Ravintokuidun määritelmä - Leipätiedotus
Ravintokuidulla on monta erilaista määritelmää. Asiantuntijoiden keskuudessa onkin erimielisyyksiä siitä, kuinka termi ”ravintokuitu” tulisi määritellä. Ravintokuidut jaotellaan kuitenkin yleisesti kolmeen luokkaan:
Kasvitieteellisen näkemyksen mukaan ravintokuidut ovat pääosin soluseinän komponentteja.
Toinen luokittelu pohjautuu ravintokuitujen kemiallisiin määritysmenetelmiin. Tällöin otetaan huomioon myös ei-tärkkelys polysakkaridit.
Kolmas näkemys pohjautuu ravintokuidun fysiologisiin ja ravitsemuksellisiin ominaisuuksiin. Tämä määritelmä ottaa huomioon kaikki polysakkaridit sekä ligniinin.
AACC: n (The American Association of Cereal Chemists 2001) perustuvan määritelmän mukaan
Ravintokuitu on kasvin syötävä osa tai vastaavanlainen hiilihydraatti. Se ei hajoa ruuansulatuksessa eikä imeydy ohutsuolessa. Paksusuolessa ravintokuitu sen sijaan fermentoituu joko osittain tai täysin.
Näin määriteltynä joukkoon kuuluvat polysakkaridit, oligosakkaridit, ligniini. Ravintokuiduilla on terveyttä edistäviä fysiologisia ominaisuuksia.
Ravintokuidut jaetaan liukoisiin ja liukenemattomiin kuituihin. Suurin ero näiden välillä on, että liukoiset kuidut muodostavat hyytelön, eli geeliytyvät. Kasvikunnan tuotteissa on aina molempia kuitulaatuja, mutta eri suhteissa. Liukoisella ja liukenemattomalla kuidulla on myös omat fysiologiset vaikutuksensa ihmisessä.
Vesiliukoista kuitua on mm. kasvisten, hedelmien ja marjojen pektiini, kasvikumit (guarkumi) sekä kauran ja ohran beetaglukaani ja rukiin liukoinen arabinoksylaani.
Liukoiset kuidut säätelevät glukoosi- ja rasva-aineenvaihduntaa. Ne myös lisäävät ruokamassan viskositeettia eli paksuntavat sitä. Tämä hidastaa mahalaukun tyhjenemistä ja ravintoaineiden imeytymistä ohutsuolesta, mikä tasaa aterianjälkeistä verensokerin vaihtelua. Rasva-aineenvaihduntaan kuidut vaikuttavat sitomalla kolesterolia ja suoleen erittyviä sappihappoja, ja siten lisäävät niiden poistumista elimistöstä ulosteen mukana. Tämä voi näkyä seerumin kolesterolipitoisuuden pienenemisenä.
Veteen liukenematonta kuitua on mm. viljojen ksylaani (pentosaani), vehnän ja rukiin selluloosa ja hemiselluloosa sekä lignaani. Liukenematon kuitu ja sulamaton tärkkelys lisäävät ulosteen massaa, pehmentävät sen rakennetta ja nopeuttavat läpikulkua. Tämä ehkäisee ummetusta ja vaikuttaa edullisesti suolen kuntoon.
Kasvikunnan tuotteista saatavia l.iukenemattomia ravintokuituja ovat mm. myös oligosakkaridit (inuliini, frukto-oligosakkaridit). Ravintokuituja voidaan valmistaa myös synteettisesti kuten polydekstroosia.