 er fangst af er og er på en fangsttradition som menes at gå helt tilbage til vikingetiden. Jagten opstår spontant og ikke planlagt. Der udsendes grindebud, når en flok grindehvaler opdages tæt på land, hvorefter grindehvalerne indkredses af både, drives ind til den nærmeste godkendte hvalbugt og helt op på stranden, hvorefter de slagtes med et enkelt hug mod rygmarven. Derefter fordeles kød og spæk ligeligt mellem alle i området, eller kun blandt dem der deltog i fangsten, det er forskelligt fra sted til sted og kommer også an på hvor mange hvaler der er tale om. For de fleste er er det en vigtig del af deres historie og madkultur og et vigtigt supplement til deres kost og til deres økonomi, da maden er gratis. Der slagtes hvert år ved drivfangst op til 1300 grindehvaler på Færøerne, i gennemsnit ca. 800 grindehvaler årligt, og der er lovmæssige regler for, hvordan hvalerne sammendrives, slagtes og fordeles.
Private og internationale organisationer kritiserer grindefangsten for at være grusom, blodig og unødvendig. De fleste færinger føler sig udnyttede af disse organisationer, der tit bruger de følelsesmæssigt stærke billeder af grindefangsten med havet som er farvet rødt af hvalernes blod som blikfang i deres kampagner mod . Slagtning af andre dyrearter foregår ofte bag lukkede døre på slagterier, og blodet er derved skjult for offentligheden. ("Læs mere..")
