UMK20: Tika – I let my heart break - Sivu 6 - Viisukuppila
Viesti Kirjoittaja jee euroviisut » 24 Tammi 2020, 17:32
Kuuntelin tämän jo aamulla kokeillakseni, miten tämä jää päähän, ja muistin päivän jälkeen vielä jotenkuten, miten kertsi menee. Eli joo, ihan kaunis, mutta aika yllätyksetön ja niin moneen kertaan kuultu balladi. Heikot kolme tähteä.
Viesti Kirjoittaja Albin » 24 Tammi 2020, 17:33
24 Tammi 2020, 17:18
24 Tammi 2020, 17:11
Voimaballadi, vaikka haukuttekin vanhanaikaiseksi on kuitenkin menestynyt aina viisuissa, kunhan esittäjä pystyy tuomaan tunteet esiin.
Georgian Tamara vuonna 2017 toi tunteet esiin ja lauloi muutenkin erinomaisesti, mutta ei se riittänyt.
Minusta Tamaran esitys oli juuri sitä mistä yritän varoittaa. Tamara lauloi eriomaisesti, mutta itse esitys oli näyttelemistä. Ulkoiset avut ohitti itse kappaleen. Kappaleeseen sopimatonta huitomista ja yliyrittämistä, eli esitys pilasi hyvän kappaleen....
Viesti Kirjoittaja yeahyeahfire » 24 Tammi 2020, 17:49
No niin! Kuuntelin biisin ja katsoin videon kerran, puhdas ensivaikutelmani tulee tässä, muiden kommentteja lukematta
Ihan kiva biisi, ja aika tyylikäs. Erittäin hyvätasoinen Suomen tyrkyksi, aina täytyy verrata siihen tasoon, mihin on täällä totuttu... Mutta onko tässä sitten tarpeeksi menestykseen viisulavalla, en tiedä. Tikalla on kiva ääni, ja ilmeisesti hän osaa laulaa livenäkin? Kappale itsessään ei tehnyt mitään suurta vaikutusta ensikuulemalla, siinä ei ole erityistä persoonaa tai koukuttavuutta, ei tule sellaista halua kuunnella heti uudestaan. Mutta saa olla tyytyväinen, että tässä on yritystä eikä juosten kustua tai vitsimeininkiä. Kolme ja puoli tähteä.
Tämän vuoden tyrkyistä on kuultu nyt kaksi, tämä ja Bananas. Ja omalla kohdallani I let my heart break voittaa 100-0.
Viesti Kirjoittaja Taikahuilu » 24 Tammi 2020, 18:09
Ei tää kestä enää seuraavaan päivää. Eihän tää osaa ees laulaa ....miten hän voi verrata itseään Dioniin ja Houstoniin?! Lopetin just videon katselun heti alkuunsa. Eilen eka kerralla annoin vahvan kolmosen, mut nyt kyllä tipahti kakkoseen ja saa siihen jäädä!
Eli tälle two points and goodbye
Viesti Kirjoittaja murka » 24 Tammi 2020, 18:10
24 Tammi 2020, 17:33
Minäkin liityn tähän esityspuoleen ja otan taas esiin Kroatian Nina Kraljicin. Ei hänellä ollut mitään tanssikoreografiaa eikä myöskään yhtään överityrkkyä pukeutumista kuin viime vuonna Tamtalla.
Me vähempään koristeellisuuteen tottuneet pohjoismaalaiset emme välttämättä ymmärrä kaikki Nina Kraljicin esiintymisasu(jen) ideaa heti ensikatsomalla. Minusta asut antoivat kappaleelle sitä lavastusta ja liikettä itsessään koska esimerkiksi mekon hihojen toinen puolihan toi mielleyhtymän kuohuvaan veteen ja toinen puoli esimerkiksi laituriin tai portaisiin. Kaikista paras osa olivat kuitenkin Nina Kraljicin loistavat silmät ja elävä, lämmin katse.
Nina Kraljicin sinällään moneen kertaan Euroviisuissa nähdyssä pukutempussa taustalaulajat ottivat ja kävivät kiskaisemassa ensimmäisen halaatin pois päältä sen suurempaa numeroa itsestään tekemättä.
Sitä en tiedä, että pystyykö Lighthousen luokittelemaan voimaballadiksi vaiko etnoballadiksi? Sehän riippunee ihan taustamusiikista. Joka tapauksessa Nina Kraljic veti lopussa urku auki ja kunnolla.
