 var en tidlig europæisk ; forkortelsen står for "European Launcher Development Organisation". ELDO blev oprettet den 29. marts 1962, men den formelle aftale var først på plads i 1964. Der var seks europæiske medlemslande: , , , , og samt .
Formålet var at bygge en europæisk løfteraket, ELDO-A. Storbritannien skulle bygge "Blue Streak"-førstetrinnet, Frankrig "Coralie"-andettrinnet og Vesttyskland "Astris"-tredjetrinnet. skulle udvikles i Belgien og Italien, mens Holland skulle tage sig af og . Raketten skulle affyres fra Woomera i Australien.
ELDO-A, senere omdøbt til Europa-1, skulle være 31,7 m lang og veje mere end 110 tons. Det var planen, at man i 1966 skulle være i stand til at sende 1.000-1.200 kg i 500 km over Jordens overflade. Afprøvningen af første trin gik godt, men tidsplanen skred, og i 1966 blev det besluttet, at man i stedet skulle bygge en fire-trins raket, der kunne sende satellitter i geostationært . De skulle opsendes fra i 
En serie mislykkede affyringer medførte, at Storbritannien og Italien forlod organisationen i 1969, og man opgav Europa-1 i 1970. I stedet begyndte man at udvikle Europa-2. Der blev kun foretaget en mislykket affyring den 5. november 1971, hvorefter også dette projekt blev opgivet. Et mere ambitiøst projekt, Europa-3, blev sat i gang, men blev aldrig realiseret. Det første trin kom til at danne grundlaget for den senere succesfulde .
I 1975 blev ELDO en del af . ("Læs mere..")
