Lauman uusin jäsen & valjakkourheilun tulevaisuus – Pohjolan Hurtat
23/05/2018 10/01/2019 Toivo-Anselmi
Syksyllä kunhan ilmat viilenevät, päästään jälleen kunnolla valjakkohommien pariin. Nyt kesä levätään, kärsitään kuumuudesta ja käydään uimassa koirien kanssa. Sekä odotetaan syksyä ja kaikkea uutta innolla ja suurella kärsimättömyydellä. Aika näyttää mitä kaikkea jännää syksyllä tapahtuukaan.
Tähän mennessä olen vedättänyt alle kilometrin matkaa junnujen kanssa, jotta saavat tuntumaa hommaan. Syksyllä aletaan sitten tavoitteellisesti treenaamaan ja aikomuksena olisi osallistua sulanmaan kisoihin ensi vuonna, yhden tai kahden koiran kärryluokkaan.
Boromir on veljeksistä se lupaavampi ja ainakin tällä hetkellä toimii johdossa yksin aivan loistavasti, osaa suunnat ja vetää liinat kireinä. Keskinopeus 19,5 km/h kun viimeksi olen vauhtia mitannut. Verrattuna Haldirin laiskanletkeään 12 km/h. Nopeus ei kuitenkaan ole kaikki kaikessa. Boromir johtaa mielellään yksin, ei oikein halua Haldirin juoksevan vierellään mutta katsotaan mitä aikuistuminen tuo tullessaan.
Haldir osaa myös suunnat ja juoksee yksin liinat kireinä, tosin lievä epävarmuus saa Haldirin vilkuilemaan olkansa yli. Jos kierroksia on liikaa, niin auttamattomasti Haldir vetää homman läskiksi, jolloin minun on pysähdyttävä kokonaan. Siinä sitten odotellaan, että Haldir rauhoittuu ja päästään jatkamaan. Oppi kyllä nopeasti, että pelleilemällä ei päästä mihinkään joten pelleily loppunut lähes kokonaan, vaikka kierrokset nousevatkin.
Molemmilta löytyy menohaluja ja lähtökäskyn saatuaan vetäisivät vaikka maailman tappiin asti. Minulla on suunnitteilla blogipostaus valjakkourheilun tiimoilta, mutta katsotaan tulisiko viileitä päiviä tai sopivia hetkiä käydä kuvaamassa Kickbikella menoa, vai tyydynkö tarvikkeiden esittelyyn.
Previous postKun on aika jättää hyvästi
Next postSulanmaan valjakkourheilua & tokoako!?