1 240 euron vaatimus ansionmenetyksestä ja vaatimus oikeudenkäyntikulujen korvaamisesta asianosaiselle itselleen hylättiin
Vahingonkorvauslain 5 luvun 2 §:n mukaan henkilövahingon kärsineellä on oikeus korvaukseen 1) tarpeellisista sairaanhoitokustannuksista ja muista tarpeellisista kuluista; 2) ansionmenetyksestä; 3) kivusta ja särystä sekä muusta tilapäisestä haitasta; ja 4) pysyvästä haitasta. Vahingonkorvauslain 5 luvun 6 §:n mukaan oikeus korvaukseen loukkauksen aiheuttamasta kärsimyksestä on sillä 1) jonka vapautta, rauhaa, kunniaa tai yksityiselämää on rangaistavaksi säädetyllä teolla loukattu; 2) jota on rangaistavaksi säädetyllä teolla syrjitty; 3) jonka henkilökohtaista koskemattomuutta on tahallaan tai törkeästä huolimattomuudesta vakavasti loukattu; 4) jonka ihmisarvoa on tahallaan tai törkeästä huolimattomuudesta vakavasti loukattu muulla, 1–3 kohdassa tarkoitettuihin loukkauksiin verrattavalla tavalla. Korvaus määrätään sen kärsimyksen perusteella, jonka 6 (8) loukkaus on omiaan aiheuttamaan ottaen erityisesti huomioon loukkauksen laatu, loukatun asema, loukkaajan ja loukatun välinen suhde sekä loukkauksen julkisuus.
Asianomistaja oli vaatinut vastaajaa korvaamaan ansionmenetyksenä yhteensä 1.240 euroa. Vastaaja oli kiistänyt korvausvaatimukset perusteeltaan. Vastaaja oli vaatinut, että ansionmenetysvaatimukset hylätään selvittämättöminä. Asianomistaja ei ollut esittänyt mitään näyttöä mahdollisesta tulonmenetyksestä. Asianomistaja oli perustellut esitettyä vaatimusta kolmen tunnin osalta sillä, että hän ei ollut järkytyksen takia ollut kykenevä tekemään töitä. Lisäksi hän oli käynyt poliisilaitoksella tekemässä rikosilmoituksen tapahtuneesta. Loppujen tuntien osalta tulonmenetys oli johtunut siitä, että asianosainen oli tutustunut käsiteltävän asian asiakirjoihin ja osallistunut oikeuden istuntoon.
Asianosaiselle itselleen suoritettavan oikeudenkäyntikulukorvauksen osalta KO oli todennut sen olevan poikkeuksellinen. Oikeudenkäyntikulujen korvaus ei saa olla korvausta oikeudenkäyntiin osallistumisesta tai siihen valmistautumisesta aiheutuvasta tavanomaisesta vaivannäöstä. Lain esitöissä todetaan, että asianosaiselle itselleen työstä määrättävä korvaus tulee rajoittaa lähinnä tilanteisiin, joissa asianosainen on itse ammattitaitonsa tai erityisosaamisensa perusteella tehnyt sellaisia oikeudenkäynnin kannalta välttämättömiä paljon aikaa vaativia toimenpiteitä, jotka muun suorittamina olisivat myös asiamiehen tai avustajan laskuttamia kulueriä (HE 107/1998, s. 19). Lähtökohta on siten se, että jokainen on omassa asiassaan velvollinen tekemään työtä ja näkemään vaivaa korvauksetta.
Huomioiden lain esitöissä esitetty ja se, ettei asianomistajalla ollut ollut esittää mitään selvitystä mahdollisesta ansionmenetyksestä KO oli hylännyt vaatimuksen ansionmenetyksen korvaamisesta.
Tekstiviestein suhteellisen lyhyellä ajanjaksolla tehdystä uhkauksesta 300 euron kärsimyskorvaus, rikosilmoituksen tekemisen johdosta syntyneistä taksimatkoista 31,20 euroa
A oli vaatinut lisäksi laittoman uhkauksen johdosta kärsimyskorvausta 1.300 euroa, mitä vaatimusta vastaaja oli paljoksunut 100 euroa ylittävältä osalta. KO oli todennut, että vastaaja oli uhannut A:ta kirjallisesti tappamisella ja teosta oli aiheutunut asianomistajalle pelkotila. Huomioiden ettei uhkaus ollut aiheuttanut välitöntä väkivallan uhkaa vaan se oli tehty tekstiviestein, ja uhkaukset olivat rajoittuneet suhteellisen lyhyeen ajanjaksoon [syytteen tekoaika oli ollut 8.6.2017] KO oli katsonut oikeudenmukaiseksi korvaukseksi henkilövahinkoasiain neuvottelukunnan suositusten mukaisesti uhkauksen aiheuttamasta kärsimyksestä 300 euroa.
