Emancipationserklæringen består af to præsidentiale ordrer udstedt af præsident Abraham Lincoln under den Amerikanske borgerkrig. Den første blev udstedt den 22. september 1862, og erklærede alle slaver i alle konfødererede stater, som ikke vendte tilbage til Unionen inden 1. januar 1863, for frie. Den anden ordre, som blev udstedt den 1. januar 1863 opremsede hvilke stater, som det specifikt handlede om. 
Emancipationserklæringen blev dengang angrebet fra mange sider fordi den kun frigav slaver, som var udenfor Unionens rækkevidde. I praksis forpligtede den Unionen til at afslutte slaveriet, hvilket var en kontroversiel beslutning i Nordstaterne. Lincoln udstede sin præsidentiale ordre i sin egenskab af øverstkommanderende for hær og flåde under artikel II sektion 2 i USA's forfatning. ("Læs mere..")
