Peter identified them as becoming, in a spiritual sense, a distinct group ​ — “a chosen race, a royal priesthood, a holy nation, a people for special possession. ”
Peetrus ütles nende kohta, et nad saavad vaimses mõttes eriliseks grupiks — „valitud sooks, kuninglikuks preesterkonnaks, pühaks rahvaks, omandrahvaks ”.