Pussinäädän kirjablogi: Kirjankannet
Riikka 5. heinäkuuta 2012 klo 11.59
Sen verran haluan kommentoida, että BTJ:n kohdalla ei voitane syyttää kustantamoa ihan samasta rikkeestä, kuin esimerkiksi Robin Hobbin kirjojen kohdalla. Ulkomaisia tieteiskirjailijoita kun on kuitenkin kirjastoammattilaisten ammattikirjallisuutta, jota ei käytännössä koskaan myydä kannella vaan sisällöllä. Kun kansi ei ole se, millä myydään, ei rahaa haluta tuhlata kalliiseen hienoon kansitaiteeseen.
Tätä voisi verrata esimerkiksi sanomalehtiin: kioskeista/kaupoista ostettavilla lehdillä, kuten iltapäivälehdillä on tärkeää tehdä vetävä kansi, koska juuri kansi on se, millä tuote myydään. Kotiin tilattavien lehtien (kuten Helsingin Sanomat) kohdalla puolestaan tuotteen myynti on pääasiassa jo tehty siinä vaiheessa, kun asiakas saa yksittäisen lehden käteensä. Tällöin kansi voidaan uutisten sijasta täyttää kannattavammalla tavalla eli mainoksilla.
Sini 5. heinäkuuta 2012 klo 13.24
Ulkomaisia tieteiskirjailijoita: Minusta tuo kuva on valittu ironisesti, koska se on niin stereotyyppinen. Tuollainen kuvahan normijästillä on tieteiskirjallisuudesta.
Pussinäätä 5. heinäkuuta 2012 klo 19.18
Riikka, tottahan tuo on. Mutta vielä helpommalla ja ehkä halvemmallakin olisi päästy, jos kirjan kannessa pelkästään lukisi kirjan nimi ilman kuvaa. Lopputulos myös olisi tyylikkäämpi.
Sini, kritiikkini ei oikeastaan kohdistu niinkään kuvan aiheeseen kuin toteutustapaan, se on nimittäin mielestäni huonosti piirretty.
Riikka 6. heinäkuuta 2012 klo 9.58
Ihan totta, pelkkä tyylikäs teksti olisi hienompi. Lähinnä ehkä kommentoinkin sitä lähtökohtaa, josta näitä kansia tehdään, en niinkään estetiikkaa. Koska faktahan on, että tuo on suhteellisen kökkö kansi.