En muista mille sijalle hän päätyi. En muista, että saiko hän Suomelta yhtään pistettä. Yhden fanin hän sai Suomesta eli minut. Minulla taitaa olla niin poikkeava musiikkimaku keskivertosuomalaiseen verrattuna, että minun mielipiteeni on vain minun mielipiteeni ja makuasioista ei kannata kiistellä. Joka tapauksessa näin äkkiä lueteltuna parhaimpia balladeja 2000-luvulla ovat mielestäni tänään Lighthouse, Molitva, Crno i belo (menikö oikein?) ja Yohannan Is It True. Tietenkin viime vuoden Tamara on vahva laulun sanoman ja ennen kaikkea Tamaran äänen vuoksi.
Suomessa pidettyjen viisujen Hanna Pakarisen Leave Me Alone oli liian kompromissi ja pisteitä taisi Hannalle ropista äänestä ja upeasta ulkonäöstä. Kalevala-korun kannattaisi olla useammin sponsoroimassa viisuedustajia. Ainakin Hanna Pakarisen tyyliin ja kunnolla istuvan esiintymisasuun yhdistettynä korut olivat piste iin päällä.
Tikan kuvan nähdessäni ajattelin heti, että Kalevala-korun pronssikorut sopisivat hänelle todella hyvin. Onko Kalevala-koru kuulolla?
Viesti Kirjoittaja murka » 24 Tammi 2020, 18:12
24 Tammi 2020, 18:09
No, esikuviensa kertominen ei ole sitä, että vertaisi itseään oitis yhtä taitavaksi laulajaksi. Tika on huomattavasti nuorempi ja kokemattomampi kuin Dion tai Houston. Celine Dionin ura taisi alkaa Euroviisuista?
Viesti Kirjoittaja murka » 24 Tammi 2020, 18:14
Kyllä Tika teki banaaneista smoothien. Pitää muistaa, että he ovat kaikki nuoria ja vasta alussa.
Viesti Kirjoittaja Speed » 24 Tammi 2020, 18:44
Korvaani särähtää ensimmäisen säkeistön sanoitukset. En ole mikään natiivi ja pointti tulee kyllä selväksi kontekstista.
I made coffee for two / because I was so used to / I still have your number / Don’t wanna delete it / ’cause it would be so final / that you’re not here.
Viesti Kirjoittaja Sagapo » 24 Tammi 2020, 18:49
Jep, sanoitus todella on kuin suomalaisen alakoululaisen englannin ainekirjoitus.
Mutta muilta osin mielestäni on kyseessä varsin hyvä paketti, joten minäkin ihmettelen, miten negatiivisesti tähän suhdaututaan. ILMHB on mielestäni parempi kuin kaikki Saara Aallon tai Daruden tyrkyt.
Viesti Kirjoittaja NordicEurovisionFan » 24 Tammi 2020, 18:50
Huikean hyvä laulaja hän ehdottomasti on! Ja biisikin on mielestäni hieno ja kaunis balladi. Että minä kyllä tykkään tästä paketista kovasti! Olisin kyllä tyytyväinen ja suorastaan iloinen, jos tämä voittaa umk:n. Hyvä Tika!
Viesti Kirjoittaja murka » 24 Tammi 2020, 18:57
24 Tammi 2020, 18:49
Muistakaa, että suomalaiset puhuvat varsin mainioita englantia. Monessa muussa maassa ei osata englantia yhtä hyvin eli ei välttämättä kannata käyttää ihan Queen’s Englishiä sanoitukseen ja ilmaista asioita turhan monimutkaisesti. Myös laulaja rakentaa äänellään sitä kappaleen tarinaa. Ilman tarinaa kappale jää luritukseksi. Sanoituksessa pitää olla sanomaa ja sisältöä.
Viesti Kirjoittaja Sagapo » 24 Tammi 2020, 19:11
A broken heart is all that's left, I'm still fixing all the cracks
Lost a couple of pieces when I carried it home
How many pennies in the slot, giving us up, didn't take a lot
I spent all of the love I've saved, small-town boy in a big arcade
All I know, all I know, loving you is a losing game
^ Siinä on esimerkki, miten eron tuskasta kirjoitetaan runollisesti ja sellaisin ilmauksin, jollaisia ei ole ennen käytetty.
Viesti Kirjoittaja Rousku » 24 Tammi 2020, 19:55
ILMHB on mielestäni parempi kuin kaikki Saara Aallon tai Daruden tyrkyt.
Se ei vielä sitä tarkoita, että se olisi hyvä, tai edes tarpeeksi hyvä.
Viesti Kirjoittaja viisufantti » 24 Tammi 2020, 19:57
Pidin tästä! Tämä on parasta suomiviisua pitkiin aikoihin (tai no suomiviisusta en tiedä mutta viisu kumminkin)
Viesti Kirjoittaja Silirimpsis » 24 Tammi 2020, 20:07
Viesti Kirjoittaja Pete » 24 Tammi 2020, 20:09
Ensireaktio on pettymys. Melodia ei ole tarpeeksi vahva. C-osa on paras hetki. En usko tämän voittavan, mutta luulen itse mieltyväni vahvemmin kuuntelukertojen myötä.
