Väripala: elokuuta 2016
Pepita meni tänään ostamaan viisi sisustuslehteä tavaratalon lehtiosastolta. Myyjä katsoi kassalla vähän empien Pepitan nippua. Viisi kappaletta Unelmien Talo&Koti -lehteä, syyskuun numeroa. Miksi ihmeessä?
Vastaus löytyy lehden sivuilta 48-52. Kurkistus Pepitan perheen väri-ilottelukotiin ehti ilmestyä vielä juuri ja juuri ilokuun puolella.
Asian kunniaksi voisi tehdä vaikkapa rommikakkua, jonka resepti jutun yhteydestä löytyy. Ohje on peräisin Pepitan kummitädiltä vuosien takaa. Lapsena Pepita ihastui kummitädin loihtimaan kakkuun ja saikin sitten häneltä 7-vuotislahjaksi reseptin ja sydänvuoat. Siitä lähtien kakkua on ollut aina tarjolla juhlahetkissä, yleensä Pepitan äidin leipomana. Lehdessä näkyvä kakkukin hupeni jo jutuntekopäivän iltana pieneksi kaistaleeksi.
Lähettänyt Pepita Ruutu klo 22.07 1 kommentti:
Tunnisteet: ilokuu, lehti, medianäkyvyys, sisustus
Pepita kaipasi jotain itse tehtyä, nopeasti syntyvää väriläiskää kotiin. Kirpputorilta oli jo taannoin löytynyt koristeellinen uusvanha tarjotin, jossa oli lasin alla jokin tylsä kuva. Kuvan sai onneksi pois taustan hajottamalla.
Pepita maalasi itselleen mieluisen lintuaiheen ovaaliksi muotoillulle kangaspahvipohjalle. Kuvan sai pysymään paikoillaan niittaamalla toisen pahvin taustaksi puiseen tarjotinkehykseen.
Tarjotin sirkuttaa nyt pikkulintupoweria arkiseenkin tarjoiluhetkeen.
Lähettänyt Pepita Ruutu klo 19.43 Ei kommentteja:
Tunnisteet: askartelu, ilokuu, keittiö, kirpputorilöydöt, lintuaihe
Pepita ja perhe pyöräilivät pari viikkoa sitten järvenrantaan pienelle eväsretkelle lämpimän illan kunniaksi. Mehua, kahvia, mustikkasuklaata ja chilipähkinöitä. Aurinko paistoi ja laineet liplattivat. Ilokuun ihana ilta.
Mutta vesirajan tuntumassa rantakallio oli liukas. Varoituksista huolimatta 6-vuotias meni liian lähelle märkää kohtaa ja liukui veteen! Vaikka vettä oli vain parikymmentä senttiä, kaikki vaatteet kastuivat.
Onneksi Pepita oli ottanut lapsille varalle fleecetakit mukaan. 6-vuotias sai siis kuivan takin ylleen, mutta alaosan verhoilu olikin haaste. Vilttiin kääritytyneenä sai syötyä eväät ja sillä aikaa alushousut ehtivät kuivua tuulessa. Mutta jotta rannasta päästäisiin pois, piti kehitellä housut. Yhteistyössä miehen kanssa syntyi uusi keksintö, jonka voisi nimetä hätähousuksi. 8-vuotiaan raidallisesta fleecetakista kietaistiin pulahtajalle oivalliset pöksyt. Jalat vaan hihoihin, vetskari kiinni ja vyötärölle kiristystä Pepitan hiusdonitsin avulla. 6-vuotias pyöräili design-housuissaan tyytyväisenä kotiin. Takin kaulus jäi takapuolelle kiilamaiseksi pingviininpyrstöksi.
Ehkä joku vaatemuotoilija saa tästä innoitusta ja kohta kaupoissa ei enää myydä vaatekappaleita vain yhteen tarkoitukseen.
