Carl Philipp Gottlieb von Clausewitz (1780-1831) var en preussisk general, som var militærteoretiker og reformerede hæren.
Han kom allerede i 1792 ind i den preussiske hær og var med under belejringen af Mainz året efter. I perioden 1796-1801 fik han mulighed for at studere, og han fik en fin eksamen, der blandt andet gav ham adgang til hoffet som adjudant for print August af Preussen. I årene der fulgte genoptog han karrieren i hæren, men måtte under slaget ved Jena i se sig taget til fange sammen med prinsen og tilbragte et år i fransk krigsfangenskab. 
Efter tilbagekomsten vægrede han sig ved at støtte Napoleons felttog mod Rusland og gik i stedet i russisk tjeneste mod Napoleon. Han blev nogle år senere taget til nåde af kejser Frederik Vilhelm og steg efterhånden i graderne, så han som 38-årig var den yngste general i den preussiske hær. Under den polske oprørskrig i 1831 døde den øverstbefalende von Gneissenau af kolera, hvorpå von Clausewitz overtog hans post. Han blev dog også selv syg af kolera og måtte vende hjem, hvor han døde 16. november.
Clausewitz er i eftertiden kendt gennem sit ufuldendte hovedværk "Om krig" ("Vom Kriege"), som handler om krigens teori. Hans teorier om strategi, taktik og filosofi fik stor indflydelse på krigskunsten udvikling i alle vestlige lande. Der undervises stadig på militærakademier i hans teorier, og de finder også anvendelse inden for virksomhedsledelse og marketing. ("Læs mere..")
