 (1756–1846) var en fransk politiker og forfatter, tilhænger af den katolske kirke og kongemagten.
Vaublancs virke bragte ham på skift i tjeneste under , , , den fremtidige og endelig Han var kongetro deputeret under og under , lovløs under og præfekt under Napoleon. Derpå blev han for Ludvig 18., og han sluttede sin politiske karriere som yderligtgående royalistisk parlamentariker. Fire forskellige politiske regimer havde forbudt hans værker og efterlyst ham, uden han dog nogensinde blev anholdt, idet det hver gang lykkedes ham at vinde det pågældende regimes gunst. Han er kendt for sine politiske taler samt for den kontroversielle reorganisering af , han i 1816 foretog som indenrigsminister.
Vaublanc bidrog til at præge denne særlige periode i fransk historie. Han var og forblev tilhænger af autoritet og orden, men hældede samtidig moderat til de "fremskridt" revolutionen bragte med sig. Først under udviklede han sig til fuldbyrdet radikal kontrarevolutionær. ("Læs mere..")
