Suomen alkoholipolitiikan ohjenuorana on useimmiten pidetty alkoholin haittojen minimointia, mihin on pyritty rajoittamalla kohdistamalla interventio kaikkiin kansalaisiiin vähentämällä kokonaiskulutusta hinnan ja saatavuuden sääntelyn kautta.
Alkoholijuomien vähittäismyynti on pidetty valtion monopolina ja annettu Alkon tehtäväksi. Alkoholijuomien verotus tuo valtiolle noin 1,3 miljardia euroa vuodessa.[1] Alkoholin haittakustannuksiksi on THL:n mukaan arvioitu julkiselle sektorille arviolta 906–1 112 miljoonaa euroa vuonna 2012. Alkokoholinhaittakustannuksiin on eritytelty sosiaalihuollon kustannukset (25%), yleisen järjestyksen ja turvallisuuden ylläpitokustannukset (25%), eläkkeiden ja sairauspäivärahonen haittakustannukset, oikeusjärjestelmän ja vankeinhoidon kustannukset, terveydenhoidon ja myös erikoissairaanhoidon alkoholihaittakustannukset.[2] Sosiaali- ja terveysministeri Paula Risikon mukaan terveydenhuollolle koituvat kustannuket alkoholihaitoista on Suomessa noin 250 miljoonaa.[3] Vertailun vuoksi 64,1 miljoona asukkaan Isossa-Britanniassa alkoholihaittojen kustannukset ovat terveydenhuollolle 3,5 miljardia, joka on samassa suhteessa Risikon ilmoittaman luvun kanssa.[4]
1 Alkoholipolitiikan historiaa
2 Alkoholin kulutus
3 Alkoholin nauttiminen julkisella paikalla
Alkoholipolitiikan historiaa[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]
Suomessa oli vuosina 1919-1932 voimassa kieltolaki. Alkoholin ostaminen oli jatkosodan lopulta 1970-luvun alkuun säännösteltyä, ja sitä valvottiin henkilökohtaisten viinakorttien avulla. Suuriin kertaostoksiin esimerkiksi juhlien tarjoilua varten oli anottava poikkeuslupa. Kieltolain loppumisen jälkeen myös alkoholin anniskelua ravintoloissa ohjattiin tiukoin säännöin. Raittiusliike oli perinteisesti pitänyt mietoja alkoholijuomia, etenkin olutta, erityisen vaarallisina, mutta 1950-luvun lopusta alkaen Alko ryhtyi uusien tutkimustulosten ja hyvin sujuneiden kokeilujen rohkaisemana kampanjoimaan mietojen juomien puolesta. Alko alkoi tiedottaa tuotteistaan asiakkaille myymälöissä, ja ravintoloiden sääntelyä helpotettiin asteittain. Kuitenkin vielä 1980-luvun alussa pidettiin epäsopivana esimerkiksi julkaista viiniarvosteluja lehdissä, ja vasta vuosikymmenen lopulla hyväksyttiin ajatus, ettei ravintoloiden toimintaa tarvitse ohjata enempää kuin on välttämätöntä väärinkäytösten estämiseksi.
1. tammikuuta 1969 keskiolutlaki antoi oikeuden myydä III-veroluokan olutta elintarvikeliikkeissä. Tämä oli kieltolain jälkeen merkittävin muutos alkoholipolitiikassa. Kun vuonna 1968 koko Suomessa oli alle 600 ravintolaa, vuonna 1969 A-oikeuksin (ns. täydet anniskeluoikeudet) varustettuja ravintoloita oli jo 795, ja lisäksi 2716 keskiolutravintolaa, joita ei ennen keskiolutlakia ollut. Tuohon aikaan alkon myyntiverkosto oli harva ja keskioluen vapautuminen helpotti merkittävästi alkoholin ostamista maaseudulla.
Alkoholin kulutus[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]
Suomalaisten alkoholinkäyttö on lisääntynyt 1960-luvulta 2000-luvulle. Vuonna 1968 alkoholijuomien kokonaiskulutus oli 3,6 litraa asukasta kohti kun vuonna 2008 se oli noussut 10,4 litraan asukasta kohden.[5] Vuonna 2013 alkoholijuomien kokonaiskulutus oli 11,6 litraa 100-prosenttista alkoholia jokaista 15-vuotiasta suomalaista kohden. Kulutuksesta tilastoimatonta oli 22 prosenttia, mikä oli 12 prosenttia edellisvuotta enemmän. Määrän kasvu johtui matkustajatuonnin lisääntymisestä.[6]
Vuonna 1960 71 prosenttia kulutetusta alkoholista juotiin väkevänä alkoholina, mutta vuonna 1969 keskioluen tultua elintarvikeliikkeisiin, on oluen kulutus lisääntynyt ja väkevien viinojen suhteellinen osuus vähentynyt. 1960-luvulta lähtien viinien kulutus on tasaisesti lisääntynyt. Erityisen nopeaa kulutuksen kasvu on ollut 1980-luvun puolivälin jälkeen.lähde?
