Buxtehude vuonna 1674 Johannes Voorhoutin maalaamana ainoassa säilyneessä häntä esittävässä muotokuvassa.
Dietrich Buxtehude sävelsi muun muassa urkumusiikkia ja kantaatteja, mutta suurin osa sävellyksistä on kadonnut. Hänen urkumusiikkiaan pidetään nykyään pohjoissaksalaisen barokin huipentumana. Nuori Johann Sebastian Bach käveli vuonna 1705 lähes 300 kilometriä kuullakseen Buxtehuden urkujensoittoa, ja myös Georg Friedrich Händel matkusti kuulemaan maineikasta muusikkoa.
Buxtehuden säilyneet urkusävellykset (muun muassa preludeja, fuugia, passacaglioita ja koraalialkusoittoja) julkaistiin painettuina vuosina 1876–1878 ja valikoima kirkkokantaatteja vuonna 1904. Kiinnostus Buxtehudea ja hänen musiikkiaan kohtaan virisi uudelleen vietettäessä hänen syntymänsä 300-vuotisjuhlaa vuonna 1937.[3]
↑ a b c d Haapasalo, Juhani: Dieterich Buxtehude Urkuprojekti, Metropolia Ammattikorkeakoulu. Viitattu 2.7.2013.
↑ Haapanen, Toivo ym. (toim.): Musiikin tietokirja, s. 67. Helsinki: Otava, 1948.
Jaakko Tuohiniemi: Yhtenäistetty Dieterich Buxtehude (koko sävellystuotanto listattuna).
Noudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Dietrich_Buxtehude&oldid=17127694”
Viimeksi muokattu 4. maaliskuuta 2018 kello 15.38