Spede ja Speden sapuskoinnit - Älyvapaa äiti - Vuodatus.net
Niin. Kun Speden kakka on tosiaan edelleenkin epämääräistä. Tai no, epämääräistä ja epämääräistä, aamuisin kakka on ihan normaalia Spedekakkaa. Ilman ryynejä, vellejä, saati muitakaan siihen kuulumattomia juttuja. Mutta illalla. Ei enää sentään ryyniversioa, kuten vielä viime viikolla mutta velliä. Sutjakkaa kamaa. Juuri sitä sellaista joka livahtaa vauhdilla vaipan lahkeesta housun puolelle jos ei vaihtaja ole asemissa. Ja nythän on ruokavaliomuutoksiakin tehty. Osin juuri tuon kakankin takia. Joka tosin terkan mukaan johtuu rajusta mahataudista joka oli. Mutta johon selvästi ruokavaliomuutokset on auttaneet kiinteyttävästi.
Eli Speden uusi päiväsapuskointirytmi on kokolailla tämä. Aamulla maitoa pullo. Kun pikkuisen sen pelkän nesteen määrää rajoitan nyt, niin kyseessä on vajaa pullo. Sellainen jolla kaveri on tyytyväinen tunnin pari. Jonka jälkeen ysin aikaan syödään lautasellinen banaaniriisipuuroa. Paitsi tänään, kun testiin otetaan vadelmakaurapuuro. Hieman ennen puoltapäivää kaveri veteleekin sitten lihaperunasosetta tiukan satsin ja päälle pienen pullon maitoa. Jonka jälkeen äidin mielestä olisi kunnon päiväunet poikaa. Tämä on tosin vielä neuvotteluasteella kaverin kanssa, tämän mielestä kun tuntikin on kunnon päiväuni.
Kahden aikaan evästelläänkin sitten välipalaa. Mangojogurttisose on osoittautunut aivan mahdottoman namiksi Speden mielestä. Sitä kun syödään, on pakko napsautella kielellä. Suipistella suuta. Huitoa kuin heikkopäinen jos ei lusikan tahti ole riittävän reipas. Ja sitä voisi syödä vaikka kuinka ja paljon kerralla. On se niiiiiin namia. Tosin se kaikki huitominen ja hääriminen vaatii veronsa, eli päälle on kiskaistava pienet unet. Joiden aikahaitari tosin on kovin eläväinen. Kun välillä pienet unet kestää tunnin, välillä pari-kolme. Viiden aikaan syödäänkin sitten uudemman kerran lihasapuskaa. Ja maitoa. Pieni pullo. Ja ollaan tyytyväisiä aina tuonne puoli ysiin asti. Jolloin ollaan nälkäkuolema-asteella.
Ja sitten syödään velliä. ISO pullo. Jonka seassa on maitohappobakteerit. Jotka ovat myös sen aamumaidon seassa. Ja vellin päälle on toisen naminamiherkun vuoro. Banaania. Maiskis maiskis ja suu auki kuin linnunpojalla tiiviiseen tahtiin. Äiree on aivan liian hidas sen banaanin kaapimisessa. Aivan liian hidas. Taas on pakko huitoa. Ja häärätä. Välillä vähän jopa kiekaista. Kun ei se äiree vaan tajua, että avonainen suu tarkoittaa että jotain olisi syytä sinne saada ja äkkiä sittenkin.
Tämän jälkeen äiti kiikuttaakin Speden sänkyyn. Antaa tutin ja nunnun. Peittelee. Himmentää valoja. Ja kas, Spede nukahtaa lähes poikkeuksetta ilman uusia käyntejä makkarissa. Kuukahtaa kerrasta. Ja nyt sitten siihen mahaan. Soitin siitä eilen terkalle, lähinnä kysyäkseni kuinka kauan voin antaa pojan ihan rauhassa kakata velliä iltaisin. Että pitäisikö jossain vaiheessa lääkäriä vaivata. Vai mitä tässä pitäisi tehdä. Kun Spede ei ole kipeän oloinen silti alkuunkaan. Eikä väsynyt. Ihan normaali Spede sitä vellikakkaa lukuunottamatta.
Pari-kolme viikkoa saattaa hyvinkin kestää mahan vellivaihde kuulemma. Ensi viikon alussa jos vielä kyseistä vaivaa löytyy, olisi hyvä käydä lääkärissä. Kas kun se suolinukka menee usein näillä pienillä aika huonoon kuntoon tällaisen rajun mahataudin yhteydessä. Ja kun vesi on mitä on niin siksikin sinne lääkäriin, näytteitä on syytä ottaa jos ei tila siihen menessä tasaannu sen vellikakan suhteen. Maitohappobakteereita suositteli vedettävän vielä toisen vastaavan viiden päivän satsin kun tämä loppuu ja tosiaan, ihan ne pelkät nesteet eli maito, vesi ja velli, ne on hyvä koettaa pitää rajoitettuna, koska reippaasti niitä nesteitä saa puuroista, soseista ja muista vastaavistakin. Banaani on hyvä. Erittäin hyvä. Sen tarjoilua kannattaa suosia.
Vaan kyllä se kuulkaa on niin, että lievää kiukkua ja ketutusta tämä tauti on irkussa aiheuttanut. Heti kun tiukka karanteeni oman sakin kanssa oli pakko lopettaa niin miten kävi? Ensin vesirokkoiltiin. Sitten norottiin. Ja nyt saa sitten jännittää, vieläkö meillä otetaan ne muut kylillä riehuvat taudit vastaan. Silmätulehdukset, joiden alkusysäys on kaiketi vedestä lähtöisin ja kuume-kurkkukipu-virus joka myös on vesiperäinen. Ihan hieman tekisi mieli mennä ja puristella jätevedenpuhdistamon ukkoja pillistä. Että kun ei ole heti viitsitty kertoa että vesi on paskaa. Että kun on toivottu, ettei kukaan huomaa. No, nyt sen huomaa kaikki täällä. Joka perheessä on joku tauti kiertänyt, missä enemmän missä vähemmän. Ja nyt se on moro taas, pakko lähteä herätyskeikalle.
Kommentoi Lähettänyt: Ir-me-li - 5.2.2008 klo 07.38