
English: 
It's clear capitalism doesn't work very well at the moment
but most of us feel there isn't anything to be done
we're stuck with it because there's just no alternative
That's nonsense
there are plenty of good workable suggestion for reform
and here are four of them
We have to bear in mind that capitalism isn't just one thing
There are almost as many varieties of capitalism as there are capitalist countries
There are american, german, singaporean, swedish, danish, korean versions of the thing
The differences include the sizes of the welfare state
from around 10% of GDP in Korea to over 30% in Finland
The importance of state-owned enterprises
producing less than 1% of GDP in the US
But 22% of GDP in Singapore
And the power of trade unions,
with nearly 70% of workers unionized in Norway
and only about 10% in the US.
Capitalism has got dials
and we can adjust them
Think that Sweden, that supposedly high-tax-addicted country
only introduced income tax in 1932
two decades after the U.S.

Danish: 
Det er tydeligt, at kapitalismen ikke fungerer efter hensigten i øjeblikket.
Men de fleste af os føler, at der ikke er noget at gøre,
og at vi hænger på den fordi der ikke er noget alternativ.
Det er ikke rigtigt.
Der er masser af gode og anvendelige forslag for reform
og her er fire af dem.
Vi må huske på, at kapitalisme ikke er en ensartet størrelse.
Der er næsten lige så mange udgaver af kapitalisme som der er nationer.
Der er amerikansk, tysk, singaporeansk, svensk, dansk og koreanske versioner af slagsen.
Forskellene indbefatter størrelsen af velfærdsstaterne
fra omkring 10 % af BNP i Korea til over 30 % i Finland.
Betydningen af statsejede virksomheder
som producerer mindre en 1 % af BNP i USA,
men 22 % af BNP i Singapore.
Og betydningen af fagforbund
hvor næsten 70 % af arbejderne er organiserede i Norge,
gør det samme sig kun gældende for 10 % i USA.
Kapitalismen har indstillingsknapper,
og vi kan justere på dem.
Tænk på Sverige, et land angiveligt afhængigt af høje skatter,
introducerede først indkomstskatten i 1932.
To årtier efter USA,

Czech: 
Je zřejmé, že dnešní kapitalismus nefunguje zrovna bezchybně
ale většina z nás má pocit, že se s tím nedá nic dělat,
že nám nic jiného nezbývá, protože zkrátka neexistuje žádná alternativa
To je ale nesmysl
Existuje množství dobrých, funkčních návrhů pro reformu
a zde jsou čtyři příklady
Musíme si uvědomit, že kapitalismus není jen jeden
Existuje téměř tolik druhů kapitalismu, kolik existuje kapitalistických zemí
Například americká, německá, singapurská, švédská, dánská, korejská verze kapitalismu
Rozdíly spočívají ve věcech jako je míra sociální politiky
Jižní Korea obětuje sociální politice 10% HDP,  Finsko  více než 30% HDP
Nebo ve významu státních podniků
které v USA produkují méně než 1% HDP
ale až 22% HDP v Singapuru
Nebo ve vlivu odborů
přičemž v Norsku je v odborech více než 70% dělníků
ale v USA jenom něco kolem 10%
Kapitalismus má své nastavení
a my to nastavení můžeme upravovat
Berme v potaz, že Švédsko, krajina údajně závislá na vysokých daních
zavedla daň z příjmu až v roce 1932
to znamená až dvě desetiletí po Spojených Státech

Czech: 
a téměř století po Británii
Nebo Spojené Státy, 
které dnes upřednostňují bohaté
měly mezi léty 1915 až 1963 horní sazbu pro daň z příjmů až 91%
a moc jim to neublížilo
takže nemusíme hned zahazovat kapitalismus do koše
řešení spočívá v jeho inteligentních úpravách a reformách
Když lidé slyší o možnostech úpravy kapitalismu
ve prospěch všech
obvykle si pomyslí:
"Zní to hezky,
ale nakonec ten nejsvobodnější typ
který vidíme ve Spojených Státech
nakonec stejně všechny předběhne, protože je zkrátka lepší
Ten argument by se dal shrnout takhle:
kapitalismus Spojených Států maximalizuje růst tím, že minimalizuje omezení pro hromadění majetku
což sice vytváří větší nerovnosti
ale nakonec se má, v obecném měřítku , každý lépe
než by se měl ve vyrovnanějším, ale méně dynamickým systému
Když se podíváme na fakta
není vůbec pravda
že svobodnější typy kapitalismu rostou rychleji
Od roku 1955 do roku 1980 byly regulace mnohem přísnější
a světová ekonomika rostla tempem 2.6% za rok
Po dobu následujících 30 let,  období vlády neoliberální ekonomie

