Kristendommens indførelse i Norden er betegnelsen for den langvarige religiøse forandring, som ændrede befolkningen i Norden fra at have været hedninge til hovedsagelig at blive kristne. 
Religionsskiftet var ikke resultatet af en enkeltstående begivenhed eller handling, men var en proces, der begyndte i det 8. århundrede med de første missionærer, der ankom til Danmark. Processen var i store træk først afsluttet omkring år 1300, hvorfor hele det nordiske samfund først fra dette tidspunkt var fuldt integreret i den kristne kultur. Et tegn på den lange overgangstid er, at mange elementer fra det gamle trossystem, heriblandt mange af guderne, overlevede i den skandinaviske folklore helt op til moderne tid. 
Overgangen var også et vigtigt element i den gennemgribende sociale, politiske og kulturelle transformation de nordiske samfund gennemgik i løbet af den sidste del af jernalderen, vikingetiden og middelalderen. Den norske religionsforsker Gro Steinsland har beskrevet den således: "...religionsskiftet "[var]" både en drivende faktor i samfunnsendringerne og resultatet av omfattende endringsprosesser." ("Læs mere..")
