Once the name of the Son of God would begin to be given greater prominence, overshadowing that of the Father, professed Christians would find their worship of the Father increasingly impersonal, lacking family closeness, and so not very encouraging.
Kui Jumala Poja nimi hakkas tõusma tähtsamale kohale ja varjutama Isa nime, leidsid end kristlasteks tunnistavad inimesed, et nende poolt osutatav Isa kummardamine on üha rohkem ebaisikuline, selles puudub perekonna ühtekuuluvus ja see pole ka eriti julgustav.