Road Trip: Kirkenes - Haparanda
mitä-näitä-nyt-oli
On muuten yllättävän vaikea saada neljän-viiden ihmisen vapaat ja lomat täsmäämään keskenään. Mutta jonkinlainen kompromissi saatiin jälleen aikaiseksi, joten oli aika kaivaa reissu-Ransitti esiin kolostaan.
Aika iso kolo.
Jotenkin tällä laitteella veri vetää aina pohjoiseen. Mutta sehän ei ole ongelma. Sen kuin lähtee vaan. Samoilla kilometreillä pääsisi (yhtä) kauas myös etelään päin, mutta sinne voi lentääkin.
21.7. torstai Kuusamo: Ensimmäinen etappi toi eteen kaikenlaisia jänniä nähtävyyksiä; Kärsämäen Teboilin kahvilinjaston, Kurkijärven rata-alueen, Kuusamon Lidlin ja tottakai tämmöisen mehtälöydön. Kaikista en laittanut kuvia.
Sitten illaksi huippusalaiseen välitukikohtaan grillaamaan ja saunomaan.
Päivämatka 565 km.
22.7. perjantai paikassa X: Sikäli harvinainen päivä, että auto ei liikahtanut pihasta mihinkään. Eihän siinä muuten, mutta reissun keskinopeus kärsii moisesta.
Ajamisen sijaan ohjelmassa oli vessan katon parantelua, piharakennuksen purkamista, saunaveden kantamista, puiden pilkkomista, grillin ylläpitoa ja ruohon leikkaamista. Aikamoinen työleiri. Onneksi pääsin ite työnjohtohommiin.
Päivämatka 0.005 km.
23.7. lauantai Mourujärvi: No nyt päästiin taas liikkeelle. Pitkällä matkalla evästys on tärkeää.
Ei vieläkään Karhunkierrosta. Aina on muka liian kiire. Vaarallista peliä, koska tällä taktiikalla saattaa jäädä lopulta kokonaan käymättä.
Noh, vielä on ainakin ensi kesä aikaa suorittaa tämä ja muita Suomen-kohteita. Se nimittäin valehtelee, joka sanoo ettei Suomessa ole omaperäisiä ja hienoja turistinähtävyyksiä. Ja mikä parasta, niissä ei ole turisteja.
edit: Joo joo, onhan meillä myös Kouvola. Mutta on maailmallakin esimerkiksi Turkki. Ei kaikkialle pidä mennä vain sen takia että ne ovat olemassa.
23.7. lauantai Näätämö: Suomen syrjäisin kylä. Kaamaselta kun ajelee 120 kilometriä mehtään päin, niin alkaa olla perillä. 30 asukasta, mutta 40 työpaikkaa.
Rajamotelli, 5hh 88e /yö. Aulabaari on auki vain iltakahdeksaan, mutta vastaavasti saunaa sai sopivasti sopien käyttää niin myöhään kuin halusi.
Päivämatka 590 km.
24.7. sunnuntai Näätämö: Moi.
24.7. sunnuntai Sør-Varanger (Kirkenes): Barentsinmeri.
Eihän näihin maisemiin koskaan varsinaisesti kyllästy, mutta sitä ensimmäisen kerran ahaa-elämystä ei enää tahdo saada. Ja muutenkin silmä tottuu kaikkeen turhan nopeasti. Joten päivä tai pari kerran vuodessa on aika sopiva annos.