Do we think first of the prominence or prestige that will result? Or do we modestly and prayerfully consider whether we can fulfill the demands of the assignment?
Kas mõtleme esmalt silmapaistvusele või prestiižile, mis sellega kaasneb, või kaalume hoopis tagasihoidlikult ja palvemeelselt, kas me ikka suudame seda ülesannet täita?