Rienzi
El mateix Wagner confessa deure molt en aquesta obra a Spontini i el seu Fernando Cortez. Des del punt de vista teatral, Rienzi és una continuació de les últimes creacions de Weber, però sense el talent musical i el misteri tel·lúric de què fan gala les millors pàgines de Der Freischütz i Oberon. Hi ha també influències de Meyerbeer, Bellini, de La flauta màgica mozartiana i fins i tot del Fidelio beethovenià. Per això es pot dir que Rienzi és una obra impersonal en el seu conjunt, encara que hi hagi gèrmens de leitmotiv, valentes troballes tímbriques, girs melòdics molt personals i certa tendència al cromatisme característic de l'art wagnerià posterior.
Com és considera Rienzi en el seu conjunt?
impersonal