Maistuis varmaan sullekin!: Limoncello eli sitruunalikööri
Limoncello eli sitruunalikööri
Vapun edellä sitruunat ovat aina halpoja, joten tänä vuonna ostin niitä ison pussillisen. Muutama sitruuna meni perinteisen vappusiman raaka-aineeksi, loput käytin hieman hitaamman ja väkevämmän juoman valmistamiseen. Tein siis sitruunalikööriä. Limoncelloa on tullut joskus aina kaupasta ostettua, ja oli kiva kokeilla millainen ero on valmiilla ja omatekoisella. Omatekoisessa liköörissä on ehdottomasti aidompi sitruunan maku. Kesähelteillä Limoncello maistuu hyvin jäähdytettynä ja saa siitä hyvän pohjan myös raikkaan sitruunaisille juomasekoituksille. Sitruunaliköörin valmistus on kaiken vaivan arvoista.
10 sitruunaa
0,7 - 1 kg sokeria
Kuori hyvin pestyistä sitruunoista keltainen kuori ohuelti perunankuorimaveitsellä, ja laita kuoret pulloon tai purkkiin. Kaada päälle viina ja anna purkin olla ikkunalaudalla kaksi viikkoa. Siivilöi kuoret pois. Kiehauta vesi, ja lisää sokeri. Kun sokeri on sulanut joukkoon, jäähdytä sokeriliemi. Sekoita sitruunalla maustunut viina sekä jäähtynyt sokeriliemi keskenään. Pullota ja säilytä viileässä. Maku vain paranee ajan myötä.
Jael 13. kesäkuuta 2013 klo 12.53
Täällä monet tekevät omaa limoncelloa,etenkin sellaiset onnelliset joila on omia sitruunapuita.Ihan hyvää on limoncello aina välillä:-)
Maistuis varmaan sullekin! 13. kesäkuuta 2013 klo 19.26
Olisipa ihanaa tehdä likööriä omista sitruunoista. Täällä voi moisesta vain haaveilla, mutta onneksi kaupasta sentään saa sitruunoita ympäri vuoden. Hyvää, raikasta ja sitruksista limoncello on. Pidän.:)
Taru 13. kesäkuuta 2013 klo 13.03
Näyttää aivan ihanalta! Sisko harrastaa myös likööreitä, varsinkin raparperista ja mansikasta, ne on niin hyviä :) Olkoon tämä vinkkinä kaikille joilla on paljon raparperia ;D
Maistuis varmaan sullekin! 13. kesäkuuta 2013 klo 19.28
Nättiä keltaista tästä tuli.:) Likööreitä tulee jonkun verran tehtyä itse. Nytkin on yksi kokeilu menossa. Siitä ehkä myöhemmin, jos tulee juotavaa.;) Raparperi ja mansikka olisi varmasti hyvää, yhdessä ja erikseen. Raparperilikööriä hieman jo harkitsinkin, mutta ehkä jätän ensi vuoteen, kun noita omia likööreitä on sen verran...
Melody 13. kesäkuuta 2013 klo 14.28
Ihana väri! Limoncelloa olen usein käyttänyt jälkiruoissa.:)
Maistuis varmaan sullekin! 13. kesäkuuta 2013 klo 19.29
Eipä ollut kuorissa enää siivilöidessä paljon mitään väriä. Kaikki liukeni likööriin.;D Limoncello sopii hyvin juuri jälkiruokiin. Jos ei tule muuten juotua.;)
Andalusiana 13. kesäkuuta 2013 klo 17.53
vaikka niin väitin Italia-postauksessani että Limoncello on niitä asioita jotka vain eivät maistu samalta koto-Suomessa niin nyt pyörrän puheeni ihan heti :-) Aivan mahtava ohje - tämä menee niiiiiiiiiiiiiiin testaukseen :-)! Mille grazie!
Maistuis varmaan sullekin! 13. kesäkuuta 2013 klo 19.31
No, ehkä se on pikkaisen toista juoda Limoncelloa Italian maisemissa, mutta kyllä se vain aika hyvältä täällä Suomen kamarallakin maistuu. Ja saa ehkä ainakin Italian muistot mieleen.;) Tässä omatekoisessa on se hyvä puoli, että voi tuota sokerin määrää säädellä mieleisekseen. Kuoret minulla taisi olla vähän pidemmäkin aikaa likoamassa kuin vain kaksi viikkoa. Kun ei millään muistettu ostaa lisää sokeria.;)
Kirsti 13. kesäkuuta 2013 klo 20.04
On kyllä raikkaan näköstä, mutta saattaa olla kyllä aikas tujua:)
Herkkuhovi 13. kesäkuuta 2013 klo 22.34
Nyt näyttää niin hyvältä tämä kuva että pitäisiköhän sitä tehdä elämän ensimmäisen kerran likööriä! Ei vaikuta vaikealtakaan.. :)
Vesa Perttunen 9. kesäkuuta 2015 klo 5.59
Tätä teen tällä viikolla kun tänään mennään Tallinnaan hakee kaapin täytettä.
Katja 15. kesäkuuta 2015 klo 18.33
Tallinnan tuliaisista tätä saakin tehtyä edullisesti.:) Sokeria kannattaa sitten laittaa ihan oman mieltymyksen ja liköörin käyttötarkoituksen mukaan. Leipomuksiin ja jälkiruokiin olen tehnyt aina hieman makeampaa, juotavaksi taas pienemmällä sokerimäärällä.;)