Media merihädässä | mediakasvatuspohdiskelija
by krisse71 Tekijänoikeuksia kammetaan nykyisiltä haltijoilta suuryrityksille. Näennäisesti rinnakkaisoikeudet jäisivät tekijöille, mutta paljoako se hyödyttää kun kermat käärii omavaltaiseti työnantajayritys. Maamme suurin mediakonserni Sanoma Oy puskee uusia sopimusmalleja läpi omille freelancereilleen. Pelkästään Helsingin Sanomille työskentelee lähes 600 freelanceria (kulttuuriuutiset.net). Käytännössä työnantajayritysten tekijänoikeuksien kaappaus vaarantaisi useiden alojen kymmenien tuhansien luovan työn tekijöiden toimeentulomahdollisuudet. Sanoma News vaatii laajoja käyttöoikeuksia freelancereiden tuottamaan materiaaliin ilman minkäänlaista korvausta. Tilanteessa ei juurikaan vaihtoehtoja tarjota, ota tai jätä. Asia ei tämän mediamammutin mielestä ole neuvottelukysymys.
Käytännössä sopimusmuutos antaisi työnantajille täydet valtuudet käyttää aineistoja, juttuja ja kuvia kaikissa mahdollisissa mediakanavissa, milloin tahansa. Mahdollista olisi myös aineistojen muokkaaminen työnantajan halujen ja tarpeiden mukaan ilman jutun kirjoittajan tai kuvaajan lupaa.
Lisäksi työnantajalla olisi täydet oikeudet myydä aineistoja eteenpäin antamatta mitään korvausta aineiston tekijälle, piittaamatta myöskään kuvattavan tai haastateltavan oikeuksista. Vaarassa on mielestäni entistä vahvemmin hyvän tavan mukainen journalismi varmennettuine juttuineen, kaikki osapuolet oikeudenmukaisesti huomioon ottaen. Muutos olisi vakava uhka laatujournalismille, jossa sisällöntuottajalla on keskeinen merkitys.
Mitä isot edellä, sitä pienet perässä. Mikäli Sanoma Oy:n ajama sopimusmalli menee läpi, varmaa on että se toimii koko media-alan lippulaivana. Tekijänoikeuksien polkemisesta tulee lopulta koko maan kattava tapa. Voittoa kääritään luovan alan työntekijöiden ja pienyrittäjien selkänahasta. Kyse on mediatalojen kyvyttömyydestä löytää uusia tuloksentekokeinoja digitaalisten kanavien maailmassa. Internettiä ei olekaan osattu hyödyntää oletetulla tavalla ja ilmoitustilamyynti sakkaa levikkien pienentyessä. Käydään siis tekijänoikeuksien kimppuun säästöt silmissä kiiluen. Räpiköidään paniikissa kuin merihädässä.
Mistä tässä lopulta onkaan kyse? Syntyvätkö säästötarpeet todellisuudessa jättikonsernien alati kasvavista ylisuurista myyntitavoitteista? Kyvyttömyydestä sopeutua yhä laajempaan monikanavaisuuteen? Ehdotonta on, ettei muutosta tekijänoikeuksiin tällaisenaan pidä missään nimessä hyväksyä. Muutos johtaisi luovien alojen ansaintarakenteiden romahtamiseen, ennen kuin mitään turvaverkkoja on ehditty virittää. Toivon ja odotan asian tiimoilta laajaa yhteiskunnallista keskustelua. Taistelu on jo käynnissä. Journalistiliitto vei Sanoma Newsin free-sopimuskiistan markkinaoikeuteen vaatien 2 miljoonan euron uhkasakkoa (HS 4.6.09). Kulttuuriministeri Stefan Wallinille luovutettu lakiesitys tekijänoikeuksien laajentamisesta työnantajille on herättänyt kiivaita kannanottoja työntekijäpuolelta. Lakiesitystä vastustavaan adressiin kerätään kuumeisesti nimiä.
← Pelkoa tyhjästä
Nuoret, medialukutaidon mestarit →