Kuntotestauksen käsikirjan uudistuksen myötä aiempiin teoksiin (Kuntotestauksen käsikirja 2004 ja 2007) sisältyneet Suomessa harvoin käytetyt testit jätettiin pois. Tässä osiossa julkaisemme nämä harvemmin käytetyt testit, joita ei ole sisällytetty uuteen Fyysisen kunnon mittaaminen (FKM) -teokseen. Näin ko. testit ovat kuitenkin myös uuden FKM-kirjan hankkineiden saatavilla.
Siconolfi ym. (1982) laativat tutkimustensa pohjalta miehille ja naisille uudet ikäkorjauskertoimet korjaamaan Åstrand-Ryhmingin nomogrammista saatua VO2max-arviota lähemmäksi oikeaa VO2max tulosta.
Polkupyöräergometriä käytetään säännöllisesti ja usein maksimaalisen kuormitustestin toteuttamiseen. Ergometritestin antama VO2max tulos on tavallisesti 5 – 10 % matalampi kuin juoksumattotesteistä saatava tulos, ääritapauksissa se voi olla jopa 15 % matalampi. ACSM (ACSM 2000, 1995) ja Maud & Fosterin (1995, 40) kirjoissa suositellaan seuraavaa tapaa toteuttaa maksimaalinen polkupyöräergometritesti, jolla arvioidaan VO2max.
Käsiergometritestiä voidaan käyttää testattaessa henkilöitä, jotka ovat menettäneet kyvyn käyttää jalkojaan tai joilla on sellaisia ortopedisiä- tai verenkiertohäiriöitä jaloissaan, jotka rajoittavat työskentelyä jalkaergometrillä. Käsillä polkeminen ei ole yhtä taloudellista kuin jaloilla polkeminen. Tämä johtuu pääasiassa siitä, että käsiergometrityön aikana käytetään vartalon asennon ylläpitoon avustavia lihaksia. Käsiergometrityössä VO2max on yleensä 20 – 30 % matalampi ja maksimisyke 10 – 15 lyöntiä minuutissa matalampi kuin jalkaergometrityössä. (Maud & Foster, 1995; ACSM 2000, 1995). Käsiergometritestissä verenpaineen ja EKG: n mittaaminen on hankalaa tai se ei onnistu ollenkaan.