Glentworth Butler wrote: “[The Ephesian elders] knew that in [Paul’s] preaching he had been utterly unaffected by thought of personal danger or popularity; that he had withheld nothing of needed truth; that he had not, with one - sided partiality, dwelt upon peculiar or novel aspects of truth, but had urged only and all that which was profitable ‘ to the use of edifying, ’ or building up: the whole counsel of God in its purity and fullness!
Glentworth Butler: „[Efesose vanemad] teadsid, et ta [Paulus] oli olnud kuulutamisel täielikult mõjutamata isikliku hädaohu või populaarsuse mõttest; et ta ei pidanud vajalikust tõest midagi salajas; et ta ei olnud ühekülgse erapoolikusega peatunud tõe erilistel või uudsetel külgedel, vaid oli rõhutanud üksnes ja kõike seda, mis oli kasulik ’ õpetuseks ’ või ülesehituseks: Jumala kogu nõuannet selle puhtuses ja täiuses!