True, education and the cultivation of one’s talents are important, but should they be pursued so single - mindedly that one has no time for family and friends?
On tõsi, et hariduse omandamine ja oma võimete arendamine on tähtsad, kuid kas nende asjadega tuleks tegelda sellise sihikindlusega, et ei jää enam aega pere ja sõprade jaoks?