John Churchill, 1. hertug af Marlborough (1650 – 1722) var en engelsk soldat og statsmand, hvis karriere strakte sig over fem regenters tid i slutningen af det 17. og begyndelsen af det 18. århundrede. Han begyndte som page ved Stuarternes hof, men hans mod på slagmarken sikrede ham hurtig forfremmelse og anerkendelse fra Jakob, hertug af York. Da Jakob blev konge i 1685, spillede Churchill en stor rolle ved nedkæmpelsen af et oprørsforsøg mod kongen, men blot tre år senere opgav Churchill den katolske konge til fordel for protestanten Vilhelm af Oranje.
Ved Vilhelms kroning blev Churchill adlet som jarl af Marlborough, men trods hans bedrifter i Irland og Flandern under den Pfalziske Arvefølgekrig, var forholdet køligt mellem kongeparret og ham og hans indflydelsesrige kone Sarah. Efter beskyldninger om en hemmelig forståelse med den landflygtige kong Jakob blev Marlborough afskediget fra alle embeder og sat i fængsel i Tower. Først efter dronning Marias død og med en ny truende europæisk krig, blev han taget til nåde af Vilhelm.
Marlboroughs indflydelse nåede sit højdepunkt med Sarahs nære veninde, dronning Anne. Efter forfremmelse til øverstkommanderende for de britiske styrker og udnævnelse til hertug sikrede han sig en plads i historien som en af Europas største generaler i den Spanske Arvefølgekrig via sin indsats i slagene ved Blenheim, Ramillies og Oudenarde. Da hans kone faldt i unåde hos dronningen, pressede toryerne på for at vælte ham. De var fast besluttede på at slutte fred med Frankrig. Marlborough blev afskediget fra alle poster med anklager om bedrageri, men genvandt den kongelige gunst, da Georg 1. fulgte Anne på tronen. Han fik sine embeder tilbage, men helbredet svigtede, og han døde få år senere. ("Læs mere..")
