Fransk Vestafrika (fransk: "Afrique occidentale française", forkortet AOF) var et forbund af otte franske kolonier i Vestafrika i perioden 1895-1958. Føderationen bestod af Mauretanien, Senegambia, Niger, Fransk Sudan, Fransk Guinea, Elfenbenskysten, Øvre Volta og Dahomey. 
Fransk Vestafrika var det største af de franske besiddelser i Afrika i perioden. Området begrænsedes mod nord af Sahara, der adskilte den fra de franske besiddelser i Nordafrika Tunis, Algier og Marokko og fra den spanske besiddelse Rio de Oro, mod vest af Atlanterhavet, mod syd af Guinea-bugten og den engelske besiddelse Nigeria og mod øst af kolonien Tchad, der hørte til Fransk Afrika omkring ækvator. Dette umådelige landområde, hvis areal var 4 millioner km², var 7 gange større end Frankrig, og det havde ca. 12 millioner indbyggere.
Fransk Vestafrika blev administrativt ledet gennem et generalguvernement med sæde i Dakar, der også havde forbundets vigtigste havn. Generalguvernøren, der refererede direkte til den franske regering, blev i sin ledelse assisteret af et regeringsråd med 40 medlemmer, der blandt andet omfattede indfødte høvdinge. Rådet samledes mindst en gang årligt. ("Læs mere..")
