Villikataja: Äitienpäivän seikkailu
Inkkarikanootissa kököttämiseen lapsukaistamme on totutettu pitkin viime kesää ja kevättä. Reissut ovat tähän asti olleet lyhyitä katiskan tarkistukseen suuntautuvia kierroksia tai lintujen ihmettelyä, mutta tällä kertaa päätimme ottaa työn alle hieman pidemmän reissun. Arviona oli, että varsinainen melonta veisi noin kaksi tuntia ja ruokailut noin tunnin. Pappilanjoen siltojen alituksia
Me teimme myös pidemmän pysähdyksen tehden tulet ja paistaen makkarat. Oli mukava päästä jaloittelemaan välillä kunnolla ja hengähtämään hetkeksi. Lapsi oli samaa mieltä ja osallistui innostuneena nuotion rakenteluun. Vielä selkeästi tulen kanssa toimiminen vaatii meillä treenailua, nuotion mieltäminen vaaralliseksi kun tuntuu olevan hieman hakusessa vielä. Pieni tauko auttaa jaksamaan