Värisukkaterapia by Timo Rytkönen - issuu
Annikki Chardonney
VĂ&#x201E;RISUKKATERAPIA
pienjulkaisija
© munkin munkki , Munkkisaarenkatu 14 lh 1, 00150, Helsinki Tous droits de traduction, de reproduction et d'adaptation réservés pour tous pays.
SISÄLLYSLUETTELO Lukijalle
Mitä on väri?
Pienuuden merkitys
Herkkyyden alueita
Teho ja muuttujat
Lukijalle Värisukkaterapian on aivan omanlaisensa ja uusi hoitotapa, mutta sen vaikutusmekanismeja voi rinnastaa vyöhyke-, väri-, retriitti- tai akupisteterapiaan. Jos jokin näistä on sinulle ennestään tuttu, sisäistä helposti myös värisukkaterapian. Niissäkin parannetaan kehon ja mielen yhteistoimintaa sekä hoidetaan umpeutuneita kanavia. Hyvinvointi lähtee jaloistasi. Pitämällä jalkapohjista hyvää huolta, edistät yleistä hyvinvointiasi. Myös useita vaivoja ja huonoa vointia voit helpottaa jalkapohjiesi kautta. Tämän kirjan ohjeita seuraamalla opit helposti, miten suuri merkitys jalkojemme hyvinvoinnilla on vointiimme. Olemme yksilöitä. Jos olet avoin, kirjan ohjeet tehoavat todennäköisesti sinuun paremmin kuin johonkin sulkeutuneempaan henkilöön. Paitsi hoidon tehossa myös vaikutustavoissa on eroja. Siksi suositan, että sovellat annettuja ohjeita oman kehosi ja mielesi viestejä tarkkailemalla. Vain siten tulet löytämään tehokkaimmat ja itsellesi parhaiten sopivat keinot toteuttaa terapiaa. Toivon, että tämän kirjan avulla löydät keinot hoitaa mieltäsi ja kehoasi, sekä edetä sisäisessä kasvussa ja tietoisuutesi kehityksessä.
Alkusanat Terapialla tarkoitetaan parannusmenetelmää. Kulttuurimme tapa tallentaa tietoa on ollut ratkaisevassa asemassa hoito- ja parannusmenetelmien kehittämisessä. Samoja asioita ei ole tarvinnut keksiä aina uudelleen, vaan on voitu edetä kehittämällä uutta vanhan tiedon pohjalta. Perinteiset parannuskeinot ovat kehittyneet tällä tavoin. On tehty hoitoja aiempien kokemusten perusteella, mutta myös ennakkoluulottomasti uusia keinoja kokeillen. Siten on opittu menestysten ja erehdysten kautta, mikä auttaa mihinkin. Koululääketieteessä etsitään näkyvää ja tunnistettavaa syyllistä sekä sairauteen että paranemiseen. Tehokaskaan parannuskeino ei kelpaa, jos sen toimintaa ei osata laitteilla mitata tai jos tehon syytä ei ymmärretä. Siksi koululääketieteen parannusmenetelmät perustuvat usein kemiallisiin aineisiin, niiden havaittavuuden ja todettavuuden vuoksi. Kansanperinteeseen ja varsinkin itämaisiin oppeihin perustuvat terapiamuodot ottavat ihmisen huomioon kokonaisvaltaisesti, kunnioittavat kehon luonnollisuutta ja karttavat vierasaineita. Kehon yhtenäisyys on perusta. Ymmärretään, että häiriö kehon yhdessä osassa voi aiheuttaa sairauden toisaalla. Mieli on yksi kokonaisuus. Se yhdistää ja välittää kehon osat, ja on siksi erityisen tärkein. Keinot vaikuttaa mieleen ovat siksi usein tehokkaita parannuskeinoja. Ja toisaalta häiriöt mielessä voivat johtaa vakaviin elimellisiin seurauksiin. Pidä mielen tasapaino, harmonia ja sisäinen kehitys tavoitteinasi, niin tarjolla on terveys.
Jo yksin se, että tekee jotain itsensä hyväksi, saa ihmiset tuntemaan elämänhallintaa, ja sitä kautta olo paranee. Toimimalla omaksi hyväkseen ja tekemällä itsenäisiä ratkaisuja voi tuntea, ettei ole vain virran mukana ajelehtiva puu. Tutkimuksesta toiseen pompoteltavalle potilaalle saattaa aiheutua oireita ja sairauksia pelkästään tällaisen epäkunnioittavan kohtelun vuoksi. Mielen saaminen parantumiselle alttiiksi on ensimmäinen askel. Oireiden heikkenemisestä voi huomata alkavan kehityksen. Myönteiset tulokset seuraavat toinen toistaan. On usein sanottu, että kun psyyke on kunnossa myös keho toimii hyvin. Meille onkin tarjolla mitä erilaisimpia terapioita ja menetelmiä koululääketieteen ohella. Monet niistä ovat kalliita. Toiset monimutkaista filosofistakin perehtymistä vaativia, äärimmäisenä esimerkkinä henkilöt, jotka eivät suostu syömään lämmitettyä ruokaa. Jotkut heistä uskoo lämmityksen tuhoavan vitamiinit. Toiset uskovat yhteisöllisten ajatusten lisääntymisen ja energiankulutuksen pienenemisen kautta parantavansa periaatteellisella ratkaisullaan ihmisten kollektiivista alitajuntaa sekä maailmantilannetta, ja siten toissijaisesti ja hyvin pitkällä aikajänteellä myös omaa hyvinvointiaan. Värisukkaterapia puolestaan antaa sinulle keinoja toimia helposti, tehokkaasti ja omaehtoisesti suoraan oman hyvinvointisi parhaaksi. Menetelmät ovat yksinkertaisia, helposti sisäistettäviä ja ymmärrettäviä. Välineiksesi terapian aloittamiseen tarvitset oikeastaan vain tämän oppaan, valkoisia sukkia ja värjäysvälineitä. Valitettavasti valmiita terapiasukkia ei ole vielä markkinoilla.
Ymmärrämme värejä katsomalla ja näkemällä. Näemme keltaisen keltaisena ja kellanvihreän kellanvihreänä. Pystymme erottamaan toisistaan näkömme avulla tuhansia eri värisävyjä. Värisävyt eroavat toisistaan värin, värimäärän ja valovoiman määrän suhteen. Esimerkiksi sinisen sävyjä voi erottaa toisistaan vertailemalla kuinka paljon se "vihertää" tai "punertaa", tai kuinka voimakas/kirkas sen väri on eli minkä verran se "harmahtaa" ja vielä vaaleus/tummuusasteesta. Eli voisi ajatella että yksittäinen väri voi muuttua kahdessa suunnassa, itse värin vaihtumatta. Se voi toisaalta tummua tai vaalentua, ja toisaalta se voi harmaantua tai kirkastua samalla säilyttäen tummuusasteensa. Ääripäinä ovat valkoinen ja musta sekä toisiin suuntiin puhdas väri ja yhtä tumma harmaa. Ja kukin näistä värin sävyistä voi muuttua edelleen muiden värien suuntaan. Kaiken tämän värien näkemisen suorittaa silmien näköaistisolut, joita on kahdenlaisia: tappeja ja sauvoja. Sauvat erottavat vain tummuusasteita, mutta toimivat myös vähäisessä valossa. Eli niillä näemme mustavalkoisesti. Tapit puolestaan reagoivat optimaalisesti violetille, vihreälle ja vihertävänkeltaiselle valolle. Niiden avulla muodostamme käsityksen kaikista näkemistämme värisävyistä. Aivojemme näkökeskus tulkitsee tappien ja sauvojen tuottaman (näkö)tiedon näkemisenä.
Tarvitsemme siis näkemiseen valoa. Valo on fotonien, pienten energiapakkausten, liikettä. Ne liikkuvat aina valonnopeudella, ja matkatessaan ne myös värähtelevät. Niiden etenemisnopeus on aina sama, mutta niissä olevan energialatauksen määrä vaikuttaa niiden värähtelyn määrään. Fotonit voivat värähdellä samassa ajassa muutamasta kerrasta miljooniin kertoihin. Eli erilaisilla valonsäteillä on eri värähtelytaajuuksia. Näistä eritaajuisista valoista kykenemme näkemään silmillämme vain pienen osan (380--790 THz). Silmä pystyy erottelemaan näitä eritaajuisia valoja toisistaan näkemällä ne eri väreinä. Näkemämme värit ovat siis eritaajuisesti värähteleviä "valohiukkasia", jotka ovat luovuttaneet energiansa näköaistisoluillemme. Värien upea hehku saa meidät unohtamaan, etteivät värit ole vain näkyvä asia. Näkemämme valo on vain se osa ympäröivästä valosta joka sattuu osumaan silmiemme pupilleista näköhermoille saakka eli mitättömän pieni murto-osa siitä valon määrästä, jonka vaikkapa vaatteilta suojaamattomat kasvot saavat osakseen. Valoisaan aikaan koko ympäristömme on täynnä eri taajuuksilla värähteleviä fotoneja eli "valohiukkasia". Ne etenevät käsittämättömällä nopeudella ja pintaan törmätessään joko kimpoilevat uuteen suuntaan, tai pysähtyvät pintaan sen imeminä, joskus myös läpi mennen, materiaalin ja valohiukkasen ominaisuuksista (väristä) riippuen. Esimerkiksi punaisesta kappaleesta sinkoutuu punainen valo edelleen, mutta muunväriset valot imeytyvät siihen. Kukin pintaan jäänyt fotoni muuttuu lämmöksi ja lämmittää kappaletta hiukan.
