Autuas olo: 5. luukku, puutarhassa kukkii talvellakin
Jouluruusu kukkii parasta aikaa. Sen lehtisuonissa virtaa luultavasti pakkasnestettä. Olen huomannut, että ne jouluruusut, jotka ovat viettäneet jo yhden talven ulkona, eivät kuki nyt, vaan ovat siirtäneet kellonsa kevätkukintaan. Kun taas ne, jotka istutin ulos keväällä, ovat vielä "vanhassa" ajassa.
Viime talvena löysin kirpputorin kukkamyynnistä mustan jouluruusun, Lucy Black. Hoivailin sitä, mutta se kuihtui pois. Ruukun siirsin eteisen nurkkaan ja kun paljon myöhemmin olin viemässä sitä kompostiin, huomasin mullan pinnassa elonmerkkejä. Tuollaisena istutin sen keväällä puutarhaan.
Lucy näyttää nyt tältä. Se innostui kukkimaan syksyllä ja mustat terälehdet ilahduttavat edelleen kukkapenkissä.
Jouluruusujen kanssa ei kannata koskaan heittää toivoaan, ne saattavat herätä kuolleista.
Lämpimästi tervetuloa Autuaaseen oloon Jaana Tapio!
mummeli 5.12.2013 klo 8.16.00
Oi miten ihana jouluruusu!
Cheri 5.12.2013 klo 11.48.00
On ihmellistä, että joku jaksaa kukkia tuolla kylmässä.
Minttuli 5.12.2013 klo 8.52.00
Upeat! Kiitos vinkistä, enpä heitä pois, olen sitä aiemmin tehnyt:)
Cheri 5.12.2013 klo 11.49.00
Toivoa ei kannata heittää :)
Mamma N 5.12.2013 klo 8.53.00
Ehkä jouluruususi oli ujoa sorttia ja uskalsi puhjeta kukkaan vasta kun oli vähän syrjemmällä :)
Cheri 5.12.2013 klo 11.50.00
Ujo ja vaatmaton kaunotar :)
Stiina 5.12.2013 klo 9.08.00
Onpa ihmeellinen kasvi! Minulla oli Amatsoninlilja sisällä ja se teki samanlaisen kuolleista heräämisen ulos heittämisen ja parin pakkasen jälkeen. ; )
Cheri 5.12.2013 klo 11.52.00
Kasveilla on omat salaisuutansa ja selviämiskeinonsa. Kuolleistaheräämiset ovat iloisia sattumia.
Kruunu Vuokko 5.12.2013 klo 9.09.00
Pidän tämän jouluruusun väristä tosi paljon. Toki valkoinenkin on kaunis.
Cheri 5.12.2013 klo 11.54.00
Vaaleanpunainen on suurikukkainen ja kerrottu, Lucy on musta ja salaperäinen.
Sirpa 5.12.2013 klo 9.10.00
Tätähän on kokeiltava. Jouluruusu on nimensä veroinen.
Cheri 5.12.2013 klo 11.57.00
Onneksi jouluruusut ovat päässeet suosioon, lajikirjo on suuri ja ehkä meilläkin löytyy pian suurempi valikoima noita sitkeitä sankareita.
Huopalintu 5.12.2013 klo 9.14.00
Joulukalenterisi on niin hyvä, etten harmittele yhtään, kun en ostanut sellaista seinälle laitettavaa, tämä on paljon parempi :) Ostin eilen jouluruusun ja siinä oli mukana lappu jossa luki muiden hoito-ohjeiden lisäksi, että kestää -20 astetta. Aivan ihmeellinen kasvi!
Cheri 5.12.2013 klo 12.00.00
Voi kiitos! Mukava kuulla, että kalenterista on iloa. Jouluruusu on ihmeellinen. Kasvihuoneessa kasvanutta ruusua ei kuitenkaan kannata viedä kovaan pakkaseen, vaan antaa sen totutella kylmään vähitellen.
Beatris 5.12.2013 klo 9.26.00
Onpa kaunis! Jouluruusut on ihan ykkösiä, harmi vaan että ovat niin kalliita. Mukavaa joulunodotusta! :)
Cheri 5.12.2013 klo 12.03.00
Jouluruusun kasvattaminen kukkivaksi kestää useita vuosia, siksi ne varmaankin ovat niin hintavia. Minä onnistuin löytämään muutaman euron ruusuja kirppiksen kukkamyynnistä viime vuonna, niitä piti tietysti ostaa monta, kaikki ovat menestyneet puutarhassa.
Inka 5.12.2013 klo 9.33.00
Todella kauniita on jouluruususi! Mikä elinvoima! Ei taida olla toista joulukukkaa, jonka voi tökätä keväällä maahan ja siellä se jatkaa ilostuttamista kaikkina vuodenaikoina. Yksi parhaista ja kauneimmista kasveista siis :)
Cheri 5.12.2013 klo 12.05.00
Ja minkä riemun ne tarjoavatkaan kukinnallaan aikaisin keväällä. Yksi parhaista.
ritva 5.12.2013 klo 9.35.00
Kaunis on jouluruusu,kerran sain jouluruusun,mutta en saanut enään toistakertaa kavatettua sitä:)
Cheri 5.12.2013 klo 12.07.00
Talvella sisällä jouluruusu voi ola hankala pitää pitkään hengissä, mutta jos sille voi tarjota viileät olosuhteet se selviää kevääseen ja iladuttaa sitten vuosia kukkapenkissä.
mama 5.12.2013 klo 10.00.00
Uskomattoman elinvoimainen kasvi, ei voi kuin ihmetellä! :)
Cheri 5.12.2013 klo 12.09.00
Ei ihme, että kasviin liitetään legenda, se on varmasti aina herättänyt ihmetystä ja ihailua kauneudellaan ja sitkeydellään.
pioni 5.12.2013 klo 10.29.00
Ne on niin kauniita! Täytynee ensi kesänä hankkia tuollainen tumma kaunotar, valkoisia löytyy jo puutarhasta.
