Atter er et år nu ved at rinde ud. Et år som har indeholdt glæder, men også bragt sorg til mange hjem. Nytårsaften kalder minder frem, og jeg tænker her særligt på de hjem, som i årets løb har mistet en eller flere af deres kære – det være sig slægt eller venner. Til dem sender jeg mange varme og deltagende tanker. Dronningen og jeg har haft den store lykke, at vor ældste datter har forlovet sig med greve Henri de Monpezat. Det har varmet vore hjerter at mærke, hvorledes det danske folk har sluttet kreds om de nyforlovede og har delt vore ønsker om lykke og velsignelse for det hjem, de sammen vil skabe.
Dronningen og jeg er dybt taknemmelige og rørte over de mange beviser på hjertevarme og hengivenhed, der er vist os i det forløbne år.
Året 1966 har fortsat den udvikling, der har præget de sidste mange år både herhjemme og i verden omkring os.
Udviklingen mod stadig større velstand er fortsat herhjemme, og vi har kunnet glæde os over, at beskæftigelsen stadig et stor.
Vi kan endnu bevare håbet om fred og afspænding i verden, selv om der stadig er konflikter, som truer den internationale udvikling.
Den ulykkelige krig i Vietnam og den fare for verdensfreden, som krigen har medført har kastet sin skygge over året, der svandt, og vor dybeste medfølelse samler sig om det hårdt prøvede vietnamesiske folk.
Trods de vanskeligheder, som denne konflikt har beredt for den internationale forståelse, synes der at være visse tegn på afspænding mellem Øst og Vest, ikke mindst på vort eget kontinent. Vi håber, at konflikten i Vietnam må finde sin løsning og at udviklingen i retning af afspænding vil fortsætte. Vi vil fortsat efter evne arbejde for virkeliggørelsen af en verden, der er præget af fred, sikkerhed og velstand, og som bygger på respekten for det enkelte menneske og anerkendelsen at folkenes selvbestemmelsesret.
Disse idealer er ledetråden i vort arbejde i de mange internationale organisationer, hvoraf Danmark er medlem. Et særligt ansvar vil komme til at hvile på os i de kommende to år gennem vor indtræden de Forenede Nationers Sikkerhedsråd, hvor vi får et direkte medansvar for verdensfredens bevarelse i et nært samarbejde med vore nordiske broderfolk vil vi videreføre vor deltagelse i FN’s fredsbevarende virksomhed og derved fortsat yde et bidrag i fredens tjeneste.
En særlig tak skal på årets sidste dag gå til de landsmænd, som i det forløbne år har ydet en dygtig indsats i det fremmede gennem deres deltagelse i de fredsbevarende styrker, i arbejdet i udviklingslandene eller i humanitær virksomhed. De har gjort Danmarks navn ære.
Vi hilser med glæde, at der nu synes at være udsigt til en ny udvikling i den europæiske markedssituation. Danmark vil som hidtil, i samråd med de nordiske lande, støtte alle bestræbelser på at skabe den brede europæiske markedsløsning, som er en forudsætning for, at vi fuldt kan udnytte mulighederne for gennem en fortsat økonomisk udvikling at forbedre levevilkårene for de europæiske folk.
Ved årsskiftet sender jeg mine tanker og ønsker til hele det danske folk og til alle dem, der i det fremmede er med til at gøre Danmark navn agtet og æret.
Jeg sender en hilsen til alle vore søfolk og til alt personel inden for hæren, søværnet, flyvevåbnet og politiet med tak for veludført tjeneste i det gamle år.
Mine tanker går også til Færøerne og Grønland. Disse fjerne dele af riget har på mange felter deres egne problemer, men netop derfor har de et ganske særligt krav på vor medleven og interesse.
Til slut vender jeg mig til ungdommen – til dem, der skal bygge Dammarks fremtid. Det er vigtigt, at de får alle muligheder for at dygtiggøre sig, så de kan fylde den plads, der bliver deres. Men det er også vigtigt, at de føler det ansvar, der hviler på dem. De skal være med til at gøre Danmark større, rigere og lykkeligere.
Af hjertet Ønsker jeg lykke og velsignelse for ethvert dansk hjem i det kommende år.
Gud bevare Dem alle!
Gud bevare Danmark!