Danish: 
og næsten 100 år efter Storbritannien.
Eller husk på at USA, det for-de-rige sted i dag,
havde en topskat på 91 % mellem 1915 og 1963,
og at det stort set ikke skadede landet.
Så vi behøver ikke at kaste kapitalismen i skraldespanden,
kunsten er at justere og reformere den på kloge måder.
Når folk hører om muligheden for at korrigere kapitalismen til alles fordel,
synes de at tænke, at det lyder godt,
men at den mest frie udgave, som man finder i USA,
ultimativt vil udkonkonkurrere de andre fordi den er de andre overlegen.
Begrundelsen går som følger:
Den amerikanske udgave maksimerer vækst ved at minimere begræsningerne på værdiskabelse
hvilket skaber større ulighed
men i sidste ende stiller alle bedre i absolut forstand
end under et mere lige men mindre dynamisk system.
Men hvis du kigger på fakta er det, i overvældende grad, ikke rigtigt
at de mere frie udgaver af kapitalismen også er de der vokser hurtigtst.
Fra 1955 til 1980, da reguleringer var langt strengere,
voksede verdensøkonomien med 2.6 % om året.

English: 
and nearly a century after Britain
Or remember that the US, that pro-the-rich place today
had a top income tax rate of 91% between 1915 and 1963
and it didn't do them much harm at all
so we don't have to chug capitalism in a bin
the trick is to tweak and reform it in intelligent ways
When people hear of options to adjust capitalism
for the benefit of all
they tend to think
that sounds beautiful
but in the end the 'free-est' variety
that you find in the US
will ultimately outcompete the others because it's just superior
the argument goes like this:
the US variety maximizes growth by minimizing the constraints on wealth creation
which creates higher inequality
but in the end makes everyone better-off in absolute terms
than under a more equal but less dynamic system
but if you look at facts
it's overwhelmingly not true
that the freer varieties of capitalism grow faster
From 1955 to 1980, the time when regulations were much stricter,
The world economy grew 2.6% per year
For the next 30 years, the heyday of neoliberal economics

Danish: 
I de næste 30 år, under den neoliberale økonomis storhedstid, voksede den kun med 1.3 %.
I miraklernes tid mellem 1958 og 1982 var regeringsmagterne i Japan, Korea og Taiwan
fast besluttede på at regulere erhvervsaktiviteten,
og det virkede ret godt.
I strid med gængs overbevsining om at en stor velfærdsstat er dårligt for den økonomiske vækst,
har Finland,  med en velfærdsstat halvanden gang så stor som den amerikanske,
30 % af BNP imod 20 %,
vokset hurtigere end den amerikanske
med en årlig vækst i indkomst pr. indbygger på 2.7 % igennem de sidste  40 år,
mod 2 % i USA.
En veludviklet velfærdsstat,
med indbygget efteruddannelse og omrokeringsprogrammer,
fremmer, snarere end hindrer vækst.
Vigtigst af alt, når mennesker føler sig sikrer
løber de risici,
hvilket er kapitalismens livsnerve.
Tryghed øger risikovillighed,
som det gamle slogan i det svenske socialdemokratiske parti plejede at lyde.
Ulig hvad nogle økonomer ynder at sige,
behøver det ikke at være et svært valg imellem sikkerhed og stagnation på den ene side,
og farefuld usikkerhed og økonomisk stagnation på den anden.