Vuonna 2003 Suomessa kulutetusta alkoholista noin puolet juotiin oluena ja neljännes väkevinä viinoina. Vuonna 2004 Viro liittyi Euroopan unioniin, matkustajatuontikiintiöt poistettiin ja alkoholiveroa alennettiin; tämän seurauksena kulutus kasvoi 8,3 prosenttia vuodesta 2003 vuoteen 2005. Matkustajatuonti lisääntyi lähes 70 prosentilla vuosina 2003-2004 sekä vielä 16 prosentilla vuosina 2004-2005. Erityisesti väkevien viinojen myynti ja maahantuonti lisääntyi.[7]
Suomen alkoholinkulutus jakaantuu erittäin epätasaisesti kansalaisten kesken. Miehistä eniten juova 10 prosentin osa kuluttaa noin 40 prosenttia kaikesta miesten kuluttamasta alkoholista, ja naisilla vastaava osuus on 50 prosenttia. Kun vuonna 1968 15-69 -vuotiaista naisista noin 40 prosenttia ilmoitti olevansa raittiita, vuosien 2004 ja 2005 huhtikuiden välisenä aikana noin 90 prosenttia naisista oli käyttänyt alkoholia. Myös naisten osuus kokonaiskulutuksesta on kasvanut; kun se vuonna 1968 oli hieman yli 10 prosenttia, oli se vuonna 2004 noin neljännes koko kulutuksesta.lähde?
Vuonna 2006 tehdyn tutkimuksen mukaan kaksi kolmannesta suomalaisista pitää Suomen alkoholin kulutusta liian suurena. Sukupuolen mukaan jaettuna puolet miehistä ja kolme neljäsosaa naisista ajattelee näin. Selvä enemmistö suomalaisista pitää myös toivottavana, että asenteet juomista kohtaan tiukentuisivat. Mutta nykyään selvä enemmistö kannattaa jo viinejä ruokakauppaan[8]. Myös rattijuopumusrajan alentaminen 0,2 promilleen saa vastaavaa kannatusta. Alkoholiveron nostamista kannattaa sen sijaan 45 prosenttia. 65 prosenttia kansalaisista katsoo hallituksen toimet riittämättömiksi alkoholiongelmien vähentämiseksi.[9]
2000-luvulla on ehdotettu keskioluen palauttamista Alkoon. Esimerkiksi Suomen Keskusta on vaatinut vuonna 2013 keskiolutta Alkoon turvatakseen Alkon monopoliaseman[10]. Työikäisten kuolemista[11] ja henkirikoksista[12] osa johtuu alkoholin käytöstä Alkoholismi lähtee usein liikkeelle päivittäisestä alkoholin käytöstä.[13][14] Tutkimuksen mukaan vuosittain noin 350 suomalaista välttyisi alkoholin aiheuttamalta ennenaikaiselta kuolemalta.[15] Vastoin monien järjestöjen esittämiä väitteitä alkoholi ei ole suomalaisten - eikä edes työikäisten - yleisin kuolinsyy.[16]
Ehkäisevän päihdetyön järjestöt ovat toivoneet muina toimenpiteinä muun muassa alkoholiveron tuottojen ohjaamista päihdehaittojen ehkäisyyn ja hoitoon sekä kunnille mahdollisuutta rajoittaa alkoholin nauttimista esimerkiksi leikkipuistoissa. Järjestöjen kanta on, että alkoholipolitiikka ei ole elinkeinopolitiikkaa vaan terveys- ja hyvinvointipolitiikkaa. Kyselyn mukaan suomalaisten näkemys alkoholilainsäädännön uudistamisen lähtökohdista ovat toimet, jotka tähtäävät alkoholin kokonaiskulutuksen vähentämiseen sekä lasten ja nuorten suojelemiseen alkoholihaitoilta.[17]
Alkoholijuomien kulutus asukasta kohti 100 %:n alkoholina 1990-2010 [18]
Alkoholin nauttiminen julkisella paikalla[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]
Järjestyslain mukaan päihdyttävien aineiden nauttiminen julkisella paikalla on kiellettyä, yleisellä paikalla taajamassa, rajavartiolaissa tarkoitetulla rajanylityspaikalla ja julkisessa liikenteessä olevassa kulkuneuvossa. Tämä kuitenkaan ei koske erityisen luvan tai ilmoituksen mukaista anniskelualuetta taikka yksityisessä käytössä olevan kulkuneuvon sisätilaa. Se ei liioin koske alkoholijuoman nauttimista puistossa tai muulla siihen verrattavalla yleisellä paikalla siten, että nauttiminen sekä siihen liittyvä oleskelu ja käyttäytyminen ei estä tai kohtuuttomasti vaikeuta muiden oikeutta käyttää paikkaa varsinaiseen tarkoitukseensa.[19] Järjestyslaki korvaa aiemmat kuntien järjestyssäännöt.
Poliisi voi, milloin yleinen järjestyksen ylläpitäminen niin vaatii, kieltää alkoholijuomien nauttimisen julkisella paikalla.[20]
↑ Karlsson, Thomas & Österberg, Esa: Mitä tilastot kertovat suomalaisten alkoholinkäytöstä?. Suomi juo, 2010, s. 14–15. Terveyden ja hyvinvoinnin laitos.
↑ Alkoholilaki 8.12.1994/1143 finlex.fi
Alkoholilainsäädännön kehitys Neuvoa-antavat - THL
Noudettu kohteesta https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Suomen_alkoholipolitiikka&oldid=15633516	Luokat: PäihdepolitiikkaSuomen politiikkaAlkoholi SuomessaPiilotetut luokat: Artikkelit, joissa on vanhentuneita linkkejäLähteettömät artikkelitPuutteelliset lähdemerkinnät	Navigointivalikko
Lisää linkkejä	Sivua on viimeksi muutettu 4. huhtikuuta 2016 kello 08.57.