Kanneli: Salmiakkiruutua ja helppo t-paita- kaava
Lähettänyt Kanneli klo 21:21
Kehrä 20. tammikuuta 2014 klo 21.53
Meidän lapsille oli mummu kutonu siililapasia joululahjaksi. Ne on kyllä kerrassaan hellyttäviä!
Kanneli 21. tammikuuta 2014 klo 10.30
Voi hyvin kuvitella miten pikkuiset tykkäävät noista lapasista, kun ne on itsestäkin niin suloiset:). Kiitos Kehrä:)
Krista 20. tammikuuta 2014 klo 21.54
Ihanat lapaset ja sulla on kyllä ihan uskomaton tuo arpaonni! Niin hieno tuo salmiakkipaitakin, selkeästi jo isomman pojan paita ja käy hyvin juhliinkin. Minä joudun välillä kanssa noita poseerausasentoja vähän toppuuttelemaan :D. Nuo Marimekon trikoot on kivoja, itselläni on tuosta vihreästä muuten tunika :). Onko tuo kaunis hamekin tytön päällä sinun tekemä, näyttää tosi kivalta? Eiköhän se ompeluvaihde sieltä taas löydy, nyt on ollut niin kylmää, että on ollut kiva vain käpertyä viltin kanssa sohvan nurkkaan ja lueskella..
Kanneli 21. tammikuuta 2014 klo 10.35
On minulla kyllä ollut uskomaton tuuri blogiarvontojen suhteen, aivan huippua kyllä:). Ajattelin just, että teen sellaisen paidan, jota voisi tarvittaessa käyttää vaikka juhlissa. Tuonne alle muuten sopisi aika kivasti valkoinen kauluspaita. Varmaan ihana se sinun tunika tuosta Marimekon trikoosta. Minusta ne ovat olleet laadukkaita kankaita. Tyttösen hame on H&M:n ostoja, mutta ei varmaan olisi paha sellaista tehdäkään. Pitäisipä joskus muuten vähän matkia:). Ihana kun hieman on laskenut nyt pakkanen. Tänäänkin sateli kauniisti lunta. Uskon, että ompelujutskat taas motivoivat entistä enemmän:). Kiitos sinulle Krista:)
T 21. tammikuuta 2014 klo 0.17
Ihanat lapaset kyllä. Meilläkin on kahet tuollaset siililapaset, lapset sai mummolta jokuvuosi sitten joululahjaksi.
Nauratti tuo sun kirjoitus 5-vuotiaan poseeraus innosta, ku meidän saman ikänen tyttö on kans niin innokas poseeraamaan. Aina kun kuvaan, niin pyytää että kuvaappa äiti muakin, ja sitten vääntää niin teennäisiä ilmeitä ja asentoja että itteä huvittaa. Ja pitää tosiaan välillä koittaa nätisti sanoa että ooppa ihan luonnollisesti. Mutta mukava niitä yliposeeraus kuviaki on ottaa ja näyttää tytölle sitten joskus isompana ;D
T 21. tammikuuta 2014 klo 0.21
Niin ja piti noista paidoistakin mainita! Että ihania paitoja oot taas jaksanut ommella lapsille! Ollappa noin reipas itekkin ;) Mulla on kankaat oottanu jo ties kuin kauan että ompelisin tytöille tuubihuiveja ku mielellään niitä käyttävät ja aina pitää tapella kuka saa minkäki.. Mutta ei vaan saa aikaseks nostaa konetta esille :/
Kanneli 21. tammikuuta 2014 klo 10.41
Minulle siililapaset olit aivan uusi tuttavuus. Aivan älyttömän hyvä idea tehdä tuollaiset:). Hauska, että teidän samanikäinen on myös innokas poseeraaja:D Ehkä tuossa iässä on jotain inspiroivaa. Just nuo hassut ilmeet, niitä meidänkin pikkumies väänteli. voi ei :) Eikö ole kumma, että joskus tuumasta toimeen on niin hirvittävän pitkä matka. Ja loppujen lopuksi kun saa toteutettua suunnitelman valmiiksi, niin työ onkin loppujen lopuksi mukavaa ja helppoa. Mutta sellaista se vaan on. Ei aina niin inspiroi. Hei, teehän tuubihuivit valmiiksi ja tee postaus niistä :) Tulen innolla niitä katsomaan. Uskon muuten, että meidänkin tytöt tykkäisivät niistä. Jospa sitä itsekin innostuisi sellaiset tekemään. Kiitos paljon sinulle kommentistasi:)
Pikku Akka 21. tammikuuta 2014 klo 6.45
Olipas aamun piristys kuulla ja nähdä, että voittosiilit olivat päässeet suosikeiksi. :) Onpas miehekäs tosiaan tuo salmiakkiruutupaita. Kauniin väristä salmiakkiruutua. Itsekin ajattelin tekaista muutaman paidan juuri tuolla kahden kappaleen kaavalla. En vielä ole vain saanut aikaiseksi.
