Pieni pullo « p i i l o m a j a
Huh27 by Violet
Kaikki on räjähtänyt vihreäksi. Mies hinkaa silmiään ja vinkuu öisin kuin astmapotilas. Lapsella on tekoallergia siinä missä isällä oikea.
Löysin hyvän kirjoituksen ja se sai minut taas toivomaan että käsiini tulisi kirja jota ei malttaisi laskea pois.
Luca-kissa on kadoksissa. Se on hyvin heikko ja arka eikä sitä kannata yrittää ottaa kiinni. Pitää soittaa ilmoituksen numeroon ja omistaja tulee hakemaan.
Minulla on pieni pullo jonka lientä haistelen kun kaipaan lapsuuden kesiin. On ihmeellistä miten pieneen pulloon mahtuu tervattu vene, palaneet hartiat, laituri ja onki, kerrostalopiha kaupungissa, varvastossut ja kasettimankka, perhepaketti ranskalaisia ja paljon sarjakuvalehtiä.
← Kuuluisa varas
Huomio →
24 comments on “Pieni pullo”
27.4.2010 8.07
Tuoksut ovat ihmeellisiä. Säilyvät muistissa pitempään kuin mikään muu. Mietin, mikä olisi minun kesätuoksuni. En osaa määritellä sitä, mutta se toisi mieleen järven selän, vajassa lojuvat naisten lehdet, vinon sängyn, ranskanleivän, keltaisen pöytäliinan, koiran kuvan takan päällä, laineen liplatuksen. Sitä tuoksua ei taida olla pullossa, se on vain päässäni.
27.4.2010 8.20
Tuo valokuva tuolla takana ihastuttaa. Jossain olen nähnyt sen enemminkin, mutten muista millään missä…Onko se sinun?
Meillä pienin allerginen koko keväälle, jokainen kasvi saa silmät paisumaan. Tai siltä ainakin tuntuu.
Kirjailijatar; ihmeellistä sekin että kun luin listasi niin minäkin sain tuoksun nenääni. Se on kuitenkin varmaan eri kuin sinun.
Liivia; oi kun se olisikin minun ottama mutta ei. Se on postikortti jonka ostin Anni Leppälän näyttelystä sieltä Treen taidemuseosta. Oli kyllä niin kiva näyttely. Ostin kaksi julistettakin jotka haluaisin jo pian seinään.
Olen aivan tosi onnessani että siitepölyt eivät vaivaa mua enää. Lapsena se oli aivan kauheaa.
27.4.2010 9.09
Nyt muistan; näin tuon kuvan Aamulehden jutussa joka käsitteli tuota näyttelyä, tai voi se olla joku muukin lehti…sinne pitää mennä, jos vielä ehtii…
Meillä allergia on ollut hengen ja elämän kysymys. Jos puhutaan vain siitepölyallergiasta, niin koivun siitepöly oli Merille rankin. Joka toukokuu noin kymmenen vuoden ajan, automme lähti toukokuussa kohti Keski-Eurooppaa. Se ainoa kevät, jolloin Lumimiehen töiden takia emme päässeet, ulkoilin pienen tyttäremme kanssa vain iltayöstä! En voi vieläkään katsoa itkemättä kuvaa, jonka tyttären isä otti eräänä tämmöisenä iltana…
Tuoksumuistot eivät hylkää koskaan! Lapsuuden tuoksu oli ponitalli, suvituoksu oli mammalan sauna ja kesävihta/vasta, romanssin tuoksu oli meren suola iholla, suven yötuoksu on valkolehdokin…
27.4.2010 9.27
Rantevede tuoksu veneen terva, männyn tuoksu ja jalkapohjissa ”rapisevat” kuivat neulaset, kaarnan hiutaleet… siihen aavistus savunhajua rantasaunan lämmityksestä, vanhojen akuankkojen hiukan kostunut paperituoksu ja karkkilaatikkokarkkien maku…
Siinä minun lapsuuteni kesätuoksu. Luulen, että saisin saman ajatusmatkan siitä sinun tuoksupullostasi. :-)
Minun nenäni on niin herkkä, että reagoin tuoksuihin voimakkaasti. Muistan kauneimman pyyhekuminin tuoksun ekaluokalta, sateen tuoksun opiskelupaikkakunnalta, äidin hajuveden lapsuusvuosilta (luulin äitini pitäneen siitä, mutta kuulin aikuisena, että hän oli inhonnut sitä, mutta koska oli saanut sen lahjaksi joutui sen käyttämään… eli ei siinä ollutkaan fiilistä ollenkaan, vaikka minä sen muistin niin ihanana ;-D)
Joskus harmittaa, kun saa nenäänsä tutun tuoksun eikä sitten löydäkään sille alkuperäistä ajatusta, pelkän tunnelman, mutta ei mitäân konkreettista. Siihen miettimiseen meneekin sitten aikaa… outoa on, että jotkut tuoksut tunnistaa toisessakin maassa ja muutenkin toisenlaisessa ympäristössä kuin missä alkuperäinen ”tuoksujälki” aivoihin on jäänyt. Onkohan siinä joku sellainen juttu, että aivot rekisteröi vain tietyn osan tuoksua ja siksi sitä tuoksua voi edustaa muukin kuin alkuperäinen asia???
