Ved årsskiftet sender dronningen og jeg vore hilsener til alle danske nær og fjern, idet vi i tankerne gennemløber de begivenheder herhjemme og i udlandet, der særligt har præget det forløbne år.
Året har været præget af krig, uro og stridigheder mange steder i verden. I Vietnam i Det mellemste Østen og i Nigeria har ulykkelige mennesker måttet bære krigens tunge og grusomme byrder. Jeg udtrykker mit indtrængende håb om, at det kommende år må bringe fred i verden og samarbejde imellem nationerne. Vi ved, at de store problemer, menneskene står overfor, kun kan løses ved samarbejde hen over landegrænserne.
På denne baggrund er det meget betydningsfuldt, at det i 1969 viste sig muligt at fortsætte arbejdet for afspænding af den internationale situation. De forhandlinger om standsning af det uhyggelige våbenkapløb, som blev indledet, giver håb om en lykkeligere udvikling i forholdet mellem stormagterne og dermed for hele verden.
Danmark vil også i det kommende år sammen med vore broderfolk, med vore allierede og igennem samarbejdet i de internationale organisationer virke for, at afspændingen kan fortsætte, for at menneskene kan leve under tryggere og bedre forhold. Det må være en pligt for os at være rede til at yde vort bidrag til en verden uden nød, til en verden i samarbejde og fred.
I denne forbindelse retter jeg en tak til de landsmænd, som gør Danmarks navn ære i det fremmede. Den samhørighed, der er imellem os herhjemme og de danske ude i verden, er værdifuld – både for dem og for os – og jeg sender dem min varmeste hilsen.
Jeg sender også en hilsen til vore landsmænd i Grønland i bevidstheden om, at det grønlandske samfund i disse år gennemgår en udvikling præget af stærke brydninger imellem gammelt og nyt og i håbet om et fortsat harmonisk samvirke.
Ligeledes sender jeg en varm hilsen til vore landsmænd på Færøerne og benytter lejligheden til at takke for den oplevelse, det var for dronningen og mig at besøge det færøske folk og modtage den enestående hjertelige gæstfrihed, som blev os til del.
Mine tanker går i aften til alle dem der våger over vor fred og sikkerhed – ikke mindst i forsvaret og politiet – og jeg takker dem for veludført gerning under ikke altid lige lette forhold.
Jeg sender en hilsen til vore sømænd og fiskere, der i vidt omfang må udføre deres gerning fjernt fra hjem og familie.
Min hilsen gælder også alle som skæbnen har været hård ved og bragt bekymringer og sorger i form af sygdom og tab af mennesker, der stod dem nær.
Mine tanker går til den unge generation, som skal tage samfundet i arv. Jeg følger med interesse ungdommens dygtiggørelse og ønsker om selvstændig stillingtagen, og jeg udtrykker samtidig et ønske om, at den rastløshed, som hører ungdommen til, ikke sammen med de store forandringer, der præger vor tid, må få vor tids ungdom til at bryde med værdier og principper, som har fundamental betydning for vort lands beståen som et frit og tolerant samfund.
Jeg takker alle for den varme og sympati, der slog mig i møde på min 70 års dag, hvor jeg ligesom i et langt tilbageblik genoplevede den svundne tid. Det Danmark, jeg kendte i min ungdom, er undergået en næsten utrolig forandring i min livstid. Alene 1960’erne, som vi nu forlader, har bragt stor fremgang i befolkningens levevilkår og i hele samfundets opbygning, og vi går ind i 1970’erne med en følelse af at gå ind i en ny tid, der nok vil frembyde store problemer og vanskeligheder, men som også åbner meget store muligheder for værdifulde fremskridt.
Det skal være mit ønske nu ved årsskiftet, at vi må formå at udnytte vore muligheder i fredens tjeneste til at skabe et rigere og lykkeligere samfund.
Jeg ønsker lykke og velsignelse for alle danske hjem i det kommende år.
Gud bevare Danmark.