Viesti Kirjoittaja Puutarhuri » 24 Tammi 2020, 20:11
Täytyi oikein katsoa esitys. Siis eihän näiden balladien vaikutelmaa ja mielikuvaa voi mitenkään verrata toisiinsa. Tamara oli hyvä laulaja, mutta kaamea dramaattinen pelottava kotka. Ei hän saa suurta joukkoa katsojia haluamaan äänestää.
Tika on luonnollinen, viehättävä ja voi hyvinkin saada katsojan "pitämään itsestään". Jos vertaatte x-factor esityksiin, hänellä on sitä kykyä. Täytyy huomioida kokonaisuus ja vaikutelma, jonka katsoja saa.
Viesti Kirjoittaja toivo » 24 Tammi 2020, 20:12
En halua kuulla tätä uudestaan. Eikä väliä, etten kuulisi enää ikinä. Eli aika lailla yhdentekevä biisi kyseessä. Ei missään tapauksessa huono. Euroviisuisssa voisi jäädä vessatauko biisiksi monelle.
Viesti Kirjoittaja Kiisa » 24 Tammi 2020, 20:49
Ah, kiitos että joku uukin tohti mainita tuosta lyriikan yksinkertaisuudesta. Heti ensikuulemmalta kiinnitin huomiota siihen, että paikoittain on vähän turhan suoraviivaista. Joskus simppelyys voi toimia, joskus e on vähän kömpelöä ja nyt mennään jälkimmäisen suuntaan.
Tikan ääni on kaunis ja laulu ei missään nimessä huonoimmasta päästä. Jotain lisäkoukkua ja ostatusta jäin kuitenkin kaipailemaan. Kolme tähteä tulee täältä.
Viesti Kirjoittaja Timoteus » 24 Tammi 2020, 21:37
24 Tammi 2020, 18:44
I made coffee for two / because I was so used to
Tämä kohta sanoituksessa häiritsee eniten, koska se ei tunnu olevan sen enempää kieliopillisesti kuin semanttisestikaan oikein. Kielikorvani vaatii be used to -rakenteen perään nominia tai verbin gerundia (-ing-muotoa). Haettu merkitys on toki pääteltävissä. Edelleen puhutaan kahvin keittämisestä. Kieliopillisesti sitä ei voi kuitenkaan minusta hakea edellisestä lauseesta, vaikka en osaa siteerata tähän oikeaa kielioppisääntöä.
Halutaanko yleensä käyttää be used to + gerundi -rakennetta vai sittenkin used to + infinitiivi -rakennetta. Niillä on samankaltainen muttei täysin sama merkitys.
I was used to making coffee for two. Olin tottunut keittämään kahvia kahdelle.
I used to make coffee for two. Minulla oli tapana keittää kahvia kahdelle (muttei ole enää).
Ensimmäistä rakennetta käytetään yleensä asioista, jotka vaativat tai ainakin saattavat vaatia jonkinlaista totuttelua tai ponnistelua. Kahvia saa keitettyä kahdelle yhtä helposti kuin yhdelle, joten be used to ei tunnu tässä täysin luontevalta. Jos olisi puhe kokkaamisesta suurperheelle, voisi leuhkia, että I'm used to... laittamaan ruokaa kymmenelle.
Jälkimmäinen rakenne olisi semanttisesti järkevämpi, jos kertoja haksahti tänään keittämään kahvia kahdelle vanhan tavan mukaisesti muttei joka aamu haksahda. Jos kertoja unohtaa sinkkuutensa joka aamu, sekään ei käy.
Vaikka be used to -rakennetta haettaisiin, aikamuoto on väärä. Mikäli kertoja keittää edelleen joka aamu kahvia kahdelle, tottumus ei ole kadonnut mihinkään ja pitäisi sanoa "I am used to".
Viesti Kirjoittaja Nekku » 24 Tammi 2020, 22:15
Itse tykäistyin tähän heti ensi kuuntelulla Jos en tietäis mistä maasta tää kappale ois, niin ei tulis Suomi mieleenkään. Tulee jostain syystä joku Malta fiilis.
Viesti Kirjoittaja akfan33_ZZ » 24 Tammi 2020, 22:18
Periaatteessa aluksi kaikki vaikutti hyvältä, laulu, melodia ym. ja ihan viisumainenkin ja ok.
Sitten palautus maan pinnalle, liikaa kirkumista, teksti ei sanonut mitään, melodia ei oikein houkutellut jatkokuunteluun, jotenkin liian siloteltua.
