Корінні́ поро́ди (, ; ) —

 В геології — породи, які залягають на місці свого постійного залягання, тобто корінні породи не переміщені процесами денудації або не перетворені в елювії. За походженням їх поділяють на вивержені (магматичні), осадові й метаморфічні (видозмінені).
 У геоморфології древніші по відношенню до рельєфу породи (наприклад, неогенові породи — корінні породи по відношенню до четвертинних форм рельєфу).

Див. також 
 Автохтонний мінерал

Література 
 

Геологія
Геоморфологія