King David, for example, not only acknowledged Jehovah’s judicial decisions as true and righteous, as we have seen, but also had a heartfelt fondness and appreciation for them.
Me teame näiteks, et kuningas Taavet mitte ainult ei tunnistanud Jehoova kohtuotsuseid tõeseks ja õigeks, vaid ka armastas ja hindas neid kogu südamest.