Irkkunen: KUPLIVAA..
Herkät kuplat hävisivät,
unelmat tuuleen lensivät
Kupla puhkesi rymisten
jäin yksin kaatosateeseen
Tuuli ja sade keväinen
ripotteli kukat sateeseen
Kauneus on katoavaa
hetken vain kukka kukoistaa
Itkin ja keräsin sirpaleet
Aloitin elämän uudelleen
Sirpaleet ovat onneni
Kuplat kaunein muistoni
Herkästi ja kauniisti
kukkii kukka vieläkin
Kuplivaa ja kevyttä
on vain hetki ohikiitävä
Sirpaleissa on elämä
Kyyneleet sen herättää
Lähettänyt Irkkunen klo 0.10
Tunnisteet: Runotorstain runo KUPLIVAA
arleena 2. toukokuuta 2014 klo 9.33
Surullinen ja ikävöivä tunnelma. Särkynyt rakkaus.
Irkkunen 2. toukokuuta 2014 klo 10.15
Kiitos Arleena kommentistasi! ♡
RosaRugosa 2. toukokuuta 2014 klo 9.50
Sirpaleet ovat onneni. Kuplat kaunein muistoni. Kauniisti sanottu! Kaunis runo!
Irkkunen 2. toukokuuta 2014 klo 10.17
Kiitos kovasti RosaRugosa! ♡
Jaana Lampinen 4. toukokuuta 2014 klo 7.19
Herkän kaunis runo.
Irkkunen 5. toukokuuta 2014 klo 2.31
Kiitos kovasti Jaana! ♡
Jenni Pyykkö 7. toukokuuta 2014 klo 9.05
uudelleen aloittaminen on vaikeaa, mutta muistoja kannattaa vaalia :)
Irkkunen 19. toukokuuta 2014 klo 7.33
Totta Jenni uudelleen saa onneks aina aloittaa ja Taivaan Isän taskussa se on turvallista! Kiitos kommentistasi! ♡♡
unelmikko 18. toukokuuta 2014 klo 12.39
Muistoissa on siemen uuteen, jatkumo vaikka joskus raskaskin muisto on. Katkaistu puukin saa uuden voiman kasvattaakseen uutta versoa. Olen lukenut runojasi monesti. Niissä on "oma sielunsa", joka avautuu minulle jotenkin tutun helposti. Pidän niistä kovasti !
Irkkunen 19. toukokuuta 2014 klo 7.38
Kiitos kovasti unelmikko rohkasevasta kommentistasi! ♡ monesti puukin tarvitsee katkaisua jotta kantaisi parempaa hedelmää. Uskon että Taivaan Isä käyttää meihin ihmisiin joskus kovan käden oikeutta jotta kasvaisimme oikeaan suuntaan ja kantaisimme runsaamman hedelmän. Tiedä sitten onko se omalla kohdalla onnistunut, mutta kasvamassa..rakenteilla ;) =) ♡