Lähettänyt Pepita Ruutu klo 9.41 4 kommenttia:
Tunnisteet: arkikamppailu, ilokuu, lapset, mustavalkoinen, pingviini, värikausivaatteet
Pepita menee ensi viikonloppuna synnyinseudulleen Hämeeseen myymään nurkkiin kertynyttä ylimääräistä tavaraa pihakirppikselle. Kuvassa pieni otos myyntiin menevistä tavaroista. Tapahtuma on Tammelan kunnan järjestämä kirppiskierros, jossa on tarkoitus saada tavarat ja ihmiset kiertämään. Samalla Pepita aikoo maalata pihamaalla ja jutustella kirpparikiertäjien kanssa.
Lähettänyt Pepita Ruutu klo 23.24 2 kommenttia:
Tunnisteet: ilokuu, kirpputorilöydöt
Lähettänyt Pepita Ruutu klo 22.56 1 kommentti:
Eskarilainen lähtee
6-vuotiaalla alkaa tänään esikoulu. Hänen kohdallaan muutos lienee pienin mahdollinen. Montessori-eskari on päiväkodin yhteydessä, jopa samassa ryhmässä kuin ennen. Toki eskarit irtoavat välillä ryhmästä omiin rientoihinsa. Vaikka ulkoisesti rutiinit säilyvätkin melko samoina, jokin ratas naksahtaa kuitenkin eteenpäin. 6-vuotiaasta on tulossa iso.
Pepita on lueskellut viime aikoina Sally Nortonin kirjaa 101 asiaa, jotka joka muksun pitäisi tehdä ennen esikoulua, suom. Juha Virkki (Atena 2010). Kirja sisältää jokaiselle vanhemmalle (ja varmaan muillekin) tuttuja tempauksia, joilla lapset saavat aikuiset tuntemaan itsensä kovin pieniksi. Kamalimpia kohtia on esimerkiksi numero 96: "Postita kirjeesi joulupukille, ennen kuin äiti ehtii nähdä sen." Tai numero 30: "Hukkaa kallein aarteesi pallomereen." Ravistavimpia on numero 82: "Älä anna äidin elää unelmiaan kauttasi."
Kesän lopulla Pepitalle tuli mieleen, että voisihan tuolle melkein-eskarilaiselle opettaa jonkin näppärän taidon. Koska 6-vuotias rakastaa keittiöhommia, hän halusi opetella keittämään kahvia. Niin siis Pepita ja mies saavat aina välillä juoda 6-vuotiaan valmistamaa virvoiketta. Tekoprosessia toki valvotaan sopivalta etäisyydeltä ja tytär saa keittää kahvia vain tilauksesta.
Niin, 6-vuotiaasta tulee vähitellen iso, mutta se ei ole vain haikeaa, se on myös täynnä oppimisen iloa!
Lähettänyt Pepita Ruutu klo 7.00 1 kommentti:
Tunnisteet: ilokuu, keittiö, kirja, lapset, montessori, mustavalkoinen, päiväkoti
Iloa puistosta
Pepitan perhe poikkesi taas Särkänniemessä. Viime kesänä testattiin, miten pärjätä tiukalla budjetilla huvipuiston riemuissa. Tällä kerralla päätettiin punnita paikan päällä, mitä iloiseen iltapäivään tarvittaisiin.
Jonotukseen ei ollut kärsivällisyyttä. Lopputuloksena oli pari tuntia Angry Birds -puistossa, 0 €. Rahaa kului kuitenkin euro kalanruoka-automaattiin, sillä lapset halusivat syöttää huvipuiston koikarppeja. Ruoka ei kuitenkaan kaloille kelvannut.
Pepitan mielestä kalat näyttivät uivan vedenpintaan heijastuvan puun oksistossa.
Lähettänyt Pepita Ruutu klo 22.31 Ei kommentteja:
Tunnisteet: ilokuu, lapset, leikki, säästäminen
Katu-uskottavat penkit
Ilokuun alun kunniaksi iloinen kalusteoivallus Jurmalan kadulta. Street burgerin penkit olivat näköjään saaneet innoituksen skeittilaudasta.
Ilokuussa Pepita esittelee iloisia sisustusideoita sekä kotipiiristä että kauempaa.
Lähettänyt Pepita Ruutu klo 23.35 Ei kommentteja:
Tunnisteet: ilokuu, lomamatka, sisustus, tavaroiden uusiokäyttö