Tatuoidut ristipistot: 2014
Syksyllä suoritetusta tilastotieteen kurssista tuli arvosana 4. Kotitehtävien keskiarvo oli 4,67 ja tentistä tuli 3. Ei pöllömpää, kun ottaa huomioon, että luin tenttiin 1h verran ennen sen alkua. Kotitehtävätkin vedin ihan löysin rantein. Pitäisikö tässä oikeasti miettiä alan vaihtoa kun homma on näin helppoa? Ainakin helpompaa kuin imelletyn gluteenittoman perunalaatikon teko, johon olen viikonloppuna käyttänyt aikaa enemmän kuin laki sallii. Tuloksen kunniaksi, tässä nätti kuva Pallesta.
Mutta se, mistä olen erityisen tyytyväinen on, että (kuten alla olevasta kuvasta näkyy) sininen käsityölaukkuni meni järjestelyn jälkeen ensimmäistä kertaa kymmeneen vuoteen kunnolla kiinni! Todiste siitä, että laukku ihan oikeastion KIINNI.
Liian noppeesti valmistuu
Näin se A kuvailee oman Lumikkinsa edistymistä. Mutta ei hätää A, vielä on kivasti pisteltävää jäljellä :) Mutta hyvähän se on, että työ tuntuu edistyvän nopeasti. Paljon motivoivampaa omasta mielestäni. Ristipistoilu on vähän kuin sienestys tai kalastus: jos ei saalista tule, ei oikein kiinnosta jatkaa. Pelkkää kohon nykimistä on tylsä katsoa, vaikka se lupaileekin hyvää.
Lohdutukseksi laitan tähän nyt kuvan siitä, missä vaiheessa A:n työ on ja miltä se näyttää sitten valmiina. Lopputulema: muutama lanka puuttuu. Lähettänyt
Aikaa ristipistoille ei ole :(
Niin vähän on ehtinyt pistelemään, että sormenpäätkin ovat ehtineet parantua. Uusi työ, iltaluennot, kotitehtävät ja koiruliinin vaihtelevat kuviot vievät aikaa niin paljon, että viimeisen kahden-kolmen viikon aikana olen ehtinyt pistelemään yhtenä viikonloppuna ja kahtena arki-iltana. Vertaa tätä määrää siis siihen, että normaalisti pistely on päivittäistä.
Noistakin kahdesta arki-illasta on syyttäminen naapuriani, joka ei missään välissä jätä minua rauhaan. Jokaisen nurkan takana vaanii ja juoksee perään käsityö kädessä, jos ehdin livahtamaan pakoon. Taas huomenna on määrä viettää käsityön täyteinen ilta. Tällä kertaa luvassa on uusien tarvikkeiden ja töiden tilaus. On se niin kamalaa. "itsekseen nauramista". Hyvä, että joku pitää huolta mielenterveydestäni, kun itse ei ehdi.
On muuten naapurin Lumikki edistynyt hienosti. Ikävä kyllä en ole huomannut ottaa siitä kuvaa. Odotan myös innolla, että näen, miten I:n työ on edistynyt. Onneksi, onneksi, olemme saaneet lyötyä ristipistopikkujoulujen ajankohdan lukkoon. Pientä tasapainoa tähän pimeyteen ja ristipistoilun puutteeseen.
'Think happy' taulu piristää muuten uuden työhuoneeni ikkunalaudalla!
Ristipistoilua maalla, merellä ja ilmassa
No ainakin melkein. Tarkemmin sanottuna maalla, järvellä ja ilmassa. Eli kaikkea on ehtinyt tekemään viimeisen kuukauden aikana. Lentokoneristipistoilun neitsyys on menetetty.
Tässä todisteet siitä:
Lisäksi mökilläkin on ehditty käymään ja rentoutumaan.
Ikävä kyllä kaikki ei ole mennyt ihan näin mallikkaasti, sillä Pallella todettiin syöpä pari viikkoa takaperin ja häntä odottaa leikkauspöytä ensi viikolla. Toivotaan, että siinä kaikki menee hyvin. Pidimme eilen A:n kanssa pienet kokoontumisajot. A:lla on työt edistyneet hyvin. Fantastisen ihana ja aistikas "neito kylpyammeessa" on tullut valmiiksi.
Myös oma leijonakuninkaani on edistynyt, mutta deadline on jo niin lähellä, ettei se tule valmistumaan ajoissa.
Ristipistopikkujoulutkin A:n ja I:n kanssa taitavat hiljalleen toteutua.
Kehystämistä
Vihdoin sain aikaiseksi laittaa jo kesällä valmiiksi saamani sammakon arvoisiinsa kehyksiin. Ehti odottaa ainakin parisen kuukautta. Ihanan vihreää... ;)
Ja onhan se leijonakuningaskin edistynyt, tosin kovin hitaasti. Jostain syystä ei ole oikein ristipistoilu viime aikoina maistunut. Ehkä tänään myöhemmin jaksaisi.