Värit ovat eri taajuuksilla värähteleviä valoja, mutta väreistä puhuessamme emme ajattele valoja. Paita on sininen ja ruusu punainen. Miellämme näkemämme valon esineiden ja kappaleiden ominaisuuksina. Mitä esineen väri todellisuudessa on? Ruusu on punainen myös pimeässä. Ja paita näyttää eri siniseltä keinovalossa ja ulkona, ja ulkonakin eri vuorokauden aikoina, mutta silti sen väri on yksi ja sama sininen. Kappaleen väri on sen kykyä käsitellä siihen kohdistuvaa valoa eli energiaa. Kappaleen pinnalleen saapuva valo joko heijastuu pois, imeytyy kappaleeseen tai menee sen läpi. Jos kappale näyttää siniseltä normaalivalossa, tarkoittaa se sitä, että se heijastaa sinisen valon pois, mutta imee itseensä muunväriset valot. Värisukkaterapian ymmärtämiseksi ja sisäistämiseksi on oleellista ymmärtää näkyvän värin eli valon, ja "värin ominaisuutena" välinen ero. Näkyvä väri on vain värin ominaisuuksien yksi ilmenemismuoto, se jonka perusteella pystymme erottelemaan niitä. Meitä kiinnostaa juuri värien pimeäominaisuudet, niiden kykyä käsitellä energioita. Voisin verrata värejä ihmisiin: tunnistamme ihmiset ulkonäön perusteella, mutta vasta tutustumalla heihin voimme ennakoida miten he käyttäytyvät (silloinkin, kun emme näe heitä). Eli kun vastaisuudessa käytän sanaa väri tarkoitan värejä kaikkine ominaisuuksineen. Värisukkaterapian teho perustuu juuri värien näkymättömiin pimeäominaisuuksiin ja jalkapohjien erityiseen herkkyyteen tunnistaa ja käyttää niitä ominaisuuksia.
Kaikki aineellinen tapahtuu atomitasolla. Atomit ovat käsittämättömän pieniä. Atomit yhdessä muodostavat molekyylejä, jotka myös ovat käsittämättömän pieniä. Miljoonan keskikokoisen molekyylin jono on noin yhden millimetrin mittainen, mutta liian kapea silmin erotettavaksi. Atomitasolla tapahtumat ovat myös nopeita, välimatkathan ovat pieniä, mutta sen lisäksi liikenopeudet ylittävät havainnointi- ja käsityskykymme. Me koostumme lukemattoman suuresta määrästä soluja, jotka rakentuvat uskomattomasta määrästä atomien muodostamia molekyylejä. Tunnemme kuitenkin olevamme yhtä kappaletta: yksi henkilö. Vaikka suoritamme asioita: liikautamme silmäluomea, ajattelemme kauniin asian, juoksemme maratonin tai syömme herkullisen lounaan, kaikki toiminnot voidaan palauttaa energia- ja molekyylitason tapahtumiin. Kun liikautamme silmäluomeamme, supistuvat solut luomenliikuttajalihaksessa aivojemme antaman käskyn mukaisesti. Lihassolujen supistuminen, kuten myös aivojen lähettämä käsky voidaan eritellä pieniksi energiapulsseiksi ja atomi- tai molekyylitason tapahtumiksi.
Myös kokonainen ateriamme siltä osin kuin se imeytyy ruuansulatuskanavissamme, siirtyy vereen ja imunesteeseen molekyylien kokoisina osasina, olipa ruokana sitten vaikka puolikypsä biisonipihvi, merianturaa avokadokastikkeella tai kokonaisia latva-artisokkia sitruunaliemessä samppanjan kanssa nautittuna. Veren kuljettamat aineet imeytyvät hiussuonissa soluja ympäröivään kudosnesteeseen, josta ne imeytyvät soluihin. Myös hengitys on molekyylitason tapahtuma. Keuhkoissa vereen siirtyy pääasiassa happea ja verestä poistuu hiilidioksidia ja vettä. Meidän kokonaisuutemme on kasvanut noista pienenpienistä molekyyleistä nerokkaalla tavalla rakentumalla. On avartavaa oivaltaa, että koko kehomme on koostunut ja uusiutuu jatkuvasti yksittäisinä molekyyleinä meihin siirtyneestä materiaalista. Sormi ei ole ollut sormen atomien menneisyydessä sormi eikä jalka jalka. Vaan nämä samat atomit ovat olleet muissa yhteyksissä luomassa toisenlaisia kokonaisuuksia. Voi ajatella, että melkoisella todennäköisyydellä osa meistä on ollut joskus osa dinosaurusta, faaraota tai vähintään Suomenkin kattanutta jääkauden aikaista jäätikköä. Suurin osa näistä kehomme muodostavista atomeistamme ja molekyyleistämme on imeytynyt elimistöön ruuansulatuskanavistossa, loput keuhkojen kautta hengittämällä ja osa suoraan ihon kautta. Ja tuo molekyylitason prosessi jatkuu koko ajan. Uusia hiukkasia tulee ja toisia lähtee.
Elimistöömme pääsevät suuremmat kappaleet kuten bakteerit, virukset ja loiset ovat kehittäneet omat keinonsa päästä elimistöön ohi tavanomaisten imeytymistapojen. Puolustusjärjestelmämme kuitenkin yrittää poistaa ne, ja useimmiten siinä onnistuukin. On hyvin tärkeää, että oivallamme olevamme hyvin pienten osasten kokonaisuus. Siten on mahdollista ymmärtää, että voimme vaikuttaa tähän kehomme ja mielemme muodostamaan kokonaisuuteen hyvinkin pienillä asioilla. Olemme pienten yksiköiden summa, jossa kaikki vaikutta kaikkeen. Olemme kuin maapallo, jossa perhosen siiven heilautus voi johtaa hirmumyrskyyn aivan toisella mantereella. Kun tiedämme, mikä vaikuttaa mihin ja millä tavoin, jo pieniltä näyttävillä muutoksilla arjessamme voimme päästä toivomiimme tuloksiin olotilassamme ja tunnetasoilla, jopa kehossamme. Ja nämä muutokset voivat kertautua moninkertaisiksi, kun avaudumme ja herkistymme näille muutoksille. Katalysaattorina, käynnistäjänä toimiva ärsyke voi avata sisällämme parantavien muutosten ketjureaktion. Värisukkaterapia perustuu molekyylitasolla tapahtuvaan energianvaihto- ja -virtauskykyyn. Se lähtee pienistä asioista, mutta voi johtaa suuriin mullistuksiin solu- ja ajatus-, jopa koko kehon mittakaavassa.
Kehomme on monipuolinen ja sen eri osat ovat erikoistuneet eri asioihin. Samoin ihomme eri osat ovat erilaatuisia. Käsiemme herkkyys on ainutlaatuista. Huulet, sukupuolielimet ja rinnat (lähinnä nännit ja nännipihat) ovat myös hyvin herkkiä alueita. Ja samoin jalkapohjat. Nämä kaikki ovat kehittyneet herkkyydessään eri tehtäviin. Ne erottuvat muusta kehosta myös yhdellä yhteisellä piirteellä, ne ovat koko vartalomme ainoita karvattomia alueita. Kädet ovat tutkivia, tiedostavan ajattelun apuvälineitä. Tunto on hyvin pitkälle kehittynyt ja se korostuu sormenpäissä. Kevyellä kosketuksella tunnistamme materiaaleja, pinnan ominaisuuksia ja muotoja. Voimme sormillamme tunnistaa tasaisten pintojen epätarkkuudet paremmin kuin laadukas mekaaninen mittalaite! Lisäksi kätemme ja sormemme ovat ulottuvaiset. Voimme esimerkiksi kurkotella, kaivella ja pyyhkiä, kun haluamme saada tuntoaistillamme tietoa. Sokeiden kädet ovat herkistyneet puuttuvan näköaistin vuoksi erityisesti. He pystyvät erottamaan koskettelemalla jopa värejä toisistaan. Ja he onnistuvat siinä tietenkin myös pimeässä. Tämä on yksi todiste lisää siitä, että väri on enemmän kuin vain näkyvä, valoon liittyvä ominaisuus.
Huulet, sukupuolielimet ja rinnat ovat seksuaalisuutemme ja aistillisuutemme sekä ravinnon asiantuntijoita. Vastasyntyneinä ensimmäinen ja läheisin yhteytemme on syntynyt huultemme välityksellä äidin rintoihin. Syvällä mielessämme emme ole unohtaneet tätä turvan, nautinnon ja ravinnon antanutta luonnollista tapahtumaa. Toisaalta halu hyväillä ja helliä toisiamme keskittyy useimmilla ihmisillä juuri huuliin ja sukupuolielimiin sekä rintoihin. Tässä yhteydessä on syytä korostaa: paitsi naisten, myös miesten rinnat sekä antavat mielihyvän tunteita hyväiltäessä, että ovat kiihottavia hyväillä ja katsoa. Eli huulten, sukupuolielinten ja rintojen tuntoaisti välittää lisääntymiseen, ravinnonsaantiin ja sosiaalisiin kontakteihin liittyvää tietoa. Tiedostamattamme katseemme usein hakeutuu näille alueille ja yrittää saada niistä seksuaalis-esteettistä nautintoa. Jalkapohjat ovat perusta, joilla seisomme. Ne "näkevät" kodin ja luovat yhteyden maahan. Kun tunnemme koti-ikävää se tulee jalkapohjista. Oletko huomannut vieraissa paikoissa nukkuessasi miten levottomia jalkasi ovat? Se on koti-ikävää, jalat hakevat epätoivoisesti tuttuutta. Pinta, johon jalkapohjamme ovat kosketuksissa kertoo sisimmällemme, missä olemme. On hyvin merkityksellistä minkälaisia viestejä saamme jalkojemme kautta. Esimerkiksi keinokuituiset sukat välittävät väristä riippumatta vierauden tunnetta ja siksi jalkamme hikoavat niissä ja yrittävät siten saada ympäristönsä luonnonmukaisemmaksi. Nurmikko puolestaan paljaiden jalkojen alla tuottaa suurta rauhoittavaa mielihyvää. Jalkojen kautta tunnemme tuolloin suurta tyydytystä, joka johtuu tuttuuden tunteesta, tunnemme olevamme kotona.
