Polkkapossu: Vanha pangasiuspää natisee
Jos joskus olen puhunut pangasiuksen puolesta, olen varmaan ollut kevyessä pasuunassa tai muuten vaan syyntakeettomassa mielentilassa. Pangasius on siis etupäässä Vietnamista tuleva makean veden vaalea kala, jota usein näkee verrattavan kuhaan. Mukava eväkäs sinänsä, että kalatiskiin päätyvistä paloista ei löydy ruodon ruotoa.
Mutta että verrataan kuhaan?!?!?! Mitä helvettiä? Vaikka moni keittiömestari olisikin jäänyt pangasiuskoukkuun, niin haistatan huilut, katkon ne ja tungen yhtä mustaan paikkaan kuin se paikka, josta pahin haistamani huilu on tullut. Pangasius on totaalisen syvältä ja ainoa positiviinen asia ruodottomuuden ohella on hinta. Tosin kuhafileestäkin saa ruodot pois viidessä sekunnissa, joten se pangasiuksen toisesta valtista.
Asia on kaivertanut meikäläistä jo sen verran pitkään, että päätin tehdä tänään pientä empiiristä komparatiivista kenttätutkimusta kvalitatiivisin metodein. Parasta tässä lähestymistavassa on, että alkuun minulla voi olla joku hauska hypoteesi, kuten että pangasius on paskaa. Hypoteesi on kuitenkin mukautuva ja jos tulen toiseen tulokseen, voinkin päättää, että pangasius onkin hyvää. Tai ehkä tässä tutkimuksessa maksimissaan hyvää paskaa. Erittäin tärkeää on, että tutkija pääsee mahdollisimman lähelle tutkimuskohdettaan eli kuhaa ja paskaa ja hänellä on siihen/niihin kontakti. En nähnyt asiaa juurikaan ongelmalliseksi, vaikka kontakti jäikin hyvin platoniselle jyrkänteelle.
Päätin siis heittää uuniin kaksi kalaa samalla ohjeella - koska olette niin fiksuja, arvasittekin jo varmaan, että sinnehän meni kuha ja pangasius.
Lopputulos oli aivan mieletön yllätys ja olenkin ihan töpötissäni: kuha oli nimittäin sarvipaholaismaisen hyvää ja pangasius maistui totaaliselta paskalta. Aika yllättävää tosiaan. Harvemmin muuten jää kala syömättä, mutta tällä palasella voin pyyhkiä pahalta haisevan naapurini kainalot, tulee siitäkin sentään jotain uusia tuoksuja hissiin.
Mutta kuten sanottua, kuha oli hyvää, joten tällä ohjeella tekemään. Valmista n. 20 minuutissa ja siinäkin aktiivista tekoaikaa muutama minuutti.
Pesto-katkaraputäytteiset kuharullat
lusikallinen pestoa
isompi lusikallinen majoneesia
pienempi lusikallinen raastettua parmesaania
Knyllaa uuni kuumenemaan 190 astetta. Sekoita pesto, majo, parmis ja sulatetut ravut. Levitä fileen päälle, rullaa ja kiinnitä cocktailtikulla. Heitä uuniin n. 13 minuutiksi. Kaada käteen oliiviöljyä, hiero käsiä yhteen, ota tassuusi reilusti rucolaa ja pyöritä palloksi. Tarjoa kalan kanssa. Peruna-palsternakkamuusikaan ei tee pahaa, mutta sitten voit unohtaa 20 minuutin valmistusajan.
Ja jos joku haluaa tosi hyvän kastikkeen tähän, niin suosittelen voista siiderikastiketta. Nostanpa senkin nyt vaikka tähän messiin vanhasta postauksesta.
Voinen siiderikastike
Jams perjantaina, syyskuuta 19, 2008
Kiitos tästä, huikeaa toimintaa! Olen täysin yhtä mieltä, kyllä kuha vie voiton.
--KATA-- perjantaina, syyskuuta 19, 2008
En mitenkään ymmärrä tuota kuha-pangasius vertausta.
Pangasius on paskaa!
Polkkapossu sunnuntaina, syyskuuta 21, 2008
Vai pitäisköhän sille antaa vielä mahdollisuus? Höhöhöhööö, no ei tod!