Asianomistaja oli lisäksi vaatinut rikosilmoituksen tekemisen johdosta syntyneistä taksimatkoista korvausta 31,20 euroa, minkä vaatimuksen vastaaja oli kiistänyt. Asianomistajan toimittama selvitys oli tukenut asianomistajan vaatimusta. KO oli katsonut kohtuulliseksi huomioiden asianomistajalle aiheutunut vahinko ja siitä johtunut ajanmenetys ja asian selvittäminen, että vastaaja oli velvollinen täysimääräisesti korvaamaan aiheutuneen taloudellisen vahingon asian selvittelykuluina.
Vastaaja vaati HO:ssa, että syyte ja korvausvaatimukset hylätään. HO ei myöntänyt jatkokäsittelylupaa. KO:n ratkaisu jäi pysyväksi.
Helsingin hovioikeus 14.10.2019
Päätös 19/143100
Asianro R 19/1851
Helsingin käräjäoikeus 21.05.2019 nro 123249
Asia Laiton uhkaus
Valitusosoituksessa tarkoitettu määräaika valitusluvan pyytämiseen ja valituksen tekemiseen päättyy 13.12.2019.
Vuokrasuhteeseen liittyvää oikeuskäytäntöä Edilexissä
Airbnb-palvelun kuluttajansuoja paranee (12.7.2019)
Vuokra-asuntoa ei voi käyttää AirBnb:nä ilman vuokranantajan lupaa (9.10.2019)
Vuokralaiselta voitiin edellyttää yksilöimään molemmat irtisanottavat vuokrasopimukset irtisanomisilmoituksessaan (15.4.2019)
Airbnb:n vieraita majoittaneen vuokralaisen vuokrasopimus voitiin purkaa varoitusta antamatta - vuokranantajalla oli oikeus vahingonkorvaukseen (11.2.2109)
Sopimuksen syntymisestä, tekemisestä ja tulkinnasta
Vuokran määrästä ei näytetty sovitun kirjallisesta sopimuksesta poikkeavasti - hovioikeus ei myöntänyt vuokranantajalle jatkokäsittelylupaa (6.6.2019)
Hovioikeus kohtuullisti vuokrasopimuksen ehtoa, kun vuokralainen ei ollut saanut asuntoa hallintaansa (25.9.2019)
Toisin kuin käräjäoikeus hovioikeus velvoitti vuokaralaiset maksamaan vuokranantajan velkomat vuokrat (24.6.2019)
Hovioikeuskin hylkäsi päivävuokraa koskevan vaatimuksen ennenaikaisena (15.4.2019)
Epämiellyttävä haju ei poistunut tukiasuntokäyttöön vuokratusta asunnosta edes otsonoinnilla - hovioikeus alensi kaupungin yksityiselle vuokranantajalle maksettavaksi tuomitun vahingonkorvauksen 25 579,81 eurosta 10 469,72 euroksi (4.10.2019)
Hovioikeus: Päävuokralainen vastasi ensihoitoyksikön lääkärin käskystä murretun ulko-oven korjauskustannuksista (24.6.2019)
Häädetty vuokralainen velvoitettiin korvamaan asunnon loppusiivouksen kustannukset ja yhden kuukauden vuokran (9.8.2019)
AHVL:n vakuuden enimmäismäärää koskeva 8 §:n 2 momentin säännös ei rajoita takaussitoumukseen perustuvaa vastuuta - käräjäoikeuden tuomio kumottiin (13.3.2019)
Käräjäoikeus menetteli virheellisesti jättäessään vuokralaisen kuittausvaatimuksen tosiasiassa tutkimatta (22.2.2019)
Laki ei edellytä vuokravakuusrahojen säilyttämistä erillään vuokranantajan muusta varallisuudesta - hovioikeus tuomitsi vuokranantajan kahdesta petoksesta ja kahdesta kavalluksesta 4 kuukauden vankeusrangaistukseen mutta hylkäsi syytteet kahdesta kavalluksesta (4.9.2019)
Hovioikeuden ratkaisu muutostöiden korvausvastuusta liikehuoneiston vuokrauksesta annetun lain nojalla (23.9.2019)
Hovioikeus: Liikehuoneiston vuokrasopimus voitiin purkaa, kun hallirakennus ei soveltunut maalaamokäyttöön (6.9.2019)
Hovioikeuden tuomio liikehuoneiston vuokravakuuden palauttamista koskevassa vahingonkorvausriidassa (19.8.2019)
Virheellisen tilisiirron saanut oli velvollinen palauttamaan saamansa rahat (27.9.2019)
Hovioikeus arvioi, estikö sovinnon oikeusvoima vastakanteen tutkimisen (24.7.2019)
Hovioikeuden ratkaisu maanvuokra-asiassa (2.7.2019)