Kanneli 21. tammikuuta 2014 klo 10.46
Kiitos paljon sinulle ihanista lapasista <3 Ne ovat olleet todellakin tykätyt:) Ihania tuollaiset voitot! Onneksi olen jemmannut tuota salmiakkiruutukangasta. Joskus useita vuosia sitten ostin sitä EK:sta ja sopivan kokoinen pala oli jäänyt siitä laatikkoon. Edellisen paidan tein normaalihihoilla ja nyt mietinkin miltähän näyttää raglanhihoilla, mutta minusta raglanmalli sopii oikein mainiosti tuollaiseen malliin. Sekin kiva, että loppujen lopuksi hyvin pienellä vaivalla saa näyttävyyttä puseroon. Inspistä sinulle ompeluun :)
Eerika 21. tammikuuta 2014 klo 7.23
On kyllä tosi suloiset ja hauskat lapaset! Miten sulla voikin olla tuollainen onni arvontojen kanssa :) Tuo pikkumiehen kuvausasento laitto hymyn huulille :) Tyylikäs ruutupaita ja kivoja myös nuo t-paidat!
Kanneli 21. tammikuuta 2014 klo 10.50
Eikö ole hauska, että on käynyt niin uskomaton tuuri:) Ei mulla yleensä näin hyvää mäihää ole ollut! On ne pikkuiset välillä niin kovin melleviä, että naurattaa. Ja toisaalta niin suloista, että näkee lapsesta kuinka hän on mielissään uudesta vaatteesta. T-paita- malli oli kyllä näppärä ja ihan kivan näköinen. Tuotakin mallia olisi erittäin näppärä muokata vaikka minkänäköiseksi pikku lisukkeilla. Kiitos Eerika sinulle :)
tuomitarha 21. tammikuuta 2014 klo 9.50
Miehekkäät asennot. :)
Onpa näppärä ja kiva paita, noita ois kiva tehdä.
Ja tuo edellisen postauksen halkopino,hyvä idea!
Kanneli 21. tammikuuta 2014 klo 10.53
Oli pojalla kyllä hauskaa olla kuvattavana ja äidillä myös kameran takana. Nopeasti sai napsia kuvia, jos meinasi perässä pysyä :D. Tuolla tyylillä on kyllä tosi kiva ja helppo tehdä paitoja. Jotenkin saa aika tyylikkäitäkin puseroita tuolla tavalla. Taitaa halot jäädä koristeiksi takan päälle. On ne niin kivan näköisiä siellä, ettei niitä raaski polttamaan alkaa. Kiitos sinulle Tuomitarha :)
Ulrika 21. tammikuuta 2014 klo 12.38
Ihana paidat! Tuo t-paita menee kokeiluun meilläkin
Kanneli 21. tammikuuta 2014 klo 12.56
Kiitos Ulrika:) Kannattaa kokeilla t-paidan kaavaa. Minusta se oli oikein näppärä:)
Silja 21. tammikuuta 2014 klo 16.44
Ihania ompeluksia!! Tuo t-paita pitää kyllä testata, näyttää tosi kivalta.
Just niin ihanan aitoja vielä nuo viisvuotiaat :)
Kanneli 21. tammikuuta 2014 klo 17.19
Kiitos paljon Silja:) On kyllä just totta, että viisivuotiaat ovat vielä niin aitoja. Aivan mainioita:) Kannattaa kokeilla t-paidan kaavaa. On muuten vielä kiva piirtääkin kaavat, kun ei ole kuin kaksi kappaletta. Minusta on monesti niin työlästä alkaa piirtää kaavoja. Ei mitään mukavimpia puuhia:)