Kirjoihin kadonnut: Fiona Barton: Leski
"Jokainen on nähnyt hänet. Hirviön, josta lööpit kirkuvat. Miehen, jota syytetään kammottavasta rikoksesta. Mutta onko kukaan kiinnittänyt huomiota naiseen hänen vierellään?
Mutta nyt mies on kuollut ja Jean on vapaa kertomaan tarinansa niin kuin hän itse haluaa. Se on tarina, josta kaikki toimittajat kilpailevat. Mutta millaisia salaisuuksia leski on valmis paljastamaan? Entä mihin totuuteen hän itse uskoo?"
Fiona Barton, toimittaja-kirjailija, nostaa esille sen, mitä monet meistä ovat varmasti joskus pohtineet. Mitä kokee nainen kauheuksiin pystyneen miehen rinnalla? Mitä nainen ajattelee media myllytyksessä ja tuntee salaisuuksien tullessa ilmi? Mikä saa hänet seisomaan miehensä rinnalla kaiken keskellä - rakkaus vai pelko? Onko hän tiennyt kaiken aikaa vai kieltäytynyt uskomasta kaiken sen mitä on ollut silmien edessä? Vai onko miehen pimeä puoli tullut vaimolle täytenä yllätyksenä? Näihin kysymyksiin saa vastauksen ainakin tämän psykologisen trillerin sivuilta. Barton on onnistunut tuomaan genren kentälle uusia tuulia avaamalla aivan uuden näkökulman tapahtumiin.
Jean Taylorin, eli minäkertojana olevan lesken lisäksi, tapausta käsitellään muistakin näkökulmista. Ääneen pääsee toimittaja Kate Waters, jolle Jean Taylor päätyy antamaan yksityishaastattelun miehensä kuoleman jälkeen. Myös tapausta alusta asti tutkimassa ollut rikospoliisi Bob Sparkes valottaa tutkinnan kulkua lukijalle. Äänensä saa kuuluville myös siepatun tytön, Bellan, äiti Dawn Elliot. Tarina on vetävästi kirjoitettu, se pakottaa ahmimaan sivuja vauhdilla, uteliaisuus herää jo kirjan alkutaipaleella, eikä se hellitä otettaan ennenkuin kaikki on selvinnyt.
Kirjan psykologinen ulottuvuus on kiehtova ja se oli mielestäni kirjan parhainta antia. Jean on hahmo, josta ei heti pääse selville. Hän tietää miehensä "höpsötyksistä", mutta on osittain sokea niille omasta tahdostaan. Jean ja Glen kärsivät lapsettomuudesta, joka on kipeä haava Jeanin sielussa. Glen puolestaan on narsistin perikuva, joka on alistanut vaimonsa täysin. Silti avioliiton pinnan alla väreilee ja tarinan keriytyessä auki, täydellisenä pikku vaimona esintyynyt Jean saa uusia tummempia sävyjä. Muut kirjan hahmot jäävät ikävästi kuitenkin Jeanin varjoon.
Leski on jännittävä ja takuuvarmasti viihdyttävä psykologinen trilleri, jonka parissa lukija viihtyy hetken jos toisenkin. Lukeminen on nopeaa ja vaivatonta, eikä kirjaa malta laskea millään käsistään. Vaikka kirjassa käsitellään ahdistaviakin asioita, kuten lapsipornoa ja pedofiliaa, niin tapahtumien kuvailu ei mene liian yksityiskohtaiseksi ja jättää paljon lukijan oman mielikuvituksen varaan. Voisin sanoa, että Leski on varsin lukijaystävällinen rankoista aiheista huolimatta. Voin siis suositella tätä, varsinkin jos kaipaa jotain uutta luettavaa genren sisältä.
Annan kirjalle 3,5 / 5 pistettä! Osallistun kirjalla Helmet-lukuhaasteeseen ja kuitaan kohdan vuonna 2018 ilmestyneestä kirjasta.
Alkuteos: The Widow (2016)
Lähettänyt Aletheia klo 14.03
Tunnisteet: Fiona Barton
Leena Lumi 22. maaliskuuta 2018 klo 18.18
Oikein kiinnostava ja mikä kansi<3