Pavao Bilinić  (Split, 1860. – Zagreb, 1954.), bio je hrvatski klesar, kipar i graditelj, u čijoj su splitskoj radionici svoja rana zanatska i umjetnička iskustva stjecali Toma Rosandić i Ivan Meštrović.

Životopis 
Bilinić je klesarski zanat izučio kod Talijana Francesca Montia, te je otvorio radionicu koja je djelovala na splitskome Lučcu. 

Oženivši kćer arhitekta Emila Vecchietija, po njegovim nacrtima, nacrtima arhitekta A. Bezića, kao i svoje supruge Regine izvodi brojne arhitektonske i klesarske radove (oltare, nadgrobne spomenike i arhitektonsku dekoraciju) diljem Dalmacije. 

Radionica je funkcionirala kao učilište, jer su na složenijim izvedbama surađivali i školovani kipari (Arturo Ferraroni i dr.). 

Od 1899. do 1903. radionica je bila angažirana na restauriranju i izradi kopija kiparskih uresa 4. i 5. kata Splitske katedrale.

Bilješke

Literatura
Adamec 1999 – Adamec, Ana: Hrvatsko kiparstvo na prijelazu stoljeća, Zagreb, 1999., str. 115, 177-180, 279-287, 308
Antić 1966 - Antić, Radmila: Rosandić, Toma, Enciklopedija likovnih umjetnosti, sv. 4, Zagreb, 1966., str. 125
Gamulin 1999 – Gamulin, Grgo: Hrvstsko kiparstvo XIX. i XX. stoljeća, Zagreb 1999., str. 200-201
Kečkemet 1995 -  Kečkemet, Duško: Bilinić, Pavao, Enciklopedija hrvatske umjetnosti, sv. 1, Zagreb, 1995., str. 92
EHU 1996 - Redakcija EHU: Rosandić, Toma, Enciklopedija hrvatske umjetnosti, sv. 2, Zagreb, 1996., str. 194

Bilinić, Pavao
Bilinić, Pavao
Bilinić, Pavao