Make Monday Great Again – ajatuksia motivaatiosta – Antti Poikolainen
Maanantai. Viikon paskin päivä – eikö? Miksi?
Trump meitä kaikkia koskettavalla agendalla.
Miksi työntäyteisen viikon aloittaminen tuntuu aina ikävältä? Miksi arki ei motivoi meitä? Miksi joudumme teeskentelemään jotain muuta henkilöä viisi päivää viikosta, ollaksemme itsemme vain kahden päivän verran?
Viikonloppu ei ole kestävä arjen motivaation lähde. Kontingentit palkinnot eivät yksinkertaisesti riitä: ”kun teen tätä hetken, saan nauttia toisen hetken.” Not gonna last, honey.
”Mutta tätähän varten saamme työstä palkkaa!” Ei sekään riitä. Palkka vie arvon työltä itsestään. Kun saamme työstä palkkaa, teemme työtä palkan takia. Emme sen takia, että työ olisi tekemisen arvoista. Kasvatusoppaissakin kehotetaan olemaan antamatta viikkorahaa kotitöiden suorittamisesta.
Miten voimme muuttaa tämän? Tarvitsemme avuksi sisäistä motivaatiota!
Motivaatio 1.0
Motivaatiolla on eroteltava kolme eri tasoa, jos uskomme Dan Pinkiä. Motivaatio 1.0 on puhdasta selviytymistä. ”Tarvitsen ruokaa ja suojaa selviytyäkseni.” Todella motivoivaa, mutta toimii vain äärimmäisen rajattuihin tekijöihin. Emme jahtaa ylennyksiä työpaikallamme pelkän selviytymisen takia – kyseessä on jotain muuta.
Motivaatio 2.0 taas toimii jo aikaisemmin mainitulla keppi & porkkana -mallilla. Ylennyksistä rahaa, epäonnistumisista nuhtelut. Kai noiden perässä vois jo juosta, mutta kuinka kauan? Tutkimuksissa on osoitettu ilmaisen kaljan ja pizzan bileiden lisäävän pienen työporukan motivaatiota pidempään kuin marginaalisten palkankorotusten. Porkkana sulaa vatsaan ja kepin mustelmat paranevat – käteen ei jää juuri mitään.
Lopulta saavumme motivaatio 3.0:aan. ”Intrinsic” eli sisäinen motivaatio, joka kumpuaa meistä itsestämme. Kuinka tämä voidaan saavuttaa? Pink tarjoaa meille kolme valloitettavaa osa-aluetta: autonomia, mestaruus ja tarkoitus.
Jotta voimme olla sisäisesti motivoituneita, meidän tulee olla tehtävissämme autonomisia. Meillä tulee olla mahdollisuus määritellä työmme sisältö ja toteutustapa, eikä liukuvasta työajasta ole haittaa.
Tueksi tarvitsemme autonomian lisäksi mestaruutta. Meidän tulee pystyä kehittymään ja hallitsemaan työssä vaaditut taidot motivoituaksemme. Mestaruus on ajattelutapa kuten ”No pain, no gain” ja vastaavat fraasit. Taitoihin liittyviä tavoitteita asettaessa on muistettava mestaruuden olevan kuten asymptootti: käyrä, joka lähestyy suoraa sitä ikinä saavuttamatta. Aseta siis tavoitteesi hieman korkeammalle, kuin minne voit päästä. Et tule ikinä valmiiksi, eikä ole tarkoituskaan.
Viimeiseksi tarvitsemme tarkoituksen työlle. Tätä voimme harjoitella jo ennen töitä. Muodosta omien ajatustesi perusteella sinut määrittelevä, yksi lause. Mikä on sinun syvin tarkoitus, suurin unelma, tavoite, toive, perintö? Esimerkiksi suurin osa Yhdysvaltojen presidenteistä voidaan tiivistää yhteen lauseeseen: Lincoln ”Ended slavery”, Kennedy ”Ended the Cuban Missile Crisis.” Lauseesi tulisi kiteyttää: ”the essence of who I am and what I want to do”. Lauseen ei tarvitse olla sama tästä ikuisuuteen. Se voi muuttua ja ehkä sen pitäisikin.
Kun olet määritellyt oman ison lauseesi, kysy aina itseltäsi päivän päätteeksi: ”tuliko minusta parempi tänään?” Riittää, kun paranet edes yhden prosentin joka päivä ja omaksut näin jatkuvan kasvun ajattelutavan. Now that’s motivation.
