Yhteiskuntasopimus näyttää vaikealta | Pääkirjoitukset | HS
Yhteiskuntasopimus näyttää vaikealta
22.7.2015 1:59
Pääministeri Juha Sipilän (kesk) hallituksen on määrä antaa työmarkkinajärjestöille ehdotuksensa yhteiskuntasopimukseksi ensi viikon lopulla.
Pääministeri Juha Sipilän (kesk) hallituksen on määrä antaa työmarkkinajärjestöille ehdotuksensa yhteiskuntasopimukseksi ensi viikon lopulla. Hallitusohjelman mukaan työmarkkinatoimijoilla on aikaa elokuun 21. päivään asti kertoa, lähtevätkö ne yrittämään sopimusta.Aikataulua on palkansaajapuolella pidetty vähintäänkin kunnianhimoisena. Jotkin ammattiliitot pitävät sitä jopa mahdottomana, kertoo kysely, jonka MTV teetti ammattiliittojen puheenjohtajille (18. 7.). Hallituksen asettamalla aikataululla kyettäisiin liittojen mielestä vasta sopimaan asialista, josta neuvoteltaisiin.
Ammattiyhdistysjohtajat eivät innostu hallituksen asettamasta tavoitteesta, jonka mukaan yksikkötyökustannuksia pitää saada alennettua vähintään viidellä prosentilla. Se saavutettaisiin helpoiten pidentämällä vuosityöaikaa ilman palkankorotuksia.Vuosittaisen työajan pidentäminen voisi sitten koostua monesta osasesta, esimerkiksi yksittäisistä kirkollisista arkipyhistä eli loppiaisesta ja helatorstaista luopumisesta. Joillakin aloilla vuosityöaikaa on lyhennetty niin sanotuilla pekkasvapailla, joista työnantajapuoli on pitkään halunnut eroon. Joillakin aloilla on puolestaan lain vaatimaa pidemmät lomat. Koska eri alojen ja työntekijäryhmien työehtosopimukset poikkeavat toisistaan, pitäisi muutoksetkin räätälöidä alakohtaisesti.Yksikkötyökustannukset pienenisivät myös, jos erilaisista lisistä, kuten vuoro- ja viikonloppulisistä luovuttaisiin. Tämäkään ei kelpaa palkansaajille. Elinkeinoelämän keskusliiton EK:n toimitusjohtaja Jyri Häkämies väläytti alkukesästä sunnuntaikorvauksista luopumista ja sai heti palvelualojen työntekijät silmilleen.Palkansaajien mielestä työajan pidentäminen entisellä palkalla tarkoittaisi samaa kuin palkan alennus. Vientiteollisuuden näkökulmasta yksikkötyökustannusten alentaminen olisi järkevää: tuotettujen tavaroiden hintakilpailukyky maailmanmarkkinoilla paranisi. Eikä kulutuskysyntä kotimaassakaan saisi kovin pahaa lommoa, koska kuluttajien ostovoima pysyisi suurin piirtein ennallaan.Entinen pääministeri Esko Aho (kesk) povaa yhteiskuntasopimuksen solmimiselle vaikeuksia ammattiyhdistysliikkeen puolelta (HS 18. 7.). Aholla on omakohtaista kokemusta asiasta: hän yritti – turhaan – omaa yhteiskuntasopimustaan vuonna 1991. Hanke kaatui vientiliittojen vastustukseen. Vuosikymmenen loppupuolella hän yritti vielä ajaa työreformia. Sen kaatoi ay-liike.Ikään kuin vahvistuksena Ahon ennustukselle Auto- ja kuljetusalan työntekijäliiton AKT:n puheenjohtaja Marko Piirainen ilmoitti sunnuntaina, ettei AKT suostu mukaan yhteiskuntasopimukseen. Hänen mukaansa AKT:n hallitus on päättänyt asiasta.Työmarkkinoilla Piiraisen ilmoitusta ei ole pidetty kategorisena kieltona. Hänen tulkitaan tarkoittaneen, että AKT ei lähde mukaan sellaiseen sopimukseen, jossa palkansaajilla olisi vain menetettävää. Ongelma onkin siinä, ettei työnantaja oikein voi luvata vastapainoksi paljon mitään, ainakaan sellaista, joka lisäisi työvoimakustannuksia.Hallitusohjelman mukaan "hallitus odottaa työelämän osapuolten sitoutuvan kattavasti yhteiskuntasopimukseen". Mikä sitten on kattava, on tietenkin tulkintakysymys. Perinteisesti EK on vaatinut, että myös kuljetussektorin on oltava mukana sopimuksissa.Yhteiskuntasopimuksen lopullinen päätösvalta ei ole palkansaajien ja työnantajien keskusjärjestöissä vaan liitoissa, jotka solmivat alakohtaiset työehtosopimukset. Mutta mikä liitto on valmis ottamaan niskoilleen syyn, jos yhteiskuntasopimus kaatuu? Silloin hallitus saisi verukkeen sanoa, että luvatut veronkevennykset jäävät tulematta ja julkisesti rahoitetuista eduista, kuten lapsilisistä, leikataan vielä lisää, koska liitto X ei suostunut tinkimään omien jäsentensä eduista.
