Literatura fenício-púnica
Polibi, en les seues Històries, parla clarament d'historiadors cartaginesos, i Salusti afirma haver-se documentat amb els llibres púnics del rei númida Hiempsal. L'obra històrica de Sancuniató, considerada la més extensa produïda en fenici, es va traduir al grec durant el segle II aC, encara que només se n'ha conservat un llarg fragment que tracta principalment de temes religiosos. De tota manera, s'ha dubtat moltes vegades de l'autenticitat dels textos atribuïts a Sancuniató, sense que s'haja arribat a un consens clar. En la literatura grega, es troben fins després del segle iii aC abundants referències a una Cosmogonia escrita per Moc de Sidó en el segle XIV aC. S'ha assenyalat també la probable existència de biografies sobre Anníbal; segons Polibi i Tit Livi, aquest va fer gravar en fenici i grec les seues gestes l'any 205 aC al temple d'Hera de Lacini, i és molt probable que es limitara a continuar una antiga tradició en funció de la qual els generals cartaginesos solien escriure les seues gestes, fent donació d'aquestes a un santuari per tal que les preservara. Un altre exemple d'aquest tipus de literatura és una inscripció sobre la presa d'Agrigent l'any 406 aC, de la qual es conserva un menut fragment d'un text que degué ser major:
Qui va escriure Cosmogonia?
Moc de Sidó