14.5. Laitoimme esteettömyystodistuksen hakukaavakkeet postiin. Vähän nolotti paperissa esiintyvän toisen todistajan, rakkaan bestmanimme, allekirjoitus, jonka hän koristeli HYMYNAAMALLA :D
16.5. Otimme selvää Jämsän kirkkoherranvirastosta, kuka meidät vihkii. Edellisiltana tuleva anoppi oli toiveikkaana haaveillut, että kunpa saisimme Jämsän sairaalassa työskentelevän sairaalapapin. Anopin toivomus ilmeisesti kuultiin, nimittäin hänethän me sieltä sitten saimme! Kuulemma äärimmäisen mukava mies, joka ei eksy sivuraiteille puhuessaan.
Meillä ei siis ollut minkäänlaisia toivomuksia papin suhteen, joten randomilla mentiin! Tai no. Sanotaan, että jos kohdallemme olisi osunut muutama tietty pappi, niin meiltä olisi saattanut löytyäkin yhtäkkiä niitä toivomuksia... höh, olipa nyt salakavalan rumasti sanottu... ^.^
27.5. Noudin Decora Housesta tilaamiani askarteluhärpäkkeitä. Homma hoitui helposti, sillä tein tilauksen nettikaupassa ja noudin valmiiksi pakatut tuotteet aivan tuosta naapurista Lempäälästä! Samalla pyörähdin Ideaparkissa Sinellissä hakemassa vähän askartelupaperia.
30.5. Yritin järjestää askartelutalkoita ja motivoida ihmisiä saapumaan paikalle tarjoamalla palkaksi viiniä. Lopulta paikalle ei päässyt kuin käly. Tutkimme ehkä viisi minuuttia askarteluhärpäkkeitä, jonka jälkeen keskityimme sitten olennaiseen loppuillan ajan. Ai mihin olennaiseen? No siihen viiniin, jota olin ostanut palkaksi askartelutalkoisiin osallistujille!
2.6. Kävelin sisään Jämsänkosken Kukkawaloon ja neuvottelin kukista. Tilasin alustavasti oman kimppuni sanoin 'valkoinen', 'heiniä', 'roikkuva' ja 'jotain turkoosia' sekä heittokimpun sekä sulhasen vieheen. Lisäksi mietimme, mitkä kukat sopisivat valkoisten lupiinien kanssa ja mitä olisi helppo värjätä turkoosiksi. Myyjä oli sitä mieltä, että värjättyjä kukkia ei missään nimessä morsiuskimppuun, sillä kostealla kelillä ne voisivat jättää "hauskan" tahran valkoiseen hääpukuun...
Myöhemmin tilasin myös morsiustytön ja kaason rannekimput sekä bestmanin ja sulhaspojan vieheet. Sovimme floristin kanssa uusista treffeistä juhannuksen jälkeiselle viikolle.
(Lupiineista puheenollen... en ole nähnyt vielä ainakaan täällä Tampereen seudulla juuri yhtään valkoisia lupiineja! Onkohan niitä ollenkaan... toivottavasti Koskenpäältä löytyy, siellä yleensä on aina tienvarsilla kaiken värisiä lupiineja. BTW, ihana Koskenpääbiisi: J. Karjalainen - Villejä lupiineja)
Hain Tampereen kirkkoherranvirastosta esteettömyystodistuksen ja vihkiraamatun. Moni on jälkeenpäin ihmetellyt, miksi sain vihkiraamatun jo mukaani, sillä tavallisestihan tuon kai pappi antaa mukaan vasta vihkimisen jälkeen. Koska me menemme toisaalla kuin Tampereella naimisiin, meidän pitää itse toimittaa vihkiraamattu papille, joka vihkii, ja sitten taas saada se mukaan vihkiäisten jälkeen. Ei nyt niin monimutkaista kuin moni on äimistellyt.
Samalla sovimme, missä kirkoissa haluamme kuulutuksemme luettavan. Kuulutuksemme luetaan 22. kesäkuuta Koskenpään kirkossa klo 17 ja Jämsän kirkossa klo 10. Jämsänkoskella ne luetaan 29. kesäkuuta klo 10. Jos joku haluaa mennä kuulemaan. Kuulutuksia.
4.6. Yritin soittaa papille ja sopia tapaamista ja vihkiharjoituksen ajankohtaa. Pappi ei vastannut, joten lähdin iltavuoroon. Illalla huomasin papin yrittäneen soittaa kahdesti iltapäivän aikana. Nämä olivat taas niitä hetkiä, kun mietin, miksi en pidä omaa puhelinta taskussa työpäivän aikana...
5.6. Yritin taas soittaa papille. Puhelinvastaaja ilmoitti, että pappi on seuraavan kerran tavattavissa lauantaina 7.6. kello seitsemästä aamupäivään.
7.6. Mulla oli kamala darra ja papit viimeisenä mielessä.
9.6. Ensin soitin taas papin kanssa ristiin. Lopulta olimme molemmat samalla linjalla. Sovimme vihkiharjoituksesta. Tiedustelin myös kanttorista, ja pappi lupasi kutsua myös hänet paikalle vihkiharjoituksiin heinäkuun alkupuolelle.
Samana päivänä polkaisin pari sataa metriä polkupyörällä naapuriin kokeilemaan harjoituskampausta. Oih, siitä tulee niin hyvä ja mun kampaajani on niin taitava! Lettiä ja kiharaa, sitä siitä tulee!
