On one of the family’s annual trips to Shiloh, a tearful Hannah earnestly prayed to God and vowed: “O Jehovah of armies, if you will without fail look upon the affliction of your slave girl and actually remember me, and you will not forget your slave girl and actually give to your slave girl a male offspring, I will give him to Jehovah all the days of his life. ”
Kord, kui nende pere oli oma iga - aastasel käigul Siilos, palus Hanna pisarsilmi innukalt Jumalat ja tõotas: „Vägede Jehoova, kui sa tõesti vaatad oma ümmardaja viletsusele ja mõtled minule ega unusta oma ümmardajat, vaid annad oma ümmardajale meessoost järglase, siis ma annan tema Jehoovale kogu ta eluajaks ”.