Entre anar fent i tombar cap a l'esquerra a les Illes
Amb motiu dels vint anys de la capçalera Diari de Balears, es va publicar una edició especial en què una sèrie d'intel·lectuals feien una prospecció de la manera com seran les Balears els vint anys vinents. El sempre brillant Damià Pons i Pons escrivia un article titulat 'Vint anys més d'anar fent' en què deia: «Estic ben segur que aquests propers vint anys les Balears continuaran 'anar fent'. I d'aquest anar fent se'n derivaran resultats parcials per se positius. Ara bé, per creure'm que aquesta vegada sí que resoldrem de veritat els problemes endèmics que arrossegam, ja necessitaria prendre'm una sobredosi de voluntarisme.»   Per definir l'any 2019 políticament, no trobam cap expressió millor que aquesta, un any més 'd'anar fent'. 'Anar fent' sense un horitzó clar i sense resoldre els 'problemes endèmics' als quals es referia Damià Pons. 'Anar fent', idò, sense resoldre l'espoliació fiscal a què ens sotmet l'estat (devers un 14% del PIB); un model econòmic caracteritzat per la hipertròfia de dos sectors –el turisme de masses i la construcció–, que produeixen una riquesa més d'aparença que real; un creixement demogràfic descontrolat; uns serveis públics quotidianament saturats; una societat no tan cohesionada com seria desitjable; un territori que continua essent la moneda de canvi del creixement econòmic; i una llengua pròpia, la llengua catalana, que després de tres dècades encara no ha assolit la normalització plena… 'Anar fent' d'encefalograma gairebé pla, malgrat les pulsions de ser l'any en què els illencs ens hem topat amb més conteses electorals i amb més urnes: dos cops les del congrés de diputats, dos les del senat i un cop les del municipi, del consell, del parlament i del Parlament Europeu.
Quina prospecció feien els intel·lectuals al diari?
la manera com seran les Balears els vint anys vinents