Jäätelön viemää: 2016
Ingman Rommin ja suklaan makuinen
Arkistojen kätköistä löytyi teksti, jonka olen kirjoittanut jo heinäkuun lopussa, mutta se on jostain syystä jäänyt julkaisematta. Tosi negatiivista valitustekstiä, teki ihan mieli piirtää rivien väliin kukkia ja sydämiä, ettei yleisvaikutelma olisi niin synkkä. Mutta toisaalta tuon jäätelöpaketin väritys on niin synkkä, että ei tähän mikään valoisa teksti sopisikaan. Koittakaa kestää:
Ingmanin jäätelöä nimetessä on kekseliäästi kierretty se tosiseikka, ettei jäätelön valmistukseen ole käytetty sen paremmin rommia kuin suklaatakaan. Tätähän tämä isoilla jäätelötehtailla on: kaikki on järjestään suklaanmakuista, ei oikeaa suklaata.
Rommisuklaanmakuista kermajäätelöä ja suklaanmakuista rouhetta.
Jäätelöä: 1 litra.
Hinta: En tiedä.
Testitilanne: Olen käymässä vanhempieni luona ja ukkonen pamauttaa sähköt poikki. Sähköjä ei ala kuulumaan takaisin ja kannan oman korteni kekoon miettimällä, mitkä elintarvikkeet pilaantuvat ensin. Päädyn jääkaapissa olevaan juustokakkuun ja pakastimessa olevaan jäätelöön. Ne on heitettävä pian pois, ellei kukaan syö niitä.
Tuomio: Pahempaakin olen syönyt.
Tuoksuu rommille.
Mukavan paljon rouhetta seassa, ei ole nuukailtu.
Pakkaus on niin tumma, että pelkäsin maunkin olevan hyvin tummaa, mutta ei onneksi ole.
Rouhe on juuri oikean kokoista, antaa mukavasti pureskeltavaa.
Selkeimmin esiin nousee rommin maku. Ei kuitenkaan liikaa, ei ala kyllästyttämään.
Ihan tämä maitosuklaajäätelöstä menee, vaikka ei suklaata olekaan. Tällaista tusinasuklaajäätelöä, jota valtaosa suklaanmakuisista jäätelöistä on. Ei mikään oma suosikkini.
Suklaarouhejäätelöä, joka maistuu rommilta. Ja tehtaan liukuhihnalta sekä keinotekoisilta raaka-aineilta.
Rommin ja suklaan maut sopivat sellaisenaan hyvin yhteen. Jos valmistuksessa olisi vielä käytetty aitoja, laadukkaita raaka-aineita, makuyhdistelmässä olisi potentiaalia.
Lähettänyt Päivi klo 12.55 4 kommenttia:
Aino Sitruuna & Marenki oli sangen maistuvaa, mutta toisen uutuusmaun suhteen en ole toiveikas. Vaikka yritän olla puolueeton ja ennakkoluuloton, Kirsikan Kuiskaus joutuu ponnistamaan testiin vaikeista asemista. Niin paljon inhoan kirsikkaa. Onneksi kaikki jäätelöt eivät aina maistu siltä miltä luvataan, toivottavasti tämän kanssa käy niin. Harvoinhan mansikkajäätelökään sisältää enemmän kuin henkäyksen verran mansikkaa. Pahus, nyt huomaan tuoteselosteesta, että jäätelö sisältää 4,6 prosenttia kirsikkaa. Miksi juuri tämän jäätelön pitää sisältää luvattua ainesosaa?
Kirsikanmakuista kermajäätelöä, kirsikkakastiketta ja suklaanmakuisia paloja.
Hinta: 3,99 € CM (tarjous)
Testitilanne: Menen maistamaan jäätelöä vanhempieni luo, sillä heille se kuitenkin päätyy, ennemmin tai myöhemmin.
Tuomio: Ei oikein mistään kotoisin. Janottaa.
Väri on nätti.
Kastike on hyvin lievässä muodossa. Maistuu kirsikalta, ei auta. Makeaa.
Jäätelö sulaa tosi nopeasti. Kirsikan maku on tässäkin, mutta ei yhtä voimakkaana kuin kastikkeessa.
Suklaanmakuiset palat ovat aika huomaamattomia. Äitini toteaa viimeisiä lusikallisia syödessään "Ai täällä on jotain hippujakin".
Makuuni aivan liian makeaa. Ei pärjää myöskään laadultaan sitruunamarenkijäätelölle. Tämä on valitettavasti samaa tasoa kuin suuri osa Ainoista.
Voi olla, että kirsikan ystävät pitävät.
Lähettänyt Päivi klo 12.19 12 kommenttia:
Lähettänyt Päivi klo 18.43 4 kommenttia:
Ystävällinen lukija vinkkasi Instagramissa, että Aino-jäätelöihin on tullut kaksi uutuusmakua. Ilokseni löydän Citymarketista molemmat: Kirsikan Kuiskaus ja Sitruuna & Marenki. Samalla vastaan tulee kolmaskin uutuusjäätelö; purkissa myytävä Dumle. Tähän asti Dumlea on ollut saatavana puikkona. Dumle Snacks -puikko ei ole ollut kuitenkaan mieleeni. Liian makea, liian tuhti. Jo puolivälissä tulee olo, ettei jäätelöä halua syödä loppuun.
Jännä, ettei Susu-jäätelöä ole vieläkään myynnissä, vaikka Pätkis-jäätelökin on lanseerattu jo aikaa sitten. Työskentelin aikaisemmin irtomakeisia myyvässä yrityksessä ja Susu oli vuodesta toiseen asiakkaiden ylivoimainen suosikki. Veikkaan, ettei huolella kehitetty ja onnistunut Susu-jäätelö jäisi altaisiin myymättä.
Vaniljakermajäätelöä, suklaanmakuisia paloja ja toffeekastiketta.
Jäätelöä: 4,8 dl
Testitilanne: Tällä kertaa syöntihetkeä mieleenpainuvampi on ostotilanne. Citymarketin kassakone ei anna Dumle-jäätelölle hintaa ja kassamyyjä soittaa pakasteosastolle. Ongelma ei tahdo ratketa. Takanani on kohtuullisen pitkä jono muita asiakkaita, jotka huokailevat ja luovat minuun tuskastuneita silmäyksiä. Kammoan konflikteja enkä haluaisi olla kenellekään vaivaksi. Mieleni tekee kovasti sanoa että antaa olla, jätetään jäätelö tähän, niin ei kenenkään tarvitse enää odottaa. Pakotan kuitenkin itseni olemaan hiljaa. Ei ole minun syyni, jos osastovastaava ei ole huolehtinut tuotteelle hintaa järjestelmään. Ja jos jätän jäätelön kassalle, kassamyyjällä on pian vaivoinaan puoli litraa sulanutta jäätelöä. Minä en poistu tästä ilman Dumle-jäätelöäni ja piste. Löytyy se hintakin lopulta. Voitaisiinko yhdessä sopia, että kun kassalla jokin tökkii, kukaan ei huokaile kuuluvasti? Se ei auta ketään eikä mitään. Kiitos.