Cheri 5.12.2013 klo 12.11.00
Jouluruusuissa on paljon varantteja, kerrottuja ja yksinkertaisia kukkia, sekä erittäin kaunis värikirjo.
IINU/ Päivi Marianne 5.12.2013 klo 12.47.00
On se uskomaton tuo elämänvoima...mutta sinullapa onkin viherpeukalo! ;)
Cheri 5.12.2013 klo 13.01.00
Varmaan peukalokin on alkanut vähän kokemuksen myötä vihertämään, mutta aika paljon osuutta on myös tuurilla :) Kasvella voisi olla sananen sanottavana hoidosta.
between 5.12.2013 klo 15.56.00
Upea Lucy, silläkin on pakkasnestettä suonissaan.
Cheri 5.12.2013 klo 16.38.00
Taatusti :) minua aivan viluttaa kun katselen noita herkkiä olentoja kesämekoissaan.
leenajapojat 5.12.2013 klo 16.00.00
Cheri 5.12.2013 klo 16.39.00
Joulukukat omassa kukkapenkissä.
Myrsky ja Minna 5.12.2013 klo 17.47.00
Vai pakkasnestettä! Ihan uskomattomalta tuntuu että vielä ollaan kukassa.
Cheri 5.12.2013 klo 18.33.00
Täytyy ihmetellä miten ne tarkenevat. Elämänvoimaa!
Anna Vihervaarasta 5.12.2013 klo 17.57.00
Ihania! Tuli jo ikävä kevättä, jotta pääsisi taas istuttamaan kaikenlaista.:) Nyt täytyy selvitä hyasinteilla ja amarylliksillä.
Kiitos! Minäkin hankin ensimmäisen joulukukan marketkäynnillä, en voinut vastustaa amaryllistä :)
Tiina 5.12.2013 klo 18.12.00
Voi että miten nuo on ihania!!
Cheri 5.12.2013 klo 18.34.00
Puutarhurin onnenhetkiä!
Annukka 5.12.2013 klo 18.58.00
Sun on pakko olla joku ihmeidentekijä, kun kuolleet kukatkin herää sun hoidossa henkiin.
Mulla käy aina päinvastoin, mutta pakosti vielä löytyy sellainenkin laji, jonka saan pysymään elossa :)
Cheri 5.12.2013 klo 19.55.00
Ihmeidentekijä Jumalan armosta :) tässä on kyllä sattumalla suuri osuus. Jos olisin heti heittänyt Lucyn pois, niin asia olisi jo unohtunut, mutta koska laiskuuttani siirsin ruukun vain nurkkaan ja sattumalta hoksasin, että siinähän on jotakin simun näköistä, niin olenkin pätevä viherpeukalo. Tästä opimme, ettei kannata hätiköidä.
Jonna 5.12.2013 klo 19.45.00
Oi mikä ihmeiden tekijä olet oikein noiden kukkapenkkien kanssa! :)
Cheri 5.12.2013 klo 19.56.00
Ihmeet ovat enemmänkin kukkapenkin asukkaiden alaa, minä vain ihailen tuloksia :)
Leena Lumi 5.12.2013 klo 21.25.00
Cheri, täällä mää melkein kyynelehdin...Olen niin kiinnostunut pääsemään jouluruusun nahkoihin ja sen sisäisiin kelloihin, että kaikki tällainen on minulle kuin kultaa. Minulla sama juttu eli vanhemmat ovat siirtäneet kellonsa ja yksi uudempi on edelleen nupuillaan, mutta ei nyt aukaise kukkiaan, mutta on minusta kaunis myös nuppuisena.
Kaikki, kaikki, mitä voit kertoa jouluruususta, tervetuloa mun tietooni;)
Cheri 5.12.2013 klo 22.40.00
Leena, me olemme molemmat jouluruusun ihailijoita. Tein viime vuonna jouluruusulöydön ja kerroin innoissani siitä ja vähän jouluruusun mytologiasta ja historiastakin: http://autuasolo.blogspot.fi/2012/11/punainen-jouluruusu-kirppikselta.html
"Noitien käsikirjan mukaan ikuisen nuoruuden lähde", mitäs siihen sanot.
Yhtenä vuonna jouluruusuni teki nuput syksyllä, eikä ehtinyt avata kukkiaan ennen talventuloa, keväällä nuput jatkoivat siitä mihin olivat syksyllä jääneet. Silloin oli kyllä maassa paksu lumipeite talven ajan. Muistaakseni juuri sinä lohdutit joskus, että jouluruusun kanssa ei kannata koskaan menettää toivoaan.
Pirjo 5.12.2013 klo 22.38.00
Ihana Lucy! Sen tarinan muistan aina, mysteerinen lady;)
Cheri 5.12.2013 klo 22.41.00
Eikö ole ihanaa, että tuo mysteerilady kukkii nyt puutarhassa kylmyydestä ja viimoista välittämättä.