Invasionen af Danmark i 1940 (tysk: "Unternehmen Weserübung-Süd") var det tyske angreb på Danmark 9. april 1940 under 2. verdenskrig. 
Danmark var ikke Tysklands primære mål, idet angrebet var underordnet hovedangrebet mod Norge "(Weserübung-Nord)". Angrebet på Danmark var et brud på den ikke-angrebsaftale, som Danmark havde indgået med Tyskland mindre end ét år tidligere. Oprindelig gik planen ud på at presse Danmark til at godtage, at tyske kræfter kunne benytte dansk territorium, men efter en ændring af planerne krævede Hitler, at både Norge og Danmark skulle invaderes. 
Det danske forsvar var både talmæssigt og udstyrsmæssigt underlegent, og de danske styrker udkæmpede kun en kort modstandskamp. Den danske regering indstillede modstanden mod det tyske angreb efter kun to timers kamp af frygt for, at tyskerne skulle bombe København, som de tidligere havde gjort i Warszawa. På grund af kommunikationsvanskeligheder fortsatte enkelte danske enheder dog med at kæmpe yderligere et par timer, hvorpå alle kamphandlinger var indstillet. ("Læs mere..")
