Donna Roomassa: Pyhän Pietarin basilika, osa II
Pyhän Pietarin basilika, osa II
Vanha Pyhän Pietarin kirkko vuonna 1450. Vasemmalla Santa Maria della Febbren kirkko ja taustalla Santa Andreaksen mausoleumi, jonka edustalla obeliski, ja sen takana Santa Petronillan mausoleumi.
Giovanni Battista Piranesin kuvaus uuden Pyhän Pietarin kirkon takaa Vatikaanista. Vanha Pyhän Pietarin kirkko rakennettiin 300-luvulla jaa. Paavi Julius päätti vuonna 1550 että melkein käsiin hajoava Pyhän Pietarin kirkko on purettava ja rakennettava uudestaan. Uusi kirkko vihittiin käyttöön vuonna 1626.
Pieter Jansz Saendredamin maalus vuodelta 1629
Santa Maria delle Febbren kirkko ja Vatikaanin obeliski. Santa Maria delle Febbren kirkko sijaitsi lähellä vanhaa Pyhän Pietarin kirkkoa. Se oli vanha mausoleumi, kunnes sen tiloissa alettiin pitämään kirkollisia menoja. Se oli jopa vanhempi kuin Konstantinin basilika Roomassa.
Sen vieressä sijaitsi toinenkin kirkko joka oli pyhitetty Pyhälle Petronillalle joka kuoli marttyyrikuoleman Roomassa ensimmäisellä vuosisadalla. Katollisen kirkon mukaan hän oli Pyhän Pietarin sisko. Paavi Paolo I laitatti pyhän Petronillan jälkeenjäännökset marmorista valmistettuun sargofagiin ja sitä säilytettiin vanhassa pyhän Pietarin kirkossa. Kun sargofagi löydettiin Petronellalle pyhitetystä mausoleumista uutta Pyhän Pietarin kirkkoa rakennettaessa yritettiin sargofagin kaiverruksia tulkita. Tultiin siihen tulokseen että Petronilla on tainnut kuulua roomalaiseen aatelissukuun Aurelii. Ensimmäisestä marttyyriluoettelosta jonka Hieronymos laati 400-luvulla ei Petronillaa löydy mutta myöhemmästä kylläkin. Kuudennella vuosisadalla jaa lyötiin kuitenkin lukkoon että Petronilla oli Pyhän Pietarin sisko.
Petronilla sai sittemmin oman alttarin Uudesta Pyhän Pietarin kirkosta jossa hänen sargofaginsa nyt sijaitsee. Michelangelo ja Bramante saivat suunnitella kappelin joka nyt sijaitsee kirkkosalin oikealla puolella viimeisenä. Pyhän Petronillan kappelin alttaritaulu (kuvassa) on Guersinon maalaama ja se kuvaa Petronillan hautajaisia. Alkuperäinen alttaritaulu on nykyään Kapitolisen museon kokoelmissa.
Santa Maria della Febbressä sijaitsi sakristia sinä aikana kun uutta Pyhän Pietarin basilikaa rekennettiin. Obeliski siirrettiin vuonna 1573 uuden Pyhän Pietarin basilikan eteen torille. Vasta 1700-luvun lopulla Santa Maria delle Febbre hajoitettiin jotta saatiin tilaa uudelle sakristialle.
Sakristia kuvassa keskellä. Casa Santa Martan hospitsi sijaitsee sakristian oikealla puolen, eikä se näy tässä kuvassa.
Tässä kuvassa näkyy rakennukset selvästi basilikan vasemmalla puolen. Napsauttamalla kutakin kohdetta saat virtuualisen kuvan!
Casa di Santa Marta/Domus Sanctae Marthae
Paavi Fransiscus asuu noin 50:n papin ja kardinalin kanssa Casa Santa Martassa. Rakennuksessa on yksiöitä ja kahdenhengen huoneita sekä yksi pieni kahdenhuoneen asunto. Paavi sanoi me kaikki olemme veljeksiä ja siksi voidaan asua yhdessä. Joten hän elää ja asuu kuten muutkin papit ja kardinaalit ja syö kardinaalien ja pappien kanssa samassa pöydässä, eikä hän halua erikoista istumapaikkaa ruokapöydässä.
Vatikaanin palatsissa sijaitsevaa paavien asuntoa peruskorjataan. Voihan se olla niinkin että paavi muuttaa vielä sinne jos kardinaalit Casa Santa Martassa niin toivovat.
