A 2006-os mexikói szövetségi választást 2006. július 2-án tartották meg. A választáson Mexikó új elnökét választották meg, mert az elnök nem választható újra, egyszeri hatéves mandátuma van. A Képviselőház 500 és a Szenátus 128 tagját választották meg.

Ugyanezen a napon választották meg Mexikóváros kormányzóságát és törvényhozását. Kormányzó választást tartottak Guanajuato, Jalisco és Morelos államokban. Valamint önkormányzati és helyhatósági választásokat tartottak Guanajuato, Jalisco és Morelos,  Campeche, Colima, Nuevo León, Querétaro és Sonora államokban.

A választáson Felipe Calderón, a Nemzeti Akció Párt jelöljte győzött. Ez sorozatban a második választás volt, ahol nem a Mexikót 70 éven át irányító Intézményes Forradalmi Párt jelöljte győzött. A választási kampány rendkívül agresszív volt és számos botrány beárnyékolta a kampányt: Felipe Calderón mindössze 0.58%-kal vezetett Andrés Manuel Lopez Obrador , a Demokratikus Forradalom Pártja jelöltje. Andrés Manuel López Obrador választási csalásokról beszélt és magát a "Legitim elnöknek" kiáltotta ki, az őt támogató híveit az eredmények láttán országszerte tüntetésekre szólította fel.

Választási kampány

Jelöltek 
A választáson 5 elnök-jelölt indult el:

Közvélemény-kutatások 

A közvélemény-kutatásokban Lopez Obrador és Calderón fej-fej mellett haladt. A választás előtt 8 nappal publikált közvélemény-kutatásokban mind López Obrador és Calderón győzelmét esélyesnek tartották. A Reforma és az El Universal napilapok szerint Mexikóváros volt a mérleg nyelve: itt López Obrador 2 százalékponttal vezetett Calderón előtt.

Elnök-jelöltek vitája 

Az első televíziós vitát 2006. április 25-én tartották meg, amin López Obrador kivételével, az összes elnök-jelölt részt vett. López Obrador elutasította a részvételt, amit politikai elemzők véleménye szerint előre eltervezhettek. Calderón magabiztosan vezetett a vita után, sokan a vita győztesének tartották, míg Madrazot számos kritika érte, hogy túlságosan ideges volt a vita alatt.

A második televíziós vitát 2006. június 6-án tartották meg, amin López Obrador is részt vett már. A vita után már megogszlottak a vélemények: Reforma és Presente napilapok szerint Calderón, míg a Diario Monitor napilap szerint Lóper Obrador állt nyerésre.

Választási eredmények

Vitatott dolgok

Tömegtüntetések a választások után 

A választási eredmények láttán López Obrador követelte a szavazatok újraszámlálását, 900 oldalnyi bizonyíték állt rendelkezésükre, amiben a Szövetségi Választási Bíróság választási szabálytalanságokat tárt fel. A jelentés szerint 50.000 szavazóhelyiséget vizsgáltak és kiderült, hogy összesen 900 ezer López Obradorékra leadott szavazatot semmisítettek meg.

Ezek után López Obrador és szimpatizánsai tömegtüntetéseket szerveztek országszerte és polgári elégedetlenséghez folyamodtak. Ezek közül a 2006. július 30-án Mexikóvárosban szervezett tömegmegmozdulás volt a legnagyobb, ahol a város főterén, a Zócalón 500 ezer és 3 millió fő közötti szimpatizáns tüntetett.

Emellett városszerte tiltakozásként sátrakat és barikádokat emeltek, Mexikóváros fő közlekedési csomópontjait bénították meg, amelyek közül leginkább a Paseo de la ReformáT érintette, amely a város fő közlekedési ütőere. 47 napig tartottak a részleges útlezárások és a forgalom lassítás is. A megmozdulás rendkívül népszerűtlen lett a mexikóvárosiak körében, 65%-uk elutasította a megmozdulást egy felmérés szerint.

Augusztus 5.-én a Szövetségi Választási Bíróság sajtótájékoztatón jelentette be, hogy csak 11.839 szavazóhelyiségben és 155 választókerületben tártak fel választási csalást, ami az összes szavazóhelyiség 9.2%-a és itt rendelik el a szavazatok újraszámlálását. López Obrador elutasította az állásfoglalást és követelte hogy, az összes szavazóhelyiségben történjen meg a szavazatok újraszámlálása.

A legtöbb szavazatot Jalisco és Aguascalientes államokban kellett újraszámolni, ahol a szavazóhelyiséget 33-35%-ában hajtottak végre újraszámlálást, Jalisco esetében matematikai hibára hivatkozva. A sorban Tamaulipas, Campeche, Chihuahua, Durango, Új-León és San Luis Potosí jöttek, ahol a szavazóhelyiségek több mint 10%-ában hajtottak végre szavazat újraszámlálást. A legkevesebb alkalommal a Mexikóváros és körzetét lefedő Szövetségi Kerületben és Quintana Roo államokban végeztek szavazat újraszámlálást.

Választások után 

A 2006-os választás az egyik legbotrányosabb kampánnyal telt és számos vitatt dolog történt meg. Az 1988-as elnök választás után ez volt a második, hogy konkrét bizonyíték keletkezett választási csalásra. Felipe Calderón lett a győztes, amivel ismét a Nemzeti Akció Párt jelöltje lett a győztes.

2006. november 20-ára López Obrador egy olyan eseményt rendezett, ahol magát "Mexikó törvényes elnökének" kiáltotta ki a szimpatizánsai előtt.

December 1.-én nyitották meg a választás után újjáalakult Unió Kongresszusának ülését, egyben hivatalba lépett elnökként Felipe Calderón. Az új elnök beszédét azonban megzavarták López Obrador pártjának tagjai: bekiabáltak és választási csalással vádolták meg Calderónt és pártját. A választási csalási vád mellett Calderón hivatala alacsony népszerűséggel látott neki munkájának. Hivatalba lépését követően 1 hónappal Calderón elnök bejelentette hogy kormánya harcot hirdet a drogkereskedelem és a szervezett bűnözés ellen, ami elindította a mexikói drogháborút.  Számos politikai elemző ezt népszerűségnövelő intézkedésnek tulajdonította.

Jegyzetek 

Mexikó politikai élete
2006-os választások