Onnea ja elämää: Lentokonemusaa
Lento New Yorkiin kestää reilu 8 tuntia. Siinä ehtii nukkua, lukea, kirjoittaa ja katsoa leffoja riittämiin. Paitsi, jos on ykkösluokassa, silloin 8 tuntia on todella lyhyt, jopa liian lyhyt aika. Tällä kertaa tuskin kuitenkaan on onnea niin paljon, että pääsisin ykköseen, joten 8 tuntia täytyy istua, eikä maata.
Yleensä kuuntelen musiikkia ja pidän kuulokkeita korvillani, ihan vaan sen takia etten jaksa kuunnella ihmisten jorinoita enkä lasten huutoa. Niin siis emme lennä ystävän kanssa samalla lennolla vaan ystäväni tulee perässä seuraavana päivänä. Ainoa syy miksi en kuuntelisi musiikkia lennolla olisi, jos olisi juttuseuraa. Mikäli kukaan vieressäolevista ei ole puhetuulella, olen hyvin mielelläni omissa oloissani musiikin pyörteissä.
Olen moneen otteeseen puhunut musiikin tärkeydestä elämän eri tilanteissa. Tässä on taas yksi. Vaikka lennot eivät pelota, maha menee silti aina sekaisin ja varmasti jotenkin kuitenkin alitajuntaisesti stressaan. Musiikki auttaa stressin ja jännityksen poistossa. Keskittyminenkin on parempaa, kun korvissa soi jokin. Mutta mitä tällä kertaa? Ainakin nämä:
Tunnisteet: lento, matkailu, New York