 er en form for , som i den geologiske epoke blev aflejret i op til 60 m tykkelse i et afgrænset område i den vestlige del af og under dele af . Moleret betegnes sk som , som svarer til Ølst Formationen i det øvrige Danmark. Moler er mest kendt fra blotninger på og , hvor det fremstår som en lys, i tør tilstand næsten hvid fast jordart domineret af -skaller og med et stort antal askelag samt hærdnede kalkrige konkretioner, såkaldt cementsten, som er rige på meget velbevarede . De fleste stammer fra moleret.
Moler består af ca. to tredjdele diatomé-skaller og ca. en trediedel , mest af mineralet . De mange askelag er nummererede fra -39 til +140, og Fur Formationen er delt i to led, nederst Knudeklint Led (negative serie af askelag) og øverst Silstrup Led (positive serie). Diatomitten, som er så let og porøs, at den i tør tilstand kan flyde på vand, er siden begyndelsen af 1900-tallet på Fur og Mors blevet indvundet og brugt til fremstilling af varmeisolerende og væskeabsorberende granulat, bl.a. . ("Læs mere..")
