 (ca. 377-408) var den første i perioden 395-408. Han var søn og efterfølger af og var officielt blevet udnævnt som medkejser i 383.
Theodosius var den sidste kejser af det samlede og havde planlagt en deling af riget. Da han døde i 395, blev planen realiseret og Arcadius blev kejser af den østlige del. Da han ikke var fyldt 18 år endnu, var der blandt hans rådgivere kamp om den egentlige magt. I den forbindelse blev han gift med , men hun var ham ikke specielt tro og havde selv magtbegær. Hun døde imidlertid i barselssengen i 404, og da Arcadius ikke viste interesse for politik, blev rigets ledelse bestyret af forskellige rådgivere. 
Arcadius nåede ikke at være kejser ret mange år, da han døde i 408. Han blev ikke anset for nogen betydelig kejser og levede ikke op til idealet for en kejser i udseendet (lille, spinkel og mørklødet). Han var især optaget af den og nærede modvilje mod fremmede, især , der udgjorde en trussel mod riget i årene omkring 400. ("Læs mere..")
