Et er en og et livsnødvendigt , som en kræver i begrænsede mængder. En organisk kemisk forbindelse kaldes et vitamin, når en organisme ikke på egen hånd kan forbindelsen i nødvendige mængder, og det derfor må fås gennem kosten. Mange vitaminer findes som , og mens disse er vigtige for behandlingen af bestemte helbredsproblemer, findes der ikke beviser på næringsmæssige fordele, når de bruges af ellers sunde mennesker.
Vitaminer inkluderer hverken andre , såsom , eller eller det store antal andre næringsstoffer, der er sunde for kroppen, men kun sjældnere kræves for at vedligeholde organismens helbred. I øjeblikket anerkendes 13 vitaminer universelt. Vitaminer klassificeres ved deres biologiske og kemiske aktivitet, ikke deres struktur. Derfor henviser hvert vitamin til et antal -forbindelser, der alle viser den biologiske aktivitet associeret med det bestemte vitamin. Sådan et sæt af kemiske stoffer er grupperet under en alfabetiseret "generisk deskriptor"-titel, såsom "". Vitamere kan per definition omdannes til den aktive form af vitaminet i kroppen, og kan somme tider også omdannes til hinanden.
Frem til midten af 1930'erne, da de første kommercielle B-vitaminer af gærekstrakt og semi-syntetiserede vitamin C-kosttilskudspiller blev solgt, blev vitaminer udelukkende opnået gennem kostindtag, og forandringer i kost ændrede ofte voldsomt, hvilke typer og mængder af vitaminer man indtog. Vitaminer er dog blevet produceret som råt og gjort meget tilgængeligt som billige semisyntetiserede og syntetiserede multivitamin-tilskud siden midten af det 20. århundrede. Studier i strukturel aktivitet, funktion og deres rolle i at vedligeholde helbredet kaldes vitaminologi. ("Læs mere..")
