I det følgende gives, fordelt på fag, en oversigt over normer for skrivning af talstørrelser, symboler, enheder, funktioner, formler og navne således, som det anbefales af de forskellige faglige sammenslutninger. Anbefalingerne ledsages af mange eksempler på, hvordan skrivningen kan ske ved hjælp af formateringskoder.
For yderligere information om brug af formateringskoder, se .
Tal skrives med ordinær skrift. Decimalsymbolet er enten komma (Nord- og Vesteuropa) eller punktum (Storbritannien, USA, lommeregnere). Komma anvendes normalt til at angive ophold eller som skilletegn ved opremsninger. En fordel ved at benytte punktum som decimalsymbol ses i følgende to mængdeangivelser: {1,2, 3,4, 5,6} og {1.2, 3.4, 5.6}.
Komma og punktum bør ikke benyttes som opholdstegn mellem ciffergrupper i tal med mange cifre
, i stedet bruges mellemrumstegn i form af codice_1 (non-braking space), der holder cifferfølgen samlet ved et linjebrud.
Decimaltal mindre end 1 skal indledes med cifferet 0. I amerikansk litteratur kan man støde på formen .789, der frarådes, da decimaltegnet kan overses.
Ordinære variable og konstanter skrives med kursiv skrift:
Variable, som indgår i en ligning, der er formateret med formula_1, skal også formateres med formula_1 i brødteksten:
Navne på punkter i planet eller i rummet skrives med versaler i ordinær skrift:
Vektorer skives enten med en overstillet højrepil eller for vektorer skrevet med ét symbol med fed skrift:
Græske bogstaver kan også bruges som navne på variable og funktioner:
## Inverse trigonometriske og hyperbolske funktioner.
De inverse trigonometriske funktioner ("arcus"-funktioner) navngives med forstavelsen arc-: arccos, arctan.
De inverse hyperbolske funktioner ("area"-funktioner) navngives med forstavelsen ar-: arcosh, artanh.
I amerikansk litteratur og i den danske udgave af regnearket Excel kan man se navngivning som arcsinh, men det er matematisk set en fejltagelse.
## Differentiation og integration.
Funktioners første og anden afledede skrives med differentiationsmærker, for afledede af højere orden kan ordenen mere bekvemt skrives i parentes. Differentialoperatorer sættes med ikke-kursiveret skrift, formula_5; for partielle afledede benyttes formula_6:
Eksempler på integraler:
Retningslinjerne for matematik har naturligvis også gyldighed inden for fysik. Derudover gælder nedenstående, der hovedsageligt stammer fra en artikel i LMFK-bladet om fysisk nomenklatur.
## Fysiske symboler og enheder.
Mange fysiske enheder er opkaldt efter berømte fysikere: Newton, Ampère, Watt, Faraday, ...
Men enhedsnavnene staves med lille begyndelsesbogstav: newton, ampere, watt, farad, ...
Enhedssymbolerne skal "ikke" forsynes med et forkortelsespunktum.
Sammensatte enheder kan skrives med højst ét divisionssymbol eller ved hjælp af multiplikationssymboler og evt. negative eksponenter. Indekser, som ikke er fysiske størrelser, skrives med ordinær skrift:
## Taldel og enhedsdel.
I nogle sammenhænge kan man få brug for at referere til en fysisk størrelses talværdi eller dens enhed. Hertil bruges krøllede og kantede parenteser:
Skrivemåden anvendes bl.a. ved dimensionsanalyse.
## Betydende cifre og usikkerhedsangivelser.
Usikkerheden skal ligge på sidste ciffer. Foranstillede nuller er ikke "betydende" cifre, men et afsluttende ciffer 0 kan være det:
Symmetrisk måleusikkerhed kan angives ved hjælp af symbolet ±. Eksempler:
Usikkerheden i de to første eksempler er formula_7, "ikke" formula_8.
For at spare plads ser man ofte følgende variant:
Usymmetriske usikkerhedsintervaller:
Manglende angivelse af usikkerhed kan føre til misforståelser:
I 1856 kunne den britiske generalinspektør for opmåling af Indien, Andrew Waugh, meddele resultatet af opmålinger foretaget af indiske geodæter. Han konkluderede, at "Peak 15" (i dag Mount Everest) formodentlig var "the highest in the world". Det målte resultat var præcis 29 000 fod (8834,4 m), men Waugh offentliggjorde værdien 29 002 fod (8835,0 m) for at undgå indtryk af, at der var tale om et afrundet skøn. Han krediteres derfor for at have været "the first person to put two feet on top of Mount Everest".
Kemiske symboler og kemiske formler bør følge retningslinjer nedfældet af Dansk Kemisk Nomenklatur. En pdf-version af de to første artikler er offentliggjordt i LMFK-bladet.
Specielt bør danske navne for de i dag kendte 118 grundstoffer være som angivet af Nomenklaturudvalget; disse navne fremgår af listen Grundstoffer efter atomnummer.
