Bevezetés a humanizmusba
Fontos felismernünk azt, hogy teljes életet élhetünk vallás nélkül,
az emberi lényekre koncentrálva.
A humanizmus természetesen nem vallás, hanem egy, a józan észre alapuló világnézet.
Ez egy nyitott szemléletű világnézet, komolyan veszi az emberekkel és tapasztalatainkkal kapcsolatos tényeket,
és ennek alapján megpróbál jóra törekedni. .
A humanisták végtelenül értékesnek tekintik a világot,
rendkívülinek és csodával határosnak.
Az hiszem, hogy a humanizmus fontos, mert egy nem babonás világnézet
lehetővé teszi, hogy a saját dolgunkkal törődhessünk, etikus döntéseket hozhassunk,
mely döntések abból a vágyunkból fakadnak, hogy a lehető legjobbat cselekedjük. 
A világot egy olyan helynek látom, ahová rendkívül szerencsés megszületni,
tudattal rendelkezni, hiszen annyi csodálatos dolog van, amire rá kell ébrednünk.
Lehetünk rendes emberek, és szerethetjük, törődhetünk és támogathatjuk egymást,
nem kell várunk egy agyszüleményre, hogy valóra váltsa a reményeinket és az álmainkat, 
hanem ehelyett, beteljesíthetjük őket ebben az életben.
Rossz-e arra gondolni, hogy nincs túlvilági élet?
Bizonyos emberek számára, akik amiatt aggódnak,
hogy a halál az élet teljes és végső vége, elszomorító lehet.
Ők úgy gondolják, hogy megnyugtatóbb gondolat, ha az élet folytatódik.
De sok más humanistával együtt, én is azt gondolom, hogy a halál nem csökkenti 
az élet értelmének jelentőségét, hanem éppen, hogy növeli a történet lezárása.
Ha valami rémisztő a halállal kapcsolatban,
akkor az az örökkévalóság gondolata.
Az, hogy minden folytatódik örökkön-örökké,
rémisztő gondolat, és épp olyan rémisztő, ha részesei vagyunk, mintha nem.
Csak annyit jelent, hogy ez az egy életünk van, és kihozzuk belőle a legtöbbet.
És ez mindenképpen jó dolog.
Ha elrontjuk ezt az életet, nem mondhatjuk hogy, van majd egy túlvilági élet,
hanem arra ösztönöz, hogy jobb életet éljünk itt és most.
Hogyan élhetnek a humanisták morális életet vallás nélkül?
Az morál kérdése egy újabb olyan kérdés, amely esetében az emberek az gondolják,
hogy vallásosnak kell lennünk, különben nem lennénk erkölcsösek.
Ez nekem nagyon sekélyesnek és meggondolatlannak tűnik, hiszen sok más erkölcsi irányelv is létezik.
Sok ember úgy gondolja, hogy nem létezhet erkölcs, ha nincs egy isten, aki  valahogy ránk kényszeríti.
Nézzük a klasszikus ókort. Közel ezer évvel azelőtt, hogy a kereszténység határozta volna meg Európa arculatát,
már éltek emberek, akik az erkölcsöt az értelemre alapozták.
Óriási mennyiségű, jelentőséggel bíró dolog van, ami elérhető számunkra, anélkül, hogy rászorulnánk a Bibliára.
Az hiszem, hogy a humanizmus az olyan élet kezdete, amelyben a jóra törekszünk,
és az az elképzelés, hogy szükségünk van valami rosszul fordított, vagy félrefordított vallási doktrínára, 
ami megmondja, hogyan kell élni, nemcsak meglepő, de enyhén undorítónak is tartom.
A humanista racionális módon látja a világot, 
bámulatos, lenyűgöző, lelkesítő, és igen, időnként félelmetes.
De ezzel együtt, egy humanista próbálja megérteni a világot.
Miért értékelhetik különösen nagyra a humanisták a tudományt?
Ha azt hisszük, hogy egy olyan univerzumban élünk, amely természeti jelenség,
amit bizonyos megismerhető, természeti törvények és szabályok vezérelnek,
akkor természetesen a tudomány az egyetlen módszer, 
aminek segítségével valódi tényeket tudhatunk meg a világról.
A humanisták nagyra értékelik a tudományt,
mivel a tudomány alapos, célirányos módszer arra, hogy megértsük a világot és benne az embereket.
A kritikus vizsgálat módszere, 
mely mindig képes megváltoztatni a véleményét, a jobb bizonyítékok hatására.
Ez egy kommunikációs módszer, az egyik generációtól a másik generációig,
mely a tudás építőköveinek rétegeire és rétegeire épül, szóval, egy igazán szilárd alap.
A tudomány nemcsak arra szolgál, hogy megtudjuk az igazságot valamiről, 
hanem egyúttal fantasztikus is. Úgy értem,  a tudomány megmutatja, milyen csodálatos a világ...
És milyen rendkívüli kiváltság, hogy mindannyiunknak lehetősége van arra, hogy megértsük az univerzumot
ahol élünk, honnan jöttünk, miért létezünk és hová tartunk.
Lenyűgöző, izgalmas tapasztalat megismerni a modern tudományt, költői tapasztalat.
A tudomány a valóság költészete.
Hogy látják a humanisták az emberi természetet?
A humanizmus egyik természetes következménye, az a gondolat, hogy az emberiség egységes faj,
a gondolat, hogy a faj minden egyes tagját megilleti az emberi méltóság.
Ez az általános integráció mindig is meghatározta a humanista gondolkodást.
Sok vallással ellentétben, melyek sajnálatos módon elnyomják a szexualitást, nő- és melegellenesek,
a humanizmus egy befogadó alternatívát nyújt. 
A humanisták az emberi lényekkel kapcsolatos legjobb tudásuk alapján
kezdtek el gondolkozni a jó és eredményes életről. 
De ez nem azt jelenti , hogy létezik egy bizonyos dogma, amit mindenkinek követnie kellene.
Valójában arra kéri az embereket, hogy maguk gondolkodjanak.
Hatalmunkban áll az életünket, a társadalmunkat és a világunkat jobbá tenni. 
Csak magunkra számíthatunk. Nincs senki más,
aki előtt térdre ereszkedhetnénk, könyörögve neki, vagy bárki másnak, hogy tegyen valamit. Csak rajtunk múlik...
