Vi alle fornemmer dette årsskifte som noget særligt. Vi står måske ved et afgørende vendepunkt.
Året 1973 vil komme til at stå som et betydningsfuldt år i historien, ikke mindst derved, at Danmark fra den 1. januar indtrådte i de europæiske fællesskaber. Efter kun et halvt års medlemskab overtog Danmark formandsposten, og det nyligt afholdte regeringschefmøde i København bragte os fællesskabet på nærmeste hold og understregede dets betydning. Jeg vil her benytte lejligheden til at takke alle danske, som hver på deres plads har hjulpet med til at varetage Danmarks forpligtelser i det internationale samarbejde i dette sidste halve år – ofte under vanskelige forhold og med stor personlig indsats.
1973 blev ikke i sin helhed noget fredens år for verden. Skønt det vakte glæde og lettelse, da det i januar måned kom til en våbenhvile i Vietnam, blev verden i oktober vidne til, at en ny voldsom krig brød ud i Mellemøsten. Måtte den våbenstilstand, som nu er etableret føre til stabile forhold for de implicerede parter.
En reduktion af energiforsyningen har i årets sidste måneder medført vanskeligheder, som i særlig grad har ramt de stærkt industrialiserede lande.
For første gang i næsten en menneskealder har en sådan international krise virkelig kunnet mærkes også i vort land, ja ud i hvert enkelte hjem.
Knappe tider har vi kendt mange gange, også i vor nyere historie. Men hver gang har det øgede pres også givet anledning til større sammenhold og forståelse for hinandens problemer. Lad os vise os selv og verden, at de gode tider, vi indtil nu har oplevet, ikke har taget vore gode egenskaber fra os, men at vi som før er i stand tid til at møde modgang med fortrøstning og godt humør.
De vestlige lande stilles i øjeblikket over for en udfordring som vil sætte vor kulturkreds på en alvorlig prøve. Vi vil blive nødt til at gennemtænkte og revidere mange af vore opfattelser, men jeg er forvisset om, at den vestlige verden ikke alene har de materielle ressourcer, men også de åndelige kræfter, som skal til for at bære vor kultur videre.
De seneste begivenheder har på ny understreget, at vor klode er blevet mindre, og at vi alle er direkte berørt af begivenheder i lande, som før var fjerne. Erkendelsen heraf gør det nødvendigt, at vi fortsætter med at deltage i det omfattende internationale samarbejde. Verdensproblemerne kan ikke løses, medmindre landene kan mødes, udveksle synspunkter og træffe beslutninger.
I det forløbne år har prins Henrik og jeg haft lejlighed ril at besøge Sverige, Norge, Island og Finland. Den venlige modtagelse, vi fik, viste, hvor nær de nordiske lande står hinanden, og bekræftede, at den nordiske kultur er et stærkt og særpræget islæt i det brogede verdensbillede.
Vore rejser har også ført min familie og mig rundt i Danmark og til Færøerne. Det har været os en stor glæde at genopleve de forskellige egne og mærke den venlighed og hengivenhed, som mødte os overalt.
Det har rørt prins Henrik og mig at opleve, hvor mange der tager del i vor families sorger og glæder, og vi takker for alt, hvad vi og vore børn har mødt af hjertelighed og varme i årets løb, og for den sympati og medfølelse, der har omgivet min moder, dronning Ingrid, og mig selv ved min morfar, kong Gustav 6. Adolfs død.
På årets sidste dag bringer jeg en varm hilsen med mine bedste ønsker til Færøerne og Grønland. Måtte de vanskelige tider, som nu går over verden, ikke i alvorlig grad sinke opbygningen af det færøske og det grønlandske samfund.
Jeg retter en tak for trofast gerning til vort forsvar og politi og til alle, som rundt omkring i landet og i det fremmede, fjernt såvel som nær, gør en indsats for Danmark og er med til at hæge om Danmarks navn. Få timer skiller os nu fra det ny år. Hvad det vil bringe, ved vi ikke. Foran os ligger vinteren, det kan føles både mørkt og koldt, og foråret er måske sværere at øjne end ofte før. Lad os ikke tabe modet, men fortrøstningsfuldt ønske hinanden et glædeligt nytår. Er det end koldt  derude, skal varmen i vore hjerter ikke mangle. Mine tanker går også til de svageste i samfundet og til dem, hvem store sorger har hjemsøgt. Må Guds velsignelse være over dem og over os alle.
GUD BEVARE DANMARK