N2K FI0339009 dataforms
Longitude: 24.410800
Latitude: 60.853600
7140 0.26 0.00 G C C B C
7160 0.3 0.00 G C C B C
91D0 0.94 0.00 G C C C C
P 1983 Hamatocaulis lapponicus p R C A A A
Likolammi on keskiravinteinen, lähdevaikutteinen suppalampi, jonka vesialueen pinta-ala on noin 0,3 hehtaaria. Lammen vesi vaihtuu pohjavesivirtauksen mukana tihkumalla altaan hiekkapitoisen pohja-aineksen läpi. Lammen vesikasvillisuuteen kuuluvat lumme (Nymphaea alba), isoulpukka (Nuphar lutea), uistinvita (Potamogeton natans), pikkuvesiherne (Utricularia minor) ja lapinsirppisammal (Hamatocaulis lapponicus). Lampea ympäröi 3-8 metriä leveä rimpipintainen nevareunus, jonka vallitseva suokasvillisuustyyppi on ruohoinen saraluhta. Lammen itä- ja luoteisrannalla nevan takana on vähän isovarpurämettä.
Likolammi on erittäin uhanalaisen lapinsirppisammaleen (Hamatocaulis lapponicus) kasvupaikka. Sammalta kasvaa vedessä rantanevan edustalla koko lammen alueella lauttakasvustoina, pieninä ryhminä ja yksittäisinä versoina. Runsas ja elinvoimainen esiintymä. Hydrologisesti luonnontilaiset lähdelammet ovat harvinaisia luontotyyppejä. Lammen länsipuolisella harjualueella on soranottoalue, jonka vaikutuksia lammen vesitalouteen ei toistaiseksi tunneta tarkasti. Mahdollinen pohjavesivirtauksen heikentyminen saattaa olla uhka lapinsirppisammaleelle. Lammen kaakkoispuolella, noin 775 m päässä on vedenottamo. Lammen rannoilla on kaksi mökkiä ja rannoilla kaksi laituria, joiden kohdalta rantavyöhykettä on hieman muokattu kaivamalla ja hiekkaa levittämällä. Vaikutus lammen rantasuohon on vähäinen. Lammen itä- ja pohjoisrannalla on kärrypolku, joka heikentää puustoisen suon luonnontilaa. Suojelutavoitteen määrittely: Kaikki tietolomakkeen taulukoissa 3.1 ja 3.2 mainitut luontotyypit ja lajit kuuluvat alueen suojeluperusteisiin ja kaikkien niiden suojelutavoitteena on vähintäänkin alueen merkityksen säilyttäminen osana verkostoa. Lisäksi alueen suojelussa ja hoidossa painotetaan seuraavia tavoitteita: Alueella vallitseva luontotyyppien ja lajien sekä niiden elinympäristöjen tila säilytetään turvaamalla luonnon omien prosessien mukainen kehitys.
Tietokantapäivitys 2016: Ympäristöhallinto 2014. Suomen raportti EU:lle luontodirektiivin toimeenpanosta lajeittain ja luontotyypeittäin 2007–2012. [Viitattu 2014.] www.ymparisto.fi/ Luontodirektiivinlajiraportit. Maanmittauslaitos 2012: Maastotietokanta
Hämeen maakuntakaavan Myg-aluetta, Hakonummi.