Tuomio: Makeaa, mutta hyvää.
Nyt on kyllä hyvää. Pelkkä jäätelö on heti täyteläistä ja pehmeää, kunnon kermajäätelöä.
Lisukkeissa ei ole säästelty.
Toffeekastike on aika kiinteässä muodossa. Periaatteessa pidän enemmän juoksevasta kastikkeesta, mutta koska kyseessä on Dumle-jäätelö, kastikkeen kuuluu olla tällaista venyvää.
Suklaanmakuiset palat ovat sopivan pienenä rouheena. Suklaa on selvästi pienemmässä roolissa kuin puikossa, mikä on pelkästään positiivinen asia.
Tämä oikeasti maistuu Dumlelta. Siinä missä Pätkis-jäätelö ei maistunut Pätkikseltä, tässä on onnistuttu luomaan Dumlen maku. Olihan se Pätkis-jäätelö muutenkin ala-arvoista, ei voi puhua samana päivänä tämän kanssa.
Tuoteseloste on niin pitkä, etten uskalla edes lukea, mitä kaikkea jäätelö sisältää.
Todella makeaa, muttei niin makeaa ja tuhtia kuin puikko. Varsinkaan, jos malttaa olla syömättä puolta purkkia kerralla.
Parasta, mitä olen hetkeen syönyt.
Arvosana: 8 (asteikolla 1 - 10)
Lähettänyt Päivi klo 15.28 6 kommenttia:
Jäätelöaltaisiin on hiipinyt kuin varkain uutuus-Sia, jonka makuna on valkosuklaa. Sia-jäätelöt usein sulavat turhan heppoisesti, mutta muuten pidän niistä. Valikoimassa on muitakin kuin tylsiä perusmakuja ja koostumus on kermaisen täyteläinen. Puolen litran pakkaukset ovat myös melko edullisia. Muovipakkaukset toki eivät ole kovin luontoystävällisiä, vaikka itse en ainakaan heitä rasioita roskiin, vaan hyödynnän niitä ruokien ynnä muiden säilytyksessä.
Valkosuklaakermajäätelöä ja valkosuklaapaloja.
Hinta: 2,99 € CM
Testitilanne: Aurinko paistaa niin, etten voi vastustaa oman terassin kutsua. Tarkoitukseni oli siivota ja tehdä ylipäätään kaikkea järkevää. Mutta kun. On niin paljon mukavampaa istua jäätelöannoksen kanssa ja ihastella takapihan vastaleikattua nurmikkoa, kuin huhkia imurin kanssa. Nurmikon olen sentään leikannut, eli tavallaan lepohetki on ansaittu.
Tuomio: Rouskis rouskis. Hyvää.
Kyllä tämäkin sulaa suhteellisen rivakasti.
Valkosuklaapalat ovat nam. Ja niitä on paljon ja ne ovat isoja.
Tulee ihan mieleen Pandan valkosuklaa, se on kaikkein parasta.
Palat rouskuvat ihanasti. Mmm.
Jäätelöä en erottaisi tavallisesta vaniljajäätelöstä. Valkosuklaapaloja on kuitenkin niin runsaasti, että valkosuklaan maku pääsee tällaisenaankin hyvin esille.
Tykkään. Oivallinen suutuntuma ja maku. Ei edes rupea janottamaan.
Lähettänyt Päivi klo 10.09 2 kommenttia:
Ingman Creamy Crème brûlée
Ilmainen jäätelö on aina paikallaan. Nyt sellaista on tarjolla vanhempieni luona. Useaa Ingman Creamya olen jo maistanut, mutta Creme brulee on uusi tuttavuus. Nimi on ainakin hieno.
Vähälaktoosista paahtovanukkaanmakuista kermajäätelöä, kinuskikastiketta, toffeepaloja ja karamellirakeita.
Hinta: Minulle 0 €
Testitilanne: Katsomme netistä Turussa juostavia kuninkuusraveja. Nälkähän siinä tulee. Turussa näyttää olevan lisäksi lämmin, joten haen ihan myötätunnosta viilentävää jäätelöä pakastimesta.
Tuomio: Perus-kinuskijäätelöä ärsyttävillä rakeilla.
Sopivan pehmeää, juuri tällaista jäätelön tulee olla.
Näyttää ihan samalta kuin lukuisat muutkin Ingman Creamy -jäätelöt.
Kinuskikastike on oikein maukasta.
En osaa sanoa, maistuuko jäätelö paahtovanukkaalle, koska en tarkkaan tiedä miltä sen kuuluisi maistua. Minulle tämä menisi perus-kinuskijäätelöstä.
Jäätelö on joka tapauksessa hyvää. Ei kovin makeaa, eli tasapainottaa kastiketta passelisti.
Karamellirakeet maistuvat ja tuntuvat raesokerilta. Tuovat tavallaan vaihtelua koostumukseen, mutta parempaa olisi ilman.
Näitä raesokerilisukkeita on nyt ollut jo monessa jäätelössä, sovittaisiinko ettei niitä enää käytetä? Niistä ei ole iloa.
Mukana piti olla myös toffeepaloja, missähän ne ovat?
Kinuskikastike on paras osuus. Jos sitä olisi enemmän, kokonaisuus olisi liian makea. Tällaisenaan toimii.
Nyt löysin yhden toffeepalan! Mutta se on ikävän kova. Ei tämä ole oikeanlaista toffeeta, vaan aivan kuin pala kovaa Werther's Original -makeista. Ei näin!
Arvosana: 5,5 (asteikolla 1 - 10)
Maatalon Jäätelö Kinuskijäätelö kinuskipaloilla
Olen jo aikaisemmin maistanut kahta Maatalon Jäätelöä: Tervajäätelöä ja Kinuski-Baileysia. Ensin mainitusta en pitänyt, toinen oli hyvää. Sattumalta vastaan tulee nyt tällainen kinuskijäätelö. Kinuskijäätelö, jossa on kinuskipaloja, ei varmaan voi olla kovin pahaa? Jano saattaa kyllä tulla.
Valmistajana on Wirtalan Jäätelö Kuortaneelta. Kyseessä on pieni tilatehdas, jossa jäätelö valmistetaan omien lehmien maidosta. Yrityksen verkkosivujen mukaan jäätelöt sopivat myös useimmille laktoosi-intolerantikoille. Makuja on kymmeniä erilaisia, myyntipaikat löytyvät linkistä.
Kinuskijäätelöä kinuskipaloilla.
Jäätelöä: 1 dl. Juuri sopivan pieni pakkaus. Tykkään.
Hinta: 2,79 € KSM Seinäjoki
Testitilanne: Olen säästellyt jäätelöä pakastimessa jo jonkin aikaa. Kyllä se varmaan täytyy syödä sieltä pois. Aurinkokin niin paistaa.
Tuomio: Vaatimatonta.
Kaikissa Maatalon Jäätelöissä on samanlaiset pakkaukset, valmistajasta riippumatta. Pidän pakkausten kansista, mutta muuten ne eivät ole yhtään houkuttelevia. Liian kirjavia ja vanhanaikaisia. Tunkkaisia. Eivät yhdisty jäätelöön millään tavalla.
