Det gamle aar er nu ved at rinde ud, og naar vi ser tilbage paa aaret, der svandt, vil det vel nok i det store og hele staa som et godt aar for Danmark. Det økonomiske liv har været præget af en stærk foretagsomhed. Kun faa hænder har været ledige. Befolkningen har stort set haft et godt udkomme, samtidig med at vi har kunnet glæde os over en voksende valutabeholdning. Vi har haft en sommer, der gav os flere solskinstimer, end vi har oplevet i mange aar, dog medførte sommertørken i nogle egne af landet betydelige vanskeligheder for landmændene.
Vi kan ikke forlade det gamle aar uden at mindes de to forfærdelige ulykker, der indtraf – nemlig ‘Hans Hedtoft’s forlis og katastrofen på Haderslev Dam. Mine tanker gaar i aften ikke alene til de efterladte fra disse to ulykker, men til alle danske hjem hvor sorgen paa en voldsom maade har holdt sit indtog.
Selv om det forløbne aar ikke formaaede at gøre en ende paa den spænding i den store verden, som i mere end et aarti har kastet sin mørke skygge over menneskeheden, har vi dog adskillig grund til paa baggrund af den verdenspolitiske udvikling i 1959 at se tilllidsfuldt paa fremtiden.
Den senere tids mange drøftelser mellem ledende statsmænd vidner om god vilje til ad forhandlingens vej at udjævne de herskende modsætningsforhold, og vi har lov til at haabe at denne vilje i det nye aar vil kunne føre til resultater.
Det er ogsaa med disse maal for øje, at Danmark yder sit bidrag til det internationale samarbejde. Forhandlingerne om de europæiske markedsplaner har ført til, at Danmark sammen med seks andre europæiske lande, heriblandt Norge og Sverige, nu staar umiddelbart foran den endelige beslutning om indtrædelse i en europæisk frihandels-sammenslutning. Det snævre samarbejde med andre lande paa det erhvervsmæssige omraade, som her forudsættes, vil sætte dansk erhvervsliv paa en vanskelig prøve, men vil samtidig aabne store muligheder for dansk foretagsomhed og virketrang. Jeg nærer tillid til, at alle kredse i vort land vil yde deres bidrag til en lykkelig løsning paa denne livsvigtige sag.
Vi gaar nu ind i et nyt ti-aar, og vi haaber alle, at dette vil bringe menneskeheden større lykke. I teknikkens tidsalder må vi først og fremmest arbejde for, at de fremskridt, som udviklingen vil bringe, maa komme det enkelte menneske til gode. Ogsaa i de kommende aar maa vi holde vore gamle traditioner i hævd. Det maa være en vigtig opgave for alle at medvirke til at skabe en naturlig forbindelse imellem vor historiske fortid og den fremtid, som rummer saa mange ny perspektiver. Derfor maa alle værne om vor gamle kulturarv.
Dronningen og jeg bringer en hjertelig tak for de talrige beviser paa hengivenhed, som vi og vore døtre i aarets løb har mødt rundt om i landet. En særlig tak sender jeg til befolkningen paa Færøerne. Den rejse, som vi med vore to ældste døtre foretog til Færøerne i sommer, var en stor oplevelse for os og alle. Den hjertelighed vi mødte overalt, tænker vi tilbafe paa med den største glæde og taknemmelighed.
Jeg ønsker lykke og velsignelse for alle hjem i Danmark, paa Færøerne og i Grønland, for alle hjem i det fremmede, hvor det danske sprog tales og æres. En særlig hilsen sender jeg til vore soldater i Gaza, til marinestationen i Grønland og til vore søfolk og fiskere nær og fjern.
Alle mine ønsker for det kommende aar sammenfatter jeg i ordene: Gud bevare Danmark!