“ When I was young, ” admits a Christian brother, “I would quickly walk up to the door, pretend to ring the doorbell, and quietly walk away, hoping no one would hear or see me....
Üks kristlik vend tunnistab: „Noorena tegin tihti nii, et läksin kiiresti ukse taha, tegin, nagu helistaksin kella, ja jalutasin seejärel vaikselt minema, lootes, et keegi ei kuulnud ega näinud mind....