Sari sunnuntaina, syyskuuta 21, 2008
Joo joo, kuule ihan suosittelen pysymään kuhassa. Ihan siitäkin syystä, että pangasius tulee aivan liian kaukaa lautsillimme ja tuhoaa ympäristöään sillä tavalla muutenkin kuin vain maistumalla pahalle
Emma maanantaina, syyskuuta 22, 2008
Täytyi tulla kiittämään reseptistä! Meillä herkuteltiin sunnuntailounaalla kuharullilla ja kastikkeella, johon tosin siiderin sijaan kippasin lauantai-illalta jääneen valkkarinlopun. Nopeaa ja helppoa ja hyvää =)
Lisukkeeksi tein kukkakaali-palsternakka-muusia, jota mies aluksi epäillen vilkuiltuaan lappoi vielä santsiannoksenkin...
Pangasius vierailee valitettavan usein työpaikan ruokalassa. Kertoo kaiken sen kuppilan tasosta. Uh. Halpaa mutta pahaa.
lurkki maanantaina, syyskuuta 22, 2008
pangasius on paskaa. ainoa kala karpin ohella mistä en pidä.
Polkkapossu maanantaina, syyskuuta 22, 2008
Sari, mahtaakohan pangasius itsekään tietää, että se tuhoaa ympäristöämme. Koko oletettu ilmastonmuutos on varmaan sen vikaa.
Emma, kiva että joku joskus kokeilee täällä kirjoitettuja reseptejä. Alkuun aloin pitää blogia vähän niinkuin itselleni, mutta jossain vaiheessa tajusin, ettei se nyt enää niin mene. Nykyään kirjoitan täysin teille, tietty. Ja hei Emma katos, äijät on vähän semmosia, että niille ei kannata kertoa ihan kaikkia ruoan ainesosia. Sitten kun on vähän koulutettu kaikki on jo paljon helpompaa.
Olis muuten kiva saada joku sanomaan tähänkin kommentointiketjuun, että pangasius on hyvää.
Anonyymi maanantaina, syyskuuta 22, 2008
Here my dear, pangasius on hyvaa.
Aurinkotuuli tiistaina, syyskuuta 23, 2008
Oijee, tätä söisin ennen kuin selkääni ottaisin... eli NAM! Ehkäpä joskus kokeiluun, jos opiskelijan budjetti fisun kestäisi.
Polkkapossu tiistaina, syyskuuta 23, 2008
Hekoheko, tilauksesta sanottu. Mutta jos joku tarkoittaisikin sitä!
Aurinkotuuli, lupaan olla piiskaamatta. Ennen ruokaa ainakin.
amaria tiistaina, syyskuuta 23, 2008
Ei pangasius minusta niin kauheaa ole. Olen usein ostanut sitä, kun se on niin halpaa. Minä vaan paistan sen pannulla ja puristan sitruunamehua päälle.
Kari torstaina, syyskuuta 25, 2008
Kaikenmaailman pingo-pango-pongo-kalojen tuonti pitäisi ehdottomasti kieltää jo ympäristösyistä. Jostain syystä kaupat ovat kuitenkin innostuneet tuuppaamaan tuota pangasiusta tiskeihin oikein tarjouskampanjoiden voimalla. Onhan se tietysti jonkun mielestä hienoa, että eksoottista kalaa saa jopa edullisemmin kuin silakkaa, mutta ainakin allekirjoittanut syö mieluummin vaikka pakasteseitä kuin pangasiusta.
Onneksi asun seudulla, jossa kuhaakin voi ostaa suoraan kalastajalta. Kaupan portaan välistävedon jälkeenhän kuha taitaa jäädä tavallisen kaupunkilaisen näkökulmasta herrojen herkuksi.
Polkkapossu torstaina, syyskuuta 25, 2008
Amaria, ihmettelinkin jo puolustajien vähyyttä. Tai en oikeastaan :D
Karisana, sitä paitsi ei pakasteseissä ole edes mitään vikaa. Hurjan aliarvostettu kala. Tuntuu muuten jo siltä, että pakasteseistä on tullut ihan oma kalalajinsa.
Anonyymi maanantaina, elokuuta 31, 2009
Pangasiushan on niin mieto kala maultaan,että miten se muka voi maistua pahalta. Kävin äsken hakemassa muutaman fileen ja kilohinta oli 3,99 € kilo. Sopii lomautetunkin kukkarolle. Paistan ne voissa pannulla, sitten sitruunapippuria vähän ja tuoreesta sitruunasta mehua päälle. Maustamatomasta jogurtista sitruunainen kastike. Aah! Ei muuten maistu paskalle.
Anonyymi tiistaina, syyskuuta 01, 2009
Ei tuu kuha kalliiksi meillä päin, appiukko kantaa fileitä sen verran kun vaan kerkiää syödä. Ja kuulostaa kyllä hyvältä tuo ohje, eipähän ois aina vaan sitä voissa pannulla paistettua versiota. :)