{| style="border:1px solid #8888aa; background-color:#f7f8ff; padding:5px; font-size:95%; margin: 0px 12px 12px 0px; float:right; width:250px"
|+
|-----
| bgcolor="#efefef" colspan=2 align="center"| Батальйонний комісар ГПУ РСЧА СРСР|-----
| align="center" colspan=2 style="border-bottom:2px solid gray;font-size: smaller" |

|-----
| bgcolor="#efefef" | Петлиці/Нашивки || bgcolor="#dfefff" | Радянські військові звання політичного складу
|-----
| bgcolor="#efefef" | Існування|| bgcolor="#dfefff" | 1935-1942
|-----
| bgcolor="#efefef" | Категорія звань|| bgcolor="#dfefff" | Середній начальницький склад
|-----
| bgcolor="#efefef" | Сухопутні війська/ВПС/Флот|| bgcolor="#dfefff" | Батальйонний комісар
|-----
| bgcolor="#efefef" |Сухопутні війська/ВПС|| bgcolor="#dfefff" | Майор
|-----
| bgcolor="#efefef" |ВМС|| bgcolor="#dfefff" |Капітан III рангу
|-----
|}Батальйо́нний коміса́р — військове звання старшого військово-політичного складу збройних сил Радянського Союзу з 1935 до 1942. Вище за рангом ніж старший політрук, але нижче ніж старший батальйонний комісар.

Звання батальйонного комісара дорівнювалося до військового звання командного складу  — майор, та капітан III рангу .

Військовому званню батальйонного комісара також відповідало спеціальне звання старший лейтенант державної безпеки.

Військовому званню батальйонного комісара відповідало ряд інших військових звань  — воєнінженер 2 рангу, інтендат II-го рангу, воєнюріст II-го рангу, воєнврач II-го рангу, воєнветврач II-го рангу.

 Історія 
Передумови появи
Після падіння Російської імперії в 1917 році, в російських республіканських військах вже вводиться інститут військових комісарів, які здійснювати політичний контроль за діями командирів військових формувань, до яких вони були надані. Посаду військового комісара було введено в армії і флоті Постановою Тимчасового уряду від 30 червня (13 липня) 1917 року № 132 . Після Жовтневого заколоту інститут військових комісарів був також узаконений в сформованій Робітничо-Селянській Червоній армії Положенням Наркомвоєна РРФСР «Про військових комісарів, членів Військових рад» від 24 березня (6 квітня) 1918 року. Комісари були повновладними представниками партії (більшовиків) в військових підрозділах до яких вони були приписані. У наступний період інститут військових комісарів в РСЧА двічі скасовували (1925 -1937 і 1940-1941), вводячи замість нього інститути помполітів і замполітів. Згідно з  посадою були комісари батальйону, полка, бригади, дивізії, армії, та інші.

Поява персональних звань
У 1935 році з введенням персональних звань вищого командного складу були введені також спеціальні звання для політробітників: «молодший політрук», «політрук» і «старший політрук», що відповідали загальним військовим званням «лейтенант», «старший лейтенант» і «капітан». Старші політробітники мали спеціальні звання із словом «комісар»: «батальйонний комісар» (майор), «полковий комісар» (полковник), «дивізійний комісар» (комдив) тощо (у дужках надані відповідні загальні військові звання).

 Скасування окремих звань військово-політичного складу 
В жовтні 1942 року посади військових комісарів в Червоній армії були остаточно скасовані, рішенням ДКО від 9 жовтня 1942 року в армії і на флоті була ліквідована система військових комісарів, і всім їм надаються командні звання. Причому звання надавалися на ступінь нижче. Так наприклад, якщо раніше молодший політрук дорівнював лейтенантові, то нове звання йому надавалося — молодший лейтенант. Різко було скорочено число політичних посад. Частина вчорашніх політруків і комісарів призначалися заступниками командирів по політчастині (від роти і вище), частина була переведена на командні посади. Якщо раніше політрук або комісар користувалися рівною з командиром владою в підрозділі, частині, то тепер вони стали заступниками командирів по політчастині (замполіти).

