Blandad.: I feel sad, please give me bags
Koeta parantua pikaisesti, tää on niin pirun tylsää.
Alexa on aikasta kaunis, mulle kelpais samantyylinen nahkalaukku ilman hienoa merkkiä ;-).
10. syyskuuta 2010 klo 12.08
Joo mä yritän douppaa itteeni lääkkeillä, vaikka periaatteessa paras keino olis vain sairastaa flunssa pois.
Mä en oo myöskään niin merkkien perään, kaunis muoto riittää. Ja en ihan heti keksi millanen elämäntilanne ois, jos raaskis laittaa tonnin laukkuun... jos samanlaisen sais esmes satkulla tai parilla.
10. syyskuuta 2010 klo 12.50
Samassa jengissä ollaan, I <3 Alexa! Ja juuri tuossa samassa ruskeassa sävyssä. Onhan se kyllä hillittömän kallis, mutta tällä viikolla mies vähän vihjaili, että joskopa se pukki tänä jouluna toisi... Mies on siis samaan aikaan sekä hullu, että ihana, siis hullun ihana kun ajattelee, että tuolla budjetilla ostetaan normisti ehkä kolmen kuukauden ruoat... Mutta saa nyt nähdä kuitenkin.
Toisaalta, tuollainen laukku on kyllä ikuinen ja estäisi tehokkaasti ostamasta muita halvempia ja turhempia laukkuja. Niin nimittäin kävi, kun häämatkalla kamalan puntaroinnin jälkeen iskin rahat tiskiin Marc by Marc Jacobsin laukkua varten. Enpä ole sen jälkeen ostanut yhden yhtä mustaa arkikäsilaukkua. Ja se on hyvä niin.
10. syyskuuta 2010 klo 12.53
No mikäs siinä, jos mies haluaa vaimolleen ostaan, niin go for it! :D Ja jos sais jostain vaikka vähän alennusta, tonnista jo -10-20% prosenttiakin on jo paljon.
Varmasti Alexa on kestävä laukku ja hyvä sijoitus. Mietin omalla kohdallani pientä kyllästymisen ongelmaa: vaikka laukku onkin ihana, huomaan tämän tästä haikailevani uusien perään. Olen onnellinen jo olemassa olevasta kokoelmastani, mutta silti haluan lisää. Enkä oikein raaski luopua vanhoistakaan.
11. syyskuuta 2010 klo 12.44
Voi ei, nyt aloin palavasti himoita tuota Marc by Marc Jakobsin Hillier bagia, tosin mustana.
Yksinkertainen on usein valtavan kaunista.
19. syyskuuta 2010 klo 17.16