English: 
it grew at only 1.3%
In its miracle growth periods between 1958 and 1982
Japan, Korea and Taiwan
had governments hell-bent on dictating business activities
and it worked rather well for them.
Contrary to the popular belief,
that a large welfare state is bad for economic growth,
Finland, with the welfare state 1.5 times bigger than that of the US,
30% of GDP as against of 20%
has grown faster than the US
with an average annual per-capita income growth rate of 2.7% for the last 40 years
against 2% in the US
A well designed welfare state
with integral retraining and redeployment programs
promotes, rather than deters growth
Importantly, when people feel secure
they take risks
which is the life part of capitalism
"Secured people dare"
as the old slogan of the swedish social democratic party used to go
Unlike what some economists like to tell us
it doesn't have to be a hard choice between security and stagnation on the one hand
and perilous insecurity and economic dynamism on the other

Czech: 
rostla světová ekonomika tempem jen 1.3%
V období jejich zázračného růstu, mezi rokem 1958 a 1982
Japonsko, Korea i Taiwan
měli ve svém čele vlády, které byly velice odhodlané zasahovat do obchodních aktivit
a fungovalo jim to docela dobře.
Jako argument proti populárnímu přesvědčení,
že velká míra sociální politiky státu je špatná pro ekonomický růst
může posloužit Finsko, které s 1.5x větším rozpočtem na sociální politiku, než mají Spojené Státy
tzn. 30% HDP ve srovnání s 20% HDP
rostlo rychleji než Spojené Státy
přičemž průměrný růst příjmu na obyvatele byl za posledních 40 let 2.7%
oproti Spojeným Státům s jenom 2%
Dobře navržená státní sociální politika
s integrovanými programy pro pracovní přeškolení a znovuzařazení
spíše pomáhá, nežli škodí růstu
To nejdůležitější je, že když se lidé cítí bezpečně
podstupují rizika
což je životně důležitá součást kapitalismu
"zabezpečení lidé mají odvahu"
to býval slogan švédské demokraticko-socialistické strany
Na rozdíl od názorů některých ekonomů
nemusíme si vybrat jen ze dvou možností: jistoty a stagnace na jedné straně
a nebezpečné nejistoty a ekonomické dynamiky na straně druhé

Danish: 
Det er ikke et uundgåeligt naturfænomen.
Du hører sommetider at administrerende direktører
har behov for en stor løncheck for at yde en indsats,
men tal viser uafladeligt at der ikke er nogen sammenhæng
mellem en forøgelse af direktørlønninger,
og den administrative ydeevne.
Så er der udsagnet om, at en omfordeling af goderne gør alle lige fattige,
men nogle af de mest produktive og velstående lande i verden
omfordeler ivrigt.
Inden omfordeling via skattesystemet,
var Tyskland i 2011 et langt mere ulige land end USA.
Tysklands gini-koeffecient, en indikator for ulighed i indkomst
hvor 0 er udtryk for absolut lighed
og 1 er udtryk for absolut lighed,
var 0.51 - højere end i USA som lå på 0.50.
Men efter pålægning af skat
faldt Tysklands gini-koeffecient til 0.29
mens USA, med et langt mere overklassevenligt skattesystem,
oplevede gini-koefficienten falde til kun 0.38.
Endvidere kan lande begrænse markedets tendes til at skabe ulighed

Czech: 
Není to nějaký nezvratný přírodní úkaz
Můžete zaslechnout názor, 
že generální ředitelé
musí mít obrovské platy, 
jinak nebudou podávat dostatečný výkon
avšak data opakovaně 
neprokázala jakýkoliv vztah
mezi zvyšováním platu
a pracovním výkonem vedoucích
Pak tady máme tvrzení, 
že redistribuce bohatství ochuzuje všechny
ale jedny z nejproduktivnějších a nejbohatších zemí na světě
intenzivně redistribuují
Před zavedením redistribuce skrze daňový systém
bylo Německo ještě v roce 2011 mnohem nerovnější zemí než Spojené Státy
Koeficient G.I.N.I, tedy indikátor příjmové nerovnosti,
ve kterém nula znamená úplnou rovnost
a jedna znamená úplnou nerovnost
byl u Německa na úrovni 0.51 
ve srovnání se Spojenými Státy na 0.50
Avšak po zavedení redistributivních daní
koeficien G.I.N.I Německa klesl na hodnotu 0.29
zatímco USA
s jejich daňovým systémem 
mnohem přátelštějším vůči elitě
klesl jenom na hodnotu 0.38
Země můžou omezovat trh ve vytváření nerovnosti

