Йоон  — це властивість японської мови відповідно до якої утворюється мора із додаванням додаткового звуку "й" (), тобто відбувається  звучання.

За допомогою хірагани Йоон можна представити, якщо послідовно поєднати кана, що закінчується на і, наприклад き (кі), і одну із трьох кана, ゃ, ゅ або ょ, що написані в половину свого звичайного розміру. Наприклад, слово кьō, "сьогодні", пишеться як きょう [kʲoo], із використанням зменшеної версії кани йо, よ. Для порівняння можна навести слово кійō, "спритний", що записується як きよう [kʲijoo], із повнорозмірною йо кана. У , Йоон не виділяли за допомогою зменшеної версії кани, і відрізнити це необхідно було із контексту.

У більш давні часи японської мови, Йоон також можна було утворити із кана уа, уі, уе, і уо; наприклад, くゎ/クヮ куа, くゐ/クヰ куі, くゑ/クヱ куе, くを/クヲ куо. Хоча зниклі із вжитку літери досі можна зустріти у сучасній японоській мові, куа і куа у декільках діалектах Рюкюських мов, а куе утворюють за допомогою диаграфа くぇ. Замість використання кана き, це звучання утворюється за допомогою кани, що позначає ку, く/ク.

Таблиця

Інші представлення

В , Йоон визначають за допомогою одного із Йоон символів, або його поєднання із символом дакутен чи хандакутен.

Кана
Японська_писемність