Fra 1921 var han "fører" for Det nationalsocialistiske tyske Arbejderparti, fra 1933 rigskansler og fra 1934 "fører og rigskansler" og dermed på en gang regeringchef og statsoverhoved for Nazi-Tyskland, af nazisterne kaldt "det tredje rige". Han var østriger af fødsel, men flyttede til Tyskland i 1913 og blev tysk statsborger i 1932, hvor han efter at have deltaget i 1. verdenskrig engagerede sig aktivt i politik for "Deutsche Arbeiterpartei", der senere blev til NSDAP. Ved brug af propaganda og karismatisk tale appellerede han især til arbejder- og middelklassens følelse af afmagt i en økonomisk problematisk periode, og henvendte sig samtidig til de store nationalistiske, antisemitiske og antikommunistiske bevægelser og strømninger, der var til stede i Weimarrepublikken. "Læs mere"
