Mari H: Jumijumi pohjejumi hyihyi
Fysioterapeuttini kollega oli viikon takaisen käyntini jälkeen maininnut huutavasta asiakkaasta.. En se minä suinkaan ollut, en en! ..pohkeitteni ulko- ja sisäsyrjiä ei tarvitse kuin vähän hipaista, niin minä pyörin tuskissani. Menin sitten ehdottamaan fyssarilleni tänään, että miten ois nuo takareidet, kun tuntuu vähän kiristävän nekin.. Huusin ihan yhtä lujaa kuin viimeksikin. Ihan järjetöntä mihin kuntoon ihminen voi saada lihaskalvonsa istumisella.
Onneksi nuo pohkeet selkeästi kuitenkin paranevat käsittelyiden ansiosta ja itselläkin alkaa taas olla aikaa lähteä urheilemaan. Viime viikko meni ainakin ihan muissa hommissa ja viikonloppu sisälti autolla ajamista sen vajaa 800 km, mikä ei taas yhtään ole alaraajojeni lempipuuhaa. Autolla ajamisestahan en eroon pääse nykyelämässä ennen kuin muutan pari juttua, mutta se ei ole ajankohtaista tässä kuussa, joten keskityn sitten edes siihen liikuntaan, kun tuo Unelma Itsestä -valmennuskin starttasi tänään (Tuuli on ihana!).
Valmennuskirjassa sivuttiin jossain kohtaa ajanhallintaa ja kiirettä. Ihan hyvä, koska meinasin juurikin tulla sanomaan tänne teille, että en todellakaan ole ehtinyt vielä käymään lauantaisia parhauskuvia läpi ja että postailen sitten huomenna toivottavasti silleen "oikeasti".
Meillä oli lauantaina mukavaa ohjelmaa minulle uusissa maisemissa joten siitä tosiaan lisää kuvien kera jossain seuraavassa jaksossa. Kahvikupposet juotiin lauantaipäivänä Fontanan terassilla pientä purtavaa odotellessa. Ja sunnuntaina muuten käytiinkin sitten Denniksessä eikä ruokamarkkinoilla.. Kuinka järjettömän huono olo voi tulla yhdestä pitsasta? Toivottavasti muistan tämän ensi kerralla, kun haaveilen Denniksessä syömisestä.
Nyt toivotan teille hyvää yötä ja sukellan sekaiseen sänkyyni. Heippa!
Ps. jos te ette nuku, niin Nellyltä saa syksykenkiä ja syksyneuleita :)
** postaus sisältää mainoslinkkejä