Adventtir�iskint� 2003
Teksti ja kuvat Cammer, taitto ajk
Viimeksi p�ivitetty 8.12. 2003
S��din radion kanavalle yksi ja tarkistin, ett� se toimii. Katsahdin taivaalla roikkuvaa tasaisen harmaata pilvimassaa, joka ei juuri sill� hetkell� antanut sadetta niskaamme. S��tiedot lupasivat kelin jatkuvan useita p�ivi� samanlaisena. Ilma oli mit� mainioin, n�kyvyys maastossa oli heikkoa, kiitos maanpinnalla karehtivan sumun, otollinen saalistamiselle. Vain hetke� aikaisemmin olimme saaneet teht�v�n. Teht�v�n toimia kuin sukellusveneet Atlantilla, vaania vastustajaa n�kym�tt�miss�, iske� nopeasti ja yll�tt�en. Vaikka s�� oli puolellamme, olin silti hivenen j�nnittynyt. Olin astunut alueelle, josta minulla ei ollut kokemusta kuin nimeksi. Min� olin ilmoittautunut tarkka-ampujan ylim��r�iseksi pariksi silmi� ja korvia ja tulitueksi, jos viholliset p��sisiv�t liian l�helle. Tiesimme, ett� alueella oli paljon vihollisen partioita liikkeell�. Tiesin my�s heid�n osaavan odottaa kohtaavansa meid�t. Ainoa toivomme oli, ett� havaitsisimme vihollisen ensin ja saisimme mahdollisuuden iske�.
Alkubriefing. Klikkaamalla saat kuvasta suuremman version.
Suuntasimme kulkumme kohti vanhaa tukikohtaa, tarkoituksena sen suojista k�sin pudottaa mahdollisimman monta vihollista. Matkan varrella ryhm�st�mme irtaantui tarkka-ampujia suojamiehineen mets��n ja lopulta meit� oli nelj� henke� j�ljell�, kaksi tarkka-ampujaa, kenny ja Pendulum, sek� min� ja Rokker. Min� toimin Pendulumin, Rokker kennyn suojana.
Saavuttuamme tukikohta-alueelle, totesimme ettei se sovi toimintaan. Paikka oli avoin. Jos tulisi tukalat oltavat, olisi irtautuminen suojista l�hes mahdotonta. Palasimme takaisin mets��n, josta l�ysimme pari kaatunutta puuta, jotka palvelivat tarkoitustamme hyvin, pystyss� t�rr�tt�vine juurakoineen. Oli aika aloittaa hiljainen odottaminen.
Tarkkailupaikastamme ei n�kynyt mink��nlaista liikett�, et�ist� sarjatuliaseiden papatusta kuului kaukaa mets�st�. Tiesin, ett� joku ryhm�st�mme oli kohdannut vihollisia, toivoin vain, ett� onni olisi heid�n puolellaan. K��nsin p��t�ni ja katsoin olkani yli n�hd�kseni Rokkerin sijainnin ja tarkkailusuunnan. Mit��n ei tapahtunut, ammunta oli loppunut ja mets�ss� vallitsi taas hiljaisuus. Kun mit��n ei tapahtunut, kaikkien vireystaso laski ja radiossa laskimme leikki� s��tilasta, joka oli vuodenaikaan n�hden varsin outo.
Kun Pendulum ilmoitti liikett� katselusuunnassaan ilmoitin siit� radiolla toisille ja samassa ilma oli taas t�ynn� s�hk��. Kuuntelin kuinka mets�st� kuului selvi� liikkumisen ��ni�, jotka kiersiv�t vasemmalta taaksemme. Seurasin katseellani ��nen kulkusuuntaan, kunnes noin nelj�nkymmenen metrin p��ss� takaoikealla olevan risukon takaa tuli ihminen liikkuen ymp�rilleen katsellen ja kantaen sarjatuliasetta. Tunsin kuinka syd�meni alkoi hakata, hapuilin radion tangenttinapin k�teeni ja ilmoitin kontaktista. Laskin hahmoja, jotka kulkivat risukoiden v�lisen aukon ohi; viisi. Pendulumilla oli p��ll��n maastoon sulauttava ghillie, mutta min� olin taisteluv�ineni ja kyp�rineni selv� ihmishahmo. P��tin, kun viimeinen hahmo katosi takaisin risukon taakse, ry�min puunrungon yli parempaan suojaan.