English: 
It isn't some inevitable natural phenomenon
You sometimes hear that CEOs
need to have huge paybacks or they won't deliver the goods
but data consistently shows no relationship
between a rising executive pay
and executive performance
Then there is the claim that we redistributing wealth impoverishes everyone
but some of the most productive and wealthy countries in the world
redistribute avidly
Before redistribution throught the tax system
Germany in 2011 was a far more unequal country than the US
Germany's G.I.N.I.'s coefficient, an indicator of income inequality
in which zero means absolute equality
and 1 means absolute inequality
was at 0.51, higher than in the US, where it was 0.50
But after redistributive taxes
Germany's G.I.N.I. coefficient fell to 0.29
while the US, with a far more elite-friendly tax system
saw its G.I.N.I coefficient fall to only 0.38
Moreover, countries can limit the very ability of the market to generate inequality

English: 
through formal regulations or informal business practices
South Korea, for example,
has by far the lowest rate of inequality in the developed world
with a G.I.N.I. coefficient of just 0.34
But this didn't come about by magic
rather because the country has lots of regulations
protecting some pretty nice things
like organics farms, and small shops, especially bakeries and bookshops
And it has laws that keep CEO compensation low by international standards
All this preventing the full manifestation
of the inequalizing tendencies of an unfettered market
In other words, inequality is not the result of uncontrollable forces,
like technology or international trade
There are lots of tools that a society can use
in order to reduce it
and a lot of the wealthiest and most dynamic countries
are using them very wisely indeed already
The rise of the financial industry is a blight on capitalism
making it unstable, unequal and very short-termist
For example, in the 1960s
if an investor bought a share on a company in the UK
they held on to it for an average of 5 years
By the mid-2000s
the number had fallen to a mere 7 months

Danish: 
igennem formelle regulativer eller uformel erhvervspraksis.
Sydkorea, for eksempel,
har den langt laveste grad af ulighed i den udviklede del af verden
med en gini-koefficient på kun 0.34.
Men det skete ikke af sig selv,
snarere fordi landet har en masse regulativer
som beskytter nogle gode ting
som økologiske landbrug og mindre virksomheder, såsom bagerier og boghandler.
Og det har love som lægger loft på direktørlønninger i henhold til international målestok.
Alt sammen modvirker det den fulde udfoldelse
af de ulighedsskabende faktorer i et ureguleret marked.
Med andre ord er ulighed ikke resultatet af ukontrollerbare faktorer,
som teknologi eller international handel.
Der er adskillige redskaber, som samfund kan anvende for at mindske det.
Og flere af de mest velstående og mest driftige lande
anvender disse på fornuftig vis allerede.
Finanssektorens vækst er en skamplet for kapitalismen
som gør den ustabil, ulige og kortsigtet.
For eksempel, hvis en investor i 1960'erne købte en andel i en virksomhed i Storbritannien
var de i besiddelse af denne i en periode på gennemsnitligt 5 år.
I midten af 2000'erne
var dette tal faldet til kun 7 måneder.

Czech: 
pomocí oficiálních regulací 
nebo neoficiálních obchodních praktik
Například Jižní Korea
má vůbec nejmenší míru nerovnosti 
v rámci celého vyspělého světa
s G.I.N.I koeficientem jen 0.34
Ale toho se nedosáhlo žádnou magií
nýbrž tím, že tato země má množství regulací
které chrání některé docela hezké věci
jako například organické farmy, malé obchůdky  - hlavně pekařství a knihkupectví
A má také zákony, které drží platy generálních ředitelů nízko, ve srovnání s mezinárodními normami
To vše brání v plném projevu
tendence nespoutaného trhu, vytvářet a prohlubovat nerovnosti
Jinými slovy, nerovnost není výsledkem nekontrolovatelných sil
jako jsou technologie, nebo mezinárodní obchod
Existuje mnoho nástrojů, jež společnost může použít
aby nerovnost snížila
a mnoho nejbohatších a nejdynamičtějších zemí
je už vskutku moudře užívá
Vzestup finančního průmyslu je nemocí kapitalismu
jelikož ho činí nestabilním, nerovným a přináší velice krátkodobé zaměření
Například když v šedesátých letech
investor ve Velké Británii koupil podíl ve společnosti
měl ho ve vlastnictví v průměru po dobu 5 let
do roku 2005
spadlo tohle číslo na pouhých 7 měsíců

