For instance, if you have a dear, close friend, is it not a pleasure to spend some time alone with that one, talking freely about your anxieties and concerns, your hopes and joys?
Näiteks, kui sul on armas ja lähedane sõber, kas pole siis rõõm olla temaga vahel kahekesi ja rääkida vabalt kõigest, mis sind vaevab ja sulle muret valmistab, kõigist oma lootustest ja rõõmudest?