Slægten Reventlow er en gammel tysk og dansk adelsslægt. Slægten har været kendt i Ditmarsken fra 1223, hvor dens medlemmer var fogeder. Den var desuden kendt i Mecklenburg fra 1236 og i Danmark fra 1333. 
Slægten havde fra gammel tid besiddelser i Ditmarskens fede marskegne langs blandt andet Elben og Stör. Herfra kom den til frugtbare egne i Østholsten og til Mecklenburg. Den holstenske linje uddøde i 1783, mens der til gengæld opstod en dansk linje efter den mecklenburgske storkansler Conrad Reventlow, hvis far boede i Flensburg. Conrad blev dansk greve i 1673 og bosatte sig på Sandbjerg ved Sønderborg. 
Blandt Conrads efterkommere var Christian Ditlev Frederik Reventlow, der var godsejer og statsminister 1797-1813. Han sad dermed på denne post under Englandskrigene, der førte til statsbankerotten 1813, og han var i sin embedsperiode i stigende grad i opposition til kong Frederik 6., hvis udenrigs- og økonomiske politik, han ikke kunne stå inde for. Sammen med sin bror huskes han også for sin betydelige indflydelse på stavnsbåndets ophævelse og landboreformerne.
I nyere tid havde Eduard Reventlow en vigtig rolle under 2. verdenskrig, idet han var dansk gesandt i London og her brød med den danske regering, da Danmark underskrev Antikominternpagten i 1941. ("Læs mere..")
