In King David’s case, it was the pouring out of his heart before the best of confidants, Jehovah God, that allowed him to find the strength to ‘ get up ’ and accept the sad reality of the death of his young son. ​ — 2 Samuel 12: 19 - 23.
Kui kuningas Taavet valas oma südamevalu välja lähimale sõbrale Jehoova Jumalale, aitas see tal leida endas jõudu ’ tõusta üles ’ ja leppida kurva tõsiasjaga, et tema väike poeg on surnud.