Jäätelö on pehmeää, lusikka uppoaa vaivatta. Pakkauksissa ei ole omia lusikoita, joten sellainen on syytä muistaa napata mukaansa, jos jäätelön aikoo nauttia muualla kuin kotona.
Oletan, että tässä on samaa kinuskijäätelöä kuin Baileys-jäätelössä oli. Olenkin hieman pettynyt siihen, miten mauttomalta jäätelö nyt tuntuu.
Missähän ne kinuskipalat ovat? Ovat ilmeisesti unohtuneet tästä purkista.
Ei, pohjalla on muutama. Palat ovat kyllä hyviä. Rouheita, maistuvat kunnon kinuskille.
Paloja pitäisi kuitenkin olla ainakin kymmenkertainen määrä ja ne saisivat olla isompia. Löydän purkista peräti neljä kinuskihippua.
Jäätelö tuntuu kermaiselle ja täyteläiselle. Makua vain kaipaisin lisää. Janoa ei toki tullut, niin kuin pelkäsin.
Lähettänyt Päivi klo 12.34 7 kommenttia:
Puffet Appelsiini
Kääk, tänään on viimeinen päivä osallistua Puffet-kuvakilpailuun Instagramissa. Voittaja saa iPhone SE-puhelimen, joka olisi ihan kiva. Olen lykännyt kilpailuun osallistumista jo viikkotolkulla, koska en pidä Puffeteista. Nyt sellainen on pakko ostaa. Valitsen tämän kevään uutuusmaun, appelsiinin. En edes muista, koska viimeksi olisin Puffetin syönyt. Jostain minulle on jäänyt mielikuva, että se koostuu kahdesta pehmeästä, teollisen makuisesta keksistä, joiden välissä on mitäänsanomatonta jäätelöä. Kingis Sandwich Mintun olen blogissa testannut ja se oli pahaa.
Appelsiininmakuista kermajäätelöä ja keksiä.
Jäätelöä: 1,1 dl. Tai siis koko tuotteen tilavuus on varmaan 1,1 dl, eihän tässä jäätelöä voi niin paljoa olla.
Hinta: En muista.
Testitilanne: Otan kuvan Puffetista jo päivällä, mutta syön sen vasta illalla, palattuani Ylistaron kesäraveista. Iltapala on joka tapauksessa syötävä, niin olkoot se tänään Puffet-jäätelö.
Ehkä hieman sulanut jossain vaiheessa, tai jotain.
Tuomio: Hyvin Puffetmainen.
Keksistä ei saa hyvänmakuista millään. Joidenkin mielestä se on varmasti suurta herkkua, mutta omaan makuuni ei vaan sovi lainkaan. Epämiellyttävän pehmeää, varustettu keinotekoisella maulla.
Appelsiinijäätelö on todella aurinkoisen keltaista. Veikkaan, ettei väri ole lähtöisin ihan pelkistä appelsiineista.
Jäätelö on mukavan raikasta. Pienellä mielikuvituksella siitä löytää myös appelsiinin makuvivahteita.
Vastaa hyvin mielikuvaani. En tykkää.
Lähettänyt Päivi klo 23.11 6 kommenttia:
Ingman Polka
Blogia on katsottu nyt 100 000 (satatuhatta, ihan oikeesti!) kertaa. Kiitos Sinulle, kun luet! Merkkipaalua on tietenkin juhlistettava jäätelöhetkellä. Päivä sattuu olemaan niin aurinkoinen, että valitsen irtojäätelön. Huvi ja hyöty yhdistyvät, kun jäätelökioskille polkaisee pyörällä. Haluaisin maistaa kahvijäätelöä, mutta sitä ei ole valikoimassa. Pitkän harkinnan jälkeen päädyn Polkaan.
Minttu- ja vaniljakermajäätelöä ja polkakaramellipaloja.
Jäätelöä: Yksi aivan liian iso pallo.
Valmistusmaa: En tiedä.
Hinta: 3,80 €. Kallista on.
Testitilanne: Seinäjoen torilla on vieretysten kolme jäätelökioskia. Kävelen hitaasti kaikkien ohi ja yritän pikaisesti lukea, mitä makuja missäkin on tarjolla. Viimeisen kioskin kohdalla olen liian hidas ja myyjä ehtii tervehtiä minua. Perhana. Nyt minun on pakko ostaa tästä jotain, en kehtaa enää perääntyä, vaikka oikeastaan olisin halunnut ostaa keskimmäisestä kioskista Aino-jäätelöä. Mikään tarjolla olevista mauista ei hirveästi houkuttele. Lopulta valitsen Polkan, lähinnä kivan värin perusteella. Sopii asuuni hyvin. Polka-makeisista en ole ikinä pitänyt, ne ovat ikävän kovia.
Tuomio: Nättiä ja rouskuvaa.
Valitsen vohvelin sijaan epäekologisen muovipikarin, sillä pelkään jäätelön sulavan auringossa nopeasti.
Ahaa, jäätelön seassa on jotain paloja. Jälkeenpäin katson Ingmanin sivuilta, että kyseessä ovat polkakaramellipalat. Maistuvat ja tuntuvat ihan raesokerilta. Pehmeämpiä kuin Marianne-puikossa olleet mintturakeet.
Periaatteessa haluan, että jäätelössä on jotain pureskeltavaa. En kuitenkaan halua pureskella raesokeria.
Minttu- ja vaniljajäätelö ovat sulautuneet täysin yhteen. Polka-raitoja jäätelössä ei ole, vaan se on vaaleanpunaista.
Minttu maistuu selkeästi. Jäätelöstä tulee toki ennemmin Marianne kuin Polka mieleen.
Yhtä kaikki, mintun maku on kivan raikas. Ei tule mitään superjanoa.
Jäätelö myös kestää kuumuuden yllättävän hyvin, ei juurikaan sula.
Polka-palat laskevat arvosanaa, en vaan pidä niistä.
Pallo on niin iso, että syön vain puolet. Jos menen tänä kesänä vielä jäätelökioskille, pyydän lasten annoksen ja maksan puolet hinnasta.
Lähettänyt Päivi klo 19.30 2 kommenttia:
Pehmis Lakritsi
Pehmistä on ollut vuosien ajan tarjolla ainoastaan vaniljan, mansikan ja suklaan makuisina. Perusmaut toffee ja lakritsi eivät ole ikinä päässeet mukaan. Nyt viimein pehmisjäätelöä saa myös lakritsin makuisena. Sitä vaan ei ole helppo löytää. Pingviini-kioskeissa on aina tarjolla mansikkaa tai suklaata, kun satun paikalle. Onneksi paikallinen yritys, Mantere's Ky, myy Pehmistä Seinäjoen ja Lapuan paikkeilla tienvarsien levähdyspaikoilla. En tiedä onko tällainen yleistä muualla Suomessa, mutta tällä seudulla pehmisjäätelöä on ollut tarjolla autoilijoille jo iät ja ajat. Pehmikseen saa halutessaan myös kuorrutuksen turkinpippurirouheesta tai sen voi nauttia yhdessä kahvin kanssa. Pysähdyn jäätelölle äärimmäisen harvoin, koska minulle Pehmikset ovat turhan suuria.
