Вільгельм Лаґус ( , Ійсалмі, Північна Савонія, Фінляндія — , Гельсінкі) — відомий у свій час юрист і історик Фінляндії, професор в Упсалі, ректор Імператорського Олександрівського університету (1845 — 1848). Молодший брат професора філософії Андерса Югана Лаґус (1775 — 1831), батько письменника Вільгельма Лаґуса (1821 — 1909), юристів Кнута Фердинанда Лаґуса (1824 — 1859) і Роберта Еріка Лаґуса (1827 — 1863), письменника Ґабріеля Лаґуса (1837 — 1896). Був одним із засновників Фінського товариства науки і літератури ().

Життєпис 
З юридичних досліджень Лаґуса найбільш відома — його «Історія Абоського Ґофґерігта» ( 1834). 

Цікавим є видання Лаґуса «Акти до історії фінляндської церкви» ( I — IV, 1836 — 1839; I — V, 1845 — 1850). 

Його головні історичні твори: «Дослідження про походження Карельського Лагманського округу» ( 1844), «Нотатки до історії фінляндської війни 1741—1942»() і «Дослідження про маєтки і прізвища шведської шляхти» ( 1857 — 1860). 

У 1863 посмертно вийшла його робота «Про перекладання фінських законів» (). 

Зібрав багату колекцію документів, передану після смерті Гельсінському університету.

Примітки

Література 
 Лагус, Вильгельм Габриэль // Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона : в 86 т. (82 т. и 4 доп.). — СПб., 1890—1907.

Фінські історики
Фінські правники
Померли в Гельсінкі
Випускники Уппсальського університету
Статті з джерелами з Вікіданих
Професори
Юристи