näköisiä kulmia: Kultainen lamppu
Siskolla on ihana kultainen Lisa Johansson-Papen lamppu. Lampun kulta ei ole plingpling -kultaa, vaan himmeää ja enemmän messingin sävyistä. Lampun pienen pienet reikäkuviot näkyvät valon ollessa päällä. Sen sisäpuoli on valkoinen, joten se heijastaa tehokkaasti valoa. Tämä 1947 suunniteltu klassikko sopii upeasti vanhan kerrostalon henkeen.
Ihastelimme lamppua ja kesäistä Helsinkiä koko perheen voimin pidennetyn viikonlopun ajan. Lennätimme siskon leijaa, tutustuimme Suomenlinnan Vesikko -sukellusveneeseen ("hui, miten jännää", pojat tykkäsivät) ja nautimme ystävien kanssa seurustelusta. Poikien laskujen mukaan ajelimme 11 kulkuvälineellä: lentokoneella, ratikalla, metrolla, laivalla, bussilla, hissillä, autolla ja junalla (laskut menivät ehkä vähän sekaisin).
Kultainen lamppu on ehdottomasti parempi kuin "tylsä" valkoinen! Se tuo jotain rikkonaisuutta pelkistettyyn ympäristöön, ja sopii loistovasti yhteen koivuisen ruokapöydän kanssa. Meidänkin koti kaipaa jotain kultaista särmää...
Meidänkin koti kaipaisi kultaista särmää. Edullisesti sitä saisi kun kävisi ostamassa kultaista spraymaalia ja suhauttaisi jonkun vanhan lampun, mutta minkä...
Tunnisteet: Matkoilla, siskon kotona
Anonyymi 21. toukokuuta 2013 klo 17.48
Vau, todella kaunis lisä muuten niin harmoniseen huoneeseen, tuo juuri sitä pientä sähäkkyyttä! Projektina valaisimet-voi mitä hommaa. Olen täysin innostunut valaisimista, vaikka olen ne juuri klassikoina hankkinut eli valaisimet ovat toosi tarkkaan harkitut. Mutta lisää jostain syystä hankin aina, jos vaikka jonkun paikkaa vaihdan.. No, onneksi on oma talo, oma lupa;) Ja todella, tuo spraypurkki on kätsyä, vähän vaikka mihin,
Hanna 24. toukokuuta 2013 klo 15.39
Eikös vaan Sari:)? Mitä klassikkovalaisimia teillä roikkuu? Niin ja designiinhan kannattaa sijoittaa, niihin ei kyllästy koskaan:.
Tickler 22. toukokuuta 2013 klo 7.20
Tuo on yksi mun lempilamppuja. Pakko kertoa tarina niihin liittyen.
Olin perustamassa uutta (ja poikkeaavaakin) yksikköä entisellä työpaikallani. Sisustusarkkitehti oli löytänyt kolme noita Papen lamppua alkuperäisenä muistaakseni jostain lopettavasta optikkoliikkeestä. Niistä lähti muodostumaan koko toimiston sisustus.
Meillä kävi asiakkaana lamppufirman miehiä, jotka ihastuivat lamppuihin ja päättivät yrittää saada lamput uustuotantoon. En tiedä, oliko siis toimistollamme jotain tekoa sillä, että lamppuja saa taas?
Itseä harmittaa eniten, että tuon yksikön lopetettua joku oli vienyt lamput kotiinsa. Olisin yhden niistä ostanut itselleni muistoksi suuresta projektista.
Hanna 24. toukokuuta 2013 klo 15.37
Ihana tarina, ehkä juuri siksi niitä saa uudestaan. Ja tarina oli toinen, johon liittyi design-lamppu ja työpaikkasi:), vieläkö niitä löytyy lisää?
Tickler 24. toukokuuta 2013 klo 19.35
Itse asiassa liittyy kolmaskin...
http://verawanda.blogspot.fi/2011/01/haaveiden-toteuttamista.html
Anonyymi 25. toukokuuta 2013 klo 10.28
Meiltä löytyy näitä mukavasti blogeissakin vilahtaneita valaisimia, Artemidet seinä-ja pöytävalaisimina, Secton 4200, vanha kunnon Lokki, Normit,Modern Art ja muutama vanha Artekin käsigranaatti, mustana, eli melkoisen klassikoita ovat. Ja juuri siksi niistä pidänkin, niihin ei kyllästy koskaan, ovat sijoitus.Kartellin FLY löytyy keittiöstä. Vielä kovasti himoitsen Artemiden suurta Tolomeo-valaisinta, Jielden pöytävalaisinta lastenhuoneeseen sekä Jacobsenin AJ-seinävalaisimia. Tom Dixonitkin kovasti viehättävät, mutta ensin täytyisi olla paikka niille.Ja seiska-tuolit meilläkin on muutes keittiössä, kuinkas muuten. Klassikot ovat syystä klassikoita, onneksi.
Anonyymi 25. toukokuuta 2013 klo 11.06
Niin ja edellisen kirjoitti Sari...