Il ritorno d'Ulisse in patria ("Odysseus' hjemkomst") er opera i en prolog og fem akter af Claudio Monteverdi til en libretto af Giacomo Badoaro. Operaen blev førsteopført i karnevalssæsonen 1739-40 i Venedig, og historien er taget fra "Odysseen" af Homer. Efter sin lange rejse hjem fra den trojanske krig opdager Ulisse (Odysseus), at tre slyngelagtige bejlere har overtaget hans kongerige og gør kur til hans trofaste dronning, Penelope. Med hjælp fra guderne, sønnen Telemaco (Telemachus) og den faste ven Eumete får Odysseus dog has på bejlerne og genvinder sit kongerige, og operaen bliver dermed historien om, hvordan fasthed og dydighed belønnes til sidst, efter at forræderi og bedrag er blevet overvundet.
Operaen blev en succes i samtiden, men gled snart efter ind i glemsel. I det 19. århundrede fandt man brudstykker af partituret, og i 1922 blev det offentliggjort i sin helhed, men der blev sået tvivl, om det var Monteverdis værk. Forbindelsen blev senere i århundredet almindeligt anerkendt, og fra 1950'erne er operaen blevet en del af repertoiret på en række operascener.
Nu betragtes "Il ritorno d'Ulisse in patria" sammen med Monteverdis øvrige operaer som de første i den moderne operatradition. Den indeholder avancerede udtryk som arioso, duet og ensemble foruden recitativ. Med brugen af disse og andre musikalske udtryk var Monteverdi i stand til at fremmane følelser, hvad end der var tale om mennesker eller guder. Operaen er blevet beskrevet som en "grim ælling", men også som den mest blide og bevægende af Monteverdis operaer og som en opera der vil afsløre en veludviklet vokalstil ved gentagne lytninger. ("Læs mere..")
