Does the sinner ​ — like David when he was convinced of his sin — ​ forthrightly accept the blame and repentantly look to Jehovah for help and forgiveness, or does he seek to minimize what he has done, perhaps blaming someone else?
Kas patustaja, nagu oma patus veendunud Taavetki, tunnistab end otsekohe süüdi ning vaatab kahetsusega Jehoova poole, et saada abi ja andestust, või püüab ta tehtu tõsidust vähendada, süüdistades ehk kedagi teist?