Jos joku löytää tästä elämänsä biisin, niin ok, mutta luulen ettei kuitenkaan kovin moni.
Viesti Kirjoittaja manic » 24 Tammi 2020, 22:47
Tämä Bond-tunnari on selkeästi innoittanut säveltäjää... Sama kertsi.
https://www.youtube.com/watch?v=eI7KxEerCYo[url]
Viesti Kirjoittaja Miss Ludo » 24 Tammi 2020, 23:42
24 Tammi 2020, 21:37
Tämä häiritsee minuakin. Tuntuu, että samaa ongelmaa on ollut aiemmissakin englanninkielisissä UMK-tyrkyissä: käytetään englantia niin kuin se käyttäytyisi samalla tavoin kuin suomi. Toinen vähän häilyvämpi esimerkki tästä on Tikan biisin säkeet maybe some day we will find a way to see again, to meet again. Siitä tulee sellainen mielikuva, että sillä on tässä kontekstissa haettu toisen ihmisen näkemistä, mutta englannissahan merkitys ei tuollaisenaan välity. Englannissa ei voida puhua pelkästä näkemisestä niin, että sen automaattisesti ymmärtäisi tarkoittavan toisen ihmisen näkemistä niin kuin suomessa, vaan se oikeastaan vaatisi perään each other, toisemme. Toki voidaan lohduttautua sillä, että ehkäpä Tika tarkoittaa jotain abstraktimpaa näkemistä...
Harmittaa kyllä, kun tuntuu, ettei näitä enkkusanoituksia tunnuta kierrättävän useamman ihmisen kautta. Ne jää parin ihmisen kielikorvan varaan ja siinä se. Lopputulos on usein kömpelö. Daruden viimevuotisten biisien sanoituksia sai jo oikeasti hävetä, hihi.
Viesti Kirjoittaja Taikahuilu » 24 Tammi 2020, 23:59
24 Tammi 2020, 22:47
Nyt tipahti tää taas pisteen alaspäin. Se on nyt 1 out of 5
Viesti Kirjoittaja kalonike » 25 Tammi 2020, 00:02
Kuuntelin kerran Areenasta, ihmettelin että onpa tuhnuinen tuotanto, sitten youtubesta ja heti kuulosti paremmalta. Kolmannella kerralla katsoin videon. Onhan tämä UMK-biisiksi laadukas ja pidän tästä paljon enemmän kuin esim. Dominosta. Minusta tässä on ”huutoballadiksi” kivasti ilmaa ja rentouttakin ja Tikan ääni on luonnollinen ja siinä on vaihtelua. Biisistä en kuitenkaan löydä sellaista koukkua, mikä saisi kiinnostumaan ja muistamaan. En yleensä kuuntele sanoja, mutta ainakin sanojen painotuksissa oli kummallisuuksia, jotka väkisinkin kiinnittivät huomiota.
Live voi nostaa tätä tai sitten ei. Paljon riippuu taas ohjauksesta, stailauksesta, kuvauksesta, muusta visuaalisuudesta ja siitä saadaanko Tikan parhaat puolet esiin.
24 Tammi 2020, 20:11
Samaa mieltä tuosta että Tamara oli pelottava hahmo, joka jäi katsojalle etäiseksi.
Toivottavasti Tikasta ei yritetä tehdä jotain etäistä diivaa tai muuta mitä hän ei ole, vaan että hänen annetaan olla nuori, luonnollinen ja sympaattinen itsensä.
Viesti Kirjoittaja Night_Owl » 25 Tammi 2020, 03:02
Kuulostaa sellaiselta, mitä Ruotsi tai Azerit vois lähettää. Peruskamaa, ihan kiva, ei mitään mullistavaa.
Viesti Kirjoittaja Serduchka » 25 Tammi 2020, 12:27
25 Tammi 2020, 03:02
Kuulostaa sellaiselta, mitä Ruotsi tai Azerit vois lähettää.
Ei Ruotsi mihinkään näin turhaan balladiin sortuisi.
Viesti Kirjoittaja TomppaJr » 25 Tammi 2020, 12:32
25 Tammi 2020, 12:27
Tuli sama mieleen. Enemmän juuri Azerbaidžan-Australia-akselille itse sijoittaisin tämän.
Viesti Kirjoittaja Night_Owl » 25 Tammi 2020, 13:35
^ Nojoo totta, Ruotsille ominaisempi juttu on enemmin tehdasmaiset poppikset kuin geneeriset balladit. Ehkä just se päälleliimattu geneerisyys ja mitäänsanomattomuus toi mieleen Ruotsin. Tosin on sillä Ruotsillakin Undon kaltaisia hitaampia helmiä.