## Kemiske formler.
Til skrivning af kemiske formler anbefales det overalt at benytte formateringskoden <chem>...</chem>. Den benytter en font med seriffer, som tydeliggør de kemiske formler og giver et skriftbillede, som det man finder i kemisk litteratur.
Eksempler på formler:
## Reaktionsligninger.
Eksempel på reaktionsligninger: Dannelse og dissociation af kulsyre:
## Jorden, Månen og Solen.
Jorden, Månen og Solen staves med stort begyndelsesbogstav, når der er tale om de astronomiske himmellegemer:
Traditionelt indledes navnet med småplanetens løbenummer i parentes, men der er ingen norm herfor:
Alle former benyttes i faglitteraturen og på forskellige landes Wikipediaer. Fordelen ved at medtage småplanetens nummer er dels at tydeliggøre, at der er tale om en småplanet (asteroiden (85) Io kontra jupitermånen Io), dels at nummeret kan give en indikation af småplanetens størrelse: Store småplaneter har generelt et lavt nummer.
Endnu ikke navngivne småplaneter betegnes med et løbenummer efterfulgt af en kode dannet ved hjælp af tidspunktet for opdagelse, f.eks. (388 188) 2006 DP14. Parenteserne øger læseligheden.
Minor Planet Center, der er en del af IAU, udgiver cirkulærer, der benytter formen med parenteser.
SBDB (JPL Small-body database) benytter kun tallet, formodentlig for at forenkle sorteringsalgoritmer.
En norm kunne derfor være, at første gang navnet nævnes i en artikel medtages nummeret, men det kan udelades efterfølgende.
## Stjerner og exoplaneter.
IAU har i august 2018 udgivet en liste over 336 autoriserede egennavne for stjerner.
IAU har i 2019, efter at have gennemført kampagnen "NameExoWorlds"
i medlemslandene, navngivet 112 exoplaneter og deres værtsstjerner. Det danske bidrag er navnet "Muspelheim" for stjernen HAT-P-29 med exoplaneten "Surt".
De tre største medlemmer af Den lokale Hob er Andromedagalaksen, Mælkevejsgalaksen og Triangulumgalaksen. Der skelnes mellem Mælkevejsgalaksen, der er det stjernesystem, som Solsystemet er medlem af, og Mælkevejen, der betegner den beskedne del af Mælkevejsgalaksen, der med det blotte øje kan ses som et lysende bånd hen over nattehimlen.
Samlingen af alle astronomiske objekter betegnes "Universet" med stort U, medens matematiske modeller kaldes "universer" med lille u: Einstein-univers, de Sitter-univers, åbent univers, lukket univers.
## Sexagesimale enheder.
Positioner på himlen angives traditionelt i gradmål (f.eks. deklination formula_9) eller i timemål (rektascension formula_10). Man anvender underinddelinger efter det babylonske 60-talssystem (sexagesimale enheder). Her gælder en undtagelse fra reglen om, at der skal være et mellemrum mellem tal og enhed, det skal der ikke:
## Nominelle enheder for legemer i Solsystemet.
I 2015 indførte IAU nominelle værdier for radius og masse af Solen, Jupiter og Jorden samt lysstyrkerelaterede størrelser for Solen. Dette er i overensstemmelse med den trend, som har eksisteret inden for fysikken, at objektrelaterede størrelser er blevet erstattet med faste talværdier som tilfældet er i SI-enhedssystemet.
Enhederne gør brug af de traditionelle astronomiske symboler, formula_11 for Solen og formula_12 for Jorden. I faglitteraturen ser man ofte, at også Jupiter-symbolet ♃ bringes i anvendelse.
For eksempel betyder indførelsen af en nominel solradius, formula_13, at forbedrede målinger af radius af det astronomiske himmellegen Solen, kan give er resultat forskelligt fra formula_14: Et måleresultat på lad os sige formula_15 kan så rapporteres som
Bemærk, at den "astronomiske størrelse", Solens radius, formula_17, kursiveres, medens "enheden", solradius, formula_13, ikke gør det.
Bemærk også, at man har defineret "masseparametre" for de tre himmellegemer og ikke deres masser. Det skyldes, at masseparameteren formula_19 kan bestemmes meget nøjagtigt (via Keplers 3. lov). Men da værdien af gravitationskonstanten formula_20 er yderst vanskelig at bestemme nøjagtigt, er det bedre at fastlægge værdien af formula_19 og så, hvis der er brug for det, beregne massen formula_22 ud fra en målt værdi af formula_20.
Med anvendelse af CODATAs anbefalede værdi
finder man for eksempel Solens masse til
Dansk Wikipedia har en kort introduktion af Unicode.
Oversigter over tilgængelige tegn kan (ud over på Unicodes egne sider) findes på engelsk Wikipedias afsnit .
Under Windows-styresystemet kan tegn fra Unicode-tegnsættet indtastes ved at benytte tastsekvensen
Eksempler:
## Henvisninger.
