Norge under 2. verdenskrig beskriver Norges situation under 2. verdenskrig i perioden fra krigens udbrud i september 1939 og frem til fredsslutningen i Europa i maj 1945.
Ved krigens udbrud erklærede Norge sig neutralt, men både briterne og tyskerne havde en stor strategisk interesse i havnen i Narvik, hvorfra der blev udskibet store mængder af jernmalm. Begge de to krigsførende parter planlagde besættelse af Norge, og det blev tyskerne, der invaderede Norge ved et angreb 9. april 1940. Invasionen blev dog af det norske forsvar forsinket nok, til at kong Haakon og regeringen kunne flygte. Efter en del modstand mod nord fik tyskerne fuld kontrol over landet fra 7. juni samme år.
Den tyske besættelse af Norge foregik med mindre brug af vold, end man så det i fx Østeuropa. Der var dog tale om et brutalt diktatorisk styre, hvor censuren af presse og kulturliv var altomfattende. Tyskerne brugte store ressourcer på at beskytte kysten mod vest mod britisk invasion og byggede enorme forter til det formål. 400.000 soldater var udstationeret i Norge og kunne dermed ikke deltage i aktive krigshandlinger andre steder.
Omkring 80.000 nordmænd flygtede til udlandet under krigen. En del af disse deltog i de allieredes styrker, men internt i landet forekom der ikke større tilfælde af modstand. Alligevel blev omkring 44.000 nordmænd arresteret af tyskerne, blandt disse en stor gruppe jøder. Under krigen omkom lidt over 10.000 nordmænd, heraf omkring 2.000 militærfolk og 3.500 søfolk. 8. maj 1945 kapitulerede tyskerne i Nordeuropa, og Norge var atter frit. ("Læs mere..")
