Opiskelijoiden äänellä on perusteltu paikkansa - Suomen yliopistojen rehtorineuvosto UNIFI ry
Vastine Olli-Pekka Moision ja Sara Heinämaan kirjoitukseen Helsingin Sanomien Vieraskynä-palstalla 28.3.2015:
Olli-Pekka Moision ja Sara Heinämaan Vieraskynä-kirjoitus (HS 28. 3.) kansallisen opiskelijapalautekyselyn asemasta opetus- ja kulttuuriministeriön rahoitusmallissa herättää ihmetystä.
Kuluvan vuoden alusta lähtien ministeriö jakaa yliopistojen perusrahoituksesta kolme prosenttia kandipalaute-kyselyn tulosten perusteella. Moisio ja Heinämaa väittävät, että kandipalaute osana rahoitusmallia johtaa väärillä perusteilla tapahtuvaan yliopistojen rahanjakoon, koska opiskelijoilla on vajavaiset kyvyt arvioida omaa oppimistaan.
Alun perin Suomen ylioppilaskuntien liiton vuonna 2008 tekemästä aloitteesta yliopistojen yhteistyönä kehitetty kandipalaute-kysely selvittää kandidaatintutkinnon suorittaneiden tyytyväisyyttä yliopistoonsa ja kokemuksia opintojen sujumisesta. Kysely perustuu ajatukseen, että opinnoissa menestymiseen vaikuttaa varsinaisen opiskelun lisäksi useita sosiaalisia ja yhteisöllisiä tekijöitä, ja niiden suhteen opiskelijoilla on erilaisia tarpeita.
Moisio ja Heinämaa tarttuivat kirjoituksessaan laadukkaaksi koetun opetuksen ja oppimisen väliseen jännitteeseen. On toki selvää, että opettaja on opetustilanteessa opetettavan aiheen korkein sisällöllinen ja pedagoginen asiantuntija.
Emme kiistä, etteikö opetuksen laadunarviointiin liittyisi Heinämaan ja Moision tutkimuksen perusteella osoittamia ongelmakohtia. Kirjoittajat vaikuttavat kuitenkin rinnastavan kandipalautteen kysymykset yksittäisistä kursseista annettaviin palautteisiin.
Kandipalautteen ideana on selvittää opiskelijan opiskelukokemusta hänen yliopistossaan koko kandidaatin tutkinnon suorittamisen ajalta.
Vain kaksi kandipalautteen 13 rahoitusmallikysymyksestä koskee suoraan opetuksen laadun arviointia. Muut kysymykset käsittelevät opiskelijoiden kokemuksia mahdollisuudesta löytää apua opiskelun ongelmatilanteissa, vuorovaikutusta opetushenkilökunnan kanssa sekä saatavilla olevaa ohjausta opintojen suunnittelun ja opinnäytetöiden tekemiseen.
Jää epäselväksi, mihin Moisio ja Heinämaa viittaavat epäillessään kandipalautteen olevan osa ”ensisijassa kansainvälisissä vertailuissa mitattavaan menestykseen kytkeytyvää korkeakoulupoliittista ohjelmaa”.
Kandipalaute on yliopistojen ja ylioppilaskuntien yhteisten ponnistusten tulos. Kandipalautetyöryhmän tavoitteena on ollut saattaa yliopistojen rahoitusmalliin määrällisten mittarien lisäksi myös laatua mittaavia tekijöitä. Tuloksena on entistä tasa-arvoisempi yliopistojen rahoitusmalli, jossa myös opiskelijoiden ääni pääsee kuuluviin.
Kandipalaute on yliopistoille rahoitusinstrumentin lisäksi väline oppia tuntemaan opiskelijansa ja kehittämään toimintojaan heidän tarpeitaan vastaavalla tavalla. Keskeinen kandipalautteen tuottama havainto on, että opetus on koettu laadukkaaksi, kun vuorovaikutus opetushenkilökunnan kanssa toimii.
kandipalautetyöryhmän sihteeri (2014)