Kalle Ahola: "Biisinteko on helpointa, kun ihminen on vielä puoliksi unessa" | Puoli seitsemän | yle.fi
Julkaistu 17.05.2018 - 20:48 . Päivitetty 17.05.2018 - 20:58
Kalle Aholan pyrkii pääsemään leikinomaiseen fiilikseen, koska silloin syntyvät parhaimmat kappaleet. Kalle Ahola Puoli Seitsemän studiossa Kuva: Antti Karhumäki, YLE Kalle Ahola
Aluksi Kalle Aholasta piti tulla näyttelijä, mutta lopulta musiikki vei voiton. Alku oli kuitenkin vähän hankalaa. Muutaman kuukauden kuluttua Aholan ensimmäinen kitaraopettaja soitti tämän vanhemmille ja kertoi totuuden.
− Antakaa sen Kallen pelata sitä jalkapalloa, että ei sitä kiinnosta se kitaransoitto. Minä voisin kyllä ostaa sen kitaran, se on tosi hyvä, Ahola muistelee opettajan sanoja hymyillen.
15-vuotiaana lauluntekeminen alkoi olla päivittäistä. Niin omituiselta kuin se kuulostaakin, Ahola ei ole elänyt nuoruudessaan erityistä harrastajabändien kautta. Hän aloitti tavallaan heti huipulta.
− Vuonna -89 me perustettiin Don Huonot ja kaikki meni nopeasti. Kaksi vuotta siitä, niin meidän ensimmäinen levy julkaistiin.
− Ei voi sanoa, että he olisivat läheisimpiä ystäviä, mutta kaikki se mitä me koimme 14 vuoden aikana, on jotain ainutlaatuista, Ahola muistelee.
Parhaat biisit syntyvät puoliksi unessa
Aholan uusimman levyn kappaleet syntyivät, kun hän lähti talveksi Teneriffalle. Syntyi ajatus tehdä albumi, joka sisältää säilöttyä valoa.
− Olin kokenut ilmapiirin Suomessa niinä vuosina aika ahdistavaksi vihapuheineen ja muineen. Jos olisi positiivista energiaa täynnä oleva levy, niin se voisi antaa ihmisille voimaa kohdata ikäviä tilanteita, joita yhteiskunnassa on ollut viime vuosina, Ahola pohtii.
Kalle Ahola kertoo olevansa lauluntekijänä varsin kurinalainen.
Katso klippi, missä Ahola kertoo laulunteon päivärytmistään. Juttu jatkuu klipin jälkeen.
Aholan mukaan biisinteko on helpointa silloin, kun ihminen on vielä puoliksi unessa. Siksi hän aloittaa työt heti herättyään ja juostuaan pienen lenkin.
− Parhaat biisini syntyvät yleensä aamuisin siten, että ne itse kirjoittavat itsensä.
− Ihmisen pitää päästä leikinomaiseen fiilikseen. Nuorempana oli vaikea saada biisiä kasaan, kun ns. puristi sitä mailaa liian lujaa, Ahola kertoo.
Musiikkiuransa ohella Ahola on myös näytellyt nuorempana. Hän esiintyi muun muassa Kissan kuolema –elokuvassa. Musiikki vei voiton kuitenkin jo nuorena ja se on edelleen tärkein ilmaisumuoto.
− Itse tykkään paljon laulaja-lauluntekijöiden musiikista, koska joku ihminen kertoo jostain omasta tunteestaan, kokemuksestaan, näkemyksestään tai fiiliksestään ja itse laulaa sen.
Ahola saan elämäänsä suurimman merkityksen juuri laulunkirjoittamisesta.
− Se on minun tapani kuvitella olevani mukana tässä yhteisössä ja yhteiskunnassa, ja ajatella, että saan jotain hyvää aikaan.
Polkujuoksu vei sydämen
Viime aikoina Ahola on hurahtanut täysin polkujuoksuun. Uusi laji löytyi samaiselle laulunkirjoitusmatkalla Espanjassa. Hän tykkäsi patikoimisesta, mutta ihmetteli välillä patikkaretkillä vastaan tulevia juoksijoita.
− Puoli vuotta sitten menin vähän vahingossa polkujuoksukilpailuun, minne lähdin kavereideni huoltajaksi.
Pari tuntia ennen starttia kisatunnelma vei Aholan mukanaan ja hän kävi kysymässä peruutuspaikkoja kyseiselle juoksulle.
Katso klippi, missä Ahola kertoo ensimmäisestä polkujuoksukilpailustaan. Juttu jatkuu klipin jälkeen.
Ahola haaveilee, että puolen vuoden kuluttua voisi juosta vuoristossa puolimaratonin. Muusikko kertoi varttuneemmasta juoksijakollegasta, jonka askeleen keveyttä hän arvostaa erityisesti.
− Minä en tule koskaan pärjäämään missään ikäluokassa, enkä tekemään mitään hienoja aikoja, mutta minä haluan sen keveyden, Ahola hymyilee.
Myös Yleisradio kannustaa suomalaisia polkujuoksemaan Mennään metsään –kampanjalla. Lisätietoa saat tästä linkistä.