Näiden kehomme paksunahkaisimpien osien kutittaminen vaikkapa höyhenellä on eräänlainen loukkaus. Jalkapohjat kutiavat, koska ovat hyvin herkästi tuntevia, mutta kovempaan kohteluun tottuneita. Kunnolliseen kokemukseen ne tarvitsevat reilua otetta. Värisukkaterapiassakin värit ja pintamateriaalit ovat vaikuttamassa reilusti koko painosi voimalla. Jalat ovat kanava meidän sisimpäämme, meidän tunteeseemme kodista ja juurista, siis pysyvistä arvoista. Käyttämällä tätä kanavaa monipuolisesti, opimme hahmottamaan maailmaa todellisemmin. Emme enää pelkää jalkojemme antamia viestejä. Suhtaudumme tutkivalla mielenkiinnolla myös jalkojemme alla oleviin materiaaleihin: niiden lämpötiloihin, karheuteen, liukkauteen, ... ja myös väreihin. Ja erityisesti opimme myös syöttämään tuohon kanavaan itseämme auttavia hyvää tekeviä kokemuksia. Avojaloin olemista voisi pitää peruskurssina värisukkaterapian. Tarkkailemalla materiaalien jaloille antamia viestejä ja ärsykkeitä, edistymme kohti tietoista, kulloisenkin tarpeen mukaisten sukkien tai kävelyalustan valintaa.
Lämpimämmillä leveyspiireillä, missä ihmiset yhä kulkevat paljain jaloin, näkee hyväntuulisia ihmisiä. Siellä ei olla vieraannuttu maasta. Jalat edelleen tavoittavat maan tunnun. Jokaisen ihmisen jaloissa on yhä maan taju. Ja maa antaa voimaa koko kirjollaan. Maaperän orgaaniset ja epäorgaaniset materiaalit ovat vaihtelevia sekä rakeisuudessaan että mikroskooppitasolla katsoen laajassa värikirjossaan. Harmahtavaltakin näyttävä maa-aines koostuu hyvin monenlaisista pienistä hiukkasista. Niitä läheltä tarkastellen voi nähdä huikaisevan värikylläisyyden. Ilmastoltaan suopeammilla leveyspiireillä auringon paiste on hyvin voimakasta. Paikallisten asukkaiden iho on huomattavan tummaa, joillakin jopa mustaa. Ihossa oleva väri suojaa ultraviolettivalon säteilyltä. Samasta syystä vaaleaihoiset ruskettuvat oleillessaan suojaamattomina auringon paisteessa. Huomattavaa kuitenkin on, että jalkapohjat ja kämmenet ovat vaaleat tummaihoisillakin, eivätkä ne vaaleiltakaan rusketu, vaikka makaisi rannalla paljaat jalkapohjat kohti aurinkoa. Vaaleat jalkapohjat toimivat kanavina. Musta jalkapohjan iho sulkisi kanavan, mikä voisi olla jopa kohtalokasta.
(Pohjoisten ihmisten vaaleus ja myös ihon vaaleneminen, kun on pitkään auringolta suojassa, johtuu D-vitamiinista. Vaalea iho tuottaa tehokkaammin D-vitamiinia vähäisessäkin auringon kajossa, tumma iho taas suojaa UVsäteilyltä ja samalla estää D-vitamiinin muodostumisen. Mustaihoinen voikin saada puutostaudin talvisessa kaamoksessa peittävästi pukeutuneena. Eskimot puolestaan saavat tarvitsemansa vitamiinimäärän ravinnostaan: kalasta sekä hylkeen ja valaan lihasta, vaikka ovat iholtaan tummia pohjoisen asukkaita.) Iho on fyysinen rajapinta ympäristön ja kehomme välillä. Keho on puolestaan yhtä sisimpämme kanssa. Jalkapohjien ja kämmenten iho säilyy vaaleana ja säästää tällä tavoin kyvyn pitää yllä yhteyttä tehokkaimmalla tavalla ympäristön ja sisimmän välillä. Noiden alueiden iho on kahdensuuntainen kanava. Yhteytemme ympäristöön ei välity vain aistiemme ja näiden tietoisten ja tiedostamattomien havaintojen välityksellä. Eikä ympäristömme tietoisuus meistä vain olemuksemme, eleidemme, tekojemme ja puheen välityksellä. Kosketus, jonka kyllä aistimme tuntoaistilla, välittää myös syvempää yhteyttä. Siksi meillä on myös synnynnäinen tarve saada tietty määrä kosketuksia päivässä. Meidän tulee kunnioitta herkimpien ihoalueidemme kykyä toimia välittäjinä.
Kättelyt, halaukset, urheilu sosiaalisine tapoineen ja vaikkapa lasten kanssa peuhaaminen ovat hyviä tapoja hoitaa ja tyydyttää tuota tarvetta käsien osalta. Samoin silitettävät ja nosteltavat koti- ja lemmikkieläimet voivat olla täyttämässä tätä tarvetta. Itsensä koskettelu eri tavoilla, kuten kynsien pureskelu, hiusten harominen, raaviskelu ja käsien vaivaaminen ovat ilmenemiä riittämättömästä ihokosketusmäärästä tai -laadusta. Mutta tämä koskee vain käsiä. Jaloilla on erilaiset tarpeet. Niille elollinen kontakti ei ole käsien tapaan määräävässä asemassa, vaan ne kaipaavat materiaaleja. Useimmille meistä tulee aivan jokapäiväisissä askareissa määrällisesti kylliksi kosketusta jalkapohjiin. Kävely ja seisominen tuottavat kosketusmäärää jatkuvasti. Mutta kosketusten laatu ja monipuolisuus ovat oleellisempia kuin määrä, kuten muissakin asioissa. Avojaloin liikkumalla saatu yhteys tuottaa usein sekä laadullisesti että vaihtelullisesti tasapainoisen ja siksi tyydyttävän tuloksen. Jalkojen "kosketusjanon" saa näin sammumaan. Tuon janon sammuttamiseen käy muutkin keinot, ja viisaasti toimien voit samalla myös kehittää, helliä ja parantaa kokonaisuutta, joka olet.
Eri kulttuureissa on jalkapohjien merkitys havaittavissa erityisesti epäsuorasti. Emme tule ajatelleeksi tai osaa yhdistää, että oikeastaan kaikkien tanssien lähtökohta on jalkapohjien ja tanssialustan kontakti. Ääriesimerkkinä iirien kansantanssi, riverdance, jossa liikutetaan vain jalkoja. Kehon muu liike on alisteinen ja riippuvainen kontaktin rytmistä ja voimasta. Tanssi tuo hyvän olon. Rytmi, tunteiden välittyminen ja purkaminen, liikunnan riemu, kehon hallinta, kanssakäyminen, esiintyminen, viettely, parinmuodostus sekä yhteisöllisyys, yhteys perinteiden kautta esi-isiimme ja -äiteihimme, rituaalien toisto... Tässä joitain tuntemuksia ja syitä tanssiin. Tarkastelkaamme lähemmin älyn, viettiemme ja alitajunnan merkitystä näihin asioihin. Tietoinen taso peittää tässä kuten muissakin asioissa helposti muut perusteet. Esimerkiksi yhteys esivanhempiimme syntyy juuri jalkapohjien ja tanssialustan välisestä kosketuksesta. Tätä emme tietoisesti huomaa. Perinteinen rytmi, saa jalkamme muistamaan. Kollektiivinen muistimme herkistyy voimakkaimmin juuri perinne- ja rituaalitansseissa. Myös yhteisöllisyyden ja kanssakäymisen tuottama ilo lähtee ja tulee jalkapohjien kautta. Tanssialusta on välittäjänä myös tanssijoiden kesken. Perinteiset tanssit esitetään ja tanssitaan avojaloin tai missä ilmasto ei suo siihen mahdollisuuksia, nahkapohjaisissa tanssikengissä. Värjäämätön ja käytössä parkkiintunut nahka on oiva, luonnollinen materiaali. Lisäksi siihen on pinttynyt jalkojemme omia luonnollisia aineita, kuten ihon erittämiä rasvoja, orvaskettä ja hikeä. Se toimii hyvänä välittäjänä alustan ja tanssijan jalkojen välillä, eikä itsessään aiheuta häiriöitä.