27.4.2010 10.03
Veit tuoksuissasi nyt kesään,konkreettisesti.
Meille muutti uusi naapuri joka sauhuttelee taukoamatta ja ei, ei tule mieleen nuoruusvuosien baari-iltojen tupakanhajuiset vaatteet vaan nenä-ärsytys :). Huomaan kärsiväni hajusta, joka valtaa kotimme. Poikkesin nyt hieman aiheesta, tämä asia oli vain nyt pinnassa.
27.4.2010 11.27
Musta ihanin tuoksu on vastaleikattu nurmikko! Silloin on oikea kesä.Täällä sataa tänään,mutta onneksi kolmen yön jälkeen Espanjassa- varmaan paistaa aurinko…Noista lukemisista:haalipa jostain se Berliininpoppelit-(Anne B Radge)voisit tykätä.Luen nyt sen jatko-osaa Erakkoravut ja vaikuttaa yhtä kivalta kuin Poppelit.Mulla on pöydällä odottamassa jo kolmaskin osa:Vihreät niityt. Ei ehkä mitään mullistavaa maailmankirjallisuutta,mutta symppistä ihmiskuvausta ja sellaista tekstiä,mikä on helppo visualisoida.Mulla on päässä jo ihan oma ”Neshov”(kirjassa oleva sikatila!). Ja possuihin rakastuu ,kun noita lukee. Viim.kesällä sit hankit ne vaikka pokkareina.
27.4.2010 11.29
LeenaLumi; ymmärrän teitä. Lapsen allergia on aivan kamala juttu katsella. Kyllä siinä varmaan yrittää järjestää mitä vaan voi että olo helpottuisi.
minjo; sulla oli listassa niin paljon asioita jotka haistoin heti. Voi että.
En tiedä vastausta tuohon pohdintaasi mutta sen sanon että samanlaisia asioita yritän saada selville. Mietin miksi ja miten vaikkei se mihinkään johtaisikaan.
Meillä käy säännöllisesti yksi sukulalaismies, Marseillesta alunperin kotoisin oleva, joka aina haistelee mun tervapulloani. Osti Suomessa meidän häissä käydessään tervashampoota ja saippuan ja tietysti tervasnapsia. Olen sitä hällle myöhemminkin vienyt. Hänelle tervasta tulee myös kuulemma monia hyviä lapsuudenmuistoja. Ne ovat aivan erilaisia kuin omani, mutta tunnen että olemme tässä asiassa samoilla linjoilla;-)
27.4.2010 11.49
mahtava muistojen pullo!!
minullakin monet tuoksut tuo erilaisia muistoja, mutta pulloon en ole niitä saanut napattua. Tiedän, että Guinnessin tuoksu tulee aina tuomaan minut takaisin tänne Irlantiin, sen jälkeen kun nyt täältä lähden …
27.4.2010 11.53
Tuttu pullo,äidilläni on myös.
Vanhan sananlaskun mukaan pikiöljyllä paranee, vaikka olisi keskeltä poikki…
27.4.2010 12.44
pikkujutut; meidän alapuolella asuva mies polttaa kuin korsteeni. Ihmeekseni se ei haittaa sillä hän polttaa sikareja melkein pelkästään ja niiden hajusta mulle tulee mieleen oma vaarini.
Maria; leikattu ruoho onkin muuten hieno tuoksu! Heti sain sen nenään.
Luotan kyllä sun makuusi, ts. uskon että jos tykkäät niin mäkin melkoisella varmuudella.
En mää mitään suurta maailmankirjallisuutta tarvi, useinmiten riittää vaikka just rakastettavat possut. Katon kesällä noi kirjat.
maamaa; Guinnessin tuoksu…ja maku;-) Ymmärrän mielleyhtymän.
haaveilija; hyvä tietää toi! Ensi kerralla kun olen keskeltä katki niin kokeilen.
27.4.2010 13.32
Mulla on kanssa hajumuisti. Muistan lapsuuden tärkeiden tätien hajuvedet ja moni assosiaatio syntyy juuri tuoksun kautta. Siitäkin huolimatta, että astmaatikonnenäni on aina tukossa tai vähintäänkin valuva.
27.4.2010 13.45
Tykkään näistä kuvista. Olen käynyt jo monta kertaa niitä katsomassa. Nuo väritköhän sen tekee vai mikä, antaa joka tapauksessa mulle jotenkin vahvan, voimallisen tunteen.. :)
27.4.2010 14.01
Laura: tärkeiden tätien hajuvedet…se kuulostaa ihan novellin nimeltä.
