Danmarks historie (1901-1945) betød et farvel til selvforsyningsøkonomi og en begyndende overgang til eksportproduktion (lurmærket smør og bacon til det engelske marked). Andelsbevægelsen vandt stærkt frem i form af andelsmejerier og andelsslagterier. I byerne fortsatte industialiseringen støttet af hovedaftalen indgået i 1899 mellem "De samvirkende fagforbund" (senere: LO) og "Dansk Arbejdsgiver- og Mesterforening" (senere: Dansk Arbejdsgiverforening). Jernbaner og havne blev anlagt og udvidet, og med indførelsen af dampdrevne maskiner og senere med elektrificeringen blev det muligt at massefremstille daglige fornødenheder. Industrialiseringen blev desuden styrket af, at mekaniseringen i landbruget og en forbedret sundhedstilstand skabte et befolkningsoverskud, hvoraf nogle emigrerede (mest til Midtvesten i USA), mens de fleste søgte ind til byerne. Her gav en hastig og omfattende udbygning af byernes boligmasse tag over hovedet for de mange nye kernefamilier i arbejderkvartererne. ("Læs mere..")
