Jimmie Åkesson har inte koll

Sverigedemokraterna framstår som ett enfrågeparti efter utfrågningen av Jimmie Åkesson.

Detta är en ledarartikel som uttrycker Barometern-OT:s politiska linje. Tidningen verkar på ledarsidan för "kristna värderingar, konservativ ideologi i förening med liberal idétradition samt för näringsfrihetens och äganderättens bevarande”, som det är formulerat i Stiftelsen Barometerns ändamålsparagraf. Tidningens politiska etikett är moderat.

När SD-ledaren Jimmie Åkesson anlände till Sveriges Television på söndagskvällen inför intervjun kom han med ett hårt påhopp på Socialdemokraternas ”lögnfabrik” inför de församlade journalisterna

Jimmie Åkesson är taktiker, men hade svårt att svara på frågor om annat än migration och flyktingpolitik.

Det var ett symptomatiskt Åkessonagerande. Sätt fokus på andra! Tvinga motståndare till reträtt. Populistiska partier saknar ofta detaljerade program för sina långtgående förändringar av samhället. Och i det ligger att partiet har svårt att svara på frågor om effekter och konsekvenser av sina egna förslag.

Så också Åkesson. Det var återkommande under utfrågningen att partiledaren saknade kunskaper om delar av SD:s egna förslag. ”Jag återkommer, jag vet inte”, nämndes flera gånger.

Det gällde SD:s klimatsatsningar och det gällde hur kommunerna skulle påverkas av SD:s budgetförslag. Här är SD-ledaren uppenbarligen ovan att ställas till svars. Det är flykting- och migrationspolitik, samt kultur och polisfrågor som är partiets ”ethos”. Övriga frågor ägnas mindre förstrött intresse.

Mönstret upprepades när Åkesson får frågan om hur partiets alternativ till EU ser ut efter ett ”Swexit”. Det kommer inga svar.

Åkesson talar om Schweiz som en modell - men negligerar det faktum att ett land som skulle lämna unionen knappast skulle få en fördelaktig förhandlingslösning. Åkesson talade också om Sveriges omfattande handel med EU-länderna före inträdet på 1990-talet utan att nämna att EU i sig ökat handeln mellan medlemsländerna.

Här är det typiska SD-väljare i ”Industri-Sverige” som skulle drabbas av ett utträde och restriktioner för svensk export. Samma väljare som SD återkommande vänder sig till som ”folket”.

Bristen på relevans och precisering märktes också när Åkesson talande om att Sverige skulle kunna lämna FN:s flyktingkonvention som är ”passé.

Att lämna konventioner skulle underminera Sverige internationella trovärdighet. Retoriken är inte underbyggd. Analysen saknas.

Det gäller också i fråga om dubbla medborgarskap som SD vill avskaffa för alla utom nordiska medborgare. Men Estländare då, sade utfrågarna. Man frestas att påminna om inte minst estlandsvenskarna och de nära banden mellan folken på ömse sidor av Östersjön.

Åkesson är dock en skicklig taktiker. På den hårt kritiserade så kallade Gal-Tan skalan, som skulle kunna kallas god-ond skalan, placerar SD-ledaren partiet nära Moderaterna. Några andetag tidigare hade Åkesson omtalat att SD är en garant för att politiken inte dras för långt åt höger.

SD är inget högerparti. Det är varken liberalt eller konservativt utan populistiskt. Det lutar åt välfärdsnostalgi å ena sidan och åt fiskal populism å andra sidan.

Under den förra mandatperioden stoppade SD skattesänkningar i riksdagen tillsammans med Socialdemokraterna. När väljarbasen förändras och liberala och konservativa lösningar dominerar samhällsdebatten kallar sig partiet höger. Så brukar de populistiska partierna bete sig. De byter ståndpunkter om skatt och välfärd efter opinioner och parlamentariska förutsättningar. Det finns där ingen tydlig idébas, ingen ideologisk kompass.

Sverigedemokrater säger ofta att de inte behandlas på samma sätt som andra partier av medierna.

Det kan säkert stämma på flera sätt. (Och alla svar är kanske inte positiva för medierna som helhet).

Men av intervjun att döma är SD:s egen partiledare närmast ovan att få tuffa frågor om annat än migration och invandring.