Outolintu; kiitos kun kerroit tuon. Toivon vahvan ja voimallisen tunteen jatkuvan!
27.4.2010 19.12
Mä en tiedä miltä tuo pikiöljy tuoksuu, mutta nuo muut kuvailemasi asiat tuovat kanssa omien kesien muistoja mieleen. Tervan tuoksu on ihana (vaikka jotenkin tuntuu ettei sitä tuoksua voi kuvailla sanalla ihana). Mun kesän lempituoksuja on mökkisaunan piipusta nouseva savu, järvivesi, hyttyssavu ja asuntovaunun (ehkä vähän epämääräinenkin) haju.
Siitepölyallergia on niin ärsyttävää. Itselläni myös koivu- ja leppäallergiaa, ja ikinä en täysin voi iloita kevään saapumisesta kun tiedän tukkoisuuden ja vuotavien silmien pian alkavan vaivata. Mutta onneksi se kestää vain hetken…
27.4.2010 20.07
Minulla on sellainen outo tuoksumuisto, jota en ole onnistunut jäljittämään. Se on makea, hyvin makea, kirsikkainen ja ehkä hiemn lääkkeen omainen …Liittyy aikaan, jolloin olin vauva. Tuoksu löytyi nimittäin pussista, jota äiti piti hoitolaukkunani. Koko pussi tuoksui siltä joltain… äitinikään ei osaanut sanoa mikä se on. Joskus kaupungilla jokin ohikulkeva hajuvesi tuoksuu samalta. Löydänköhän tuoksuani koskaan? Ja mikähän se mahtaa olla?
27.4.2010 20.14
Olen niin onnellinen, että löysin blogisi. Aluksi ihastuin tunnelmallisiin kuviisi, mutta nyt olen yhä enemmän ruvennut janoamaan tekstiäsi. Tiivistät hienosti, ylistät ja ylität arjen.
27.4.2010 22.39
Luin äskettäin kirjan joka tosiaan koukutti niin, että aamuyöhön meni lukiessa. Kirja on vielä PAKSU joten lukemista riittää. Joyce Carol Oates: Putous. Tykkään muistakin hänen kirjoittamistaan, mutta tämä iski minuun voimalla.
Toinen koukuttaja ja jo moneen kertaan luettu on
Monien innostuneiden kommenttien jälkeen, luin myös nyt niin
suositut Siri Hustvedtin kirjat: Amerikkalainen elegia ja Kaikki mitä rakastin, ja tässä järjestyksessä.
Olin yllättynyt kun en pitänyt kovinkaan paljon, ensimmäinen oli mielestäni teennäinen, toinen sentään innosti jonkin verran, ei kuitenkaan lempikirjoihin pääse minun listoillani.
Tästä blogista sain vinkin Satu Vuoriston kirjasta Säätiedotuksia merenkulkijoille, josta pidin hurjasti.
Terv. Vakilukija Helsingistä, joka aina mielenkiinnolla odottaa päivän aihetta Piilomajassa, ne kun on niin kivasti yllättäviä.
27.4.2010 23.28
Tuota parfyymiä en tunnekaan! En edes keksi mltä minun lapsuudessani tuoksui/haisi. Olisiko ollut tuore puutyö ja äidin pulla.
28.4.2010 7.20
Riikka; minusta pikiöljy (no, ainakin tuo pullo!) haisee ihan samalta kuin terva. Mökkisaunan piipusta tulevan hajun muistan, mutta on todella kauan kun olen sellaista päässyt haistamaan. Ensi kesänä pitäisi olla mahdollisuus ja aion vetää pään täyteen sitä tuoksua!
aurinko ja kuu; jaa-a, mikähän on voinut olla…saattaa olla että jää mysteeriksi. Olisiko niin parempikin?
Mei: miten imartelevasti sanottu! Kiitos. Tekstiä tuleman pitää. Kuvia kyllä myös. Arjesta ja muusta.
Nimetön vakilukija Helsingistä: toivon että saat yllättyä täällä jatkossakin. Hauska kuulla että pidit Sari Vuoristosta. Minusta hän on tosi hyvä kirjoittaja. Uusin ”Laskettu aika” on minulta vielä lukematta.
Vilijonkka; toi pikiöljy haisee minusta aivan samalta kuin terva.
Ihana toi keskimmäinen kuva!!!!
Tuoksuista en taida alkaa kirjoittaa, menis pitkään, tiedät.
28.4.2010 8.10
Maare; kiitos! Yhtenä iltana terassilta länteen….
Tiedän joo että menis yliajalle jos alat tuoksuista;-)
Pistän meiliä tuossa jossakin vaiheessa…niin paljon on pitänyt sanoa. Heti tähän alkuun sanon että kiitos antamastasi kirjasta. Luin sitä paluumatkalla koneessa ja nauroin ääneen. Tuli myös paljon alleviivattavaa siinä.
28.4.2010 8.32
Ja se nauru oli pyhää :D