Nazistisk arkitektur var en arkitektonisk plan og en integreret del af det nazistiske partis plan om skabe en kulturel og åndelig genfødsel i Tyskland som en del af skabelsen af Det tredje rige. 
Adolf Hitler beundrede det romerske imperium og vidste at nogle gamle tyskere i tidens løb blev en del af det romerske samfund og havde påvirket imperiet. Han anså romerriget for et tidligt arisk imperium og lod deres arkitektur kopiere på en original måde, som var inspireret af såvel neoklassicisme som art deco, i opførelsen af bygninger som kultsteder for nazismen.
Arkitekturen havde tre primære roller i forbindelse med at etablere en ny orden: En teatralsk, en symbolsk og en didaktisk. Mange nye bygningsværker havde karakter af teaterscener til brug for fællesceremonier, fx Zeppelinfeld Stadion i Nürnberg, hvor de store partimøder blev afholdt. Symbolerne viser tilhørsforholdet til den ariske tradition og afspejler sig i enten neoklassicistiske eller nationalromantiske virkemidler. Endelig anså Hitler arkitekturen som "ord i sten", så den sammen med ingeniørkunsten havde et opdragende formål. ("Læs mere..")
