eilen tänään huomenna: Jossain muualla kuin...
No kyllähän mä tajusin jo silitysrautaan tarttuessani,
että täs pitää olla ny tarkkana. Mut että ei tarvinnut ees hipasta sitä kangasta siitä silityskuvan vierestä, niin se mokoma suli! S..tana! Nyt on tehtätä tuunauksen tuunaus ja peitettävä toi palojälki.
Janica perjantaina, kesäkuuta 14, 2013 12:39:00 ip.
Tiedän ton tunteen! Toivottavasti tuunauksen tuunaus onnistuu/onnistui?!
Sinisen sohvan emäntä perjantaina, kesäkuuta 14, 2013 7:15:00 ip.
Mitä ei saa näkymättömäksi voi korostaa, eli jotakin oikein kaunista päälle! Tikkitakin väri on niin herkkä, ihan vanamon kukat tulee mieleen.
Janne lauantaina, kesäkuuta 15, 2013 2:16:00 ap.
AH.. Ihana ja rehellinen postaus joka kuvastaa hienoista arjen vastoinkäymistä. Otan osaa..
Mutta... Kenties voit ympäröidä sen F:n rinkulalla joka peittää palaneen.
Tai hyväksyä sen että tyttäresi ei tajua tuon taivaallista tämänkaltaisista ponnisteluista. Miten olisi jos nukahtaisi oman peiton alle lapsosen viekkuun joka ei toki ole ainutkertaista mutta ohimenevää. Nauti siitä.
Susanna Tamminen tiistaina, kesäkuuta 18, 2013 11:55:00 ap.
Hih, tuntuu jotenkin niin tutulta! Tsemppiä sen peittämiseen ;)