Min blick föll på rapparen Rosh i Södertörns högskolas kampanjfilm ”jag är lärare”. Jag erkänner att det är fördomsfullt; men en som har kepsen på sned och luvan uppdragen över huvudet påminner mig mer om stökiga elever än engagerade lärare.

Med visst svårmod minns jag hur jag inträdde i läraryrket med känslan att jag samtidigt lämnade ett sagoland. På min underbara högskola Södertörns lärde jag mig hur jag som blivande lärare skulle förmedla kunskap genom estetiska färdigheter: genom musik, drama och andra uttrycksformer uppmanar vi eleverna att inhämta kunskap. Lärarens roll är att vara vägledare och eleverna får således auktoritet över sitt lärande. Eleverna får själva bedöma sin inlärningsprocess och sätta mål för sin kunskapsutveckling. Jag älskade konceptet.