Ysärit tulevat | Suomenmaa
Toi­mit­ta­jal­ta Seu­raa­vis­sa edus­kun­ta­vaa­leis­sa voi piil­lä su­ku­pol­vi­pom­mi. Ai­na­kin kes­kus­tas­sa.
Moni kon­ka­ri jää pois. He jät­tä­vät jäl­keen­sä vuo­si­kym­me­net ko­ke­mus­ta ja kym­me­ni­ä­tu­han­sia ää­niä.
Kes­kus­tan on pak­ko­kin toi­mia, jot­ta kon­ka­rien ti­lal­le saa­daan uu­sia kas­vo­ja. Uu­siu­tu­vuus on jo­kai­sen puo­lu­een eli­neh­to.
Kuin­ka pal­jon kes­kus­taa voi nuo­ren­taa vaa­leis­sa? Mi­ten saa­daan hyvä ta­sa­pai­no ko­ke­muk­sen ja nuo­ruu­den in­non vä­lil­le?
Vuo­sien 2011 ja 2015 vaa­leis­sa 80-lu­vul­la syn­ty­neet tu­li­vat edus­kun­taan. Vuo­den 2019 vaa­leis­sa 90-lu­vul­la syn­ty­neet ovat kaik­ki jo ää­nes­ty­si­käi­siä, van­him­mat mel­kein kol­me­kymp­pi­siä. Tämä ikä­pol­vi, ysä­rit, tu­lee po­li­tii­kan paa­lu­pai­koil­le seu­raa­va­na.
Tä­män het­ken nuo­ril­la on edes­sään uu­si, jopa pe­lot­ta­va maa­il­ma. Il­mas­ton­muu­tos on täy­sin ar­vaa­ma­ton il­miö. Maa­il­man vä­es­tö kas­vaa ja kai­kil­le pi­täi­si löy­tää ti­laa, sa­mal­la kun elin­kel­vot­to­mien alu­ei­den mää­rä nou­see.
Ysä­reil­lä ovat rat­kai­sun avai­met kä­sis­sään. He te­ke­vät työ­u­ran­sa kes­ki­mää­rin näis­tä vuo­sis­ta al­ka­en 2060-lu­vul­le as­ti. Kaik­ki vai­ke­at ky­sy­myk­set pi­täi­si rat­kais­ta juu­ri täl­lä ai­ka­vä­lil­lä.
Moni 90-lu­vul­la syn­ty­nyt saa teh­dä koko työ­u­ran­sa täy­sin uu­den­lais­ten ky­sy­mys­ten pa­ris­sa. Yk­si näis­tä ky­sy­myk­sis­tä on fos­sii­lis­ten polt­to­ai­nei­den ja ma­te­ri­aa­lien kor­vaa­mi­nen.
Muo­vin si­jas­ta pak­kaam­me ka­ra­mel­lit, lei­vät ja AA-pa­ris­tot sel­lu­pak­kauk­siin. Ben­san ja die­se­lin si­jas­ta ajam­me au­to­ja säh­kön, bi­o­kaa­sun ja eta­no­lin voi­mal­la. Ki­vi­hii­len si­jas­ta säh­köä tuo­te­taan tuu­lel­la, au­rin­gol­la ja eh­kä­pä tu­le­vai­suu­des­sa tur­val­li­sem­mal­la ydin­voi­mal­la.
Use­am­pi tu­le­vai­suu­den työn­te­ki­jä te­kee yhä konk­reet­ti­sem­pia asi­oi­ta hii­len­si­don­nan pa­ris­sa. Kuin­ka moni tu­lee­kaan is­tut­ta­maan met­siä osa­na hii­li­nie­lup­ro­jek­te­ja?
Te­ko­ä­lyä käy­te­tään jo, mut­ta ole­tet­ta­vas­ti sen pa­ris­sa työs­ken­te­lee tu­le­vien vuo­si­kym­men­ten ai­ka­na yhä use­am­pi. Tä­män päi­vän nuo­ret ai­kui­set saa­vat näh­dä kei­no­te­koi­sen älyk­kyy­den pit­kän ke­hi­tys­kaa­ren, ken­ties tie­toi­suu­den ta­soil­le as­ti.
Yh­teis­kun­nan ar­vot­kin muut­tu­vat ysä­rien myö­tä. Ma­te­ri­an ku­lut­ta­mi­seen liit­ty­vien ar­vo­jen on pak­ko­kin muut­tua. On­ko täs­sä paik­ka si­vis­tyk­sel­lis­ten, hen­kis­ten ja yh­tei­söl­lis­ten ar­vo­jen uu­del­le tu­le­mi­sel­le?
Jos maa­pal­lon tu­le­vai­suus näyt­tää loh­dut­to­mal­ta, on ih­mis­kun­ta saa­vut­ta­mas­sa hui­kei­ta asi­oi­ta ava­ruu­des­sa.
En­sim­mäi­sen ih­mi­sen on tar­koi­tus kä­vel­lä Mar­sin pin­nal­la 2030-lu­vul­la. Ysä­rit ovat sil­loin kes­kel­lä kii­vain­ta työ­put­ke­aan. En­sim­mäi­nen luo­tain voi te­o­ri­as­sa lä­het­tää vies­tin toi­ses­ta au­rin­ko­kun­nas­ta jo 2060-lu­vul­la, ysä­rien jää­des­sä eläk­keel­le.
Ava­ruus­saa­vu­tuk­sia 90-lu­ku­lai­set pää­se­vät tul­kit­se­maan niin tie­teen, tek­nii­kan, po­li­tii­kan kuin sil­kan ih­mi­se­nä ole­mi­sen kan­nal­ta.
Po­li­tii­kas­sa pi­täi­si­kin ky­syä: Kei­den ää­ni kuu­luu, kun val­mis­tau­dum­me huo­mi­sen haas­tei­siin?