Paavi Fransiscus asui huoneessa numeo 207 koonklavin aikana ja paaviksi tultuaan hän muutti pineen kahden huoneen asuntoon numeroon 201. Paavi tarvitsee keskustelu- ja työhuoneen jottei tarvitse ottaa vieraita vastaan makuuhuoneessaan.
Sakristia sijaistee Pyhän Pietarin basilikan kupeessa sijaitsevassa rakennuksessa jossa on pieni torni, kuvassa keskellä. Sen takana vasemmalla on Casa Santa Marta ja oikealla paavin audienssisali.
Casa Santa Marta on ns hospitsi jossa aikoinaan asusteli pyhiinvaeltajia mutta nykyään pappeja ja Vatikaanin kardinaaleja. Nykyinen paavi Franciskus on asettunut asumaan Casa Santa Martaan jossa hän on asunut Rooman reissuillaan aikaisemminkin. Tuossa vasemmalla sijaitsee myös Santa Martan nunnaluostari jossa edellinen paavi Bendictus XVI asuu nyt eläkepäivinään. Kolme Santa Martan luostarin nunnaa on jo aikasemmin hoitanut paavi Benediktusta silloin kun hän asui Vatikaanin palatsin paavin asunnossa. Nykyinen paavi Fransiscus ei halua muuttaa Vatikaanin palatsin paavinasuntoon.
San Vincenzo de'Paoli järjestön nunnat cornettepäähineissään
Casa Santa Martan luostarin nunnat kuuluvat San Vicnezo de'Paolin perustmaan luostarijärjestöön. San Vicenzo de'Paoli oli ranskalainen pappi. Järjestön pääluostari sijaitsee keskellä Pariisia, Rue du Pac 140. Ympäri maapallon on järjestöön kuuluvia nunnia noin 25 000. Nunnat käyttävät erikoista päähinettä, cornette. Luonnolisestikaan ei kaikki järjestön nunnat enää käytä tuota päähinettä, mutta joissakin luostareissa sitä varmasti käytetään vieläkin.
Paavin pukeutumishuone sakristian yhteydessä. Keskellä paavin alttari jossa hän voi rukoilla ja hiljentyä.
Pyhän Pietarin basilikassa kirkkosalin vasemmalla puolen on selvä opastaulu sakristiaan.
Donatello: Ciborium
Museo del Tesoro della Basilica di San Pietro in Vaticano sijaitsee sakristian yteydessä ja sisäänpääsy on basilikan sisältä, sen vasemmalta seinustalta. Vatikaanin omilla sivuilla nimitetään museota nimellä Fabbrica in San Pietro in Vaticano, joka oikeastaan tarkoittaa sitä Vatikaanin organisatiota joka huolehtii kaikesta ulkoisesta koskien rakennuksia, esineitä, taidetta ja vastaavaa Vatikaanissa.
Sakristiassa on myös kappeli ns Santissmo Sarcamento, jossa pidetään arkisin messuja. Toinen paikka jossa pidetään messuja on basilikan päädyssä, Pyhän Pietarin alttarilla. Jotkut messut pidetään myös Pyhän josefin altatrin ääressä. Vain juhlapyhinä messu pidetään basilikassa Ciboriumilla ja silloin on paavikin mukana messussa.
Maanantaista lauantaihin messu kello 8.30.
Messuja pidetään yhtenään kello 16.15 saakka jolloin on erikoinen eukaristinen messu.
Avoinna 1.lokakuusta 31. maaliskuuhun kello 8.00-18.15.
1. huhtikkuusta 30.syyskuulle kello 8.00-19.00.
Suljettu 25.joulukuuta ja pääsiäsipyhinä.
Sisäänpääsymaku 6 €
Museossa on yhdeksän huonetta. Museo on korkeatasoinen ja sisältää pyhiä esineitä sekä erikoisia argeologisia löytöjä. Edellä kuvassa on suuren mestarin Donatellon valmistama Ciborium. Monta muuta taide- ja kirkkohistoriallista esinettä löytyy myös museosta. Museo avattiin vuonna 1975 paavi Paulo VI Maria Montinin toimesta Carlo Marchionnin vuonna 1784 suunnittelemaan ja rakentamaan sakristiaan. Alun perin sakristian suunnitteli Filippo Juvarra mutta hänen suunnittelemaa sakristiaa ei voitu toteuttaa kustannusten takia. Puumalli Juvarran suunniteelmasta sakristiasta löytyy museoon mentäessä. Franseco Militia oli sen ajan arkkitehtikriitikko ja hän rirtiosi niin paljon Marchionnin suunnittelmaa sakristiaa että Marchionnin oli pakko lähteä Roomasta. Oikeastaan Fransesco Militia oli Roomassa Napolin kuinkaan toimesta, sillä Napolin kuninkaalla oli omistuksessan rakennuksia silloisen Kirkkovaltion alueella.
