Carl af Hessen (1744 – 1836) var prins og titulær landgreve af Hessen-Kassel, der blev dansk general og statholder i hertugdømmerne Slesvig og Holsten. Carl blev aldrig regerende landgreve, men han fik titlen "Landgraf von Hessen-Kassel" den 25. januar 1805.
Han var en yngre søn af landgreve Frederik 2. af Hessen-Kassel og hustru Marie af Storbritannien. Den danske dronning Louise var hans moster, og Carl kom til hoffet i København i 1756, efter at faderen var konverteret til den katolske tro. Carl gjorde militær karriere og var statholder og kommanderende general i hertugdømmerne Slesvig og Holsten fra 1768 til 1836.
Han blev svigerfar til den danske regent, kronprins Frederik (den senere Frederik 6.), da denne giftede sig med Carls datter Marie Sophie Frederikke. Han forsøgte flere gange med begrænset held at gøre sin indflydelse gældende over for den danske kronprins, som på det tidspunkt regerede i sin faders, Christian 7.'s, sted. 
Gennem største delen af sit liv boede Carl med sin familie på Gottorp Slot. Sommerresidensen var herregården Louisenlund ved Slien og Arresødal ved Frederiksværk. Prins Carl var også en fremtrædende frimurer. ("Læs mere..")
