Tuikun tarinat: Ostoksia ja rakentelua
Ostoksia ja rakentelua
Kävimme pienemmän pojan kanssa pikaisen kirppiskierroksen. Pikaisen siksi, ettei poika kauaa jaksa siellä kiertää. Löysin kuitenkin jotain. Pari tuikkualustaa, joista tulee lamput nukkekotiin ja kiinalaisia syömäpuikkoja nipun. Niistä saa hyviä pöydänjalkoja ja muita juttuja rakenteluun. Niinpä aloin sitten rakentaa. Sain aikaiseksi ensimmäisen pöytäni. Se on keittiön pöytä, jossa on alataso. Laatikot eivät aukea. Onneksi kuvasta ei näy miten vino siitä tuli. Ongelmana oli liimaaminen. Ns. erikeeperillä ei millään jaksanut ootella kuivumista ja otinkin avuksi kuumaliiman. No sehän nappaa kiinni tosi nopeasti, eikä paljon korjailun varaa ole. Olen kuitenkin ihan tyytyväinen ensimmäiseen pöytään. Pöydällä näkyy myös ensimmäinen kirjani, Donna Leonin kirja. Kirjoja odottaa muutama kasaamista ja niitä valmistuu pikkuhiljaa.
Torstaina pääsee taas puutöihin. Pitäis kellarista kaivella vanerit esille ja piirtää talo valmiiksi mittoineen, jotta pääsee sitten sahailemaan seiniä ja lattioita. Malli taitaa vaan muuttua siitä ensin suunnittelemastani.
ARVONTA-aikaa on vielä vähän. Joten vielä ehtii jättää kommentin, ennen kuin 5000 tulee täyteen. Veikkaisin, että tiistaina voisi olla tuo luku aika lähellä.
tarinoinut Tuikku klo 20.34
Tunnisteet: arvonta, kirppis, miniatyyri, ostoksia
Hienoja löytöjä! Minä en raaskisi tehdä tuolle "kruunulle" mitään. Ja, tuo pöytä on kaunis :)
28. syyskuuta 2009 klo 11.00
PS. löysin kirjastosta Amigurumi kirjan ja sattumoisin yhdestä lankalaukusta sopivia lankoja. Tosin kirja on ruotsinkielinen, että yritetään nyt tässä sitten käännellä sanoja.. Kohta pääsen siis tekemään omia Amigurumejani :)
28. syyskuuta 2009 klo 11.04
Ajattelin tuohon "kruunuun" laittaa jotain helmiä reunaan roikkumaan, kunhan mietin onko ne kirkkaita vai valkoisia. Pidän itsekin pöydästä, vaikka jalat onkin vinot. Onnea vaan amigurumien virkkaukseen!
28. syyskuuta 2009 klo 21.05
Uusia kirjoja ja jouluaskartelua
Hopeaa ja koruja
Nallet nauttivat puutarhastaan
Nurmikolla köllötellen
Hulvatonta porukkaa