 er en tilstand af væbnet konflikt mellem eller , en tilstand normalt kendetegnet ved ekstremt aggressive og voldelige handlinger, ødelæggelse og død. Krigsførelse er betegnelsen for de måder som krigshandlinger udføres på, hvad enten de udføres af regulære styrker eller mere irregulære . I er krigsførelsen ikke begrænset til militære mål, men fører oftest til omfattende ødelæggelse og tab blandt civile. Det modsatte af krig er . Årsagerne til krig kan være et ønske om at erobre landområder, opnå adgang til råstoffer, historiske nationale stridigheder eller uoverensstemmelser om religion.
Krigsteoretikeren definerede i sit værk "Vom Kriege" krig som "en voldshandling for at påtvinge modstanderen vor vilje". For Clausewitz var denne modstander en anden stat, men senere i 1800-tallet anså man ud fra krigsteori krigen som et instrument, der kan anvendes i . I dag defineres krig mere generelt som et væbnet opgør mellem to eller flere parter. Visse forskere anser krig som et universelt og iboende træk ved den menneskelige natur, mens andre hælder til, at krig fremkaldes af særlige socio-kulturelle eller miljømæssige omstændigheder.
Verdenshistoriens mest dødelige krig er i midten af 1900-tallet med 60-85 mio døde, fulgt af de i 1200-tallet med op til 60 mio døde. 
I 2013 døde 31.000 mennesker i krig, mens det i 1990 drejede sig om 72.000, og krig anses i begyndelsen af 2000-tallet for menneskehedens sjettestørste problem. Ud over tab af menneskeliv medfører krig sædvanligvis ødelæggelse af og , fald i social velfærd, , omfattende flygtningestrømme væk fra krigsområdet og mishandling af krigsfanger og civile. ("Læs mere..")
