When Baruch was reminded that during the last days of Judah, there was no time for personal “great things, ” he evidently responded in a positive way, for he did receive his soul as a spoil.
Kui Baarukile tuletati meelde, et Juuda riigi viimsetel päevadel pole aeg nõuda endale „suuri asju ”, võttis ta nähtavasti nõu kuulda, sest ta pääses hävingust eluga.