Pääministeri Juha Sipilän (kesk) hallituksen on määrä antaa työmarkkinajärjestöille ehdotuksensa yhteiskuntasopimukseksi ensi viikon lopulla. Hallitusohjelman mukaan työmarkkinatoimijoilla on aikaa elokuun 21. päivään asti kertoa, lähtevätkö ne yrittämään sopimusta.Aikataulua on palkansaajapuolella pidetty vähintäänkin kunnianhimoisena. Jotkin ammattiliitot pitävät sitä jopa mahdottomana, kertoo kysely, jonka MTV teetti ammattiliittojen puheenjohtajille (18. 7.). Hallituksen asettamalla aikataululla kyettäisiin liittojen mielestä vasta sopimaan asialista, josta neuvoteltaisiin.Ammattiyhdistysjohtajat eivät innostu hallituksen asettamasta tavoitteesta, jonka mukaan yksikkötyökustannuksia pitää saada alennettua vähintään viidellä prosentilla. Se saavutettaisiin helpoiten pidentämällä vuosityöaikaa ilman palkankorotuksia.Vuosittaisen työajan pidentäminen voisi sitten koostua monesta osasesta, esimerkiksi yksittäisistä kirkollisista arkipyhistä eli loppiaisesta ja helatorstaista luopumisesta. Joillakin aloilla vuosityöaikaa on lyhennetty niin sanotuilla pekkasvapailla, joista työnantajapuoli on pitkään halunnut eroon. Joillakin aloilla on puolestaan lain vaatimaa pidemmät lomat. Koska eri alojen ja työntekijäryhmien työehtosopimukset poikkeavat toisistaan, pitäisi muutoksetkin räätälöidä alakohtaisesti.Yksikkötyökustannukset pienenisivät myös, jos erilaisista lisistä, kuten vuoro- ja viikonloppulisistä luovuttaisiin. Tämäkään ei kelpaa palkansaajille. Elinkeinoelämän keskusliiton EK:n toimitusjohtaja Jyri Häkämies väläytti alkukesästä sunnuntaikorvauksista luopumista ja sai heti palvelualojen työntekijät silmilleen.Palkansaajien mielestä työajan pidentäminen entisellä palkalla tarkoittaisi samaa kuin palkan alennus. Vientiteollisuuden näkökulmasta yksikkötyökustannusten alentaminen olisi järkevää: tuotettujen tavaroiden hintakilpailukyky maailmanmarkkinoilla paranisi. Eikä kulutuskysyntä kotimaassakaan saisi kovin pahaa lommoa, koska kuluttajien ostovoima pysyisi suurin piirtein ennallaan.Entinen pääministeri Esko Aho (kesk) povaa yhteiskuntasopimuksen solmimiselle vaikeuksia ammattiyhdistysliikkeen puolelta (HS 18. 7.). Aholla on omakohtaista kokemusta asiasta: hän yritti – turhaan – omaa yhteiskuntasopimustaan vuonna 1991. Hanke kaatui vientiliittojen vastustukseen. Vuosikymmenen loppupuolella hän yritti vielä ajaa työreformia. Sen kaatoi ay-liike.Ikään kuin vahvistuksena Ahon ennustukselle Auto- ja kuljetusalan työntekijäliiton AKT:n puheenjohtaja Marko Piirainen ilmoitti sunnuntaina, ettei AKT suostu mukaan yhteiskuntasopimukseen. Hänen mukaansa AKT:n hallitus on päättänyt asiasta.Työmarkkinoilla Piiraisen ilmoitusta ei ole pidetty kategorisena kieltona. Hänen tulkitaan tarkoittaneen, että AKT ei lähde mukaan sellaiseen sopimukseen, jossa palkansaajilla olisi vain menetettävää. Ongelma onkin siinä, ettei työnantaja oikein voi luvata vastapainoksi paljon mitään, ainakaan sellaista, joka lisäisi työvoimakustannuksia.Hallitusohjelman mukaan "hallitus odottaa työelämän osapuolten sitoutuvan kattavasti yhteiskuntasopimukseen". Mikä sitten on kattava, on tietenkin tulkintakysymys. Perinteisesti EK on vaatinut, että myös kuljetussektorin on oltava mukana sopimuksissa.Yhteiskuntasopimuksen lopullinen päätösvalta ei ole palkansaajien ja työnantajien keskusjärjestöissä vaan liitoissa, jotka solmivat alakohtaiset työehtosopimukset. Mutta mikä liitto on valmis ottamaan niskoilleen syyn, jos yhteiskuntasopimus kaatuu? Silloin hallitus saisi verukkeen sanoa, että luvatut veronkevennykset jäävät tulematta ja julkisesti rahoitetuista eduista, kuten lapsilisistä, leikataan vielä lisää, koska liitto X ei suostunut tinkimään omien jäsentensä eduista.