Normaalisti vetäisisin farmarit jalkaan niinkuin ja pusakan päälle ja siinä se. Nyt en kuitenkaan mahdu yksiinkään farkkuihini ja myllään vaatekaappia kuin viimeistä päivää joka kerta kun lähden puistoa pidemmälle: Koko kesän olen pakoillut trikoomekoissa sitä faktaa, että minulla syksyn tullen ole housuja joihin mahdun. Uusia en enään suostu hankkimaan, sillä näitä kiloja en rupea loppuikääni kantamaan. (Silti olen nauttinut joka iltaisen jäätelöannokseni lasten mentyä nukkumaan.) Nyt kun tilanne on tämä, enkä ole omillani, ja huomaan, että olen kehitttänyt jopa päiväkodin Barbeque Partyyn valmistautumisesta yhtä monimutkaisen kuvion kuin olisin ensitreffeille menossa. - Ei turhan näyttävää,
Lisähaasteena on että ulkona vuoroin sataa ja paistaa vuorotellen. Ja toisin kuin ensitreffeillä, vaatteissa pitäis myös pystyä imettämään.
Roskalavalta löytynyt (työmaalla käytetty?) rouhea taso, jonka Mies joutui taas raahaamaan kotiin käskystäni. Ruuveja, kättä säästävä Makita tai ruuvimeisseli
Ja sinne vaan sitterissä istumaan ja pölyssä leikkimään lapset kaiken keskelle, että saadaan homma edistyyn...
Rakkaat ruuhkauttajat: Pilvilapset pyjamissa. Sattumalla on sormensa kuosien yhteneväisyydellä.