Danish: 
Konfronteret med markant faldende tålmodighed blandt investorerne,
har virksomheder foretaget en række ubehagelige skridt
for at gøre investorerne glade her og nu
på bekostning af det lange perspektiv.
De undertrykker arbejderlønninger,
sætter leverandører under voldsomt pres
og stikker andelshaveres penge i lommen, i stedet for at geninvestere dem.
Mellem 1950 og 1970 bibeholdte de 100 største virksomheder i USA 65 % af deres overskud hvert år.
Men i 2000-tallet bibeholdt de kun 6 %
og formindskede dermed væsentligt deres evne til at investere i en mere succesfuld fremtid.
Det er faktisk ret ligetil at opmuntre til langtidsorienteret investeringer,
alt man behøver er at give mere medindflydelse og flere skattefordele til langtidsinteressenter,
og du har behov for suveræne pengetanke og nationale pensionsfonde
som repræsenterer langsigtede kollektive interesser
som anvender deres betragtelige finansielle indflydelse
til at understøtte langsigtede markedsstrategier.
Fremfor alt må fusioner og overtagelser gøres sværere
eftersom det typisk er risikoen herved, som presser ledere
til handlinger som tilgodeser fækale kortsigtede investorer.
Disse planer kan lyde som ønsketænkning,
men de er langt mere fristende end som så.

Czech: 
Tváří v tvář drasticky ubývající trpělivosti svých investorů
společnosti už řadu let dělají spoustu nehezkých věcí
jen aby co nejrychleji potěšily investory
a to na úkor dlouhodobého vývoje
Tlačí na nízké mzdy
cenově tlačí na své dodavatele
a takhle maximalizované zisky chrlí vlastníkům podílu, místo toho, aby je dál investovaly
Mezi roky 1950 a 1970, sto největších společností ve Spojených Státech si ponechávaly 65% ze zisku 
každý rok
kolem roku 2000, si už ponechávaly jenom 6%
čímž dramaticky snížily své investiční možnosti
pro zabezpečení úspěšné budoucnosti
Ve skutečnosti je velice snadné podporovat dlouhodobé investice
stačí dát větší hlasovací práva a daňové úlevy dlouhodobým vlastníkům podílů
a je taky potřeba mít státní investiční fondy a národní důchodové fondy
zástupce dlouhodobého kolektivního zájmu,
kteří užívají své značné finanční síly
k podpoře dlouhodobě orientované korporátní politice
A nadevše je potřeba učinit pohlcování menších společností většími mnohem obtížnější
jelikož právě toto nejvíce děsí manažery a tlačí je
k rozhodnutím, které uspokojují krátkodobé investory
Všechny tyhle návrhy mohou vypadat jako bláhové sny
ale jsou mnohem lákavější.

English: 
Faced with the radically diminishing patience of their investors
companies have done a host of nasty things
to make investors happy right now
at the expense of the long term
They suppress wages
squeeze suppliers
and chug back profit at shareholders, rather than reinvesting
Between 1950 and 1970, the hundred largest US corporations retained 65% of their profits every year
But by the 200s, they were retaining a mere 6%
vastly diminishing their own abilities to invest
for a properly succesful future
It's actually rather easy to encourage long-term-oriented investment
you just need to give greater voting rights and tax advantages to long-term shareholders
and you need to have sovereign wealth funds and national pension funds
representatives of the long term collective interests
using their considerable financial power
to back long-term-oriented corporate behavior
Above all, mergers and acquisitions need to be made more difficult
as is the threat of these that typically pushes managers
towards actions that please fecal short term investors
All these schemes may seem like pipe dreams
but they're far more tantalizing than this

Czech: 
Jsou totiž skutečnými možnostmi, které jsou už dnes, v určitých osvícenějších koutech zeměkoule, 
plně v provozu
Není vůbec potřeba vzdávat se kapitalismu
Potřebujeme mu jen trochu líp porozumět
a postavit se proti argumentům, které nás šikanují k přijetí jeho nejhorších verzí

Danish: 
De er reelle muligheder og virkeligheden i visse begunstigede og velinformede egne af verden lige nu.
Der er ingen grund til at opgive kapitalismen.
Alt vi bør er at forstå den lidt bedre
og tage til genmæle overfor begrundelser som truer med at godtage dets værste udgave.

English: 
They're real possibilities, alive in certain favored enlightened corners of the globe right now
There is no need to give up on capitalism
We just need to understand it a little better
and stand up to arguments that bully us into accepting its worst versions.
