 (født Sampsonia; efter ægteskabet Lady Shirley,  – ) var en fra i . Hun var gift med den eventyrer Robert Shirley, som hun ledsagede på hans diplomatiske rejser over hele Europa, hvor han repræsenterede den kong ("Shah") (. 1588 – 1629). 
Teresa blev modtaget af mange af de kongelige huse i Europa, såsom den engelske prins Henry Frederick og (hendes barns ) og samtidige forfattere og kunstnere som og . Herbert betragtede Robert Shirley som "den største rejsende på sin tid", men beundrede den "uforfærdede Lady Teresa" endnu mere. Efter at hendes mand døde af dysenteri i 1628, og pga. myndighederne og hindringer fra stormænd ved hoffet, besluttede Teresa at forlade Iran under Abbas' efterfølger og barnebarn Safis (. 1629 – 1642) regeringsperiode. Hun levede i et kloster i Rom i resten af sit liv og helligede sin tid til velgørenhed og religion. Som en gudfrygtig kristen, og pga. hendes kærlighed til sin mand, fik hun Shirleys lig transporteret til Rom fra og der begravet igen; på gravstenen for deres fællesgrav nævner hun deres rejser og refererer til sin adelige e oprindelse. 
Takket være hendes bedrifter er Teresa blevet beskrevet som en person, der undergravede patriarkalske kønsroller, som de muslimske og kristne kulturer delte på hendes tid. På grund af deres sammensatte personligheder og eventyr blev Teresa og hendes mand genstand for flere samtidige litterære og billedkunstneriske værker. Ikke desto mindre er historien om Teresa som en vigtig kvinde fra det 17. århundrede i vid udstrækning overskygget og tilsløret af fortællingen om hendes mand Robert og hans brødre. ("Læs mere..")
