Kummilusikka | Huippuhomma
Ton rasian kanssa touhu meni jo ehkä hiukan överiksi… 🙂
← Aune ja Elsa
Kalavale →
11 thoughts on “Kummilusikka”
Jaana on 24.05.2009 12:43 said:
Jatta on 24.05.2009 14:11 said:
Tää on kyllä taas niin upea.
Vilma on 24.05.2009 14:13 said:
Nätti on, ja tulee varmasti kummilapsella parempaan käyttöön kuin se perinteinen lusikka. 🙂
PaulaL on 24.05.2009 15:57 said:
Hieno! Tämä lusikka ei taatusti jää mihinkään kaappiin homehtumaan 🙂
Katri on 24.05.2009 16:04 said:
Jaana, voisin jopa itsekin pitää heikolla söpöstely hetkellä tuota 🙂
Jatta, tässä harjoitellaan 😉
Vilma, toivon niin. Tosin eräs tuttavani söi opiskeluaikana muronsa kummi- ja rippilahjahopioilla (kun oli jostain kuullut, että niitä pitää käyttää säännöllisesti, jottei ne tummu) – se oli ehkä ihan hyvä käyttötarkoitus.
PaulaL, toivon niin. Aune sai kummiltaan about samankokoisen Kalevala korun hopeisen riipuksen. Että kyllä on tytöillä bling-blingiä sit kun lähtevät baanalle!
AnniP on 24.05.2009 17:28 said:
Ihana kummilusikka, sulta se käy!
Katri on 25.05.2009 14:41 said:
Kiitos AnniP! Toi kuperan lusikan sahaaminen on kyllä aina yhtä jänskää, tuntuu ettei saha tottele yhtään.
laura on 27.05.2009 20:04 said:
Ihana ja ne bodyt myös. Miksen mä osaa?
Katri on 28.05.2009 15:31 said:
Laura, kyllä sie osaat! Toi lusikka oli itse asiassa yllättävän helppo tehdä.
Pipu on 07.08.2009 10:01 said:
Uusi kommentaattori, mutta lukija jo jonkin ajan takaa, kyselee että millä saat noin kauniin reiän tehtyä lusikkaan? On tosi tosi tosi hienoja kaikki tekeleesi. Ja kiitos seulaoppaasta! Ehkä joskus tässä intoudun, kun tulee raja vastaan pelkällä kontaktimuovilla painamisessa. Jatkathan samaan malliin! 🙂
Katri on 07.08.2009 19:09 said:
Pipu, porasin ensin aloitusreiän ihan tavallisella poranterällä. Sitten pujotin lehtisahan terän reiästä läpi (ja siis vasta sitten sahaan kiinni). Ja sitten vaan sahaamaan 🙂