Nykyaikaisten kenkien pohjat ovat usein muovia. Tällaiset pohjat ovat eristeenä jalkojen ja alustan välissä. Nahkapohjaisetkin kengät sisältävät nykyisin erilaisia keinokuituisia ompeleita, liimoja ja käsittelyaineita, jotka aiheuttavat häiriöitä. Siksi, kun haluat alitajuiseen yhteyteen juuriesi ja kollektiivisen tajunnan kanssa, ole avojaloin tai käytä kokonahkaisia jalkineita ilman sukkia. Liiku luonnonmateriaaleilla, pinnoittamattomalla puu- tai kivilattialla, villa-, puuvilla- tai kaislamatoilla ja tietenkin luonnossa vuodenajasta riippumatta. Ruoho, karike, hiekka: siinä parhaat alustat, joita suosittelen erityisesti aamukasteisina tai sateen jälkeen märkinä. Kokeile joskus tanssia luonnossa avojaloin ilman musiikkia. Vaikket pitäisi kansanmusiikista, kansantansseilla voit löytää itsestäsi uusia ulottuvuuksia. Ehkä afro tai flamenco sopii sinulle paremmin. Kuuntele kehosi ja sielusi viestejä. Ja muista aina valita luonnonmukainen alusta. Sukat voivat olla eriste ja häiriötekijä, mutta myös välittäjä ja vahvistin. Sukkien materiaali, kudos ja väri ovat tässä erityisasemassa. Erityisesti sukkien pohjilla on merkitystä. Niistä myöhemmin. Vielä joitain esimerkkejä eri kulttuureiden tavoista kohdata jalkapohjat. Välimeren maissa viinirypäleet poljetaan mehuksi, josta valmistetaan viini. Rypäleet sisältävät paljon sokeria, vettä ja hyvin monenlaisia yhdisteitä, joista tärkeimpiä ovat antioksidantit. Rypälemassa pääsee koko jalkapohjan pinnalle varpaan pienimpiin poimuihin asti. Punainen väri ja massamainen koostumus sekä jalkojen tekemä survova työ, tekevät viininpolkemisesta erityisen suositeltavaa. Mene aina viininpolkijaksi, kun siihen tarjoutuu mahdollisuus. Huomaa, että tässä vaiheessa rypäleissä ei ole alkoholia, joka liuottaisi luonnolliset ihorasvat ja siten kuivattaisi ja sulkisi ihon pintaa.
Lähi-idässä erityisesti hääseremoniaan liittyvä kämmenten ja jalkapohjien värjäys hennalla. Värjäys vaikuttaa liian pitkään yksittäiseen ihon kohtaan. Jalkapohjien kohtelussa vaihtelu ja monipuolisuus ovat avainsana, jolla päästään tasapainoon. En voi suositella jalkojen hennausta tai muutakaan värjäystä. Tulisilla hiilillä kävely. Miesten puuhastelua Afrikassa ja myös Intiassa. Tehokas ja uudistava, mutta fyysisten vaurioiden vuoksi suosittelen sinulle jäähtyneessä, mutta ei kastuneessa, tuhkassa kävelyä. Tai hankaa jalkojasi voimakkaasti esim. nuotion pohjaan. Ota pitkä keppi tai kävelysauvat, johon voit tukea itseäsi. Muista varmistaa että tuhka on syntynyt palaneesta puusta, ja ettei joukossa ole lasia, metallia tai muuta terävää. Tuhka on harmaata ja joukossa on usein mustaa hiiltä. Ne ovat palaessaan antaneet fyysisen energiansa. Tuhka on siksi ahnas imemään itseensä. Voit kokea puhdistavia tuntemuksia, kun sinuun keräytyneitä kielteisiä voimia poistuu tuhkan imemänä. Puukengät Japanissa, Kiinassa, Hollannissa ja Suomessakin sodan jälkeen. Joskus ergonomisesti ja akustisesti hankalia, mutta muuten erinomaisia. Puu on luonnonmateriaali, elävän solukon luoma rakenne. Puu sisältää paljon erilaisia jaloille (kollektiiviselle muistille) tuttuja kemiallisia yhdisteitä. Eri puulajit toimivat hiukan eri tavoin. Kengän pohjamateriaaliksi voin suositella pohjoisten leveyspiirien lehtipuita, erityisesti pihlajaa. Kokeile joskus myös tuohivirsuja. Kiinalaisten jalkojen typistyskengät paitsi vammauttavat jalan myös sokeuttavat suuren osan jalkapohjista. Onneksi tämä tapa on hävinnyt. Vältä ahtaita kenkiä ja liian pieniä sukkia. Pakkasella kenkä on myös lämpimämpi, kun siellä on tilaa. Älä laita liikaa sukkia, ahtaus ei lämmitä, voi aiheuttaa hiertymiä ja on muutenkin epäedullista.
Australian aboriginaalien lauletut reitit. "Abot" kulkevat autiomaassa jalkaisin pitkiä matkoja ja heidän reittinsä kulkevat voimapaikkojen kautta, jotka jo heidän esivanhempansa tunnistivat. Jalkapohjat sen tietävät. Laulujen avulla he ne muistavat. Jalan nostaminen saaliin päälle on tuttu useista kulttuureista. Tosiasiallisesti (katkeroitunutta, nujerrettua) voimaa siirtyy nujerretusta saalista, vaikka tilanne nähdään uhona. En suosittele, tarvitset hyviä voimia. Sumopainijoiden jalkojen tömäytykset. Kokeile joskus vaikka painava reppu selässäsi. Palauttaa ja lisää voimantuntoa ja keskittymiskykyä. Kentälle heitetyillä riisinjyvillä on suuri merkitys paitsi tuntuman myös energioiden kannalta. Jyvät ja siemenet ovat kokonaisen elävän kasvin alkumuotoja. Ne ovat valmiustilassa itämään, ja sisältävät kokonaisen kasvin energiat ja tiedot. Polkemalla jyviä ja siemeniä saat runsaasti niiden välittämiä ja sisältämiä voimia. Turkin pyörivät dervissit menevät transsiin. Osittain syynä on jalkapohjien paikantajun menetys. Pyörintä on jatkuvaa oletetun etenemissuunnan kääntymistä uuteen suuntaan, vaikka paikka ja alusta pysyy samana. Jalat kohtaavat lyhyessä ajassa liian paljon yksipuolista muutosta tai muutoksen odotusta, oikeastaan niille annettu lupaus muutoksesta petetään. Myös pää menee sekaisin. Voit pyöriä hiukan kokeeksi, mutta en suosittele. Kiinalainen jalkapohjien hieronta erityisillä puisilla hierontavasaroilla. Voit kokeilla sitä kotioloissakin. Asetu vatsallesi korkealle pöydälle niin, että jalkateräsi lepäävät rentoina pöydän reunan yli tai istu jalat suorina eteenpäin. Voit olla avojaloin tai mieleisesi väripohjaiset sukat jalassa. Anna hyvän ystäväsi sitten naputella jalkojesi pohjia järjestelmällisesti edeten esimerkiksi puisilla hunajan ottimilla. Vasaroina voi myös käyttää syömäpuikkoja, joihin olet painanut pienet perunat. Tätä hoitoa näet myös Chen Kaigen dramaattisessa elokuvassa "Jäähyväiset jalka(!)vaimolle". 23
Kahden hengen köydenveto on aivan mainio laji. Jalkapohjat vastakkain ja vielä köydestä vetämällä lisätehoa. Voisi sanoa että tässä oppii kontaktin kantapään kautta, kunhan muistaa keskittyä vetämisen ohella yhteyteen. Älä siis kilpaile liian vakavasti ja muista olla avojaloin. Tässä lajissa kannattaa vaihtaa partneria usein ja olla suojaamattomassa yhteydessä. Eteläkorealaiset meditoivat kävelemällä kivien päällä. Heillä on sisällä avoimissa matalissa laatikoissa erilaisia pieniä kiviä, joiden päällä he sitten kävelevät paikallaan ja hiljentyvät ajatuksiinsa. "Kullervo, Kalervon poika, sinisukka Äijön lapsi" (Kalevalan runojen 31 - 36 päähenkilö. Henkilöhahmon kiivaus ja kohtalon julmuus ei häviä, vaikka tietäisi, että juuri tämä osa Kalevalaa on lähinnä Lönnrotin oma luomus. Pohjana hänellä toki oli lukuisia eri kertomarunoja ja lauluja). Sininen väri jalkojen alla lisää itsenäisyyttä ja omanarvontuntoa, mutta myös syyllisyyttä. Sininen myös rauhoitta. Ehkä Lönnrot viittaa siihen, että Kullervo olisi ehdottomasti tarvinnut siniset sukat tai siniset tuohivirsut. Saunavasta on rauhoittava. Muista siis vastoa myös jalkapohjat. Ja lopuksi voimakas satuhenkilö Peppi Pitkätossu (oik. Långstrump eli Pitkäsukka). Katsopa hänen sukkiaan!! Upeat värit!! Ja mikä energisyys.