Jäätelömyyjä olisi ehkä osannut kertoa, paljonko jäätelöä yhdessä annoksessa on, mutta en huomannut kysyä.
Valmistusmaa: Suomi (kyseessä on Pingviinijäätelö)
Testitilanne: Kun lakupehmistä ei tule sattumalta vastaan, niin lähden sitä varta vasten hakemaan. Ensimmäisellä vaunulla on myynnissä mansikkapehmistä, mutta toisella tärppää.
Tuomio: Makua ja jäätelöä riittää.
Pehmistä on normaaliin tapaan tarjolla kolmena vaihtoehtona: vanilja, lakritsi ja vanilja-lakritsi. Normaalisti valitsisin sekoituksen, mutta nyt haluan testimielessä maistaa pelkkää lakritsia.
Oho, tämähän maistuu salmiakille. Tosi vahva maku.
Värin perusteella uskalsin toivoa, että makua on kunnolla mukana. En kuitenkaan osannut odottaa näinkin tuhtia makua.
Kai tämä sitten lakritsia on. Sokkotestissä laittaisin rahani likoon salmiakin puolesta. Tulee mieleen Fazerin Salmiakki-jäätelöpuikko, siinä oleva jäätelö maistuu muistaakseni tällaiselta. Salmiakki-jäätelöpuikossa on näemmä "mustaa vaniljakermajäätelöä" ja salmiakkikastiketta, ei siis salmiakkijäätelöä.
Kyllä tämä sinällään hyvää on. Pehmeää, kuten asiaan kuuluu. Jokin maussa kuitenkin tökkii. Keinotekoisuus, ehkä.
Suosittelen ehdottomasti valitsemaan sekoituksen. Pelkkä lakritsi on liian tuhtia, kaipaisi vaniljaa antamaan raikkautta ja keveyttä.
Parin ensimmäisen lipaisun jälkeen ajattelin, että tätä on pakko syödä vielä toinenkin tämän kesän mittaan. Syötyäni koko jäätelön olen niin kyllästynyt täyteläiseen makuun, joka ei lähde suusta kulumallakaan, että loppukesän ajan painan kaasua nähdessäni Pehmis-kyltin. Eivät nämä vaan ole minua varten.
Lähettänyt Päivi klo 15.07 5 kommenttia:
Sia Punssirusina
Tarkoitukseni oli pyöräillä tänään pallojäätelölle, mutta vesisateen vuoksi päädynkin jäätelöostoksille kauppaan. Harkitsen Sian mangosorbetin ja punssirusinan välillä. Mangoa on ollut tänä vuonna niin paljon tarjolla, että päädyn punssirusinaan. En pidä alkoholista, mutta Sian viskijäätelö oli silti ainakin ihan maistuvaa.
Rusinat jakavat mielipiteitä. Omasta mielestäni ne kuuluvat ehdottomasti niin maksalaatikkoon kuin simaankin. Jännä nähdä, miten ne toimivat jäätelössä. Muistaakseni olen joskus maistanut rommirusinan makuista jäätelöä ja pitänyt siitä.
Punssinmakuista kermajäätelöä ja rusinoita.
Hinta: 2,69 €, Minimani
Testitilanne: Päivä on sujunut jotenkin alakuloisessa vireessä. Finlanders jäi juuri viiden viikon kesälomalle, joten piristäviä keikkareissuja ei ole hetkeen luvassa. Vettä on satanut koko päivän. Ylipäätään tuntuu, että näköpiirissä on pelkkiä velvollisuuksia. Yritän korjata tilannetta ylipitkillä päiväunilla ja kermajäätelöllä.
Tuomio: Astetta hienompaa kesäjäätelöä.
Punssin tuoksun erottaa melko selvästi pakkausta avatessa.
Sulaapas tämä nopeasti. Vaikuttaa olevan Sia-jäätelöiden pysyvä ominaisuus.
Rusinoita on mukana sopiva määrä. Pakko heti maistaa yksi.
Mmm. Juuri oikeanlainen. Pehmeä, maistuu puraistessa mukavasti punssille.
Itse jäätelössä punssi maistuu aika miedosti, mikä sopii minulle mainiosti.
Jäätelö tuntuu ihanan paksulta ja kermaiselta. Onneksi päädyin tähän enkä sorbettiin, piristää taatusti enemmän.
Oivaa kesäjäätelöä, kun ei ole liian makeaa.
Pitääkseen tästä, ei tarvitse pitää alkoholista, mutta rusinoista kylläkin.
Punssi tuo tähän hitusen ylellisyyttä. Sopivaa tarjottavaa kesävieraille, koska tuntuu juhlavammalta kuin perusmaut.
Lähettänyt Päivi klo 18.44 5 kommenttia:
Vatajanrannan Vuohitilan Pöyröönpuluveri ja Vanilja
Tällä kertaa arvostelussa on poikkeuksellisesti kaksi tuotetta kerralla. Törmäsin Seinäjoen K-supermarketissa kivannäköisiin jäätelöpurkkeihin, joita lähti mukaan kaksin kappalein. Olin liikkeellä veljenpoikieni kanssa, joten valitsimme maut yhdessä. Itse halusin välttämättä Pöyröönpuluveria, koska olen suuri salmiakin ystävä. Toinen veljenpojista taas ei yhtään pidä salmiakista, niin hän valitsi vaniljan. Tarjolla taisi olla vielä mansikkaa ja suklaata.
Pakkauksissa ei ole tuotekuvausta, eikä niitä näy myöskään Vatajanrannan Vuohitilan nettisivuilla. Toisessa on kuitenkin vaniljajäätelöä ja oletan, että toisessa maussa on mukana Ilmajokisen Namituvan Pöyröö puluveri -salmiakkijauhetta. Nämä jäätelöt ovat minulle oikein lähiruokaa. Valmistus tapahtuu Kurikassa. Valmistajana on Lohiluoman Pienmeijeri Oy, samat henkilöt pitävät myös Vatajanrannan Vuohitilaa.
Jäätelöä: 5 dl/ pakkaus
Hinta: 4,49 €/ pakkaus. Äkkiseltään olettaisi, että pienyrityksen tuotteet ovat kalliimpia kuin muut vastaavat, mutta nämä ovat halvempia.
Testitilanne: Kaivamme jäätelöt esiin heti sopivan tilaisuuden tullen. Tutkin pakkauksia tarkemmin vasta tässä vaiheessa ja tajuan, että nämähän ovat vuohenmaidosta. O-ou. Olen joskus syönyt vuohenjuustoa ja se oli pahaa. Nämä olisivat jääneet kauppaan, jos olisin ollut siinä vaiheessa hereillä ja lukenut tekstit paremmin. Nyt ei voi enää perääntyä. Kerma on ilmeisesti lehmästä peräisin.
Tuomio: Yllättävän hyviä.
Maistan ensin vaniljajäätelöä. Onpas tämä kovaa.
Seassa näkyy vaniljapilkkuja, eli mukana on ihan oikeaa vaniljaa.