Entä sitten omien intohimojen seuraaminen, josta paljon puhutaan? Cal Newport sen parhaiten sanoi: ”skills trump passion”. Toisin sanoen älä seuraa unelmiasi. Sen sijaan löydä intohimo omaa tekemistäsi kohtaan. Ole intohimoinen aikaansaannoksistasi. Ole hyvä siinä, mitä teet. Ole ylpeä. Ja lopulta Steve Martinin sanoin: ”Be so good that they can’t ignore you.”
Kun mietit, mitä tehdä, keskity luomaan arvoa. Pohdi, mitä muut ihmiset näkevät sinun tuovan maailmaan? Tätä kutsumme artesaaniin ajattelutavaksi. Kun hankit MUIDEN mielestä arvokkaita taitoja, kerrytät ikiomaa urapääomaasi. Sen ansiosta viihdyt työelämässäsi – muut tarvitsevat sinua!
Löydät intohimoa, kun saat taitoja luoda arvoa. Kun aloitamme uusia hankkeita, meitä motivoi alkuinnostus. Aina on kiva kokeilla jotain uutta. Mutta alkuinnostus ei kestä. Kun joudumme oikeasti opettelemaan hankalia asioita, pettymään sekä turhautumaan ja hakkaamaan päätä seinää vasten, sulaa alkuinnostus nopeammin kuin loska kevätauringon paisteessa. Taitoja hankkimalla luot itsellesi uraa ja motivaatiollesi pysyvyyttä. Samalla annat mahdollisuuden aidon intohimon syntymiselle.
Työn paradoksi
Ei tämä tietenkään helppoa ole. On muistettava työn paradoksi. Mieti, milloin koet olosi parhaaksi työympäristössä? Onko se silloin, kun olet tauolla selaamassa Instabookin uutissyötettä? Ei tietenkään! Onko se sen sijaan silloin, kun pääset haastamaan itseäsi ja vaikeuksien kautta vastaamaan niihin? Polttaa – olemme lähellä! Tästä huolimatta kaipaamme ja toivomme aina vain enemmän vapaa-aikaa. Tämä on työn paradoksi.
”Mutta Antti, minä ainakin odotan sen oikean työn löytämistä.” Älä turhaan! Älä odota oikeaa työtä, vaan opettele tekemään työtä oikein! Sieltä löydät polun mestaruudelle, intohimolle ja lopulta sisäiselle motivaatiolle. Muista aina oppia ja kehittyä. Jos aivoihisi ei satu ajoittain, niin kehitystäkään ei tapahdu.
Kaikista näistä korkealentoisista ajatuksista huolimatta on tärkeää säilyä nöyränä. ”Remember to sweep.” Sinusta ei koskaan tule liian suuri, saati tärkeä arjen pienille jutuille. Muista arjen pienet teot – aina. Muista lakaista, myös tulevaisuudessa!
Kun lähdet toteuttamaan tätä muutosta muista, ettet koskaan tule saamaan elämääsi käännettyä täysin ympäri päivässä, viikossa tai edes vuodessa. Hyödynnä Kiwi Kaizen -filosofiaa, jossa keskityt olemaan yhden prosentit verran parempi joka päivä. Löydätkö 100 asiaa, jota voisi parantaa edes hitusen verran? Marginaalisista muutoksista saamme kerrannallisia parannuksia, kun vain jaksamme tehdä asiat hieman paremmin!
Olemme varmasti kaikki kuulleet siisteyteen liittyvän fraasin: ”jätä paikat parempaan kuntoon lähtiessäsi, kuin sinne tullessa.” Samaa voit soveltaa itseesi! Varmista, että nukkumaan menevä oma itsesi on snadisti parempi, kuin aamulla herännyt. Sen on jokaisen päivän tärkein tehtävä. Tee se ja olet jo voittanut.
PS. Uuden oppimisessa ja itsekehityksessä puhutaan aina oman mukavuusalueen ulkopuolelle menemisestä. Kuulin hiljattain eräältä työtuttavaltani uuden, positiivisemman tavan ajatella samaa asiaa: ”laajennan mukavuusaluettani!” Ehkä meidänkin kannattaisi laajentaa.
Hyvä, Antti!
Kiitos, kummitäti!