Jalkapohjista alkavat ihmisen pisimmät hermoradat. Ne kulkevat koko kehon läpi ohittaen kaikki sisäelimemme ja päätyvät aivoihimme. Pituudestaan huolimatta ne välittävät tietoa salamannopeasti. Tieto kulkee niitä pitkin sähköimpulsseina, jotka ovat ikään kuin pieniä salamia. Sähköimpulsseja ympäröi heikko magneettinen kenttä. Sen vaikutuksista ihmisen olotilaan ei ole tutkittua tietoa. Kuitenkin on havaittu, että erilaiset ärsykkeet kehon yhteen paikkaan voivat aktivoida kehontoimintoja ihan toisaalla. Akupunktuuri perustuu neuloilla annettujen ärsykkeiden vaikutuksiin mielessä ja kehossa. Kehossa on paikkoja, joihin pistettyjen neulojen ärsyke saa kehon ja mielen toimimaan yhdessä. Parantava vaikutus on ärsykkeiden avaamat kanavat niiden epätäydellisessä yhteistyössä. Värisukkaterapia toimii samoin. Ärsyke on erilaatuinen ja hermoärsykevoimaltaan heikompi, mutta molekyylien energiatasolla tehokkaampi. Terapiaa on myös itsehoitona helppo antaa pitempiaikaisina "annoksina" eikä se vaadi erityistä ammattitaitoa tai välineistöä. Sukkiahan pidetään muutenkin useampia tunteja kerrallaan ja vielä päivittäin. Akupunktuuri tuntee kipuärsykkeen. Neulan tuottama usein melkein tuntumaton kipuärsyke on kuitenkin yksipuolinen. Joskus käytetään myös kuumia neuloja. Tällä ärsykekirjo hiukan laajenee. Verrattaessa akupunktuuria värisukkaterapiaan huomaamme, että värisukilla voidaan antaa hyvin monenlaisia väriärsykkeitä jalkapohjiin. Käytössä on koko väriskaala. Jokainen väri on energiaärsykkeeltään ja siksi myös vaikutukseltaan erilainen. Väri toimii myös molempiin suuntiin sekä kehoon että kehosta pois. Juuri vuorovaikutuksen lisäys valitun värin energiatasolla aiheuttaa havaitut hoitotulokset. 25
Toisaalta akupunktuurilla on takanaan tuhatvuotinen kokemus ja kenties miljoonien vaivojen hoitohistoria. Värisukat puolestaan ovat tietoisena hoitomuotona vasta tulossa ja lisääntyvän kiinnostuksen kohteena. Tässä oppaassa valotan omaan tietooni ja kokemukseen perustuvia suuntaviivoja. Siksi jälleen muistutan, että olemme yksilöitä ja siksi: kuuntele kehosi ja mielesi antamia viestejä ja sovella rohkeasti oppaan ohjeita. Olemme tässä edelläkävijöitä, siksi pioneerien ja uudisraivaajien asemassa. Suomen kielessä on osuvasti sana aivot monikossa. Meillä on isot aivot ja pikkuaivot sekä käpyrauhanen ja aivolisäke. On vasen ja oikea aivolohko. Näillä on omia tehtäviään ja ominaisuuksiaan. Hermot, jotka välittävät tietoa aivoihin menevät matkan varrella ristiin. Oikean kehon puoliskon tietoja käsittelee vasen aivolohko ja päinvastoin. (Poikkeuksen tekevät vain silmät. Kumpikin silmä välittää tietoa molempiin aivolohkoihin. Näkökentän oikeasta puolesta muodostuu kuva silmän verkkokalvon vasemmalle puolelle. Kummankin silmän verkkokalvon vasen puoli on yhteydessä vasempaan aivolohkoon, koska "kuva käännetään" vielä oikein päin. Ja päinvastoin. Monimutkaista, mutta lyhyesti, se mitä näet näkökenttäsi vasemmalla puolella menee oikeaan aivolohkoon ja päin vastoin.) Kaikki kehomme välittämät tuntemukset välittyvät mieleemme ja vaikuttavat sitä kautta kokonaisuuteen, joka olemme. Kehomme olotila vaikuttaa mieleemme ja mielemme kehoomme. Tämä yhteys on elintärkeä. Voimme myös vaikuttaa tietoisilla valinnoillamme kehomme kautta mieleemme. Ja edelleen myös takaisin kehoomme. Tämä siksi, että kehomme ja mielemme ovat jatkuvasti äärettömän läheisessä kanssakäymisessä keskenään. Niitä on pidettävä erottamattomina. Värisukkaterapia vaikuttaa kehoärsykkeen voimalla mieleemme ja siitä edelleen/takaisin kehoon.
Jalkapohjat ovat selkeästi toinen oikea ja toinen vasen. Tämä jako on hyvä pitää mielessä kun valitsee sukkia. Vasen aivolohko hoitaa "järkevämpiä" asioita ja oikea "tunteellisempia" asioita. Jos terapian kohteena on pelkästään johonkin tiettyyn sisäelimeen vaikuttava asia, samanlaiset sukat molemmissa jaloissa voi olla tehokkain valinta (riippuen myös kyseessä olevasta elimestä). Usein terapia muodostuu kuitenkin moniulotteisemmaksi ja silloin jalkoihin tulee laittaa eri sukat. Tässä on kuitenkin oltava tarkkana, että oikea jalka menee oikeaan sukkaan. Voit vaikka merkata sukkasi O- ja V-kirjaimella.
Kuten edellä on jo kerrottu, kehon ja mielen tulisi olla tasapainoisessa kanssakäymisessä. Vain siten pysymme kunnossa ja terveinä. Keho on mielen koti. Siellä mieli ja ajatus ovat, vaikka lentäisivätkin kauas. Keho pitää meillä sanonnan mukaisesti jalat maassa. Kehomme ääri on iho. Se on suurin elimemme. Suuruudestaan huolimatta se on jäänyt melko vähälle huomiolle lääketieteessä verrattuna sisäelimiin. Ehkä se on koettu vain ulkokuorena ja jonkinlaisena esteenä, kun halutaan mennä tutkimaan "mitä sisältä oikein löytyy". Aistiemme ohella se on kuitenkin yhteytemme ulkomaailmaan. Sen kautta ja avulla koemme ja hahmotamme maailmaa. Ihomme toimii myös ulospäin muutoinkin kuin kehomme rajana. Elimenä sillä on lisäksi tärkeitä tehtäviä, kuten D-vitamiinin tuottaminen auringonvalon avulla ja kehon lämpötilan säätely. Sen kautta säteilemme lämpöä ja haihdutamme kosteutta. Mutta meille se on kuitenkin ennen kaikkea suojaa antava kehys, jonka sisällä olemme ja jonka välityksellä olemme ulospäin olemassa ja jonka avulla koemme ulkopuolista maailmaa. Ihon tuntoaisti on hyvin merkityksellinen. Sen kaikkia kykyjä tuntea emme osaa tietoisesti edes hahmottaa. Aivan kuten kuuloaistimme, tuntomme on koko ajan hereillä ja valppaana. Siis myös nukkuessamme. Samoin kuin kuulemme huomattavasti enemmän kuin tulemme ajatelleeksi, myös tuntomme toimii samoin. Vasta aivomme erottelevat tietoisuudelle merkittävät aistimukset tajunnan tasollemme. Keskittymällä ja herkistämällä korvamme voimme erotella äänitaustasta lukuisia tunnistettavia ääniä. Samoin voimme kiinnittää huomiota, kuinka tuntoaistimme kertoo vaikkapa harteita painavasta paidasta, ohikävelevän ihmisen säteilemästä lämmöstä käsivarrellamme tai kulmakarvojemme epäjärjestyksestä. 28
Tee pari koetta: kuuntele tarkkaan eri ääniä hälinästä tai hiljaisuudesta ja "kuuntele" tuntoaistillasi kehosi eri osien tuntemuksia. Pystyt erottamaan ympäristöstäsi ja itsestäsi aivan uusia asioita. Herkimmillään tuntoaisti on sormenpäissä, huulissa ja jalkapohjissa. Tietoisesti tunnemme tuntoaistilla muun muassa kipua, kuumaa ja kylmää, lämpösäteilyä, karheutta ja sileyttä, liukkautta, tahmeutta, kosteutta. Tiedostamattamme hahmotamme sillä ja iholla yleisemminkin edellisten lisäksi värejä, inhimillisiä tunteita, tilojen kokoa ja laajuuksia, etäisyyksiä ja paineita sekä henkisessä että materiaalisessa mielessä, ääniä, ilmavirtauksia, joitakin hajuja ja monia muita asioita. Kosketus on aina kahdenvälinen. Se on kosketus myös toiselle osapuolelle, kosketettavalle. Kun kosketamme elollista olentoa, tuntomme välittää kosketustiedon kahdensuuntaisesti. Kosketus luo tuntoaistiimme sähköimpulssin, jota ympäröi, luonnonlakien mukaisesti, yhtä kauan mitattavissa oleva magneettikenttä. Eli paitsi oman tuntoaistimuksemme, koemme myös kosketetun aistimuksen aiheuttaman magneettisesti mitattavissa olevan energiakentän. Tunnemme tällaisia pieniä voimia tiedostamattamme ja ne ovat välttämättömiä hyvinvoinnillemme. Tarvitsemme toisen ihmisen tai eläimen kosketusta. Olet varmaan itsekin huomannut, kuinka paljon tarvitsemme fyysistä kosketusta, kuten hellyyttä. Tämä on kytköksissä henkiseen vointiimme ja sen vuoksi myös fyysiseen olemukseemme. Herkistämällä vahvimmin tuntevia ihonalueita, voimme saada aikaan näitä impulsseja toisille jopa ilman kosketusta. Itämaisessa reiki-menetelmässä käsillä painelemalla tai pelkästään läheltä pyyhkimällä saadaan aikaan havaittavia tuntemuksia, jotka saavat aikaan esimerkiksi kiputilojen häviämisiä. Reiki on värisukkaterapian tavoin ihon herkkyyksiä hyväksikäyttävä terapiamuoto. 29
Jalkapohjat ovat meidän voimakkaimmin ja jatkuvimmin kosketuksissa oleva ihoalueemme. Niiden varassa on koko painomme kun seisomme tai kävelemme. Suurimman paineen alainen kohta vaihtelee jalkapohjan eri osiin liikkuessamme. Näin myös seisoessamme, koska tasapainoa ylläpitääksemme korjaamme asentoamme jatkuvasti jalkojemme lihaksilla. Lisäksi jalkapohjiemme pinta-alan pienuus tehostaa painetta. Puristusvoima on suurempi kun se kohdistuu pienemmälle pinta-alalle. Tämä tehostaa jalkapohjiin eri pinnoilta tulevaa vaikutusta. Istuessamme takapuolen ihoon, ja selin maatessamme selän ihoon kohdistuva paine eli puristus on vain murto-osa jalkojen kohtaamasta paineesta, suuremmasta kosketuspinta-alasta johtuen. Kun vielä muistamme, että jalkapohjat ovat eräs kehomme herkkätuntoisimmista alueista, voimme päätellä miten tehokasta on sitä kautta saamamme vaikutukset. Voisin yleistää, että kädet herkkyydessään ovat parhaat ulospäin eli antamaan ja jalkapohjat, olosuhteiden pakosta, sisäämme eli vastaanottamaan.