Joo-o, hyvältä maistuu. Ei yhtään tietäisi syövänsä vuohenmaidosta valmistettua jäätelöä. Ihan menisi tavallisesta kermajäätelöstä. Veljenpojat ovat samaa mieltä.
Vaniljajäätelöhän on sellaisenaan todella tylsää, mutta nyt sen kyytipoikana on onneksi salmiakkijauhejäätelöä.
Nam, Pöyröönpuluveri on kyllä mieleeni. Kunnolla salmiakin makua. Ulkonäön perusteella ei olisi uskonut, koska väri on lähes sama kuin vaniljassa.
Tästä tulee yksi suosikeistani, pakko ostaa toistekin. Salmiakkijäätelöt ovat monesti liian pliisuja.
Vanilja ja Pöyröönpuluveri sopivat mainiosti yhteen, tasapainottavat toinen toistaan. Eikä annos käy niin tylsäksi, kun on kahta makua.
Molemmat maut ovat kovia, kun niitä lusikoi purkista, joten hetken sulattelu on paikallaan. Olen vain niin huono odottamaan, haluan syödä heti.
Laadultaan nämä eivät häviä yhtään muiden valmistajien tuotteille. Jäätelö muuttuu kupissa mukavan pehmeäksi, mutta ei sula vetiseksi.
Onneksi en katsonut pakkauksia kaupassa tarkemmin, muuten olisin jäänyt näistä paitsi.
Myyntipaikat löytyvät valmistajan nettisivuilta.
Arvosanat: Vanilja 5, Pöyröönpuluveri 8,5 (asteikolla 1-10)
Lähettänyt Päivi klo 12.56 5 kommenttia:
Tötterön Aika jännä Vadelma-Chili-Salmiakkijäätelö
Tötterön Aika jännistä jäätelöistä on maistamatta enää vadelma-chili-salmiakki. Suolainen Kinuski oli ihan hyvää, Karamellisoitu Inkivääri-Vanilja taas ei ollut hirveästi mieleeni. En pidä chilistä, mutta salmiakki kiinnostaa kovasti. Ihmeen vähän salmiakkia käytetään jäätelöissä, kun suomalaiset ja salmiakki kuitenkin kuuluvat aika tiiviisti yhteen.
Vegaaninen vadelma-chilijäätelö salmiakkikastikkeella, maidoton.
Jäätelöä: 1,36 dl
Hinta: 2,15 € Prisma
Testitilanne: Olen lähes asunut muutaman päivän terassillani, koska siellä on vaan niin äärettömän kiva istua, katsella puita ja kuunnella lintuja. Tänään ei ole enää tarpeeksi lämmintä terassilla istumiseen, vaan jäätelö täytyy syödä keittiössä. Oikeasti tähän aikaan pitäisi syödä järkevää lounasruokaa, mutta aloitan ateriat aina joskus jälkiruoasta.
Tuomio: Aivan liian tulista.
Onpa kauniin punaista.
Mukana olevan muovilusikan voisi vaihtaa puiseen.
Tykkään kovasti pakkauskoosta, tarpeeksi pieni yhdelle ihmiselle.
Nuolaisen välikanteen jääneen jäätelön. Huh huh. Nyt on kyllä makua!
Vadelma-chilijäätelössä maistuu vadelma ihan kivasti. Chilin maku leviää suuhun vasta, kun jäätelö on jo mennyt kurkusta alas.
Mukavan makea tuo vadelman maku, ei siis liian makea.
En vaan yhtään pidä siitä, miten chili aina lopuksi peittää vadelman alleen.
Salmiakkikastike. Voi pojat. Kai tätä myydään myös pelkkänä kastikkeena, niin että voin pursottaa tätä suoraan suuhuni? Ihan järkyttävän hyvää. Voimakas salmiakin maku, hetkittäin tulee jopa turkinpippuri mieleen.
Onneksi kastikkeen määrässä ei ole säästelty.
Kunpa chili olisi jätetty pois, sen maku hallitsee liikaa. Pelkkänä vadelma-salmiakkijäätelönä tämä olisi lähes täydellistä.
Syön purkin sinnikkäästi loppuun, koska en halua jättää pisaraakaan kastikkeesta syömättä. Purkin tyhjennyttyä kurkkua polttaa, nenä vuotaa ja otsa on hiessä. Täytyy olla tulisten makujen ystävä, jos tästä pitää. Minä en ole.
Lähettänyt Päivi klo 12.23 3 kommenttia:
Aino Kinuskinen Mantelihetki
Reipas lukija otti taannoin esiin, millaisia valikoimista jo poistuneita jäätelöitä olen jäänyt kaipaamaan. Hän itse mainitsi "cool bitsit, jenga- ja jokemehujäät (joke ei edes ollut erityisen hyvää mutta vitsin takia aina ostettiin), vanhan malliset classicit, superit (etenkin laku), megatuutit, valion sweet seasons-purkit, jade- ja ruutupurkit". Toinen lukija kaihosi jäätelökioskeihin kunnon minttujäätelöä, jossa on pelkkää minttua minttukastikeraidoilla, ilman suklaata. Luin kommentteja suurella mielenkiinnolla, koska mainituista jäätelöistä valtaosa oli sellaisia, joista en ollut ikinä kuullutkaan. Lupasin miettiä, mitä jäätelöitä minä ikävöin.
Classicin valkosuklaa-murokeksi, joka oli ainut järjettömän hyvä Classic. Se poistui kaupoista vasta ehkä pari kesää sitten. Ja M.A.C appelsiini-kola-mehujää. Mutta mitään muuta en keksi. Jäätelöinnostukseni on alkanut niin myöhäisessä vaiheessa, ettei suurempia traumoja ole päässyt syntymään. Lapsuus- ja nuoruusvuosilta ainoat jäätelömuistoni ovat lauantai-iltojen vaniljajäätelöt. Perheemme tapasi syödä lauantaisin saunan jälkeen ensin käristemakkarat ja sitten jälkkäriksi vaniljajäätelöä, johon sekoitin kaakaojauhetta. Joskus jopa mansikkahilloa, vaikka kaakaosta tykkäsin kyllä enemmän. Terveisiä 80-luvulta. En silloin edes tajunnut, että kaupassa myydään muutakin jäätelöä kuin vaniljaa. Joka tapauksessa valikoimat ovat olleet murto-osa tämän päivän yltäkylläisiin, kilometrikaupalla jatkuviin pakastealtaisiin verrattuna.
Ai niin, Viennetta-jäätelökakut. Niitä syötiin perheen parissa 90-luvulla, syntymäpäivien ja muiden yhteydessä. Viennetasta pystyi jo valitsemaan vaniljan, suklaan ja mansikan välillä, se tuntui ihan luksukselta. Onnistuneita tuotteita, koska ovat edelleen myynnissä. Ensimmäiset kunnon muistot jäätelötuuttien ja -puikkojen osalta ovat vasta 2000-luvulta, kun työskentelin kukkakaupassa ja maistelimme siellä jäätelöitä. Silloin kiinnitin huomiota, että jukupliuta, jäätelöitähän on vaikka kuinka paljon erilaisia. Syvin kiintymyssuhteeni on muodostunut Ässä Mix -mehujäähän. Sitä tulee oikeasti ikävä, jos se poistuu valikoimasta.
