Borgerkrigen i Syrien er en igangværende om, hvordan og af hvem skal ledes. Konflikten havde i begyndelsen karakter af en fredelig protest imod skrænkelser, manglende indflydelse, manglende økonomiske muligheder og fire årtiers autoritært under og dets ledere, først 1971-2000 og siden 2000 hans søn .
Den 15. marts 2011 brød demonstrationer ud i Daraa og flere andre byer i Syrien. Det skete som en del af den kæde af protester hen over , som blev kendt som , hvor folkemængder i en række arabiske lande blandt andre afsatte præsidenterne i , og . Det syriske regime slog hårdt ned på demonstranterne fra begyndelsen og mange oprørere blev dræbt.
Forskellige fraktioner deltager i oprøret heriblandt , og islamistiske krigere fra eller (IS), som tidligere var en del af terrornetværket i . Revolutionen er i dag blevet en regulær krig – med aktører fra hele regionen på begge parters side og dødstal omkring 200.000. Den libanesiske -milits har siden 2013 deltaget i konflikten på den s side, og det syriske regime modtager militær støtte fra og , mens lande som , , og leverer våben til de syriske oprørere.
Begivenhederne i Syrien har udviklet sig fra en kamp om rettigheder og demokrati til i stigende grad at handle om erisk had mellem regionens to store religioner, - og og om realpolitisk rivalisering mellem regionens store magter. Mere end fire millioner syrere er fordrevet, og mere end tre millioner syrere er flygtet ud af landet og er blevet e. Ligeledes er millioner af syrere blevet efterladte i dårlige levevilkår med mangel på mad og drikkevand.
