Us vam avisar. La salut del català, quaranta anys després
No són els genets de l'Apocalipsi de la llengua catalana, com suggereixen tant els detractors que els titllen de pessimistes exagerats com els qui, lloant-los, fan veure que en reprodueixen una radicalitat visceral que ells, en realitat, no prediquen. Allò que diuen és greu i preocupant, però són precisos, realistes i durs. La lingüista Carme Junyent i els filòlegs Josep Murgades i Jordi Badia van radiografiar dijous proppassat a l'Institut d'Estudis Catalans la situació del català per a desmentir els diagnòstics que diuen que va tot bé. I van alertar que, més aviat, la situació fa molt mala espina. 'El català es troba en perill d'extinció.'   Fa quaranta anys, la revista de llengua i literatura Els Marges va publicar l'editorial 'Una nació sense estat, un poble sense llengua', que deu ser, juntament amb el manifest Koiné, l'escrit sobre la qüestió lingüística que ha aixecat més polseguera a Catalunya després de la dictadura. El manifest, nom amb què s'hi ha referit sempre tothom, feia una relació dels actes de repressió franquista contra el català i de la resta de causes que havien conduït la nostra societat del monolingüisme a un bilingüisme, causa, deien, de la situació precària del català.
Quins diagnòstics van desmentir Junyent, Murgades i Badia?
que va tot bé