Toivoin hiljaa mieless�ni, ett� havaitsemani ryhm� kiert�isi meid�t oikealta puolelta mahdollisimman kaukaa, jotta voisimme ryhmitty� uudelleen parempaan asemaan. Toiveeni ei k�ynyt toteen.
Tarkka-ampuja pareineen harjoittelemassa. Klikkaamalla saat kuvasta suuremman version.
Seuraavan kerran kun n�in partion, tulivat he noin 20 metrin p��ss� takaoikeallamme risukon takaa uudelleen esiin ja ottivat suunnan suoraan kohti kennyn ja Rokkerin asemia. Jouduin taas etsim��n tangenttinappia, jotta saisin tiedon Rokkerille mik� on tilanne. Kerroin ett� partio l�hestyy takavasemmalta noin viiden metrin et�isyydell� puunrungosta, jonka takana Rokker makasi suojassa. En tiennyt kennyn sijaintia ja toivoin ettei partio t�rm�isi h�nen selk�puolelleen. Adrenaliini kohisi suonissani, kun seurasin katseellani partion etenemist� pohjois- etel�suunnassa ryhm��mme n�hden, samalla annoin tilanneraporttia Rokkerille radioitse.
Syd�men pys�htyi hetkeksi, kun partio pys�htyi ja n�in selv�sti miten p��t k��ntyiliv�t ja partio haravoi maastoa. Odotin vain koska ensimm�inen huomaisi minut ja ampuisi sarjan kohti. En olisi mitenk��n kyennyt puolustautumaan maatessani mahallani aseeni vieress� selk� kohti vihollisia. Nojasin kyp�r�n reunalla sivullani olevaan kaatuneeseen puuhun ja katsoin olkani yli j�nnittyneen� kuin viulunkieli kuinka partio jatkoi matkaa. Ilmoitin Rokkerille, ett� partio loittonee, kun n�in ett� partion viimeinen mies katsoo suoraan minuun hetken ja samantien maastoutuu puun vierelle. R��k�isin radioon varoituksen, ett� minut on havaittu, samalla kier�hdin sel�lleni ja ammuin sarjan kohti paikkaa miss� partio maastoutui. Rokker nousi polvelleen ja alkoi tulittaa samaan suuntaan.
Sanoin Pendulumille, ett� pysyy paikoillaan ja nousin juoksuun ja vet�ydyin kosketuksesta noin kymmenen metri� jonkinn�k�isen kumpareen taakse. Siell� vaihdoin aseeseen uuden lippaan ja ilmoitin radiolla ett� kierr�n tukikohdan kautta ja tulen takaisin ryhm�n takapuolelta. Samalla radiosta kuului kennyn ilmoitus siit�, ett� h�n nappasi kaksi. Kolme kalaa siis p��si karkuun ja toivoin, ett� ne olisivat tarpeeksi paniikissa tarkka-ampujasta etteiv�t uskaltaisi palata j�lki��n takaisin p�in.
Hiljaa hiipien tein mets�ss� koukkausta takaisin l�ht�paikkaani, kun kuulin vasemmasta sivustasta j�lleen askeleiden aiheuttamaan rapinaa. Katsoin ymp�rilleni ja havaitsin oikealla puolellani matalahkon hiekkamontun, jossa oli vett� pohjalla. Varovasti laskin jalkani reunan yli ja piilouduin kuoppaan. Kun kurkistin kuopan reunan yli, n�in suoraan edess�ni harvan risukon takana kulkevan jonossa ne kolme juuri hetki sitten karkuun p��ssytt� kalaa. Radioin yll�ttyneen� tilanteesta. Aikovatko ne kulkea samaa reitti� uudelleen selustaamme mit� juuri �sken?
Siirryin kuopan toiselle reunalle ja n�in uudelleen partion etenev�n l�nsi-it�suunnassa alkuper�iseen rintamalinjaamme n�hden. Olin jo siirtym�ss� kuopan it�reunalle, kun n�in partion tulevan etel�st� suoraan minua kohti. Tiesin, ett� nyt oli minun aika toimia. L�hetin radiolla viestin, jossa ilmoitin avaavani tulen kohti partiota ja jos ep�onnistun, tapaamme paremmilla mets�stysmailla. Otin aseman kuopan reunalla ja odotin ett� partion ensimm�inen tulee ulos risukosta, laskin pitk�n sarjan, kuulin huutoa ja samassa maailma musteni silmiss�ni...
Cammer, EGT
Kommentteja artikkelista voi l�hett�� s�hk�postitse kirjoittajalle.