Kesä tulee! Hyvä muistaa lemmikin kanssa luonnossa liikkuessa - Vetcare
Teksti Maria Louhelainen, asiantuntijaeläinlääkäri
Julkaistu 29.5.2020 10:29
Retkeily on näinä aikoina lisääntynyt ja lemmikit omistajineen pääsevät onneksi nauttimaan keväisestä luonnosta Covid-19 epidemiasta huolimatta. Ohessa muutamia huomioitavia asioita ja ensiapuohjeita metsissä samoaville. Kun annat ensiapua lemmikillesi sen ollessa kivulias, huomioi myös oma turvallisuutesi. Kivuliaana eläin saattaa reagoida puremalla, vaikkei normaalisti sitä tekisikään.
Punkit eli puutiaiset
Punkkien levinneisyysalueet ovat laajentuneet viime vuosina. Leutojen talvien myötä myös punkkikausi voi olla hämmästyttävän pitkä. Puutiaiset aktivoituvat, kun keskilämpötila on n. 5 °C eli niiltä on syytä suojautua paikkakunnasta riippuen varhaiskeväästä myöhäissyksyyn.
Punkin puremasta voi selvitä hyvässä lykyssä pienellä paikallisella ihoreaktiolla, joka paranee useimmiten itsestään. Punkit voivat myös huonon tuurin sattuessa levittää lemmikkiin tauteja, kuten Suomen oloissa borrelioosia ja anaplasmoosia.
Punkkien häätöön on saatavilla nykyään useita valmisteita, joista osa on käsikauppatuotteita ja osa reseptilääkkeitä. Punkkien häätöön käytettävän valmisteen ohella on tärkeää tehdä rutiininomainen punkkisyyni säännöllisesti, varsinkin paljon ulkona liikkuvan lemmikin kanssa. Punkkien poisto onnistuu näppärästi esim. punkkipihtien avulla. Punkkivälitteisten sairauksien riski kasvaa mikäli punkki ehtii olla eläimeen kiinnittyneenä usean vuorokauden ajan, esimerkiksi borrelioosissa riskirajana pidetään 2 vuorokautta. Punkkien häätö ja niiden nopea poisto siis kannattaa!
Hyttysten pistot ovat yleensä koirille vaarattomia, mutta jotkut lemmikit saattavat saada näistä kiusankappaleista allergisen reaktion. Ampiaisen/mehiläisen pisto aiheuttaa usein paikallista kipua ja turvotusta, mutta mahdollisesti myös yleistyneen allergisen reaktion. Lievä allerginen reaktio ilmenee koiralla tyypillisesti naaman turpoamisena ja kutinana. Vakavassa allergisessa reaktiossa koira saa yleisoireita, tavallisesti oksentaa ja menee heikoksi. Kutinaan tai paikalliseen turvotusreaktioon, jossa koiran yleisvointi on hyvä, voi ensiapuna usein antaa hydrokortisonitabletteja eläinlääkärin ohjeen mukaan, mutta vakavissa reaktiossa on syytä hakeutua pikaisesti eläinlääkärin vastaanotolle.
Käärmeen puremat
Käärme puree koiraa tai kissaa yleensä kuonoon tai raajaan ja tyypillisesti puremakohta turpoaa voimakkaasti ja on hyvin kivulias. Raajaan tulleissa puremissa ensiapuna pyritään välttämään liikkumista eli mahdollisuuksien mukaan lemmikki kannetaan pois tapahtumapaikalta. Käärmeen puremissa on aina syytä käydä eläinlääkärin vastaanotolla. ”Kyytabletteja” (hydrokortisoni) ei tule antaa ensiapuna, vaan usein lemmikki saa eläinlääkärissä hoitona nesteytystä munuaisten toiminnan tukemiseksi, eläinlääkärin määräämää kipulääkitystä ja tarvittaessa myös kyynmyrkyn vasta-ainetta.
Ihorikoissa/pinnallisissa haavoissa hyvä ensiapu on haavan puhdistus esim. juoksevan veden alla suihkuttelemalla tai keittosuolaliuoksella ja tämän jälkeen puhtaana ja kuivana pito. Puhtaana pitoa ja seurantaa helpottaa karvojen leikkaus alueen ympäriltä. Haavan nuoleminen on syytä estää tarvittaessa kaulurilla. Puremahaavat, runsaasti verta vuotavat haavat, tulehtuneet haavat (tulehduksen merkkejä ovat mm. voimakas turvotus, kuumotus, punoitus, kipu tai märkäinen erite) ja syvät tai suuret haavat on syytä tarkastuttaa eläinlääkärissä. Ensiapuna runsaasti verta vuotaviin haavoihin painetaan haavaa puhtaalla sidetaitoksella tai suojataan haava napakalla siteellä ennen eläinlääkäriin lähtöä.
