Taudinaiheuttaja: Maltokaarivirus
Maltokaariviroosi on noussut viime vuosina Y-viroosin ohella merkittävimmäksi perunan virustaudiksi. Tauti heikentää, muista virustaudeista poiketen, perunan laatua aiheuttamalla mukulan maltoon ruskeita kaaria.
Maltokaariviroosi on maalevintäinen tauti, joka on levinnyt hyvin laajalle perunan tuotantoon. Kerran peltoon päästyään tauti säilyy siinä tiettävästi lähes ikuisesti.
Taudinoireiden määrä vaihtelee suuresti vuosittain kasvuolosuhteista ja käytetystä perunalajikkeesta riippuen. Lajikkeilla ei tiedetä olevan varsinaista taudinkestävyyttä, mutta niiden taipumus näyttää taudin oireet infektion tapahduttua vaihtelee suuresti.
Maltokaariviroosi aiheuttaa nimensä mukaisesti mukulaan kaarimaisia tai rengasmaisia maltovikoja. Sairaasta siemenestä kasvaneen kasvin lehdet muodostavat kiinteän lehtisykerön, josta tauti on saanut kuvaavan englanninkielisen nimensä (moptop). Selvät kasvusto-oireet ovat kuitenkin meillä melko harvinaisia.
Maltokaarivirus säilyy perunamaassa ja tartuttaa perunaa maassa asustavan ja perunan kuorirokkoa aiheuttavan Spongospora subterranea - sienen avustuksella. Tällainen toisen eliön, nk. vektorin, avulla leviäminen on tyypillistä kaikille kasveja tartuttaville viruksille. Virus säilyy maassa hyvin pitkiä aikoja Spongospora-sienen kestoitiöissä. Kestoitiöt muodostavat kosteassa maassa parveiluitiöitä, jotka tartuttavat perunan juuria ja mukuloita ja levittävät samalla maltokaariviroosin niihin.
Mukulaan muodostuvat ruskeat kaaret ovat perunan puolustusreaktio sen yrittäessä eristää viruksen tartuttaman alueen. Terveen ja sairaan mukulan osan välinen rajasolukko näkyy tällöin tyypillisinä ruskeina kaarina. Maltokaariviroosia sietävillä lajikkeilla tällaista rajasolukkoa ei muodostu ja mukula näyttää siksi täysin terveeltä.
Tauti leviää uusille peltolohkoille pääasiassa sairaassa siemenessä ja sen mukana kulkeutuvan maa-aineksen sisältämissä Spongospora-sienen kestoitiöissä. Koska tauti voi esiintyä perunassa täysin oireettomana, siemenen näennäinen terveys ei takaa sen täydellistä tautivapautta.
Maltokaariviroosia esiintyy perunassa eniten runsassateisten kesien jälkeen, johtuen siitä, että kosteat olosuhteet hyödyttävät vektorina toimivaa Spongospora-sientä. Toisaalta taudinoireet tulevat näkyviin mukuloissa herkimmin suhteellisen korkeassa lämmössä, joten lämmin syksy yleensä lisää tautisuutta.
Perunamaa, johon maltokaariviroosi ei ole vielä levinnyt, täytyisi suojella tartunnalta kaikin keinoin. Se onnistuu vain käyttämällä johdonmukaisesti tervettä siementä. Kaikkein varmimmin tervettä on uusi sertifioitu siemen, koska siementuotantotiloilla tautia ei juuri esiinny. On muistettava, että taudinoireeton siemen voi olla piilevästi viruksen saastuttamaa, joten ainoa tapa estää varmasti taudin siirtyminen peltoon on käyttää viljelyssä vain sellaista siementä, joka on tuotettu todistetusti taudittomissa olosuhteissa.
Maltokaariviroosin saastuttamassa pellossa voi perunan viljelyä jatkaa, kunhan käyttää lajikkeita, joissa taudinoireet eivät näy.
Taudin leviämistä pystyy rajoittamaan pitämällä huolta siitä, että saastuneen maan multaa ei pääse siirtymään missään yhteydessä terveeseen maahan.