Ю Кіль-чун (, 1856—1914) вважається інтелектуалом, письменником, політиком і борцем за незалежність Корейської держави, часів пізнього правління корейської династії Чосон . Він також був першим дослідником сучасної корейської абетки хангиля та автором книги вражень від подорожей: Seoyu gyeonmun (서유견문,) («Спостереження за подорожами на Заході»). До цієї роботи увійшов важливий філософський нарис «Рівні Просвітництва». Активіст за незалежність Ан Чан Хо назвав його «ідеальним корейським патріотом».

Життєпис 
Ю Кіль-чун народився в Сеулі, на території сучасної Республіки Корея . У ранні роки він навчався у Пак Кю Су і О Кюнг Сука. У 1881 році він відправився до Японії часів правління імператора Мейдзі, щоб на рік вступити в університет Кейо, вивчати модернізацію у Фукудзава Юкічі . У 1884 році він поїхав до Сполучених Штатів у складі першої офіційної корейської делегації, щоб спостерігати за американською промисловістю та урядом, і навчався в Академії губернатора Даммера .

Ю Кіль-чун побував у кількох європейських країнах, його звинуватили в підтримці гехваданів (개화당 ,, «просвітницька партія»). Під час ув'язнення він написав книгу про свої переживання під назвою « Сою Кьонмун» (서유견문,) («Спостереження за подорожами на Заході»); у цій книзі він використовував змішану корейську писемність на відміну від літературної китайської, яка була написана виключно китайськими ієрогліфами і була звичайним методом письма тогочасного періоду літературно-офіційного.

З 1894 по 1895 рік Ю Кіль-чун працював в уряді під керівництвом прем'єр-міністра Кореї Кіма Хон Чжипа, який мав намір модернізувати Корею. У 1895 році він став віце-міністром міністерства внутрішніх справ. У жовтні 1895 року, під час так званого Юльмі Сабьона (을미사변, 乙未事變), вбивства королеви Мін японськими солдатами, король Кореї Годжон звинуватив його у співпраці з японськими вбивцями. Ю Кіль-чун раніше написав листа, описуючи королеву Мін як «злу»; гірше, ніж Марія I Англія та Марія Антуанетта Французька.

Коли Кім був убитий, а його кабінет розпущений у 1895 році, Ю Кіль-чун втік з країни у вигнання до Японії, повернувшись до Кореї лише в 1907 році після того, як його помилував імператор Кореї Сунджон .

Ю Кіль-чун написав свою книгу «Рівні Просвітлення» після навчання в Японії та США. У книзі він виклав те, що, на його думку, було оптимальним шляхом до модернізації та просвітленої думки; той, який розвіяв класові системи та відстоював меритократію, засновану на невтомному індивідуальному прагненні до знань.

У 1910 році, коли Корея була анексована Японською Імперією, Ю Кіль-чун розпочав рух проти анексії. Ю Кіль-чун відмовився від титулу Даншаку, який йому присудив уряд Японії ; назва створена урядом як частина його нової корейської системи прівства та розроблена за власною британською моделлю системи Kazoku .

Праці 
 Сою Геонмун (서유견문; 西遊見聞)

Бібліографія 
 Де Сестер, Коен. «Світ у книзі: Сою кьонмун Ю Кільчуна». В Remco E. Breuker, ed. Корея в середині: корейські студії та краєзнавство: нариси на честь Будевійна Вальравена . Лейден: Публікації CNWS, 2008.

Посилання

Посилання 
 Yu Kil-chun: 2003년 12월의 문화 인물  — Міністерство культури, спорту та туризму (in Korean)
 Ю Кіль Чун  (in Korean)
 Ю Кіль Чун  — daum.net (in Korean)
 Ю Кіль Чун  (in Korean)

Політики Кореї