Geoffrey Chaucer (født ca. 1343, død 25. oktober 1400) var en engelsk forfatter, poet, filosof, hofmand og diplomat. Selv om han skrev flere digtsamlinger er han i dag mest husket for sit (ufuldstændige) værk, "Canterbury-fortællingerne" ("Canterbury Tales"), et frodigt og mangesidet værk som minder om Boccaccios " Decameron" da Chaucers fortællinger også er bundet sammen af en rammehistorie. 
Chaucer bliver indimellem kaldt for den ”engelske litteraturs fader”, og bliver af enkelte forskere krediteret for at være den første forfatter som demonstrerede at det folkelige engelske sprog, såkaldt middelengelsk, kunne bruges i kunstneriske sammenhænge, på en tid hvor hoflitteraturen blev skrevet på fransk-normannisk eller latin. Selv om han i to perioder levede i unåde var han i størsteparten af livet nært knyttet den politiske magt i England.
Geoffrey Chaucers stil og teknikker blev efterlignet i århundrederne efter hans død; fx lånte William Shakespeare handlingen til sit drama "Troilus og Kressida" (1601) fra Chaucer, mens John Dryden og Alexander Pope moderniserede flere af hans fortællinger, så de passede til deres egen tid.
"Læs mere
