Stilleben er en foto- og malerteknisk stilart, hvor opsætninger af livløse genstande - oftest mad - afbildes. 
Stilleben kan spores helt tilbage til den tidlige orientalske og egyptiske kunst. Det var dog først i den sene middelalder og tidlige renæssance, at begrebet dukkede om som en selvstændig stilart, hvor kunstnerne gjorde meget ud af opsætning, placering, udformning og lyssætning, uanset om motiverne var religiøse eller ej. Det var især i Nordeuropa udviklingen skete, og de første referencer til en egentlig stilart er fra 1650'ernes Holland; "stilleven". Blandt de stilskabende kunstnere i den periode er van Huysum, van Eyck, van Beijeren og Chardin. 
Senere brugte impressionisterne meget stilleben med deres interesse for det tekniske, bl.a. van Gogh og Cézanne. Senere blev den type opstillinger også anvendt af kubister som Picasso, Braque og Gris. I nyere tid forbindes stilleben med blandt andet popkunst og fotografi, ikke mindst efter introduktionen af digitalkameraet og muligheden for efterfølgende computerbaseret billedbehandling. ("Læs mere..")