Päivän asiaan: jäätelökesä on täällä ja haluan käydä syömässä irtojäätelön. Keskustan laitamilla on jäätelökioski viihtyisän puistikon äärellä, siispä sinne.
Vaniljakermajäätelöä, suolaista kinuskikastiketta ja mantelikrokanttia.
Testitilanne: Kyseessä on Ingmanin kioski, olen jo etukäteen päättänyt maistaa uutta kahvin makuista pallojäätelöä. Luukulle kävellessäni katson pallojen hinnat. 3,80 €/pallo, 6 €/2 palloa. Anteeksi mitä? Jäätelöpallo maksaa 3,80 euroa? Se on ilmeisesti kuorrutettu kultahipuilla ja tarjoillaan Swarovskin kristallein koristellusta hopeamaljasta? Kiitos hei, ei minun tehnytkään mieli jäätelöä.
Jatkan matkaani Pingviini-kioskille. Haluan nähdä, ovatko ryöstöhinnat voimassa joka paikassa. Ei: täällä pallo maksaa 3 euroa. Otan pallon Ainon Kinuskista Mantelihetkeä, se näyttää niin hyvältä. Olen aiemmin maistanut Ainon Mokkaista Suklaahetkeä, joka oli todella herkullista, mutta sitä ei enää myydä.
Tuomio: Maistuu.
Nam nam, mukana on runsaasti mantelipaloja. Ihanasti pureskeltavaa.
Kinuskikastikkeessakaan ei ole kovasti kitsasteltu. Hyvää.
Kinuski ei tosin ole erityisen suolaista. Ihan peruskinuskia.
Vaniljajäätelö vaikuttaa tosi laadukkaalta. Pehmeää, silti hyvin auringonkestävää. Ei lähde ylettömästi valumaan.
Sangen toimiva kokonaisuus.
Vohveli maistuu paperilta, mutta olen muutenkin valmistautunut jättämään sen syömättä. Olen kiinnostunut vain jäätelöstä. 50 sentin lisämaksulla olisi saanut laadukkaamman vohvelin.
Vähän alkaa janottamaan, mutta ällömakeasta jäätelöstä ei ole kyse.
Hyvä Aino-jäätelön väki, miten on mahdollista, että Ainon irtojäätelöt ovat näin laadukkaita? Litran pakkaukset tuottavat lähes järjestään pettymyksen, ja Aino-tuutit ovat täysin luokattomia. Miksi jäätelökioskeissa myydään laatua ja kaupoissa kaikkea muuta?
Kesässä on ehkä 5 päivää, jolloin tarkenen syödä jäätelöä ulkona. Eikö kannattaisi panostaa niihin tuotteisiin, joita asiakkaat syövät ympäri vuoden?
Lähettänyt Päivi klo 13.49 Ei kommentteja:
Tötterön Aika jännä Karamellisoitu Inkivääri-Vanilja
Maistoin uusista Tötterö-jäätelöistä jo Suolaista kinuskia ja vadelma-chili-salmiakkia ei ole vieläkään Prismaan tullut, joten maisteluun pääsee inkivääri-vanilja. Ei ole yhtään houkutteleva maku, enkä olisi tätä ostanut, ellei sitä olisi ollut saatavana näin kivan pienessä pakkauksessa. Minulle saa myytyä lähes mitä tahansa, kunhan sen käärii tarpeeksi pieneen pakkaukseen. Pitääköhän joku oikeasti inkivääristä? Ainut mieleenjäänyt kokemukseni inkivääristä on noin vuoden takaa, jolloin innostuin leipomaan yliterveellisiltä vaikuttavia pikkuleipiä, joihin ei tullut lainkaan vehnäjauhoja tai valkoista sokeria. Ihmettelin hieman, miksi reseptissä oli niin suuri määrä inkivääriä, mutta tein työtä käskettyä. Ja hirveitähän niistä tuli. Sama kuin olisi lusikoinut suuhunsa pelkkää inkivääriä suoraan maustepurkista. Pikkuleivät menivät roskiin ja jatkoin tiivistä yhteiseloani vehnäjauhojen ja sokerin kanssa.
Laktoositonta vaniljakermajäätelöä karamellisoidulla inkiväärikastikkeella.
Hinta: 2,15 € Prisma. Myynnissä S-ryhmän kaupoissa.
Testitilanne: Valmistan ruoaksi ihan itse kehittämääni peruna-pakastejuuresvuokaa. Yleensä kokeiluni päätyvät edellä kuvatun tilanteen tapaan roskiin, enkä tälläkään kertaa ole kovin toiveikas lopputuloksen suhteen. Odotan ruoan valmistumista ja mietin, että nyt olisi hyvää aikaa maistaa uutta jäätelöä. On sitten valmiiksi parempi mieli, jos ruoka jääkin syömättä.
Tuomio: Maku ok, ulkonäöltään hengetön.
Missä kastike on? Näen ainoastaan valkoista jäätelöä, jossa on ehkä kolme tummaa pilkkua seassa.
Inkivääriltä maistuu. Ihan tulee pikkuleivät mieleen. Ei ole kuitenkaan yhtä pahaa, sillä inkiväärin määrä on tässä huomattavasti sopivampi.
Maussa ei siis suurempaa moittimista.
Eihän inkiväärijäätelö sinällään mitään makuhermoja räjäyttävän herkullista voi ollakaan, mutta kyllä tätä ihan syö.
Odotin vain, että mukana on kastikeraitoja. "Karamellisoitu" kastike kuulosti vieläpä aika herkulliselta ja toi mieleen pehmeän toffeekastikkeen. Ilmeisesti kastike on näkymätöntä, koska inkiväärin maku on kuitenkin mukana.
Eniten nämä Tötterö-jäätelöt eroavat 3 Kaverin ja Jymy-jäätelöistä E-koodien suhteen. 3 Kaverin ja Jymy-jäätelöt ovat lisäaineettomia, tässä maussa E-koodeja on kahdeksan.
Ruoka oli ihme kyllä hyvää.
Lähettänyt Päivi klo 21.47 4 kommenttia:
Tötterön Aika jännä Suolainen Kinuski
Prismassa tuli sattumalta vastaan uusia jäätelöpurkkeja, joilla oli hassut nimet. Katsoin purkkeja epäillen, ovat taatusti ulkomailla valmistettuja. Oho, nämähän on tehty Suomessa. Ja ainakin jäätelöissä käytetty maito on suomalaista alkuperää. Jospa näitä sitten maistaisi.
Olen viime aikoina pohtinut paljon, mitä jäätelöitä ottaisin blogiin mukaan. K-kaupoissa on tarjolla uusia Mozart- ja Sacher-jäätelöitä sekä jotain omituisia kiivi- ym. jäätelöitä. Lähi-Siwassa, joka sekin kai pian muuttuu K-marketiksi, näin Siwa-jäätelöpurkkeja, joissa oli ihan mielenkiintoisia makuyhdistelmiä. Mutta mutta. Kaikki ovat valmistettuja ulkomailla: Puolassa, Iso-Britanniassa, Liettuassa ja ties vaikka missä. Ja minä kun koitan aina suosia suomalaista ostoksissani. Etsin tuotteista avainlippuja lähes maanisesti. Ei tulisi mieleenikään ostaa esimerkiksi ulkomailla valmistettua rahkaa tai jogurttia, kun kerran kotimaistakin on saatavilla, joten miksi ostaisin ulkomaista jäätelöä?
