Vieläkin hengissä :) - Artemisia Eläinterapia - Vuodatus.net
Juh, edelleen elellään, vaikkei ole tänne vähään aikaan mitään ilmestynyt, ja nytkin vaan nopeasti yritän jotain kirjailla...
Lunta riittää edelleen, vaikka tiet jo alkavat olla sulaneita - lue: kuraisia, mutta ei haittaa, ihana, ihana kura! Kunhan tosta lumesta vaan päästään ;)
Tie oli viime viikolla järvien peitossa, ja iloitsin taas täysin sydämin jeepistäni, jolla uskaltaa huristella syvemmistäkin rutakoista, muuten oltaisiinkin oltu päiväkausia jumissa. Rintin lähes parantunut vesikauhu nosti kyllä taas päätään, kai se ajatteli, että jotain rajaa sentään, hän ei rupea uimaan jääkylmässä vedessä! Kerran tuli moneen kertaan testattu pantakin pään yli, kun iski kauhu, ja pantaa piti ruveta pitämään taas viimeisessä rei'ässä, että koira pysyisi siinä hätätilanteessakin. Yritettiin sitten keksiä vaihtoehtoisia lenkkireittejä metsän läpi ja muualta ei-järvipaikoista, ettei pieni koira olisi ihan kauhistunut. Sitten rummut rupesivat vetämään, ja nyt päästään taas omaa tietäkin lähes kahlaamatta.
Viikko sitten oltiin taas Tampereella. Rion vatsa oli kerrankin kunnossa koko reissun, mutta Rinti oksenteli pari kertaa ja ripuloi, voi möhkö...Moni on jo epäillyt, että koirat stressaavat matkasta, mutta kun ei se ole sitäkään - se ripuli alkaa usein jo reilusti ennen matkaa, tai ihan koska vaan, eikä sillä ole mitään yhteyttä matkaan tai mihinkään muuhunkaan järjellä käsitettävään. No, onneksi niillä on emäntä, joka antaa homeopaattisia troppeja ja saa ne nopeasti kuntoon :) Eivätkä ne itse asiassa koskaan näytä kärsivän ripuleistaan sen kummemmin, kunhan pääsevät nopeasti tarvitessaan ulos. Yhden viisasten kiven luulen keksineeni sentään - ostin viimeksi Kennelrehusta mahaa, kun ajattelin, että jos ei se tapa niin se varmaan vahvistaa kaikkine entsyymeineen sun muineen, ja niin se tuntuu tehneenkin ainakin Riolle, joka nyt varsinaisesti on vaan herkästä vatsasta kärsinytkin, Rintillä vaan joskus ja jouluna menee maha sekaisin, muuten se on voinut syödä melkein mitä vaan. Lisäksi Rio saa nyt yhtä homeopaattista rakenneainetta ja taas varmuudeksi haimaa ja maksaa vahvistavaa kasviuutetta silloin tällöin, ja nyt näyttää hyvältä :) Muuten reissu menikin ihan mukavasti, pikku hiljaa opitaan aina sujuvammin luovimaan autossa niin, ettei koko ajan kompastuta toisiimme tai peteihin tai ties mihin, kun ei siellä sentään ihan kamalasti lattiatilaa ole. Uskallettiin taas ulkoilla pururadoillakin, kun ladut olivat tosi entisiä, ja muitakin kävelijöitä siellä oli pilvin pimein, ja on siellä metsän keskellä paljon rauhallisempaa ja turvallisempaa kuin autoteiden reunoilla liukastella.
Lintuja on tullut jo kovasti. Peipot ja kiurut ovat laulelleet jo toista viikkoa, ja perjantaina nähtiin ensimmäiset kurjet yhdellä pellolla. Jostain syystä myös sepelkyyhkyt ovat keksineet lintulautamme tänä vuonna. Ensin niitä kävi sen alla vain yksi, jota epäilin viime kesänä leskeytyneeksi yksilöksi, sitten niitä tuli aina vain lisää, ja nyt niitä käy jo 14 syömässä kauraa, niin että siipien läiske on melkoinen aina aamuisin, kun ne laskeutuvat pihalle.
Yhtenä päivänä viime viikolla käytiin Kustavissa. Matkalla pellot olivat täynnä läppäsiipiä, suomeksi siis töyhtöhyyppiä, ja Kaitaisten sillan kohdalla seisoskeli merikotka merenjäällä, ilmeisesti odotellen pilkkijöitä paikalle. Olipa Kustavissa kuulemma nähty jo käärmeitäkin.
Ai niin, Rinti on taas edistynyt hyppyasioissa, se kun ei kovin innokas hyppijä yleensä ole. Nyt se uskaltaa jo hypätä jeepin takaluukusta alas :) Monta harjoituskertaa ja kiristystä (uhkasimme Rion kanssa poistua paikalta ja jättää sen yksin autoon), lahjontaa (kuinkas muuten) ja lähes uhkailuakin tarvittiin, ennen kuin se uskalsi varovasti kokeilla hyppäämistä, mutta nyt se sujuu jo kuin vanhalta tekijältä :) Vielä kun se jonain päivänä (mieluiten ennen kuin olen selkävammainen) hyppäisi itse autoonkin... Reissuroopeen se sentään useimmiten hyppää jo itse, kun vaan panokset (siis namit) ovat tarpeeksi korkeat, muuten se tekeytyy ihan hyppyvammaiseksi eikä liikauta eväänsäkään, vaikka mitä tekisi ;)
Seuraavaan kertaan, aurinkoa kaikille!
Kommentoi Lähettänyt: artemisia1 - 11.4.2011 klo 19.38