Johanna Häiväoja – Wikipedia
Johanna Häiväoja[1] (s. 16. helmikuuta 1960 Helsingin maalaiskunta) on suomalainen kuvanveistäjä, joka toimii sekä Ranskassa että Suomessa. Häiväoja on tehnyt veistoksia pronssista ja paperista, suuria installaatioita, monumentteja sekä pienoisveistoksia.
Häiväojan pienikokoisiakin veistoksia on kutsuttu monumentaalisiksi. Muotokielessä on kulmikkuutta ja poimuilevuutta. Tämänhetkisiämilloin? työn aiheita ovat liike (etenkin tanssi) sekä keveys ja immateria veistoksen materiaalina.
Pienois- ja valoveistosten lisäksi Häiväoja on toteuttanut useita julkisia teoksia, mm. Enkeli muualle haudattujen muistomerkille Hietaniemen hautausmaalle, Sinä verhoudut valoon muistolehtoon, Incrementum Onninen Oy:n pääkonttorin eteen Vantaalle sekä Kesäyön Unelman Teatterisäätiölle.
Häiväoja on opiskellut Helsingin yliopistossa 1980–1983 fysiikkaa, matematiikkaa ja tietojenkäsittelyoppia sekä Helsingin yliopiston piirustuslaitoksella 1982–1986 ja suorittanut Diplôme Supérieure des Arts Plastiques:n, ranskalaisen ylimmän kuvataiteen loppututkinnon École Nationale Supérieure des Beaux-Arts:ssa, Pariisissa 1986–1990. Hän on pitänyt näyttelyitä kotimaassa ja ulkomailla, sekä yksityisnäyttelyitä että yhteisnäyttelyitä.
Häiväojan puoliso on kuvanveistäjä François Blosseville vuodesta 1990, lapset Sara (s. 1994) ja Leo (s. 1996). Hänen vanhempansa ovat muotitaiteilija Paula Häiväoja o.s. Virtanen ja kuvanveistäjä Heikki Häiväoja.[1]
Adolf Erik Nordenskioldin muistomerkki, yhdessä Eric Adlercreutzin ja Heikki Häiväojan kanssa, 1985, Helsinki.
Sinä verhoudut valoon, 2002, Helsinki.
↑ a b Heikki Häiväojan cv
Häiväojan kotisivut
Noudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Johanna_Häiväoja&oldid=18618205”
Viimeksi muokattu 26. joulukuuta 2019 kello 17.52