One Christian woman described it this way: “I would go out in service, go to meetings, study, pray ​ — but I did it all on automatic control, never feeling anything. ”
Üks kristlik naine kirjeldas olukorda järgmiselt: „Läksin küll kuulutama, käisin koosolekutel, uurisin ning palvetasin, kuid tegin seda kõike masinlikult, täiesti tundetult. ”