Ettei ihan menisi hurskasteluksi, niin Ruotsin kohdalla teen poikkeuksen. Koska Marabou-suklaa vaan on niin hyvää. Ja Sia-jäätelö myös. Lisäksi olen syvästi ihastunut Göteborgiin, ehdoton lempikaupunkini! Mutta yleisesti ottaen keskityn nyt jatkossa kotimaisiin jäätelöihin.
Tötterön Aika jännistä jäätelöistä pääsee ensimmäisenä testiin Suolainen kinuski. Inkivääri-vanilja odottaa pakastimessa ja vadelma-chili-salmiakkia olisin jo ostanut, mutta se oli loppu. Jäätelöt on valmistanut espoolainen jäätelötehdas Aguila, jonka perustajat ovat lähtöisin Argentiinasta. Sama yritys on valmistanut Pirkan vegaaniset jäätelöt, joista maistoin Mango-Passiota. Lisäksi he valmistavat Caminito-jäätelöitä ja sorbetteja.
Suolaista kinuskikermajäätelöä.
Hinta: 4,75 € tai jotain sinne päin. Alle 5 € kuitenkin. Myynnissä vain S-ryhmän kaupoissa.
Testitilanne: Olen tehnyt tällä viikolla aika reippaasti koulutehtäviä ja oikeita töitä, joten palkitsen itseni jäätelöllä. Lisäksi iltapäivällä on edessä todella jännittävä Suomi-Venäjä -jääkiekkopeli, siihen täytyy valmistautua kunnon tankkauksella.
Tuomio: Perushyvää toffeejäätelöä.
Pakkaus vaikuttaa halpislaadulta muihin vastaaviin purkkeihin verrattuna.
Jäätelön rakenne on onnistunut: pehmeää, muttei sula liian nopeasti.
Kyllä minä tästä kinuskikermajäätelöstä tykkään. Tai toffeelta tämä lähinnä maistuu. Ei ole mitään ällömakeaa, vaikka makua riittää hyvin.
Siellä täällä jäätelön seassa on ripaus kinuskikastiketta, joka on kyllä sinällään maukasta, mutta sitä saisi olla reippaasti enemmän. Näin kastike tulisi paremmin esiin ja antaisi vaihtelua koostumukseen.
Kaipaan pureskeltavaa. 3 Kaverin vastaavassa maussa oli pähkinöitä, joita oli mukava rouskutella.
Kalpenee 3 Kaverin Paahdetulle pähkinälle ja kinuskille, mutta kuitenkin kelpo jäätelöä. Suolaisuus ei tule läheskään niin hyvin esille kuin toisella valmistajalla tuli.
Olisipa tästä lakritsiversio.
Lähettänyt Päivi klo 12.37 Ei kommentteja:
3 Kaveria Mango & Appelsiini
3 Kaverin toinen uutuus, Kookos & Suklaa on jo testattu, nyt vuoroon pääsee mango-appelsiini. Periaatteessa pidän mangon ja appelsiinin yhdistelmästä. Tänä vuonna vain varsinkin mangoa on ollut jo tarjolla yhdeltä sun toiseltakin merkiltä, niin maku ei enää tunnu niin uudelta ja erilaiselta. Tärkeintä kuitenkin on, että tässä jäätelössä ei ole mukana suklaata. 3 Kaverin jäätelöiden top 3 -vahvuudet ovatkin mielestäni kotimaisuus, tavallisuudesta poikkeavat maut ja suklaan rajaaminen ainoastaan muutamaan tuotteeseen.
Mango- ja appelsiinijäätelöä. Kaipaan kovasti 3 Kaverin jäätelöpurkkeihin kunnon tuotekuvauksia, kuten "laktoositonta appelsiinikermajäätelöä ja mangosorbettia", sen sijaan että purkin pohjassa lukee vain Mango & Appelsiini. Olisi mukava tietää, millaista jäätelöä on ostamassa.
Laktoositon. Tuoteseloste linkissä.
Hinta: 4,99 € KSM. Myynnissä vain K-supermarketeissa.
Testitilanne: Olen suunnitellut säästäväni maistamisen äitienpäiväksi. Nyt on kuitenkin niin aurinkoinen ilma, etten jaksa odottaa sunnuntaihin asti. Jäähän tästä vielä äitillekin vaikka kuinka.
Tuomio: Hedelmää riittää.
Vaikuttaa siltä, että koostumussuhde on tasapainoisempi kuin kookos-suklaassa, jossa kookos jäi tylysti sivuosaan. Mukana näyttää olevan kivasti sekä vaaleankeltaista appelsiinijäätelöä että kirkkaankeltaista mangojäätelöä.
Mangon koostumus eroaa selvästi appelsiinista, mango on hyvin sorbettimaista. Maku on voimakas ja hedelmäinen.
Appelsiinijäätelön maku on puolestaan pehmeän mieto.
Pelkkä appelsiinijäätelö jäisi vaisuksi ja pelkkä mangojäätelö muistuttaisi liian paljon hedelmäsoseen syömistä. Yhdessä maut täydentävät toisiaan, appelsiini pehmentää mangoa.
Hetkinen, nyt kun kaivan purkkia syvemmälle, joudun pyörtämään osan puheistani. Mangojäätelöä on nimittäin reilusti enemmän kuin appelsiinia.
Tässä on sama ongelma kuin saman valmistajan mustaherukka-appelsiinijäätelössä: appelsiinijäätelöä on suhteessa liian vähän. Näin mangojäätelön osuus korostuu ja tunnen syöväni normaalia sakeampaa Piltti-sosetta.
Aurinkoisen värinen jäätelö sopii tavallaan hellepäivään, sillä sorbettimaisuus tuo siihen sopivaa viileyttä. Maku on kuitenkin sen verran makea, että kyllä tässä vesihanaa on lähdettävä etsimään.
3 Kaverin jäätelötehtaalle esitetään jatkuvasti paljon toiveita uusista mauista. Itse toivon valikoimaan tulevan tujua salmiakkijäätelöä. Oukkidoukki- ja turkinpippurityylistä, niin ettei suuhun pystyisi laittamaan kerrallaan kuin pieniä lusikallisia. Ja seassa saisi olla pehmeitä lakritsifudgepalasia. Nam.
Arvosana: 6 (asteikolla 1 - 10)
Lähettänyt Päivi klo 17.04 2 kommenttia:
3 Kaveria Kookos & Suklaa
Olen odottanut pitkään, että pääsisin maistamaan 3 Kaverin uutuusmakuja: kookos-suklaa ja mango-appelsiini. Varsinkin kookosjäätelö kiinnostaa, koska pidän kovasti kookoksesta ja sitä hyödynnetään jäätelöissä todella vähän. Nyt viimein löydän molemmat maut paikallisesta K-supermarketista. Odotukseni kyllä jo laskivat muutama päivä sitten, kun tajusin, että tässäkin maussa on tummaa suklaata. Oi miksi, miksi sitä täytyy laittaa joka paikkaan?