Marmorista valmistettu sargofagi, Il Sarcofao di Giunio Basso, vuodelta 359 jaa.
Tämä sargofagi on siitä erikoinen että se voi olla ensimmäinen kristityn henkilön sargofagi. Se on ajalta jolloin ei kristittyjä haudattu sargofageihin. Kerrotaan että poliitikko Giunio Basso kääntyi kristinuskoon kuolinpedillään.
Ensimmäinen huone on Sala Della Colonna nimeltään jossa on yksi kahdestatoista marmorikolonnasta Maxentinuksen basilikassa. Kolonna/pylväs on neljänneltä vuoisadalta. Kahdeksan muuta pylvästä löytyy Pyhän Pietarin kirkon kupolin alla olevista seinänischeistä.
Sala della Cattedra'sta löytyy esimerkiksi tämä Crux Vaticane joka on tehty kullasta ja jalokivistä ja on peräisin seitsemänneltä vuosiadalta. Tämän ristin lahjoitti silloiselle paaville 500-luvulla Bysantin keisari Justinus II ja hänen vaimonsa Sofia.
Samasta salista löytyy kopia Pyhän Piatarin tuolista, cattedra. Se on valmistettu puusta ja norsunluusta ja tuolia käytettiin kun keisari tuli Roomaan paavi Giovanni VIII (Johannes) luokse vuonna 875 siunaaman ja kruunauttamaan itseään. Siihen aikaan Rooma kuului Sakslais-roomalaiseen valtioon jossa keisari asui Saksassa ja paavi huseerasi ja piti valtaa Roomassa. Keisarit tulivt vain kerran Rooman silloin kun heidät vihittiin ja siunattiin paavin toimesta keisarin virkaansa.
Cappella delle Beneficio'ssa sijaitsee esimerkiksi tuo edellä kuvassa oleva Donatellon Ciborium.
Sala di Sisto VI sai nimensä paavi Sixtus IV Felice Perettin mukaan. Kuvassa paavi Sisto VI:n hautamuistomerkki vuodelta 1493. Antonio del Pollaiuolo oli paavi Julius II della Roveren veljenpoika ja kuulusia ja suosittu firenzeläinen maalarimestari, kuvanveistäjä ja kultaseppä. Paavi Sisto VI/Sixtus VI lepää omassa itselleen rakennuttamassa kappelissa Santa Maria in Maggioren basilikassa.
Sala dei Reliquari sisältää esimerkiksi paavi Pio X:n paavin kaulaketjun ja ristin, Croce pettorale(kuvassa). Salista löytyy myös hopea ja emalitöitä, kuten ehtollismaljoja sun muuta.
Sala dei Candelabri sisältää upeita kynttelikköjä joita on käytetty pitkälle 1900-luvulle saakka Pyhän Pietarin basilikan alttareilla. Siellä on jopa Gian Lorenzo Berninin suunnittelema kynttelikkökin.
Sala dell'Angelo'sta löytyy Gian Lorenzo Berninin muovaama enkeli. Tämä enkeli on yksi kahdesta Pyhän Pietarin basilikan tabernakelissa sijaitsevasta enkelin malleista. Salissa on myös pyhän Pietarin ja pyhän Paavalin patsaat jotka on veistänyt Sebastian Torriginai.Salissa on myös liturgisia arvoesineitä.
Kahdeksas sali on nimeltään Galleria. Salissa on joukko liturgisia arvoesineitä ja mm kuvassa oleva paavin tiara 1800-luvulta. Salista löytyy Arnolfo Gambion veistämä pronssipatsas ja paljon muuta.
Sala di Giuno Basso sisältä tuon arvokkaan sargofagin josta on kuva edellä. Sargofagissa on ensimmäisen kerran historiassa kaiverrettu ja veistetty tapahtumia Raamatusta.
Upplagd av Donna Roomassa kl. 22.27
Etiketter: Pyhän Pietarin basilika osa II, Sakristia