L'Amour de loin
L'Amour de loin tracta de grans emocions, i el que li falta de teatralitat exterior es veu compensat en la intensitat i la profunditat amb què se sondeja la psicologia dels seus personatges. L'orquestra i el cor són vehicles per fer audibles els estats dels amants de la ment, que sovint s'enterboleixen amb el conflicte i l'ansietat, i la música és, en conseqüència turbulenta, de gran abast, i sovint molt alta. En aquest sentit està més a prop en el to de Tristany i Isolda que de Pelléas et Mélisande, dues tragèdies d'amor frustrat que s'assemblen en certa manera. L'obra compta amb una paleta orquestral enlluernadora, una hàbil barreja de les tradicions musicals medievals i contemporànies, i una preciosa escriptura vocal.
De quin to està més a prop L'Amour de loin?
de Tristany i Isolda que de Pelléas et Mélisande