 er en betegnelse, der i 1800- og 1900-tallet blev benyttet om ufaglærte arbejdere, ofte minearbejdere, markarbejdere m.v., fra typisk og det sydlige . Kulierne indgik kontrakt med deres arbejdsgiver, hvor de forpligtede sig til udføre arbejde, ofte langt væk fra kuliens hjemstavn og som regel altid hårdt fysisk arbejde.
Handel med arbejdskraft i form af asiatiske kulier formodes at være begyndt omkring 1500-tallet. Da sociale og politiske hensyn ved begyndelsen af 1800-tallet medførte, at først bl.a. Danmark og England og senere andre europæiske lande forbød samt senere selve slaveriet, opstod der i et behov for billig arbejdskraft i de industrier, hvor arbejdskraft var en væsentlig ressource, som eksempelvis arbejde i plantager, miner og bygning af jernbaner.
Brugen af betegnelsen ophørte efter , og ordet har i dag en stærkt nedsættende klang. Ordet anvendes i dag dog også som for hårdtarbejdende medarbejdere. ("Læs mere..")
