En ' eller hovedgård var i en større gård, der tilhørte en , og som var fri for almindelige skatter. Oprindelig var hovedgårdens stilling alene knyttet til ejerforholdet, senere blev skattefriheden knyttet til et vist jordtilliggende. Hovedgårde havde foruden egen jord et større eller mindre antal fæstegårde, hvis brugere (e) var forpligtede til dels at betale til, dels at yde for hovedgårdens ejer. Et sådant samlet ejerskab af hovedgård med eller uden og fæstegårde betegnes som et '. Senere fik gods en bredere betydning og betegner nu enhver gård af en størrelse over 24 tønder .
Betegnelsen "herregård" stammer fra, at ejerne var , det vil sige mænd, der havde forpligtet sig til at gøre krigstjeneste for en herre – som oftest kongen. Efter en kom betegnelsen i brug om denne gruppe i samfundet. ("Læs mere..")