Seisoessasi ja kävellessäsi kehosi massa tehostaa maan vetovoiman vaikutuksesta jalkapohjiin tulevien ärsykkeitä. Käyttämiesi pohjaltaan värillisten sukkien teho on parhaimmillaan, kun kävelet. Makuuasennossa ja istuessa sukkien vaikutus ei ole niin suuri. Vaikka kengät puristaisivat, ei se ole hyvä asia edes värisukkaterapian kannalta. Jalat eivät saa joutua jatkuvan puristuksen kohteeksi. Siksi myös sukkiesi on oltava riittävän isot. Kenkien lestin on myös oltava jalkoihisi sopiva. Keskimäärin ihmisillä on jalkapohjissa tietty määrä tuntoherkkiä hermoja. Kuitenkin jalkojen koko voi vaihdella suurestikin, kuten myös niiden kantama massa. Mitä suurempi jalka sitä pienempi paine. Ja mitä painavampi olet sitä suurempi paine kohdistuu jalkapohjasi ihoa vasten. Eli sekä painosi että jalkojesi koko vaikuttavat värisukkaterapian tehoon enemmän kuin jalkapohjiesi muut ominaisuudet, kuten kutiamisherkkyys, paksunahkaisuus, ihon karheus ja kovuus. Keino, jolla voit vaikuttaa värisukkaterapian tehoon on jalkojesi käyttö. Jatkuva seisoskelu ja kävely ei yllättäen olekaan tehokkainta. Jotta jalkojesi aktivoituneet pinnat kykenisivät vastaanottamaan ärsykkeitä, ne tarvitsevat myös lepotaukoja. Hetken levänneet jalat kykenevät monikertaisiin suorituksiin myös terapian kannalta. Rasittuneet jalat tekevät hallaa terapialle. Yli puolituntia jalkojen varassa alkaa olla jo äärirajoilla. Minuutin tauko vaikkapa jalkoja hieroen uudistaa jalkasi jälleen vastaanottaviksi. Hieronnan voit suorittaa käsin tai käyttämällä jalkarullia, mutta pidä sukat jalassa. Istut ja "höyläät" jalkojasi rullien päällä. Hätätapauksessa voit laittaa lattialle nipun kyniä tai syömäpuikkoja vierekkäin ja käyttää niitä rullausalustana.
Monet asiat vaikuttavat terapiasi tehoon. Tällaisia ovat esimerkiksi: painosi, jalan koko, ryhti: oletko kantapäillä vai päkiöillä seisoja ja kävelijä, ikäsi, sukupuolesi, oletko oikea- vai vasenjalkainen, ... Sinun on syytä tarkkailla seuraavia muuttujia terapian aikana: seisonnan suhde istuttuun aikaan, makuulla viettämäsi aika, oleskeluaikasi keinovalossa/auringonvalossa, sää, vuodenaika, työpaineet, mahdolliset univaikeudet, allergiat, ... Muutokset näissä tai joissain muissa elämäsi asioissa voivat vaikuttaa terapian tehoon tai sisältöön. On hyvin tärkeää, että tarkkaile muuttujia terapian aikana. Vain kriittisesti arvioiden voit saada todellista tietoa kehoosi ja mieleesi vaikuttavista tekijöistä. Värisukkaterapiassa, niin kuin muissakin hoidoissa, puhutaanpa sitten lääketieteellisistä tai vaihtoehtoisista menetelmistä, todellisten syyyhteyksien havaitseminen ja ymmärtäminen voi olla vaikeaa. Useimmiten hoidoista on suurta apua ja pientä haittaa. Mutta ääritapauksessa vaivat voivat parantua itsestään, annetusta hoidosta riippumatta tai jäädä parantumatta hoidon vuoksi. Ilmaantuvat uudet vaivat voivat johtua annetusta hoidosta sivuvaikutuksina. Siksi kaikki muutokset elämässäsi ja ympäristössäsi on aiheellista huomata ja arvioida niiden osuus kehossasi ja mielessäsi tapahtuviin muutoksiin. Arvioi aina itsessäsi tapahtuvaan muutokseen johtaneita syitä ja terapian osuutta siinä.
Mieti onko elämässäsi terapian aloitettuasi muita muutoksia. Arvioi voivatko ne olla syynä toivottuihin ja ei-toivottuihin vaikutuksiin. Useinhan meillä harmaimmassakin arjessa tapahtuu muutoksia: syömme erilaisia ruokia, näemme eri unia, tapaamme eri ihmisiä, stressaannumme töissä, kengät (materiaali, kuumuus, kosteus, ilmavuus, koko, istuvuus,... ), heräämme aamulla hiukan eri aikaan ainakin auringon nousun suhteen: keväällä aamut ovat yleensä eilistä valoisampia, syksyllä hämärämpiä, kellonajasta riippumatta. Huomioi myös käyttämäsi saippuat, shampoot, ihovoiteet ja muu kosmetiikka. Itsemme ulkopuolisista, mutta kuitenkin meihin vaikuttavista asioista voisin mainita, maailman tapahtumat, sään ja myös aurinkosää eli auringon näkymättömän säteilyn määrän vaihteleminen, sekä mm. matkapuhelinten, voimajohtojen, röntgenkuvausten ja tietokonenäyttöjen aiheuttama säteily... jne. Tiedostamalla elämäsi tilanteen ja sen muutokset voit saavuttaa terapialla todellisia tuloksia.
Jalkapohjan eri osat tehoavat kehon ja mielen eri osiin. Siksi on tähdellistä tietää millaisiin alueisiin jalkapohja jakautuu. Olen yksinkertaistanut yleisesti tunnettuja tietoja vyöhyketerapian rintamalta. Varpaat väleineen ja aivan lähiympäristöineen kohdentuvat päähän ja siten myös mieleen, mielentilaan ja tunteisiin. Päkiä kokonaisuudessaan, jalkapöydän alue ja muut alueet lähelle kantapäätä kohdentuvat ylävartaloon. Jalkapohja lähes kokonaisuudessaan ilman reuna-alueita kohdentuu sisäelimiin. Nilkat sukupuolielimiin ja siten myös sukupuolielämään. Oikean ja vasemman eroista täytyy muistaa että maksa on oikean jalan ja sydän vasemman jalan alueella. Lisäksi koska aivot ovat jakautuneet kahteen puoliskoon, jotka toimivat eri tavoin, on se otettava huomioon myös terapiassa. Jos haluat vaikuttaa oikeaan aivopuoliskoosi hoito on kohdistettava vasemman jalan varpaisiin ja niiden lähiympäristöön, ja päinvastoin. Kärjistäen sanoen oikea puoli aivoistamme on tunteellinen (musiikin käsittely, kokonaisvaltaisuus, emotionaalisuus, informaation rinnakkainen prosessointi ja erilaisuuksien toteaminen eli se keskittyy yhteyksiin asioiden välillä) ja vasen älyllinen (verbaalinen, analyyttinen, rationaalinen, looginen eli se "perehtyy" yksittäisiin asioihin).
Huomaat, että jalkapohjissa vaikutusalueet menevät osittain päällekkäin rajaalueilla. Kun olet päässyt kunnolla alkuun värisukkaterapiassa, kannattaa sinun tutustua vyöhyketerapian jalkapohjakarttoihin. Yhdistämällä kokemuksiasi ja tietojasi värisukkaterapiasta vyöhyketerapian tietoihin, voit kokeilla hyvin monenlaisten vaivojen hoitoa. Oheisista kuvista löydät tärkeimmät sukkien alueet. Nämä alueet vastaavat jalkapohjiesi kautta kehosi eri osia. Kun teet sukkaväritystä, valitse alueet ja niihin sitten värit haluamasi vaikutuksen saavuttamiseksi.
