Rata arborícola de cresta roja
El 1990, Emmons declarà que la rata arborícola de cresta roja podria ser un dels mamífers neotropicals més rars. La Unió Internacional per a la Conservació de la Natura (UICN) el classificà com a espècie vulnerable el 1996. El 2008, dos assessors de la UICN, C. Delgado i M. Gómez-Laverde, la situen a la categoria d'espècies amb dades insuficients, car les dades sobre la distribució, la història natural i l'hàbitat d'aquest rosegador no eren suficients per avaluar-ne l'estat de conservació. Com a conseqüència d'una revisió duta a terme el 2011, finalment se la classificà com a espècie en perill crític. Així doncs, Paul Salaman indica que gran part del bosc que constitueix l'àrea potencial de l'espècie ha sigut rompuda o degradada. L'adquisició de terres a la regió, que ha augmentat a causa de la demanda d'habitatges d'estiueig, i l'expansió de la cafeïcultura són algunes de les causes de la disminució de l'extensió de l'hàbitat del rosegador. A més a més, gran part de la zona potencial en la qual es trobaria la rata arborícola de cresta roja està infestada de gats salvatges introduïts que cacen la fauna nadiua. Finalment, els efectes del canvi climàtic podrien ser una amenaça a llarg termini.
De què està infestada la zona potencial en la que es trobaria el rosegador?
de gats salvatges introduïts