Uusi päivitys-yritys
No huh huh, se näkyy! Kiitos ei kyllä kuulu blogger sovellukselle, jonka kautta äskeisen päivityksen tein. Kerta kaikkiaan naurettava sähellys. Tai no, sillä saa sentään kuvat lisättyä toisin kuin nettiselaimen kautta mobiililaitteella kokeiltaessa. Tekstin tyyliä tai kuvien kokoa taasen en minä ainakaan osaa sovelluksen kautta muuttaa, jos se edes on mahdollista. Mielestäni ei ole.
No, anyway, julkaisu näkyy ja homma toimii, joten uskaltanen yrittää vielä toistakin päivitystä. Leijonakuningas on edistynyt taas jonkin verran. Deadline häämöttää jo melko lähellä ja vielä puuttuu kaikkein vaikein osa, joten tiukille menee. Tässä kaksi uusinta (?) kuvaa työstä.
Lasin aluset vol. 2
Sain viiniaiheiset lasin aluset yli kaksi viikkoa sitten valmiiksi. Ikävä kyllä olen ehtinyt blogiin asti vain viikonloppuisin, jolloin olen ollut mökkiolosuhteissa. Selvästikääm mökki ja blogin päivitys sekä mökkiolosuhteista johtuva huono nettiyhtteys eivät sovi yhteen. Viimeksi taistelin kolme varttia että pääsin edes kirjautumaan blogiin ja yrittämään kuvien lisäämistä. Kuvat eivät lisääntyneet. Luovutin. Nyt olemme taistelleet poikaystävän kanssa valehtelematta tunnin, saimme jopa kuvia näkyviin mikä on enemmän kuin viime kerralla, mutta uskon homman toimineen vasta kun saan tämän päivityksen julkaistua.
Alla olevaan sarjaan kuuluu myös pullon alunen, mutta sen valmistuminen on hamassa tulevaisuudessa. Lähettänyt
Eli toisin sanoen, kaikkea sitä huomaa tekevänsä ystävänsä hyväksi ;) Tuli kuitenkin mukavan lapsekas olo ja synttäritkin menivät kivasti dinojen tanssimista kuvatessa :D
Kerta kaikkiaan hellyyttävä. Mutta kenelle tulee mieleen tehdä tällainen työ? Jollekin ihanalle ihmiselle sanon minä. No, joka tapauksessa tilasin uuden käsityön. Puolustuksekseni pitää sanoa, että se oli 50% alennuksessa. Kyseessä Lanarten Kalla, josta alhaalla kuva.
Arvatkaapa kenen minun on kiittäminen siitä, että sain tietää kyseisen käsityön olemassaolosta? No, se taisi olla ihanainen naapurini A, joka meni minulle näyttämään sekä tämän että Lanarten Orkidea taulun. No, lällis lää A, sillä minä löysin tuon puoleen hintaan! :P Sen verran tyyris taulu normaalihintaisena, että jopa minun rajani tuli vastaan. Ja se on paljon sanottu se.
Tässä Leijonakuningas tällä hetkellä!
Tämän ja edellisen kuvan välillä taitaa olla viikko tai kaksi
Leijonakuningasta pitkästä aikaa
Minulla taitaa olla uusia lukijoita!? Oikein kiva, teretulemast lukemaan! Kommentoida saa vapaasti.
Tässä vähän edistymistä leijonakuninkaan suhteen:
Kuva on parin viikon takaa, joten työ on ehtinyt edistyä taas aika paljon tämän jälkeen.
Miksi näitä tehdään koko ajan lisää? Itsellä riittää nyt jo tekemistä vuosikymmeniksi näilläkin ristipistotöiden määrillä. Kai se on pakko kerätä koko sarja...
Ihka ensimmäinen ristipistotyyny, jonka olen tehnyt. Taisin olla 7-vuotias. Ei ollut ristipistoilu vielä ihan hallussa, sillä pistot on vinksin vonksin ja onnistuin kuluttamaan yhtä väriä niin paljon, että se loppui kesken. Onneksi löydettiin "saman väristä" lankaa omasta takaa.
Tässä taas on järjestyksessä toinen tekemäni ristipistotyyny. Nyt osasin jo tehdä ristipistot samaan suuntaan. Varmaan myös 7-vuotiaana tehty.
Nyt ei olekaan enää mitään tietoa, mikä tyyny on ollut seuraavana vuorossa. Tämä tyyny tehty ehkä 10 v paikkeilla.
Tämän tyynyn tein äidilleni lahjaksi varmaankin 14-vuotiaana. Äiti piti kovasti norsuista.
Tämän tein myös äidilleni tuon äskeisen norsutyynyn jälkeen.
Suht nuorena tehty tyyny. 8 v?
Hiukan vanhempana tehty tyyny. 11 v?
Myöskin hiukan vanhempana tehty tyyny. 11 v?
Nuorempana tehty? 9 v?