Johannes Rantasalo muokkaa lasista ja metallista hymyilyttäviä kannanottoja – Hämeen Sanomat
Johannes Rantasalo muokkaa lasista ja metallista hymyilyttäviä kannanottoja
Metallimies Johannes Rantasalo innostui lasista, kunnes sen rajat tulivat vastaan.
Ernesto (vas.), White Rabbit I, lasitaiteilija Johannes Rantasalo ja White Rabbit II. Olen tehnyt eläimiä, joiden hahmot ovat olleet kivoja toteuttaa. Tärkeä inspiraationlähde on musiikki, sanoo Rantasalo.
– Kesä -62 Miamissa oli tosi kuuma. Vietimme sen kokonaan Georgen uima-altaassa.
Lasitaitelija Johannes Rantasalo kertoo pitävänsä kirjoittamisesta. Hänen töihinsä liittyy usein tarina, jonka hän kiteyttää muutamaan lauseeseen.
Katsojan mielessä ankka jo pulahtaa vilvoittavaan veteen.
– Pienistä ajatuksista saa teokselle kiinnekohdan.
Rantasalon eläinhahmot ovat vallanneet Suomen lasimuseon näyttelytilan. Mukana on mm. jäniksiä, sikoja, hyönteisiä ja ankkoja.
– Ankkoja alkoi tulla viitisen vuotta sitten. Alkujaan ne edustivat vähän kuin Ankkalinnan pimeämpää puolta, virnistää taiteilija.
Hyväntuulisuus kietaisee sisäänsä myös katsojaan. Jokaisen teoksen nimikyltti on ihan pakko lukea. Musiikinharrastaja löytää niistä biisien nimiä.
Lasisia torvia kaikkiin ilmansuuntiin puskeva Hornmachine on yksi näyttelyn kookkaimmista. Se sai alkunsa, kun Rantasalo löysi romarilta vanhan boilerin.
– Musiikki on tärkeä inspiraation lähde. Mulla oli pitkä balkanilaisen, sekopäisen torvimusiikin kausi, mutta kuuntelen kaikkea laidasta laitaan. Punkista klassiseen.
Johannes Rantasalo oli viittä vaille valmis metalliartesaani, kun hän päätti lähteä lasikoulutukseen Wetterhoffille. 25 vuotta sitten hän löysi tiensä Nuutajärvelle, jonne hän perusti Alma Jantusen kanssa lasistudio Lasisirkuksen.
Tänä vuonna 50 vuotta täyttävä Rantasalo tunnetaan sekä Suomessa että kansainvälisesti taiteilijana, joka yhdistää töissään kaksi hallitsemaansa materiaalia.
– Tein jonkun aikaa pelkkää lasia, koska se oli niin paljon hauskempaa ja nopeampaa, mutta lasin rajat tulivat tavallaan vastaan. Joitain asioita ei vain voi tehdä lasista.
Metallin ja lasin käyttäytymisessä on paljon samaa. Kuumina ne ovat muotoiltavissa, mutta eivät toisiinsa yhdistettävissä.
– Aina välillä sitä miettii, että asioita voisi tehdä vähän helpomminkin. Ratkaisu on kuitenkin aina löytynyt.
Parin viimevuoden aikana Rantasalo on työstänyt lasisia käsiä, jotka ikään kuin puhkeavat kukkaan metallisista maljakoista. Idea pohjaa 70-lukulaiseen sosialismin tunnusmerkkiin: nyrkkiin puristettuun käteen.
Töillä on mm. sellaisia nimiä kuin Maastokelpoinen bussirahanpyytäjä ja Tuotesijoitettu sivullinen suunnannäyttäjä.
– Vaikka mentäisiin vakavilla aiheilla, haluan, että työt herättävät hymyä. Niissä on semmoinen letkeys ja huumori, sanoo Rantasalo.
Hän kertoo tituleeraavansa itseään nykyään viihdetaiteilijaksi.
– Se on vähän vitsi, mutta pitää osittain paikkansa. HÄSA
Johannes Rantasalo: Live in Museum 28.10. asti.
”Kaikki absurdi on tosi lähellä sydäntä. On ihan sama onko se kirjallisuutta, elokuvaa tai kuvataidetta.”
Ella Varvio: Seikkailuja 11.11. asti.
”Tässä näyttelyssä on kyse matkasta. Joka paikasta tarttuu jotain omaan tekemiseen. Ihan teknisellä tasolla, mutta myös visuaalisia innoitteita.”
Opiskelija Ella Varvio osallistui vuonna 2011 Ruotsissa workshopiin, joka keskittyi Graal-tekniikkaan.
– Se oli tosi iso elämys! Ahaa-hetki, että tätä haluan tutkia enemmän.
Graal-tekniikassa lasiesine puhalletaan kahteen kertaan. Aihio koristellaan kaivertamalla, maalaamalla tai painokuvilla, minkä jälkeen se lämmitetään uudelleen ja poimitaan puhalluspilliin. Kun siihen kerätään uusi kerros lasia, jäävät kuva-aiheet lasikerrosten väliin.
Joskus kuva laajenee, venyy ja vanuu liian holtittomasti.
– Kohtalaisen monimutkainen tekniikka, myöntää Varvio.
Aalto-yliopiston Taiteiden ja suunnittelun korkeakoulusta kolme vuotta sitten valmistuneen Varvion töitä on nyt esillä Suomen Lasimuseon parvella. Näyttelyn nimi on Seikkailuja.
Nimi viittaa sekä oppimispolkuun että maailmalla matkustamiseen. Näyttelyn työt ovat syntyneet mm. Riihimäellä, Helsingissä, Tampereella, Nuutajärvellä, Ruotsissa, Unkarissa, Venäjällä ja Yhdysvalloissa.
Viimeksi New Yorkista palannut Varvio odottaa malttamattomana, että hän pääsee työstämään sieltä tekemiään piirustuksia lasitöiksi.
– Olen havainnoija ja piirtäjä, joka yhdistää piirroksen maailman lasiin.
Graal-tekniikan lisäksi lasin kaivertamisen taitava Varvio mieltää itsensä sekä käsityöläiseksi että taiteilijaksi.
– Joskus kuvan viesti kasvaa niin vahvaksi, että tekniikka jää toissijaiseksi. Silloin liikutaan enemmän taiteen kuin käsityöläisyyden kategoriassa.
AsiasanatElla Varvio Johannes Rantasalo Suomen lasimuseo