Tetris « Eläinsuojeluyhdistys Dewi ry
Tetriksen matka nykyisenkaltaiseksi touhuajaksi alkoi tärpättiastiaan juoksemisella ja lukemattomilla kylvyillä jo ennen sijaiskotiin pääsyä. Tetriksen saavuttua tärpätti haisi asunnossamme useamman viikon, minkä vuoksi Tetris sai tittelin Tärpättijooseppi. Tetris kesyyntyi tämän jälkeen hitaasti, olivathan sitä ikävät ihmiset kiusanneet ja palkaksi sai kamalan hajun, mutta useamman kuukauden hiippailemisen ja ihmisten tarkkailemisen jälkeen Tetris muuttui sylikissaksi kuin yhdessä yössä.
Tetris on hyvin ihmisrakas ja tulee kerjäämään ruokaa läpsäisemällä tassulla vaihtelevasti kynsien kanssa tai ilman. Tetriksen mielestä häntä voisi silittää ja rapsuttaa vaikka ikuisuuden, sillä hän ei ikinä kyllästy. Tetristä voi helposti luulla ikäistään nuoremmaksi ensivilkaisulta, se kun on ikäänsä nähden hyvin pienikokoinen ruipelo. Tetriksen yleisilmettä tekee hauskannäköiseksi muutama asia – sillä on harvinaisen pienet korvat, hyvin pitkät suun ulkopuolella olevat kulmahampaat ja musta kengänkuvan näköinen läiskä takapuolessa. Tetris leikkii paljon ja sillä riittää virtaa. Ei taida olla sellaista lelua mistä Tetris ei olisi innostunut. Valitettavasti se kuinka ihmisen kanssa kannattaa leikkiä on vielä Tetriksellä vähän hakusessa ja kynnet saattavat välillä tulla esiin vähän väärässä paikassa saalistusleikkiä. Siksi sitä ei suosittella samaan kotiin ihan pienten lasten kanssa.
Tetris on myös hyvin utelias ja se seikkailee aivan kaikkialla mihin se vain pääsee koko nuoren kollin tarmolla. Sijaiskodin kokemuksen mukaan kodin hellaan kannattaa hankkia lapsilukot, sillä Tetris ei oikein tajua, että hellan päälle pistäminen ei ole kissojen juttuja.Tetristä on todennäköisesti pomotettu populaatiossaan ja nyt sijaiskodin kissat pitävät Tetristä hieman ärsyttävänä, Duracell-pupu kun on. Ensisijaisesti suosittelisin Tetristä kodin ainoaksi kissaksi, mutta yhden samanikäisen kissakaverin kanssa Tetris voisi ehkä kukkia ilman turhaa hierarkiaa.
Artikkelia päivitetty 14.7.2019 (lisätty 28.5.2019).