Linton observed: “While romances, legends and false testimony are careful to place the events related in some distant place and some indefinite time, thereby violating the first rules we lawyers learn of good pleading, that ‘ the declaration must give time and place, ’ the Bible narratives give us the date and place of the things related with the utmost precision. ”
Linton: „Kui romansid, legendid ja valetunnistused asetavad hooletult jutustatud sündmusi kuskile kaugesse paika ja mingisse ebamäärasesse aega, rikkudes seega esmatähtsaid reegleid, mida meie, juristid, seoses hea kohtutoiminguga õpime: et ’ avaldus peab ära tooma aja ja koha ’, annavad piiblilood meile ülima täpsusega jutustatud asjade kohta kuupäeva ja koha. ”