Some view such thoughts as actual memories, others as fantasies ​ — perhaps induced by questionable therapy — ​ and still others as a kind of hallucination caused by some childhood trauma.
Mõned peavad neid mõtteid tegelikeks mälestusteks, teised aga fantaasiateks, millele küsitava väärtusega psühhoteraapiad on ehk tõuke andnud, ja kolmandad peavad neid hallutsinatsioonideks, mille on põhjustanud mõni lapsepõlves läbielatud psühhotrauma.