Når vi i aften vender blikket tilbage på det år, som nu rinder ud, må vi være taknemlige for, at de sidste års fremgang i produktion og velstand er fortsat. Vi må også forstå, at den rivende udvikling i samfundsforholdene stiller stigende krav til hver enkelt. Med større velstand  og de friere valgmuligheder følger mere ansvar. Det gælder herhjemme og i vort forhold udadtil.
Den første betingelse for vor lykke og fremgang er fred i verden. Desværre var 1965 præget at ulykkelige stridigheder. Jeg udtrykker håbet om, at det i det ny år må lykkes ad forhandlingens vej at bygge bro over de alvorlige modsætninger og derved betrygge vejen mod en fredelig verden.
Vort mål er nu som før at bevare freden og de enkelte nationers frihed. Dermed betrygger vi vor egen frihed. Det er i denne ånd, vi tager del i det internationale samarbejde. Vi ønsker at fremme respekten for det enkelte menneske og anerkendelsen af folkenes selvbestemmelsesret. Det er grundlaget for vor deltagelse i arbejdet i De forenede Nationer, i NATO, i Europarådet og i talrige andre organisationer, hvoraf Danmark er medlem. Det er baggrunden for, at vi helhjertet har deltaget i FN’s fredsbevarende aktioner.
Jeg retter en varm tak til vore soldater og politifolk, som i det fremmede har gjort Danmarks navn ære ved en dygtig indsats for fredens bevarelse. Denne tak gælder også dem, der på anden måde har gjort en indsats i det mellemfolkelige arbejde, ikke mindst gennem virke i U-landene eller i humanitært arbejde.
Det forløbne år har på ny understreget de stærke bånd, der knytter os til vore nordiske broderlande. Det er min tro, at det nordiske fællesskab også i fremtiden vil være en kilde til gensidig styrke for vore lande.
Vor indsats i de europæiske samlingsbestræbelser sker i den samme ånd. Vi ønsker at fremme fordragelighed og samarbejde og at arbejde for at åbne landegrænserne i en atmosfære af gensidig tillid. Kun derigennem kan vor gamle verdensdel finde sin retmæssige plads i nationernes samkvem.
Danmark er fortsat præget af fremgang, og det er en stor lykke, at vi har kunnet sikre en værdig tilværelse for dem, der af den ene eller anden grund er forhindret i at arbejde.
Dronningen og jeg har oplevet den lykke at blive bedsteforældre. Vi er dybt taknemmelige for de mange beviser, vi har fået på, at det danske folk delte vor, glæde ved vort barnebarns fødsel.
Dronningen og jeg takker ligeledes for de beviser på hengivenhed og hjertevarme, vi og vore børn har mødt på vore rejser rundt i landet.
Ved årsskiftet sender vi vore tanker og ønsker til hele det danske folk og til alle, som i det fremmede føler og taler dansk.
Jeg sender en hilsen og tak til dem, som i hæren, søværnet og flyvevåbnet og inden for politiet våger over Danmarks frihed og fred. Vi har set, at det kan kræve livet som indsats. Vi bøjer vort hoved i respekt for og i taknemmelighed til dem, der satte livet til i denne gerning, og vi nærer den dybeste medfølelse for de efterladte.
Min hilsen skal også nå Færøerne og Grønland og til vore søfolk og fiskere i deres daglige dont.
Mine tanker går også til de syge, til de gamle og ensomme og til dem, som i dag sidder med savnet efter en, som var dem kær.
Lad os så vende og mod det ny år og give udtryk for håbet om, at det må bringe fred og ny fremgang. At alle danske, hvor end de står, vil øve deres indsats for at gøre Danmark rigere og lykkeligere.
Idet jeg af hjertet ønsker lykke og velsignelse for ethvert dansk hjem, vil jeg slutte denne nytårshilsen til det danske folk med ordene:
Gud bevare Danmark.