Materiaalien heijastamat värit toimivat samoin kuin materiaalien värit, joihin olemme kosketuksissa. Jalkapohjamme ovat kehomme kanavia, joiden kautta voimme yksinkertaisesti vaikuttaa oloomme. Värillisten materiaalien käyttö jalkapohjia vasten on oiva keino hyödyntää tätä kanavaa. Voimme jakaa värit vaikutuksensa mukaan kahteen pääryhmään: rauhoittaviin ja kiihdyttäviin. Kiihdyttävien ryhmä on suurin piirtein sama kuin väriopissa lämpimien värien joukko eli keltaiset, oranssit ja punaiset sekä silmälle näkymätön infrapunainen. Rauhoittavien ryhmä vastaa pitkälti kylmien värien joukkoa eli siniset ja violetit sekä silmille näkymätön ultravioletti. Vihreät jäävät neutraaleiksi väreiksi, joilla on säilyttäviä ominaisuuksia. Säilyttäviä ominaisuuksia voi tulkita myös rauhoittaviksi. Lisäksi ovat epävärit musta ja valkoinen sekä niiden eri tummuusasteet eli harmaat. Epävärit eivät oikeasti ole värejä sillä mustaa "näemme", kun näemme pimeää eli emme näe mitään ja valkoista näemme, kun kaikki värit näkyvät yhtaikaisesti sekoittuneena. Harmat ovat vain "tumman valkoisia" eli heikosti kaikkia valon aallonpituuksia toistavia pintoja. Harmaissa on tietenkin lisäksi punertavia, sinertäviä, jne. On myös huomattava, että värien sekoitukset, jotka näemme yhtenä värinä, on eri asia kuin tuo väri. Eli vaikka keltainen ja sininen rasteri näkyy yhdessä vihreänä, vaikutus on erilainen kuin samana vihreänä näkemällämme yhtenäisellä värillä. Sininen ja keltainen vaikuttavat sekä kiihdyttävästi (keltainen) että rauhoittavasti (sininen). Kun taas vihreä on ristiriidattomasti säilyttävä ja ennallistava. 41
Tämä ei tarkoita, että sinun täytyy välttää täplitettyjä ja rasterikuvioisia sukkia, vaan että tiedostat eron, etkä odota vääriä tuloksia väärällä perusteella. Henkisessä yliseesteisessä tilassa, kun keho toimii normaalisti, voi eri värisillä liiduilla kirjavaksi väritetty tai värillisistä langoista sikinsokin kudottu sukka (joka näyttää kaukaa harmaalta) olla ainoa keino tehostua henkisesti ja samalla välttää ruumiintoimintojen kiihtyminen. Violetti on niukka, epäitsekäs ja sulkeutunut mielenrauhan väri. Kun haluat vetäytyä, henkistyä tai syventyä, käytä violettia. Sininen on sisäänpäin kääntynyt, rauhoittava ja viilentävä väri. Useisiin vaivoihin hiljentyminen sekä hermojen ja viettien rauhoittuminen auttaa. Eli elimistö saa aikaa olla, ja keskittyä itseensä ja parantumiseensa. Olen jostain lukenut, että sinisellä lumetabletilla on parempi lumeteho ja -vaikutus kuin muun värisillä lumelääkkeillä. (Lumelääkkeet eli plasebot eivät sisällä vaikuttavia lääkeaineita.) En osaa sanoa onko tuolloin värillä vai tietoisuudellamme hoitava osuus. Kuitenkin jo aavistus sinisestä kehomme tietoisuuteen saa sen rauhoittumaan. Sinisellä on myös uudistavia ominaisuuksia. Eli se antaa väsyneille elimille lepoa. Turkoosi on viilentävä ja rauhoittava, mutta se lisää myös itsevarmuutta. Turkoosi helpottaa luopumista ja kertomista eli itsensä kanssa pärjäämistä ja ulospäin suuntautumista. Muuten turkoosin ominaisuudet ovat hyvin lähellä sinisen ja vihreän ominaisuuksia.
Talvi- eli kaamosmasennus (SAD, seasonal affective disorder) on masennuskausiin liittyvä mielialahäiriö, johon vaikuttaa valon määrän vaihtelu eri vuodenaikoina. Kaamosmasennukseen liittyy aivojen käpylisäkkeen tuottama, uneen vaikuttava melatoniini-niminen hormoni. Melatoniinia muodostuu erityisesti pimeän aikaan ja se saattaa aiheuttaa masennusoireita. Mitä lyhyemmiksi ja pimeämmiksi päivät muuttuvat, sitä enemmän käpylisäke tuottaa melatoniinia. Käpylisäkkeen passivoimiseksi laita sinistä tai turkoosia isovarpaiden ulkoreunalle. Vihreä tasapainottaa. Se rauhoittaa kireitä hermoja ja lievittää kipuja. Myös tunne-elämän kuohuissa se tasapainottaa. Vihreällä on edullinen vaikutus myös ruuansulatusvaivoihin. Vihreä elvyttää kasvua ja on siten yleisesti parantava väri. Keltaisen väitetään parantavan ajatuksenjuoksua, muistia, päättelykykyä ja henkistä vireyttä sekä auttavan ihottumissa ja muissa iho-ongelmissa. Keltainen liittyy älyyn ja myös nokkeluuteen. Keltaisesta on vielä huomattava, että se näkyy valoisampana ihmissilmälle kuin muut värit. Keltaisen värin valoisuus on siis silmän ominaisuus. Oranssi on energinen väri. Se lisää vastustuskykyä, rohkeutta, elämänhalua ja -iloa sekä potenssia. Sitä suositellaan myös ruoansulatusvaivoihin, sydän- ja keuhko- ja munuaissairauksiin. Oranssi myös lisää ruokahalua. Punainen on kiihdyttävä. Siksi sillä on aktivoiva vaikutus. Eli jos tunnet sairautta punainen parantaa aktiivisesti. Se myös lievittää kipua sekä lisää voimia, päättäväisyyttä, intohimoa ja rohkeutta. Se voi poistaa apatiaa ja masennusta, mutta myös tuoda lämmöntunnetta ja jopa kohottaa verenpainetta. 43
Vaaleanpunainen on hellyyden, läheisyyden ja jakamisen väri. Se voi toimia korvikkeena, kun on kovin yksinäistä tai rakkaushuolia. Metallit, kuten kulta ja hopea ovat hyviä jos tunnet olevasi liian ulospäinsuuntautunut, kun annat itsestäsi liikaa. Ne palauttavat heijastamalla kaikkea sitä mitä sinusta virtaa ulos. Aivan kuten niiden peilimäisestä valonheijastusominaisuudesta voi päätellä. Kokeile lehtikultaa ja -hopeaa tai sitten arkista alumiinifoliota. Ruskea ei ole väri siinä mielessä mitä tässä kirjassa väreillä tarkoitetaan. Ruskea ei ole spektrissä, eikä sillä ole omaa (yhtä) aallonpituutta. Se on tavallaan olemassa vain näkökyvyssämme ja pigmenttivärinä, koska se on vain muiden värien yhdistelmä. Käytä ruskeaa, jos olet epävarma. Aktiivihiili eli lääkehiili on mustaa ja se imee vierasaineet itseensä. Lääkehiilellä saadaan poistettua ruoansulatuselimistöstä sinne joutuneita myrkkyjä. Vastaavasti musta väri poistaa kuona-aiheita muualta elimistöstämme, kun se on sijoitettu oikeaan paikkaan kanavan äärelle, josta kuonat pääsevät virtaamaan ulos. Musta toimii ulosheittäjänä ja vastaanottajana. Mutta aivan kuten lääkehiili, se estää myös hyödyllisten aiheiden imeytymisen elimistöön imemällä ne itseensä, samoin musta ei päästä virtausta kulkemaan kehoon päin. Musta on keholle kuin ronkeli portsari: kaikki ulos, sisään ei ketään. Tai mustan kannalta, "kaikki minulle". Mustat sukat tilanteisiin, joissa elimistöstä täytyisi saada pois liiat energiat tms. tai kun persoonattomuus on tavoitteenasi. Musta tavallaan sulkee persoonallisuuden. Muista, että musta on kanaviesi ulkopuolella vielä sulkeutuneempi väri.
Valkoinen, joka siis sisältää kaikki värit, on tehokas hetkinä, jolloin jokin uusi asia on alkamassa. Se sisältää moninaisia ja siksi myös ristiriitaisia vaikutuksia. Siitä saa ikään kuin kaikkia ravinteita uuden kasvattamiseen. Erikoistarpeisiin ultravioletteja ja infrapunaisia sukkia. Ultravioletin vaikutuksen huomaamme ihomme ruskettumisesta auringossa. Se seuraa spektrissä violettia heti ihmisen näkökyvyn ulkopuolella. Punaisen jälkeen spektrin toisessa päässä on infrapunainen, jota kutsutaan myös lämpösäteilyksi, sen sisältämän runsaan energiamäärän vuoksi . Esimerkiksi mehiläiset lähestyvät valkoisia kukkia, mutta eivät valkoista paperia. Tämä johtuu siitä, että paperi ei heijasta ultraviolettisäteilyä, mutta luonnon kasvivihreä ja kukat loistavat sitä paljon. Mehiläiset eivät näe punaista, mutta ne näkevät paljon ultraviolettisävyjä. Eli, jos haluat antaa oikein henkistävää ja rauhoittavaa hoitoa, voit laittaa sukkiisi kasvien lehtiä. Ne siis ovat ultravioletteja, vaikkemme voi sitä nähdä. Valitse sopiva jalkapohjan paikka. Valitse väri, joka on sopusoinnussa ihmiselle näkymättömän ultravioletin kanssa. Punaiset, oranssit ja keltaiset aiheuttavat ristiriitaa kiihdyttävinä väreinä. Siksi suosittelen valkoisia, sinisiä ja violetteja terälehtiä. Terälehdet ovat oikein tehokkaita, mutta rakenteeltaan heikkoja. Siksi voit toimia seuraavasti. Kuivata haluamasi värisiä terälehtiä. Murskaa ne sitten hienoksi jauheeksi ja ripottele mursketta reilusti sukkiisi. Infrapunaista en uskalla suositella, sillä sen valtava energisyys tuntuu useimmista ahdistavalta.
Terapiat Värisukkaterapia on vaivatonta ja helppoa. Sen lisäksi se on tehokasta. Ainoina sivuvaikutuksena voisi mainita muutokset virtsassa. Virtsaamistarve usein kasvaa ja virtsa voi haista poikkeukselliselle sekä olla voimakkaan väristä. Tämä johtuu kehoon keräytyneiden nesteiden poistumisesta, munuaisten toiminnan tehostumisesta sekä maksan ja sapen puhdistumisesta. Eli sivuvaikutukset ovat osa paranemistasi. Värisukkaterapian ohjelma on joustava, voit muuttaa sitä nopeastikin, jos vaikutukset eivät ole toivottuja tai riittäviä. Hanki valkoiset, mieluummin kokonaan luonnonkuituiset (puuvilla, villa) tai vähintään 80%:sti luonnonkuituiset sukat. Sukkien täytyy olla riittävän isot, mutta ei väljät; eli istuvat, mutta ei puristavat. Sisäpohjaltaan niiden on oltava yhteneväiset eli saumattomat ja niiden tulee tuntua jaloissa miellyttäviltä. Hiukkasen keinokuitua tekee sukista joustavammat, istuvammat ja myös kestävämmät, siksi hyväksyn sen 20 % keinokuitua. Muista, ettei sukka saa olla liian pieni. Jos sukkien materiaali, istuvuus ja koko tuntuvat hyviltä, osta samanlaisia sukkia useampi pari vaihtosukiksi. Pese sukat huolellisesti, sillä niissä on todennäköisesti tehtaan jäljiltä valkaisuaineita, joskus tärkkiä, ja puuvillan kyseessä ollessa kasvin kasvatusaikaisia hyönteismyrkkyjä ja keinolannoitteita. Muista huuhdella hyvin.
