Rise, shine and run: Kiitollisuus
Hupsistakeikkaaa ja aikaa vierähti edellisestä kirjoituksesta lähes kuukausi.. No, tästä blogin päivittelystä en ole kummempaa stressiä ottanut; kirjoittelen kun ehdin.. Tuoreita kuulumisia sen verran, että kuume iski minuun tänään! En ole aikoihin joutunut reilussa 38 asteen kuumeessa kärvistelemän, joten olo on aikas kamala. Aamulla heräsin jumisiin lihaksiin ja ajattelin, että eiliset salitreenit ovat todellakin menneet perille ja tottakai sitä piti lähteä juoksemaan sunnuntain pitkä lenkki. Juoksu oli tahmeaa ja kotiin päästyäni olin ihan rikki mutta vieläkään en ajatellut olevani kipeä.. Vasta reilu tunti sitten päätin mitata lämmön, sillä ei minulla ihan nän paljon pitäisi lihaksiin sattua; no, en yhtään enää ihmettele, kun koko päivän on ollut vetämätön olo. Nyt siis peiton alle nukkumaan ja parantelemaan tauti pois.
Sitten itse aiheseen (vaikkei tämän hetkinen olotila ehkä aihetta vastaa): kiitollisuudesta ja miten yksinkertaisista pikkuasioista pitäisi aina välillä muistaa olla kiitollinen. Uskon myös kiitollisen ihmisen vetävän puoleensa enemmän hyviä juttuja, kun ihmisen, joka aina vain valittaa, eikä näe missään asiassa hyvää.. Voi olla, että jonkun mielestä tämä teksti on täyttä bullshittiä mutta itse pidän asiaa tärkeänä ja haluan siitä kirjoittaa.
Me suomalaiset tykkäämme valittaa. Meillä on niin paljon valituksen aiheita: sää, työt, perhe, lapset, ystävät, niin ja vielä kerran sää. Varmasti aiheita on vieläkin enemmän mutta en nyt enempää keksi tähän hätään. En tiedä valitetaanko muissakin maissa yhtä paljon, vai kenties enemmän?!?
Onhan meillä suomalaisilla oikeus valittaa, kun asiat ovat täällä niin "huonosti"! On pimeätä, märkää, kylmää ja taas pimeätä.. Onhan se aika kauheeta, ei varmaan asiat voisikaan olla huonommin, kun heräät aamulla kännykän kelloon, omasta lämpöisestä sängystä ja huomaat, että ulkona on pimeätä ja vettä tulee tuutin täydeltä.. Sinun Tarvitsee vielä lähteä töihin ja töissähän on aina pas***, varsinkin maanantaisin.. jepjep, voi olla tuttua tekstiä monelle..
En tarkoita, että asioihin tarvitsisi aina suhtautua niin "IHANAA"!!!- asenteella ja etteikö elämässä välillä olisi kausia, jolloin tekisi mieli vain jäädä sinne peiton alle nukkumaan. Kyllä se pieni vi****s kuuluu elämään ja se on fine mutta muista myös olla aidosti kiitollinen pienistä arjen asioista. Listasin muutaman itselle tärkeän kiitollisuuden aiheen ja haluan jakaa ne kanssasi. Suosittelen myös sinua listaamaan ylös asiat, joista olet kiitollinen, voit sitten "huonoina päivinä" lukea listaa läpi ja todeta, etteivät asiat ehkä olekaan niin huonosti.
Ollaan kiitollisia meidän maasta, Suomesta. Meillä on oikeasti asiat aikaa hyvin. Voidaan liikkua pihalla ilman, että tarvitsee pelätä joutuvansa ammutuksi tai jonkun hullun uhriksi (valitettavasti näitäkin joskus on mutta pääasiassa saamme elää aikas huolettomasti). Voidaan kouluttautua vaikka kuinka korkealle, ilman että vanhemmat olisivat rikkaita, saadaan apua taloudellisesti valtiolta jos tarvitsee yms.. En sanonut, että Suomessa olisi asiat TÄYDELLISESTI mutta on meillä asiat aika kivasti <3.
Ollaan kiitollisia meidän neljästä vuodenajasta <3. Ainahan talvella on liian kylmä tai lunta on liian vähän tai liikaa, kesällä on liian kylmä tai liian kuuma :D. Mutta ohan se siistiä, kun välillä on vähän erilaiset maisemat, pääsee nauttimaan syksystä, talvesta ja keväästä. Kesäihmisenä toki rakastan lämpöä yli kaiken mutta olisiko se ikuinen kesäsään täydellistä? En usko.
Olen kiitollinen työstäni ja mahtavista asiakkaistani, jotka saavat jokaisesta työpivästä aina hieman paremman <3.
Mulla on ihania ystäviä, joista olen erittäin kiitollinen <3. He ymmärtävät, vaikka välillä arjen kiireet vievät (muka) liikaa aikaa, eikä ehdi näkemään.. Kiitos, että olette olemassa!
Olen kiitollinen perheestäni; siskoista, joiden kanssa pidetään yhtä<3, äidistä, joka on aina huolehtinut <3, isästä, joka aina kannustanut yrittämään <3.
Olen kiitollinen Ramista, joka reilu kahdeksan vuotta sitten "vei jalat alta" ja on siitä lähtien huolehtinut sekä tukenut minua joka asiassa, hänen kanssa on ollut, on myös edelleen, mahtavaa jakaa arjen iloja ja suruja<3. Ramin kautta olen saanut myös huippuappivanhemmat, jotka ovat ottaneet minut perheeseensä kuin oman lapsen, kiitos <3. Olen kiitollinen Chilistä, joka piristää jokaista päivää iloisella hännän heilutuksellaan ja on aina niin ihana<3.
Muista olla kiitollinen myös tärkeimmälle henkilölle elämässäsi: itsellesi!
Olen kiitollinen kropalleni, joka kestää mm. rääkkitreenejä, liian vähäisiä yöunia (aina välillä), hierontatyötä. Kroppani on myös sen verta fiksu, että palauttaa minut "maan pinnalle" aina välillä; lykkäämällä jonkun pienen vastoinkäymisen, esimerkiksi tämän kuumeen.. :D
Paljon jäi kiitollisuuden aiheita kirjoittamatta mutta tässä oli alkuun muutamat tärkeimmät..
Kiitos vielä sinulle mielenkiinnostasi <3.
Lähde: Google.
Lähettänyt Minna Juusela klo 18.34
Tunnisteet: Deep talk, kiitollisuus