Yet, going on and addressing these same brothers ​ — specifically those not presiding — ​ Paul wrote: “We exhort you, brothers, admonish the disorderly, speak consolingly to the depressed souls, support the weak, be long - suffering toward all. ” ​ — 1 Thessalonians 5: 12 - 14.
Kuid edasi pöördus Paulus nendesamade vendade poole — just nimelt nende poole, kes ei ole ülevaatajad —, ja kirjutas: „Me manitseme teid, vennad: noomige korratuid, julgustage argu [„ masendunud hingi ”, NW], toetage nõtru, olge pika meelega kõikide vastu. ” — 1. Tessalooniklastele 5: 12 — 14.