 Знаки розрізнення 
Для звання батальйонний комісар був встановлений знак розрізнення в дві шпали в петлиці, як у майора, відрізняючись тільки окантовкою петлиць. Замість командирської золотистої окантовки була чорна, як у решти політпрацівників, а також у молодшого комскладу і червоноармійців.

Військовослужбовці старшого політичного складу мали на обох рукавах вище за обшлаг або манжету однакові для всіх звань червоні суконні зірки діаметром 55 мм. Зірки по краю обшивалися червоною шовковою ниткою, а в центрі мали вишиті золотистою ниткою серп і молот.

Військові комісари, які проходили службу на флоті, носили форму військово-морських сил (РСЧФ). Знаки розрізнення розташовувалися на рукавах у вигляді смуг із золотої стрічки на рукаві, як і у старшого командного складу флоту. Відмінність була в тому, що просвіти між смугами були червоного кольору (у командного складу колір мундира), а так само в тому, що розташовувалася на рукаві зірка була червоною і облямована золотим шиттям (у командного складу повністю золота).

У батальйонного комісара знаки розрізнення аналогічні капітану III рангу''', три середнього розміру смуги на рукаві.

Політичний склад НКВС 
В тому ж 1935 році коли були введені персональні військові звання в РСЧА, відбуваються подібні процеси в НКВС. Згідно з наказом НКВС СРСР № 319 від 10 жовтня 1935], постановою  НКВС СРСР № 2250 від 7 жовтня 1935, а також наказами № 396 (по ГУДБ) и № 399 (ГУПВО) від 27.12.1935 року для особового складу певних Головних управлінь НКВС (як то ГУПВО та ГУДБ) вводяться персональні військові та спеціальні звання. Якщо співробітники ГУДБ отримали особливі звання то особовий склад ГУПВО (прикордонні та внутрішні війська) отримали звання за зразком раніше прийнятих в РСЧА. Введені вже в 1936 році знаки розрізнення (спершу на рукавах, пізніше на рукавах та петлицях) координально відрізнялись від армійських.

На петлицях з'являються повздовжні просвіти, певного кольору. Молодший командний начальницькі склади мали червоні просвіти, середній та старший склади мали сріблясті просвіти, вищий склад мав золотисті просвіти. Також на петлицях, в залежності від звання розташовувалася певні кількість сріблястих (старший склад), золотистих (вищий склад) п'ятипроменевих зірочок чи червоних емальованих трикутників (середній склад) та золотисто-червоних кутиків (молодший).  Командний від начальницького складу відрізнявся наявність галунного золотого трикутнику внизу петлиці (інтендантський склад мав сині кути), колір петлиць був краповий для внутрішньої охорони (військ) та зелений для прикордонників. Носій звання політичного складу «батальйонний комісар», отримав за знаки розрізнення по дві срібній зірки на петлиці зі срібними просвітами, а також по дві зірки на рукавах. 

Дані знаки розрізнення проіснували недовго і вже в 1937 році їх було скасовано, а замість їх ввели знаки розрізнення за зразком РСЧА. Старші політруки ГУПВВ НКВС як і їх армійські колеги отримали по дві шпалі на кожну з петлиць, крапову чи зелену в залежності від роду військ (облямівка петлиць червона).

Політичний склад ГУТАБ НКВС в свої більшості не мав персональних звань (їх мали лише співробітники які отримали їх ще до переводу до ГУТАБ). Адміністративно-господарський та політичний склад  ВОХР НКВС мав внизу петлиці червоний кут.

У кінематографі 
 У стрічці Василя Журавльова, «Морський характер» (1970 рік) один з головних персонажів, батальйонний комісар Філатов (в виконанні актора В. В. Дружникова). Філатов носить на морському однострої знаки розрізнення саме флотського батальйонного комісара.

Див. також 
 Комбриг
 Комісар
 Комдив
 Бригадний комісар

Примітки

Посилання 
 Знаки различия званий Русской Армии XX век
 Знаки различия званий военнослужащих РККА 1935-40гг.
 Рабоче-Крестьянская Красная Армия 1940—1942 гг.

Джерела
  
  

01-07-02
КПРС