Østfronten var under 1. verdenskrig den vigtigste front i kampene mellem centralmagterne Tyskland og Østrig-Ungarn på den ene side og Rusland på den anden. Krigsområdet omfattede store dele af Østeuropa og strakte sig efter Rumæniens indtræden i krigen i 1916 fra Baltikum til Sortehavet. 
I modsætning til den næsten fastfrosne skyttegravskrig på vestfronten skete der store frontforskydninger på østfronten i løbet af hele krigen. Dette skyldtes bl.a., at centralmagterne på grund af geografien nemmere kunne flytte tropper mellem krigsskuepladserne. Af afgørende betydning var imidlertid den tyske støtte til de revolutionære bolsjevikker under Lenin, som overtog magten i Rusland ved Oktoberrevolutionen i november 1917. Efter hårdt pres fra centralmagterne blev det revolutionære Sovjetrusland til sidst tvunget til at indgå en separatfred i Brest-Litovsk i marts 1918. Ved freden opgav Sovjetrusland det økonomisk vigtige Ukraine. Denne tilsyneladende fordel for centralmagterne fik på grund af, at USA i mellemtiden var indtrådt i krigen, ikke nogen betydning for krigens udfald. Opløsningen af kejserrigerne Rusland og Østrig-Ungarn med deres mange folkeslag og grundlæggelsen af nye nationalstater efter krigen betød afslutningen på en epoke i Østeuropas historie. ("Læs mere..")
