✨ Happystarhome ✨ 6. helmikuuta 2017 klo 16.41
Ei munkaan kokkailut aina suju putkeen ja välillä kun itse mukamas onnistuu ja sattuu löytämään reseptin jota miettii kokeilevansa toistekin niin saattaa muut perheenjäsenet sanoa että ei tarvitse sitä enää kokata ;) Mukavaa maanantai iltaa :)
Heli 7. helmikuuta 2017 klo 13.03
Makuja on niin monia. =) Musta tuntuu, että mä tykkään muutenkin aika erilaisesta ruoasta kuin muu perhe.
Aurinkoista tiistaita sinne! =)
Leena 6. helmikuuta 2017 klo 20.42
Hauska postaus, vaikka ei siinä mitään hauskaa ole, jos ei onnistu. Mutta yrität ainakin. Minä tein tyttärelle kasvispizzaa ja meille kinkkupizzaa. Täytyy myöntää, että vegaaninen oli paljon parempaa ja maukkaampaa. Söin itse myös sitä. Mies söi perus(mautonta)pizzaa. Meillä pizzassa oli paprikaa, purjoa, pepperonea, ananasta ja aurinkokuivattua tomaattia. Tosi hyvää!
Heli 7. helmikuuta 2017 klo 13.06
Kyllä mäkin joskus onneksi onnistun. Toisaalta ne missä onnistun, ei välttämättä siltikään kelpaa muille - koska vegaaninen... Mä söin erinomaisen ihanaa pizzaa Helsingissä, siitä innostuneena ajattelin joskus itekin kokeilla vegaanista pizzaa. Mä en yleensä tosiaankaan tykkää rucolasta, mutta nähdäkseni siinä pizzassa oli sitäkin, joten ainakin siihen pizzan päälle se sopi tosi hyvin. Myös aurinkokuivattu tomaatti on mulle aivan erikoisuus, en ole koskaan laittanut sitä mihinkään, mutta pizzassa sekin oli oikein hyvää.
Marika pALaNuTtA SiiRaPpiA 7. helmikuuta 2017 klo 20.09
Hahhaa, kuulostaapa tutulta! Tein viikonloppuna ekaa kertaa gluteenittomia pullia ja jestas mitä mauttomia lätysköitä sainkaan aikaan :D Ei pelastanut edes väliin ujutetut hillo ja kermavaahto! :P
Mutta kokeilemalla oppii! Ainakin haluan uskoa niin ja jatkan kokeilemista!
Heli 9. helmikuuta 2017 klo 11.54
No sä nyt oot sellanen leipuri, että taiot vaikka mitä! Jos yksi satunnainen kerta menee pieleen, se ei tunnu missään. Mutta mä leivon niin vähän ja harvoin, että sit kun kerrankin jotain teen ja se menee pieleen, niin... plääh.
No, mä tein vegaanisen makaronilaatikon. Se onnistui ihan ok, vaikka ei mitään superherkkua olekaan. Syön sitä tänään... hmmm... oliskohan viidettä päivää... =D
Kati - Tavallista arkea 12. helmikuuta 2017 klo 12.21
Se on harmillista, jos epäonnistuu ja vieläpä, jos raaka-aineet eivät olleet kovin edullisia. Valmistamiseen käytetty aikakin meni ihan hukkaan. Tai eipä sittenkään mennyt, koska siinä oppii uutta.
Kaikille ruoan laitto ei vaan ole intohimo. Mulla se vaihtelee suuresti. Toisinaan se on pakkopullaa ja toisinaan innostun väsäämään vaikka mitä.
Heli 12. helmikuuta 2017 klo 17.51
No joo, kieltämättä on tosi tylsää, että sitten jos jotain vaivautuu tekemään, se menee pieleen. Mä oonkin sit vähän päätynyt siihen, että en viitsi suuremmin mitään uutta ja ihmeellistä edes yrittää...
Joskus mietin, että miten ihmeessä olen ruokkinut perheeni lasten ollessa pieniä - silloin sitä ruokaa piti vääntää paljon useammin mitä nykyään teen. Toisaalta se oli paljon helpompaa silloin, kun ei ollut näitä (itse tehtyjä) ruokarajoitteita. Aina joskus mietin, että jos jostain syystä lakkaisin olemasta vegaani, niin se olisi vain ja ainoastaan siksi, että elämä olisi ihan kauheen paljon helpompaa ruoanlaitollisesti jos söisi ihan kaikkea ilman mitään rajoitteita.
Joskus on ihan kiva kokata ja joskus sitten taas ei yhtään! Mä aina niin ihailen sinua, kun kokkailet videoilla vaikka minkälaisia juttuja!!