Kirjoittamisesta: Aikajana, osa3 – Aaltio
Kirjoittamisesta: Aikajana, osa3
graafinen juoni, Isaac Bashevis Singer, juonen visualisointi, kevyttäproosaa, kirjoittamisesta, mielipide lopputuotteena, Uncategorized, visaulisointi, visaulizing plot, visualizing
Katsoin eli luin läpi luvut 5-8 ja tein siitä kaavion.
IBS Varjoja Hudsonin yllä luvut 5-8
Luku5 – 22 sivua – 2 tuntia.
Anna, Luria, Boris, Salomon, Grein, Sarah Itte
Luvussa 5 IBS on ihminen hänkin, estä Jumala! Luvussa on selkeitä sekaannuksia ajan kanssa. Eli ei kannata alkavankaan kirjailijan olla liian ankara itselleen jos IBS:kin tekee virheitä. Luku alkaa toukokuisena aamuna ja seuraa Annaa. “Korkealta paistava aurinko”, “ulkona oli yhä pimeää”, “nousevat näin varhain” ovat kaikki aikaa kuvailevia lauseita. On aikainen aamu mutta pimeää? Niin tai näin, on sentään hauska löytää edes jotain pientä missä IBS ei ole täydellinen 🙂 Anna herää ehkä aamu kuudelta ja päätyy asemalle odottamaan Hertziä yhdeksäksi. Anna 11 vuotiaana mainitaan ja äidin kuolema! Selittää persoonaa. Vichyn järkytys mainitaan ohimennen ja kohtaus loppuu kahvilaan 10:30. Anna odottelu juna-asemalla on hienoa kerrontaa. Mielenkiintoista on se, että IBS kirjoittaa naisen pään sisästä, miten hän sen tekee? Miten hän osaa ajatella kuin nainen? Toisaalta, vaikkei osaisikaan niin voiko siitä edes jäädä kiinni? Koska arvioija on puolessa tapauksista mies, joka hänkin yrittää kuvitella miten nainen ajattelisi. Myös naiset arvioijina saattavat ajatella että onpa siinä bitch, eli hekin ajattelevat eri lailla. Eli rohkeasti vain kirjoittamaan erilaisten hahmojen pään sisältä, kiinnijäämisen riski on pieni.
Luku6 – 13 sivua – vajaa tunti.
Professori Shrage, Edzhe, rouva Clark, Netty, Luria, Esther, Piniele
Alkaa talvihämärässä ja kestää vajaan tunnin. Tässä leikataan tarina vain yhden luvun jälkeen taas Annasta ja Greinistä professori Shrageen! En ollut tajunnut tätä aiemmin lukiessani kirjaa, joka niin selkeästi leimautuu päässäni vain Annan ja Greinin tarinaksi. Toki päähenkilö on Grein ja hänen sisäinen kamppailunsa elää kunnollisesti, jossa hän epäonnistuu täydellisesti. Pahempi säätäjä kuin minä.
Luvussa kuusi kuvataan professori Shragen ja Lurian keskustelu.
IBS:n pallottelu Annan ja Greinin sekä professori Shragen välillä tuo tarinaan kontrastia, vaihtelua ja luettavuutta. Pelkkä pötköön kerrottu Annan ja Greinin tarina olisi tylsä. Eli tämä on ihan täysin klassista tarinan rikkomista pallottelemalla kahta kerrontaa vuorotellen.
Huomaa! Tämä oli taas hyvin lyhyt luku, vain 13 sivua. Eli selkeä sivujuoni, joka tietysti liittyy päätasoon, mutta silti lyhyt. Lurian rooli on tietysti hyvin tiukasti kytköksissä Annaan ja Greiniin.
Luku7 – 50 sivua – 2 päivää viikon aikana
Anna, Grein, Morris, rouva Katz, Gombiner
Tätäkään ei lukiessa huomaa, vasta analysoidessa: tarina virtaa ja muuttuu joka hetki. Grein ja Anna matkustavat junalla Miamiin. Heitä seurataan noin kaksi päivää viikon aikana. Sivuja kuluu 50, eli nyt ollaan pääjuonessa kiinni. Tai IBS on, hän on. Passiivi on löysää kirjoittamista, ajattelemista ja elämistä.
Junassa ja sen liikkeessä on hieno yhteys Annan ja Greinin suhteeseen.”Juna pyyhälsi nyt eteenpäin tavattoman nopeasti kuin kenenkään hallitsematta. Aivan kuin alamäkeä kohti kuilua” Tämä selkeä metafora ja ennuste Annan ja Greinin suhteelle. Sama kappale 2 sivulla 174 loppuu “Mitä on tapahtunut”, siitä näkee, että tarina on kirjoitettu aluksi jiddisin kieliseen viikkolehteen, jossa tarinan veto on pitänyt jättää päälle artikkelin loppuun, jotta jännitys säilyisi viikon. Ehkä lehteen kirjoittaminen oli hyvä tapa kirjoittaa. Aikataulu on selvä ja toisaalta on aikaa miettiä mihin tarinaa kuljettaisi. On rytmi ja tarve sekä aikaa kirjoittaa.
Luku alkaa junassa, ehkä aamu, sitten päivällinen, yö, aurinko. “kului monta päivää, kenties jo viikko” Sitten hotellin aula, lauantai-ilta.
Gombinerien kohtaamisella peilataan taas vahvasti juutalaisten joukkotuhoa.
Mielenkiintoista on se, että kaikista henkilöistä nimenomaan Grein ei ollut sodassa eikä kuolemanleireillä. Hän on silti melkoisen sekaisin. Annetaanko sille mitään selitystä? Ei ainakaan tule mieleen, mikä miestä vaivaa? Onko tämä vain normaalia ihmisyyttä? Greinin elämästä ei kerrota mitään, mikä aiheuttaisi tämän riepomisen ongelmissa, onko se vain normaalia perhe-elämää? Greinin tausta on kaiketi melko hyvä, isä on ollut oppinut rabbi. Ainut mitä kerrotaan, on että Grein oli ihmelapsi, eli ehkä liina fiksu. Siitä seuraa yleensä ongelmia.
Luku8 – 55 – Muutama päivä 5den viikon aikana