Iidan lapsilla ei ole omaa huonetta: ”Helppo ratkaisu nyt, kun lapset ovat vielä pieniä” | Vauva
Iidan lapsilla ei ole omaa huonetta: ”Helppo ratkaisu nyt, kun lapset ovat vielä pieniä”
klo 7:04 | 6.4.2019
Kaikki yhdessä. Olohuoneen leikkinurkkauksessa lelut ja kirjat ovat helposti saatavilla. Vanhemmat Iida ja Tommi voivat valvoa Tapion touhuja muun puuhastelun lomassa. Kuva: Suvi Elo
Iidan ja Tommin lasten leikit saavat levitä ympäri kotia. Sitä perheen äiti sisustaa vanhoilla tavaroilla.
Kolme kuukautta vanha poikavauva kääntää päätään, kun isoveli Tapio, 3, ryhtyy touhuamaan. Hän kaivaa olohuoneen oven takaa leikkigrillin ja alkaa paistaa makkaroita. Komennus on kova, kun Tapio häätää Piitu-koiraa pois muovimakkaroiden kimpusta.
Veljeksillä ei kummallakaan ole omaa huonetta, mutta leikkipaikkoja löytyy pitkin kotia. Olohuoneen leikkinurkkaukseen on jemmattu kaikki tärkeimmät lelut ja kirjat. Äiti Iida pystyy näin paremmin valvomaan Tapion touhuja laittaessaan ruokaa tai imettäessään kuopustaan.
Lelut ovat kaksikerroksisen kodin alakerrassa reilusti näkyvillä. Veljesten tärkeitä tavaroita ei soviteta sisustukseen, vaan esillä ovat ne lelut, joilla lapset tykkää leikkiä.
– Meillä on joitakin upeita vanhoja leluja, mutta ne kaikki eivät ole leikkimistä varten – ainakaan vielä. Varastosta löytyy poljettava peltiauto, jonka aika on sitten, kun lapset eivät enää riko niin herkästi tavaroita.
”En laita kaikkia tärkeitä esineitä piiloon. Silloin lapset eivät oppisi varomaan niitä.”
Iidan ja Tommin kuopus, Tapion pikkuveli, omassa sängyssään perheen yhteisessä makuuhuoneessa. Kuva: Suvi Elo
Perheen pienin keskittyy toistaiseksi pötköttelyyn, mutta isoveli Tapiolla on yläkerrassa myös leikkihuone. Samassa tilassa säilytetään toistaiseksi vanhempien vaatteita ja ompelutarvikkeita. Tapio ei leiki huoneessa yksin, joten Iida uskalsi laittaa isovanhemmilta perityt taulut ja maljakot esille leikkihuoneen lipaston päälle.
– Helposti rikki menevät esineet nostan lasten ulottumattomiin, mutta en halua laittaa kaikkia tärkeitä esineitä piiloon. Silloin lapset eivät oppisi varomaan niitä.
Koko perhe nukkuu vieressä vanhempien makuuhuoneessa. Tapio nukkuu puisessa antiikkisängyssä, joka löytyi roskalavalta. Vauvan pinnasänky taas on Iidan isoisän vanha. Isoisän isä nikkaroi sängyn 30-luvulla, ja siinä nukkuu jo neljäs sukupolvi.
– Nukumme kaikki samassa huoneessa käytännön syistä. Se on helppo ratkaisu nyt, kun lapset ovat vielä pieniä. Tapio kävelee unissaan, ja näin meidän ei tarvitse murehtia, mitä toisessa huoneessa tapahtuu. Nukkumaan meno on helpompaa, kun huoneessa ei ole leluja, jotka houkuttelisivat leikkimään.
”Vanhat kalusteet sopivat usein hyvin pienille lapsille.”
Isoveli Tapiolla on yläkerrassakin leikkitila. Toistaiseksi se toimii myös varastona. Kuva: Suvi Elo
Iida tykkää muuttaa kodin sisustusta ja huonekalujen järjestystä usein. Idea tulee usein aamukahvia hörppiessä, ja toimeen on ryhdyttävä heti.
– Lapsuudenkodissani on ollut sama järjestys viimeiset 30 vuotta. Ehkä siksi kaipaan itse paljon vaihtelua. Se virkistää.
Iida ja lasten isä Tommi ovat tykästyneet vanhoihin tavaroihin, ja kotiin hankitaan vain harvoin mitään uutta. Kalusteet ja esineet tulevat usein sattumalta vastaan esimerkiksi Facebookin roskalavaryhmissä.
– Innostukseni olen perinyt papaltani. Hän on kiikuttanut minua museoihin ja kertonut tarinoita. Myös meidän molempien vanhemmat harrastavat vanhoja tavaroita, Iida kertoo.
Lasten leikkitilojen kalusteet ovat kaikki vanhoja, perittyjä tai löydetty kirppiksiltä ja roskalavoilta. Uutena Iida ja Tommi hankkivat ainoastaan mustan teltan, josta tuli Tapion maja.
Iida innostuu siitä, että käytetyillä tavaroilla on oma historiansa.
– Vanhat tavarat kertovat menneestä ajasta ja eletystä elämästä. Tykkään siitä, että ne ovat usein uniikkeja ja erilaisia kuin uudet tavarat. Lisäksi ne kestävät yleensä paremmin kuin nykypäivän tavarat. Esimerkiksi kalusteet ovat kunnon puuta eivätkä ne sisällä turhaa muovia. Siksi ne sopivatkin hyvin myös pienille lapsille.