Ontumat
Mikäli epäilet raajassa murtumaa (oireina mm. turvotus, voimakas kipu, virheasento, ei varaa painoa jalalle lainkaan), on eläin syytä viedä heti eläinlääkärin tutkittavaksi. Lievissä ontumissa, missä eläin varaa jalalle painoa eikä selvää turvotusta, virheasentoa tai paikallista kipua ole havaittavissa, voi hetken seurailla tilannetta. Kannattaa tarkastaa varpaan välit ja tassun pohjat vierasesineiden varalta. Ontuva eläin pidetään mahdollisimman levossa. Mikäli epäilet raajaa murtuneeksi, älä anna eläimen liikkua, vaan mikäli koiran koon puolesta on mahdollista, kanna se eläinlääkäriin.
Vesihännän aiheuttajaksi epäillään hännänjuuren hermojen tulehdusta ja se on tyypillisesti seurausta kylmässä vedessä uimisesta. Oireena on hännän roikottaminen ja kipu hännän tyvessä. Mikäli epäilet koirallasi tätä vaivaa, on se syytä tutkia eläinlääkärissä diagnoosin varmistamiseksi ja kipulääkityksen saamiseksi.
Tippuneet kissat
Kesän sesonkiongelma eläinten päivystyksessä on korkealta tippuneet kissat, kun helle saa omistajat avaamaan ikkunat ja parvekkeen iloista nauttivat ihmisten ohella myös perheen lemmikit. Kissanomistajien onkin syytä varmistaa lemmikin turvallisuus: vaikka kissat melko akrobaatteja ovatkin, virhearvioita sattuu kohtalokkain seurauksin.
Lämpöhalvausriski on olemassa muuallakin kuin kuumassa autossa. Koirat eivät pysty juurikaan haihduttamaan lämpöä tai hikoilemaan ihon kautta, kuten me ihmiset. Niillä viilennyksessä olennainen tehtävä on läähätyksellä. Lämpöhalvauksen tyypillinen oire onkin voimakas läähätys, levottomuus ja tilan edetessä heikotusoireet. Varsinkin lyhytkuonoiset koirarodut, ylipainoiset tai paksuturkkiset koirat ja eläimet, joilla on hengitystiesairauksia ovat suurentuneessa riskissä saada lämpöhalvaus lämpimänä kesäpäivänä ilman sen suurempaa rasitusta. Kuumalla näiden riskipotilaiden ulkoilutus kannattaa ajoittaa vuorokauden viileisiin ajankohtiin, välttää voimakasta rasitusta ja varmistua siitä, että ne pysyvät koko ajan mukavan viileässä ympäristössä. Jokaisella lemmikillä on hyvä olla oma lämpömittari kotona. Koiran normaalilämpö on 38-39 peräsuolen kautta mitattuna. Mikäli lämpö kohoaa yli 41 C, on tilanne henkeäuhkaava. Mikäli epäilet lemmikilläsi lämpöhalvausta, aloita viilennys välittömästi kastelemalla turkki viileällä/haalealla vedellä ja mahdollisesti tuulettimien avulla. Heti ensiavun jälkeen hoitoa on syytä jatkaa eläinlääkärissä.
Mikäli lemmikki pääsee uimaan veteen, jossa on sinilevää, tulee turkki pestä pikaisesti puhtaalla vedellä altistuksen minimoimiseksi. Lemmikkien kohdalla todellinen vaaran paikka on sinileväpitoisen veden juominen, mikä on hengenvaarallista. Sinilevämyrkyt kohdistuvat joko hermostoon tai maksaan. Mikäli epäilet sinileväaltistusta, ota välittömästi yhteyttä päivystävään eläinlääkäriin.
Turvallista ja nautittavaa kesää kaikille lemmikeille omistajineen!
Muistilista karvaisen retkikaverin ensiapuun:
Antiseptinen liuos (kirvelemätön!)
Punkkikarkoite ja punkkipihdit
Hydrokortisonitabletit