 (1878-1968) var en østrigsk fysiker, der tilbragte sit liv i Østrig, Tyskland, Sverige og England. Meitner var en af de ansvarlige for opdagelsen af grundstoffet og fænomenet , det at et atoms kan spaltes. Af mange betragtes Lise Meitner som den mest betydningsfulde kvindelige forsker i det 20. århundrede.
Da Meitner blev i 1905 var hun den anden kvinde i Wien, der opnåede denne grad i fysik. Hun blev den første kvindelige professor på . Hun tilbragte det meste af sin videnskabelige karriere i Berlin, hvor hun blev leder af fysikafdelingen på Kaiser-Wilhelm-Institut, og den første kvinde i Tyskland, der opnåede et fuldt professorat i fysik. Hun mistede sin stilling i 1930'erne som følge af de antisemitiske i Nazityskland, og i 1938 flygtede hun til Sverige, hvor hun boede i mange år, og i 1949 fik hun svensk statsborgerskab.
Meitner modtog mange priser i sit liv, men hun fik ikke , selvom denne i 1944 blev givet for kernefission, som hun var stærkt involveret i, men prisen tilfaldt udelukkende hendes samarbejdspartner . Adskillige videnskabsfolk og journalister har kaldt denne eksklusion for "uretfærdig". Ifølge Nobelprisens arkiv er hun blevet nomineret 19 gange til nobelprisen i kemi mellem 1924 og 1948, og 29 gange til mellem 1937 og 1965. Meitner modtog mange andre æresbeviser, inklusive navngivningen af grundstof nummer 109 i 1997, der er opkaldt efter hende. ("Læs mere..")
