 (1881–1972) var en dansk og en af største stjerner og stumfilmens første .
Asta Nielsen kom fra små kår, men fik smag for teateret i en tidlig alder. , skuespiller ved Det Kongelige Teater, bemærkede hendes talent og støttede sammen med Astas storesøster en uddannelse for hende på . Hun debuterede på i 1902, og hun spillede flere år på forskellige teatre uden større succes.
Hun forstod straks det nye filmmedie og dets krav til en mere afdæmpet spillestil, og i 1910 filmdebuterede hun i "". Filmen gav både hende og dansk stumfilm et europæisk gennembrud, og efter yderligere et par film i Danmark rejste hun med Gad, som hun nu var gift med, til Tyskland, hvor hun blev verdens bedst betalte skuespiller på dette tidspunkt. Hun indspillede en række film i Tyskland – afbrudt af første verdenskrig – inden hun, presset af nazisterne, i 1937 vendte hjem til Danmark. På dette tidspunkt havde stumfilmens æra været forbi nogle år, og som flere andre stumfilmsstjerner lykkedes det ikke Asta Nielsen at holde fast i karrieren i tonefilm. Det lykkedes hende ikke at finde andet arbejde; i stedet skrev hun selvbiografien "Den tiende muse" (1946) samt nogle noveller og læste undertiden op i radioen. Hun skrev og instruerede selvportrætfilmen "Asta Nielsen" i 1968, efter at hun havde set en anden portrætfilm om hende, som hun var utilfreds med. ("Læs mere..")