Merkkaa ensin sukan varteen kumpaa sukkaa olet tekemässä, oikea (O) tai vasen (V) ja käännä sitten sukka nurin. Nurinpäin olevaan sukkaan piirrä valitsemillasi värisävyillä myrkyttömiä väriliituja (esimerkiksi taululiituja) käyttäen terapiakarttasi. Parhaiten terapiaan soveltuisivat värilliset mineraalit jauhettuina, mutta niiden saanti on vaikeaa. Voit käyttää myös elintarvikevärijauheita ja mausteita, kuten kurkumaa, kuivan siveltimen avulla sukkaan piirrettynä. (Muista että jos sekoitat esim. vihreän keltaisesta ja sinisestä, se on edelleen keltaista ja sinistä. Vihreä se on vain silmissämme, jotka tulkitsevat näiden aallonpituudet vihreän värin aallonpituudeksi.) Työtäsi helpottaa lesti, jonka asemesta voit käyttää vaikkapa pienikokoista puhdasta kenkää tai yksinkertaisesti panemalla kätesi sukkaan. Jos käytät puista oikeaa lestiä, suojaa se värjäytymiseltä puhtaalla muovipussilla. Muista ajatella tarkkaan, miten päin sukan sisäpinta tulee jalkaasi vasten. Katso kappale 9:n aluekarttoja. Liitu itsessään on maa-ainesta ja siksi hyvä kontaktipinta myös värjättynä. Jalkoihisi jää lisäksi pieniä värihiukkasia, jotka jatkavat terapiaa sukkien riisumisen jälkeenkin. (Liidun jälki on kovin vaaleaa, siksi olen ottanut tavakseni vielä värittää liitukartat vesivärillä päälle.) Liitu lähtee sukista pesussa. Pesun jälkeen teet sukkiin uuden neitseellisen kuvioinnin. Koska väri tulee sukan sisäpuolelle, ne sottaavat vain hiukan, mutta tärkeintä on, että saat uudet väripinnat jalkojesi alle aina pesun jälkeen. Samoin voit muuttaa terapiaasi helposti samoja sukkia käyttäen. Muista pestä jalkasi ennen nukkumaanmenoa, jos lakanoittesi valkoisuus on sinulle tärkeää.
Värialueita piirtäessäsi ole hillitty. Tee suurimuotoisia linjoja ja pyöreämuotoisia alueita. Vältä suoria kulmia. Voit tehdä isohkoja yhtenäisiä värialueita, mutta jos tavoitteenasi on yleinen hyvinvointi, voit aivan hyvin heittäytyä pointillistiksi ja tehdä eriväristen pisteiden kudelmia. Valitse värit tavoitteittesi mukaan. Kuten Väri-luvussa opimme, voit myös laittaa sukkiin kasvien lehtiä, kukintojen terälehtiä tai niiden mursketta. Se, että värisukissa on vain pohjat värillisiä, on myös esteettinen seikka. Harvat haluavat, että lahkeen alta pilkottaa kengän ohella kirkkaanvärinen sukka. Terapian kannalta ei ole juurikaan haittaa, vaikka sukkien varret ovat perinteisten virkamiessukkien tapaan mustat. Valkopohjaisia, mustavartisia ja vielä luonnonkuituisia sukkia on mahdotonta löytää. Näppärä käsityöihminen tekee sellaiset yhdistämällä mustan sukan varret valkoisten sukkien teräosiin. Voit tehdä sellaiset myös yksinkertaisesti värjäämällä valkoisten sukkien varret mustiksi. Solmi kostutettuun sukkaan nilkan korkeudelle naru tiukalle ja laita sukan teräosa pussiin ja solmi sekin tiukasti hiukan ylempää narulla. Näin tehtyäsi voit värjätä varret turvallisesti mustiksi tai haluamaasi sävyyn. Noudata tarkkaan värjäysohjeita ja pese varret huolellisesti moneen kertaan ennen kuin poistat suojapussin välttääksesi myöhemmin koko sukkapyykin sävyttymistä värjäyksesi sävyyn. Voit talvella käyttää myös kaksia sukkia, päällimmäisenä tummat, mikäli liikut sukkasillasi tai kenkäsi ovat riittävän tilavat.
Vaihtoehtohoitoja ja vaihtelua värisukkaterapiaan: Väripohjalliset ilman sukkia eli hanki korkkiset tai villaiset kengänpohjalliset, joihin piirrät terapiakartat; voit myös laittaa väripohjalliset sukkiin tai sukkahousuihin sisäpuolelle; Kävele avojaloin erilaisilla matoilla; Jalkojen liotus väriliemessä, tällöin maanvetovoima ei vaikuta, mutta värillinen neste ulottuu pienimpiinkin jalkapohjan huokosiin. Jalkojen liottaminen vedessä on muutenkin rentouttavaa. Voit neuloa terapiasukat tai -tossut, ne ovat pitempiaikaisessa muuttumattomassa terapiassa vaivattomammat. Värilamppuja jalkoja varten: miksei, mutta miksei koko keholle samalla. Rantahiekkaa sukkiin ja kenkiin. Saamelaisten käyttämä kenkäheinä vaatii esivalmisteluja ja taitoa, mutta palkitsee. Voit kokeilla sukissasi myös eläinten karvaa, linnun höyheniä ja sulkia sekä paperisuikaleita tai -silppua. Äläkä unohda jalkarättejä.
Lopuksi on hyvä muistuttaa muutamasta perusasiasta. Valitse oikean kokoiset sukat. Tarkasta sukkien materiaali, kudoksen tasalaatuisuus, sukan leveys sekä terän ja varren pituus. Pese sukat ennen ensimmäistä käyttöä. Niissä voi olla tehtaan jäljiltä tärkkiä ja puuvillapellolta asti kuiduissa säilyneitä tuholais- ja kasvimyrkkyjä. Liian isot sukat pyörivät jalassa ja menevät ryppyyn. Liian pienet puristavat ja ahdistavat. Kun peset sukat, valitse mieto, hajusteeton pesuaine. Huuhdo huolella, ettei sukkiin jää kemikaaleja. Anna sukkien kuivua mieluiten ulkona, mutta joka tapauksessa ilmavassa paikassa aivan kuiviksi asti. Pesuainepakkauksesta löytyvistä tiedoista voit tarkistaa sisältääkö pesuaine myös kirkasteita. Ne ovat aineita, jotka reagoivat ultraviolettiin valoon heijastamalla sen takaisin valkoisena näkyvänä valona. Kun kirkasteita sisältävä vaate on auringonvalossa, se näyttä erityisen puhtaalta ja kirkkaalta ja sen värit loistavilta. Teoriassa kirkasteiden pitäisi tehostaa ultravioletin, valkoisen ja sinisen vaikutuksia, mutta kemikaaleihin epäillen suhtautuvana olen itse välttänyt kirkasteiden käyttöä. Tarkoitukseni kuitenkin on tulevaisuudessa hankkia pesuainevalmistajien käyttämiä kirkasteita ja kokeilla niitä sukissa sellaisenaan.
Pese jalkasi vähintään kerran päivässä. Eli aina ennen kuin laitat jalkaan puhtaat sukat. Käytä mietoa pesuainetta tai -saippuaa, kuivaa jalat kauttaaltaan huolellisesti. Muista erityisesti kuivata varpaiden välit. Jos jalkojen iho tuntuu kuivalta, voit rasvata ne sopivaksi katsomallasi hajusteettomalla emulsiovoiteella. Muista hoitaa myös varpaittesi kynnet. Leikkaa ne säännöllisesti ja hio kynsiviilalla teräviltä tuntuvat kohdat pyöreämmiksi. Pitkät ja terävät varpaankynnet kuluttavat sukkasi pian puhki. Kengissä ne painavat ja puristuvat sekä aiheuttavat painetta kynsien juureen. Käytä vain jaloillesi sopivankokoisia ja -lestisiä kenkiä. Jalkaterän asento on tärkeä, siksi vain matalakorkoiset kengät tulevat kysymykseen päivittäisessä käytössä. Älä myöskään käytä piilokorkoja. Älä lakkaa varpaankynsiä terapian aikana. Älä myöskään tatuoi jalkapohjiasi. Jos olet norja, voit piirtää terapiakartat suoraan jalkoihisi ja käyttää sitten valkoisia sukkia. Jos olet kotioloissa paljon avojaloin, myös mattosi ja lattioidesi materiaali ovat tärkeässä asemassa. Älä valikoi reittejäsi kotona, vaan valitse lattioille sopivat materiaalit. Räsymatot ja vahattu puu ovat suosikkejani. Säiden salliessa ole avojaloin myös ulkona. Herkkyytesi väreihin lisääntyy jo pelkästään sen vuoksi että huomioit niitä. Menestystä terapiallesi!
Värisukkaterapia
timorytkonen09
Annikki Chardonney (Timo Rytkönen), 2004 Värisukkaterapialla voi hoitaa useimpia vaivoja, sekä kehittää henkistä ja ruumiillista hyvinvoint...