Talo Leino: tammikuuta 2013
Lähettänyt Linnea / kujerruksia klo 13.09 2 kommenttia:
Lähettänyt Linnea / kujerruksia klo 13.08 2 kommenttia:
Marraskuussa poistimme kaaosta kotiuttamalla kotiin kolme uutta valaisinta Ikeasta. Minun mielestäni ehdottomasti tärkein näistä on yläkerran porrastasanteelle asenneltu lamppu, joka valaisee nyt sekä omaa työtilaani että portaita. Ei se mikään maailman kaunein toki ole, mutta ovatpahan lamput säädettävissä ja ne valaisevat kätevästi laajan alueen.
Tiskauslamppu.
Kaksi muuta lamppua muuttivat keittiöön, toinen tiskipöydän viereen työvaloksi, toinen sivupöydälle. Nyt kelpaa leikellä asioita, kun näkee minne sillä veitsellään tulee sohineeksi.
Nyt tosin pitää muistaa aina napsia lamput pois päältä, se tuppaa välillä unohtumaan. Ja vaikka meillä onkin vihreätä sähköä, tunnen tällä hetkellä huonoa omaatuntoa kaikesta kulutuksesta katsottuani John Websterin mainion dokkarin, Katastrofin aineksia (2008).
Loppukevennyksenä kuva työtilastani. Ei, en siivonnut sitä kuvan ottoa varten. Tämäkin tila siis edistyy: minulla on nyt ilmoitustaulu ja pöydän reunoilla on huojuvia pinoja papereita.
ps. Viime viikolla oli pieni kriisi, kun olohuoneen ikkunankarmin välistä tuli vettä. Onneksi se oli kondensaatiota vaan, talo ei vuoda. <3
Tunnisteet: katto, työhuone, valo
Sulassa sovussa?
Loppuvuonna 2012 puuhailimme kaikenlaista pientä, hankimme uusia mattoja, laitoimme lisää lamppuja, siivoilimme yleisesti ja järjestelimme. Viimeisimmät puuhastelut on tehty pihalla, kun tajusin että meiltä puuttuu lintulauta. Tiaisia ja muita pikkulintuja näkyy pihalla normaalistikin aika paljon, joten ajattelin että vielä ei ehkä olisi liian myöhäistä hankkia ruokinta-automaatteja.
Tutkiskelin vähän, mitä Birdlife Suomi suosittelee ja uskaltauduimme hankkimaan muovisen kolmiorsisen siemenautomaatin ja yhden talipallotelineen (joka ei nyt näy kuvissa). Ainakin siemenautomaatti on alustavasti kelvannut tali- ja sinitiaisilla ja väitänpä nähneeni ruokailemassa myös peipon. Lisäksi syreenipensaan silmuja käy napsimassa punatulkku, jonka puuhia on hauska seurailla työhuoneen ikkunasta.
Pihallamme heiluu myös muutama orava, joten kokeilimme nyt ripustaa molemmat automaatit puiden väriin viritettyyn lippunaruun kiinni. Katsotaan, kuinka käy ja kuinka ovelia nuo ruojat ovat (vaikka ovatkin pörröhäntineen söpöisiä). Ainakin vielä automaatit ovat pysyneet hyvin paikoillaan enkä ole todistetusti nähnyt oravia taitelemassa lippunarulla.
Kuvat on tyylikkäästi otettu sisältä ikkunan läpi.
Lähettänyt Linnea / kujerruksia klo 13.55 Ei kommentteja:
Tunnisteet: elämä, luonto, piha, ulkona