Men även om det bara hade varit några tusen på plats hade ingen trott att det var något annat än hög europeisk klass på motståndet. Karabach tryckte gasen i botten från start och hade lika stor makt över bollinnehavet som den azeriska ledningen har över sitt land - fullständig. Ett friläge som John Alvbåge räddade med benen var dock den enda chansen av högre kaliber som gästerna lyckades skapa under sin första anfallsfas.

Jörgen Lennartsson lätt gomseglet fladdra ordentligt några gånger de första tio minuterna när IFK trycktes ner i knäet på John Alvbåge. "Upp, upp", skanderade tränaren från sidlinjen och viftade med händerna.

Dansken satte fart

Det dröjde till cirka en kvart innan IFK Göteborg visade att de faktiskt också kan anfalla. Jakob Ankersen snodde bollen i mittcirkeln och satte fart. De danska benen tog honom nästan in i straffområdet innan han fälldes och serverade Emil Salomonsson ett lysande frisparksläge. Det förvaltade högerbacken inte bättre än att hans studsande skott smet utanför den ena stolpen.

Om det var Ankersens aktion eller Lennartssons småländska uppmaningar som väckte hemmalaget går inte att klargöra men oavsett vad började så småningom Karabachs bollinnehav sjunka en aning och Blåvitt kunde vid några väl utspridda tillfällen hota den azeriska backlinjen.

Debutanten imponerade

I sin blåvita debut imponerade vänsterbacken Scott Jamieson ordentligt. Han knep bollen från sin motståndare flera gånger om och såg både rapp och koncentrerad ut, trots att jetlaggen från resan från Down Under nyss runnit av kroppen.

Jörgen Lennartssons tränarkollega Gurban Gurbanov såg allt mer grubblande ut ju längre matchen led och skakade upprepade gånger på sin brottar-breda nacke.

Han skakade än mer på nacken när vänsterbacken Ansi Agolli halkade vid mittplan i början av den andra halvleken. Mikael Boman knep bollen, hittade Tobias Hysén som visade prov på att den relativt gamla kroppen fortfarande sitter inne på en del acceleration. Han ordnade frispark precis utanför straffområdet sedan hans namnmässige motsvarighet i Karabach, Hüseynov fällt honom. Fram steg Mads Albaek.

Med en vänsterfot av danskt guld skruvade han in det mycket vackra ledningsmålet. Gamla Ullevi exploderade. 1-0 efter knappa timmen var precis vad många av de drygt 11 000 på läktarna hade bett Gud om kvällen innan.

Alvbåge storspelade i Blåvitts mål

Målet gav både andrum och självförtroende till IFK Göteborg som fortsatte att försvara sig mycket disciplinerat. Med kvadraten-trillande kom visserligen Karabach igenom vid ett par tillfällen den sista halvtimman, men antalet svettiga räddningar John Alvbåge tvingades göra kunde han räkna på sin ena målvaktshandske.

Frågan är om inte Pia Sundhages landslag inspirerat Blåvitt en aning. Med meter-precist försvarsspel och effektiv offensiv bärgades segern mot ett på pappret bättre motstånd.

Och precis som landslaget i Rio har IFK Göteborg nu vittring på guld. I blåvitts fall drygt 20 miljoner kronor. Utgångsläget kunde inte varit bättre efter Mads Albaeks frälsande frispark.