Vantaan köyhien paneelissa puhuin itsensä työllistäjien tilanteesta erityisesti taiteilijanäkökulmasta. Tähän laajan kattokäsitteen ryhmään kuuluu niinkin erilaisia ammattiryhmiä kuin konsultit, rakennusalan yrittäjät, eri alojen taiteilijat jne. Vuonna 2013 meitä oli peräti kuusi prosenttia työväestöstä, ehkä siitäkin syystä STM ja TEM ovat julkaisseet meitä koskevat raportit parin vuoden sisällä. Emme ole näkymättömiä, meidät pitää huomioida politiikkatoimin!
Korostin myös ilmaisten tai edullisten ja julkisesti tuotettujen sote-palveluiden ja koulutuksen tärkeyttä sosiaalisen nousun mahdollistajana - näin lahjakkaat työläisperheiden lapset voivat edelleen hankkia akateemisen koulutuksen.
Kysymys on talouspoliittisesta linjanvalinnasta: haluammeko lisätä eriarvoistumista vai panostaa terveyseroja kaventavaan, oikeudenmukaisempaan hyvinvointivaltioon. Uskon jälkimmäiseen vaihtoehtoon: kysymys on myös laajemmasta eurooppalaisesta linjanvalinnasta, jonka Suomen uusi hallitus voi halutessaan katkaista. Nyt olisi aika panostaa julkisen kysynnän lisäämiseen ja palveluiden parantamiseen leikkaamisen ja säästämisen sijasta. Kysymykseen julkisuus/yksityisyys esimerkiksi Palkansaajien tutkimuslaitoksen raportti vastaa: ulkoistaminen ei ole osoittautunut tehokkaaksi, se on heikentänyt sote-palveluiden laatua.
Hyvinvointivaltion kaikille ilmaiset sote-palvelut ja koulutus pidetään yllä saattamalla pääomaverotus progressiiviseksi, yhteisövero voimaan ja kiristämällä ylimpien tuloluokkien tuloverotusta.
Loppukysymykseen Miksi minua kannattaa äänestää? vastasin: koska olen kielitaitoinen ja koulutettu, seuraan kansainvälistä politiikkaa ja yhteiskunnallisia asioita, koska olen kaikkein haavoittuvimpien ja itsensä työllistäjien puolella ja kannatan oikeudenmukaista yhteiskuntakehitystä.
itsensä työllistäjät SKP taiteilijat Vantaan köyhät