Samana päivänä menetin yöuneni hääkarkkien vuoksi. Minkälaisia karkkeja, minkä värisiä, mitä jos ei ole oikean (= teemavärien) värisiä karkkeja olemassa, haittaako, jos on väärän värisiä, mistä niitä karkkeja ylipäänsä voi löytää ja niin päin pois. Että oli kiva sitten lähteä aamuvuoroon aamulla...
11.6. Tapasimme valokuvaajamme Jämsän Nesteellä ja juttelimme hieman toiveistamme kuvauksen suhteen. Toiveita ei juurikaan ollut ja lopulta annoimme kai melko vapaat kädet valokuvataiteilijallemme!
Kaveri laittoi tekstiviestin, että on nähnyt Tampereen Kaukajärvellä karkkitukun mainoksen. Innostuin ja selasin yövuorossa tukun tarjontaa. Miten olisi hopeaan paperiin käärityt Fazerina-konvehdit, joissa lukee kyljessä turkoosilla 'Fazerina'? Hääkarkit ovat löytyneet, jei!
14.6. Ovikello soi aamupäivällä ja oven takana oli kööri kavereita. Ottivat mut mukaansa ja pitivät mulle polttarit. Samaan aikaan pidettiin myös tuon ukkelini polttarit. Niistä sitten ihan oma lukunsa myöhemmin.
16.6. Noudin postista Juhlavaa.fi -tilaukseni. Olin tilannut sieltä osan askarteluhärpäkkeistä, koska hinnat olivat huomattavasti edullisemmat kuin Decora Housella. Kotona huomasin, että mukana oli kaikki, mitä olin tilannutkin ja myös jotain ylimääräistä!
Olin tilannut yhden rullan 2,5cm leveää turkoosia satiininauhaa, mutta paketissa olikin yksi leveämpi ja yksi kapeampi turkoosi satiininauha. Ohessa tuli käsin kirjoitettu viestilappu, jossa pahoiteltiin, ettei 2,5cm leveää nauhaa ollutkaan löytynyt (lupasivat korjata asian myös nettisivuille), joten olivat laittaneet mulle yhden rullan 2cm leveää nauhaa ja lisäksi 6mm leveää, saman väristä nauhaa kaupan päälliseksi! Mua ei kamalasti haitannut, sillä puoli senttiä sinne tai tänne, aivan sama. Enkä ollut vielä edes varma, mihin kyseistä satiininauhaa edes tulen tarvitsemaan!
Pieni varoituksen sananen kuitenkin tästä Juhlavaa.fi -sivustosta ja sen toimitusajoista. Tilasin nämä mun tuotteeni jo 20. toukokuuta ja niillä tosiaan kesti lähes kuukauden tulla perille! Juhlavaa ei vaadi maksua etukäteen, luojan kiitos - olisin jo luullut menettäneeni rahat, mutta alkoi hieman hermostuttaa, saapuvatko härpäkkeet koskaan perille... että jos sieltä tilaatte, niin varautukaa tekemään tilaus AJOISSA.
17.7. Kävin töiden jälkeen Kaukajärven karkkitukussa, mutta siellä ei ollutkaan Fazerina-konvehteja, koska EI OLE JOULU. Olin hieman pettynyt, mutta ajelin vielä Hervantaan Filmtowniin tarkastamaan kyseisen puljun makeisvalikoiman. Ja kas kummaa! Sieltähän löytyi ihan vahingossa valkoisia kuutiokarkkeja ja turkooseja sydänkarkkeja! Hääkarkit - checked! Hyvästi karkkiressi!
Tein myös mallikappaleet häiden ohjelma-, menu- ja pöytänumerokorteista sekä pöytiin tulevista kynttilä-kukka-asetelmista. Naamakirjassa jaoin viestiä eteenpäin, että kun vain kansalle sopii, niin tervetuloa talkoisiin. Jos tällä kertaa saisi ihan oikeasti jotain aikaiseksikin eikä menisi vain viinin lipittelyksi, hihi! ^.^
Anonyymi 20. kesäkuuta 2014 klo 14.26
Suosittelen sopimaan kuvaajan kanssa linja esim.sukulaispotrettien suhteen. Me emme niitä halunneet(sukulaiset osaavat sen tarpeeksi hyvin),mutta anoppi oli jälkikäteen erimieltä. Olimme valokuvaajan kanssa sopineet bestmänien ja kaasojen kans potretista,mutta ei muuta ja hän kuunteli toiveitamme ja oli aktiivisesti kysymässä pitkin päivää, että otammeko hääparista nyt kuvat kun muut syövät tms.Aikatauluissa nuo potrettien ja hääparin kuvaustalkoot tulee ottaa huomioon. Omat häämme meni ihan järkyttävän nopeasti ja mikäli emme olisi linjauksista kertoneet ja aikataulua kuvauksen suhteen suunnitelleet niin olisi tullut ahdistus. Muuten tyylillisesti annoimme vapaat kädet.
eBay oli kyllä meillä askartelukrääsässä ehdoton. Samoja suomalaisetkin kaupat myyvät.
Lillukan varsiin ei kannata tarttua liikaa. Huomattavasti kivempaa.
Riina 20. kesäkuuta 2014 klo 15.39
Juu, siis kyllä me niistä potreteista sun muista sovittiin, että missä välissä ne voisi ottaa ja niin päin pois.
Lähinnä annettiin vapaat kädet sen muun kuvauksen suhteen, muutamia tipsejä annoin niistäkin, mutta ei mitenkään kamalan "rajaavasti". Nähdään vielä kuvaajan kanssa vihkiharjotuksessa, kun tulee tsekkaileen kirkon valotuksia ja kuvauspaikkoja, mietitään varmaan sitten vielä enemmän :)