Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab var en international organisation bestående af Frankrig, Vesttyskland, Italien, Belgien, Nederlandene og Luxembourg. Den blev oprettet i 1951 og havde som formål at forene Vesteuropa under den Kolde Krig.
Ideen om det Europæiske Kul- og Stålfællesskab blev foreslået af den franske udenrigsminister Robert Schuman 9. maj 1950 som en måde til at forhindre nye krige mellem Frankrig og Tyskland. Fællesskabet skulle skabe et fællesmarked for kul og stål.
I 1969 blev fællesskabets forskellige institutioner slået sammen til Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, og da traktaten for det oprindelige fællesskab udløb i 2002, var der ikke ønske om en fornyelse, hvorpå dets aktiviteter og ressourcer overgik til det Europæiske Fællesskab.
Målet med det fælles marked blev opfyldt, men både kul- og stålindustrien er faldet betydeligt i medlemslandene, hvilket fællesskabet ikke kunne forhindre. Til gengæld har det haft held til at forene en stor del af Europa ved at lægge grobunden for den Europæiske Union.