Suklaakermajäätelöä, kookoskastiketta ja tummasuklaapaloja.
Hinta: 4.99 € KSM. Myynnissä vain K-ruokakaupoissa.
Testitilanne: Löysin eilen pitkästä aikaa kirjastosta Vareksen, jota en ollut aiemmin lukenut. Nyt kun vielä löysin mieleiseni uutuusjäätelön, yhdistän nautinnot keittiön pöydän ääressä.
Tuomio: Taas yksi suklaajäätelö.
Jäätelö näyttää olevan pääasiassa suklaajäätelöä, vaaleaa kookoskastiketta on mukana aika niukasti.
Onneksi suuri osa tummasuklaapaloista on sen verran isokokoisia, että ne saa kohtuullisella vaivannäöllä siirreltyä syrjään, odottamaan päätymistä biojätteeseen.
Olisipa seassa valkosuklaan paloja. Mmm.
Aika erikoinen maku suklaajäätelössä. En uskalla suoralta kädeltä tyrmätä, mutta ensivaikutelma ei ole järin lupaava. En kyllä sokkotestissä osaisi sanoa kyseessä olevan suklaajäätelön.
Miten hyvää kookoskastike onkaan! Niin pehmeää ja maukasta, vie kielen mennessään. Olisipa tätä paljon enemmän. Suklaajäätelöitä on kyllä maailma pullollaan, tässä olisi ollut tilaisuus tehdä jotain oikeasti erilaista.
Kokonaisuutena pettymys, suklaaosuuden johdosta. Maku ei syömällä parane, vaikka kuinka toivon. Yllättävän makeaa ja jotenkin tunkkaista, alkaa janottaa. Ei mikään kesäjäätelö, sopii paremmin talven pakkasiin, sohvalla viltin alla syötäväksi.
Odotin raikkaampaa makua. Halusin kovasti pitää tästä, mutta ei tämä suosikkeihini päädy. Taidan kaivaa purkista herkullisen kookoskastikkeen ja lahjoittaa suklaajäätelön eteenpäin.
Lähettänyt Päivi klo 13.17 4 kommenttia:
Mövenpick-puikoista Maple Walnut oli tosi hyvää ja Vanilla Dream with Almond tosi pahaa. Jännä nähdä, kumpaan päähän arvosteluasteikkoa tämä karamellin maku sijoittuu.
Vaniljakermajäätelöä ja "Fleur de Sel" -karamellikastiketta ja sveitsiläistä maitosuklaata.
Nyt tuli niin fiini nimike vastaan, että täytyy ottaa Google avuksi. Ilmeisesti Fleur de Sel tarkoittaa tässä lähinnä suolaista karamellikastiketta. Tämähän on lupaavaa, koska pidin ihan hirmuisesti 3 Kaverin Paahdettu pähkinä & Kinuski -jäätelöstä, jossa oli suolaista kinuskikastiketta.
Jäätelöä: 0,9 dl
Hinta: 2,15 € CM
Testitilanne: Illalla laiskottaa ja tekee mieli jotain pientä hyvää. Vaihteeksi. Tämä on sopivan pieni iltaherkku, alle desilitra jäätelöä.
Tuomio: Pliisua.
Kahdesta muusta Mövenpick-puikosta poiketen, tämän kuorrutteessa ei ole mitään höysteitä, ihan vaan pelkkä suklaakuorrute.
Sveitsiläinen maitosuklaa maistuu minulle yhtä huonosti kuin mantelipuikossakin. Ei toimi.
Sisällä oleva jäätelö on vaatimatonta niin ulkonäöltään kuin maultaankin. Kastikeraidat ovat tosi laimeat, minkäänlaista suolaista makua en erota hyvällä tahdollakaan.
En erota oikeastaan mitään muutakaan makua itse jäätelöstä, todella vaisua.
Suklaa kyllä maistuu ja hallitsee koko jäätelöä. Harmi vain, että se maistuu juuri niin halvalta ja ulkolaiselta, kuin suklaa voi maistua.
Tämä ei ollut mistään kotoisin, pliisuin Mövenpick-puikoista.
Arvosana: 2 (asteikolla 1 - 10)
Lähettänyt Päivi klo 17.29 6 kommenttia:
Aino-tuutteja on entuudestaan saanut vadelma-suklaan, suklaa-vaniljan ja vanilja-karamellin makuisina. Nyt - tattadadaa - mukaan tulee mansikka-vanilja! Olenko ainut joka nukahti juuri? Eikö maailmassa ole vielä tarpeeksi mansikkatuutteja? Vadelman & Suklaan Taika oli mielestäni niin pahaa, että suklaata ja karamellia en ole edes maistanut.
Vanilja- ja mansikkakermajäätelöä maitosuklaanmakuisella kastikkeella ja mansikanpaloilla sekä vohvelia ja suklaanmakuista kuorrutetta.
Hinta: 1,65 € CM
Testitilanne: Saan päivän työt tehtyä. Pitäisi lähteä lenkille, kun on niin kiva ilmakin. Ei huvita. Syön ainakin ensin jäätelön.
Tuomio: Erityisen pahaa mansikkajäätelöä.
Herkullisen näköinen, suorastaan epäilyttävän punainen. Mansikkaahan tässä on ainoastaan 1,5 %.
Heti kun avaan vähän käärepaperia, vastaan tulvahtaa uskomattoman keinotekoinen mansikan tuoksu. Paremminkin haju.
Pinnalla olevia mansikkamuruja ei edes huomaa syödessä.
Suklaanmakuinen kastike on keskitasoa. Ei missään nimessä hyvää, mutta pahempaakin olen syönyt.
Mansikkajäätelö maistuu juuri siltä miltä haiseekin. Pahalta.
Huonointa mansikkajäätelöä, mitä olen syönyt.
Onneksi mansikkajäätelö loppuu samassa kohtaa missä vohveli alkaa. Siitä eteenpäin tarjolla on vaniljajäätelöä.
Vaniljajäätelö on onnistunutta, maistuu jopa ihan vaniljalta.
Samassa kohtaa kuin jäätelön maku vaihtuu, tuutin keskellä on pieni suklaasydän. Suklaa maistuu samalla tusinasuklaalle kuin jäätelön pinnalla oleva kastike.
Vohveli on kovaa ja rapeaa, maku ok. Vohvelin suklaakuorrute on toisaalta kiva juttu, kun suklaa oli sentään keskitasoa. Ilmankin pärjäisi.
Kyseenalaistan vahvasti tällaisen tuotteen markkinoille tuontia.
Lähettänyt Päivi klo 20.11 2 kommenttia:
Vatajanrannan Vuohitilan Pöyröönpuluveri ja Vanilj...
Tötterön Aika jännä Vadelma-Chili-Salmiakkijäätelö...
Tötterön Aika jännä Karamellisoitu Inkivääri-Vanil...