kaikki mitä tahdon, on juuri tässä.
02.08.2012 - Maisa Hyttinen
Mistähän pitäisi aloittaa? Sotilas on saanut viime lauantain ajeluiden jälkeen lötköttää rauhassa laitumella. Ennen mökkeilyä toisen täydellisen miehen kanssa piti sitäkin käydä katsomassa (ja varmistamassa, että ostetut kengät ovat sopivat). Ötökkämäärä on ihan järkyttävä ja korvatkin ovat taas sen näköiset, vaikka ne paranivat välillä jo kokonaan.. Myrkky auttaa onneksi jonkin verran, mutta sitäkin saisi olla suihkuttelemassa pari kertaa päivässä. Lämmintä, aurinkoista ja ötökätöntä syksyä odotellessa. (Ja oi tui, en tiedä mitään suloisempaa kuin toinen täydellinen mies ja kissanpentu <3 Samaa miestä voi kiittää kolmesta alemmasta kuvasta.)
Pakko työntää vielä yksi hassu järvikuva tänne. Oli kivaa istuskella laiturilla kameran kanssa lämpimässä ilta-auringossa. Tänä kesänä on ollut ihan liian vähän kiireettömiä iltoja hyvässä seurassa. Muutenkin koko kesä on mennyt ohi ilman, että olen saanut aikaiseksi juuri mitään.. Toisaalta tilille ilmestyvä raha ja etenkin ihan rauhassa ja kaikkein parhaimmassa seurassa vietetty aika lämmittää hurjasti verrattuna siellä ja täällä ja tuolla rellestettyihin iltoihin.
Haha, tupsujalkatyöt alkoivat tiistaina raskaasti hevosten uitolla. Eilen oli vähintään yhtä kurja työpäivä - opetuksessa ratsastamista ja ajelua veikeällä shetlanninponilla. Tilanne taitaa olla hyvä, kun hauskasta harrastamisesta parhaimmilla mahdollisilla hevosilla saa oikein rahaakin. Kuvailemisestakaan en valita yhtään! Ylimmästä Täplä-ällän kuvasta kiitokset Saralle (josta itsestään alkaa olla niin paljon viihdyttävää kuvamateriaalia, että taidatte saada joku päivä ihan veikeän kuvapostauksen).
Siinä hieman kuvia ja kuulumisia viimeiseltä viikolta. Uintikuvia saatte vielä paljon lisää jos kelit jatkuvat näin ihanan aurinkoisina. Toivottavasti jatkuvat, rakastan tätä lämpöä! Ai niin, vielä Sotilaasta hieman. Eilen se kengitettiin. Kaviot ovat kuluneet sieltä täältä vähän epämääräisiksi, mutta kengät saatiin kiinni ja varmaan jo seuraavalla kengityskerralla ne ovat kasvaneet vähän helpommiksi. Huomenna olisi työpäivän jälkeen tarkoitus käydä Saran ja kameran kanssa ratsastelemassa. Illaksi on luvattu aurinkoa ja radanvarsitielle on ajettu uusi hiekkapinta, joten olosuhteet lienevät loistavat. Siispä kiipeän vuosien jälkeen Zilcoon!
Taisin mainita siitä loistavasta hankinnasta. Kuvasta selvinnee, mitä ihanaa Sotilas saikaan ;)