Tilbage til 
Nazisme er en slags fascisme. I fascismen har man en stærk leder i toppen, som skal adlydes nedefter. Man ser samfundet ud fra en organismetanke, som betyder, at alle har deres lille funktion og plads i "organismen" for at få det hele til at køre, men i toppen sidder "hovedet", dvs. lederen eller føreren. Føreren er den bedste egnede, den stærkeste og den med de bedste egenskaber til at lede samfundet. Lydighed og troskab fra toppen og ned er vigtige elementer. Man modtager ordrer fra føreren, og udfører disse uden at spørge. 
Nazismen har så tilført fascismen nogle ekstra elementer, nemlig en raceteori hvor tyskere, danskere og englændere tilhører en race af "'overmennesker" modsat jøder, sigøjnere, polakker og russere er "dårlige" mennesker, som skal udnyttes eller udryddes for at give plads til "overmenneskene". At nazisterne så sig gale på jøder er utvivlsomt, men mon ikke primitiviteten i -izmen er så stor, at en eller anden form for "prügelknabe" skulle bruges, så folk ikke så, hvilke gale streger regimet fandt på bag deres rygge.
Afledningsmanøvrer som populistiske tiltag, f.eks. slagord som "Kraft durch Freude", Autobahn-byggeriet med Folkevognslotteri, "Brød og skuespil til folket" samt de 3 K'er: "Kinder, Küche und Kirch'" ligner noget, man har set før - og sikkert vil se igen i andre forklædninger. Jeg glemte helt grundlaget for nazismen, sammenskrivningen af nationalisme og socialisme - to ting, der hver for sig er hæderværdige, men nu er de sammen blevet til et ubehag.
Sindssyge, åndssvage og homoseksuelle skal fjernes fra slægten af overmennesker, da de ellers kan forringe den ved at arveanlæggene kommer til at rumme anlæg for uønskede egenskaber.
 Se Nazisme og -- 16. nov 2004 kl. 11:48 (CET)
