In 1946, Hermann J. Muller, Nobel Prize winner and founder of the study of mutation genetics, claimed: “Not only is this accumulation of many rare, mainly tiny changes the chief means of artificial animal and plant improvement, but it is, even more, the way in which natural evolution has occurred, under the guidance of natural selection. ”
Aastal 1946 väitis Nobeli auhinna võitja ja mutatsioonigeneetika uuringute algataja Hermann Muller: „Selline paljude haruldaste, peaasjalikult tibatillukeste muutuste akumulatsioon pole mitte ainult loomade ja taimede omaduste kunstliku parandamise moodus, vaid mis kaugelt olulisem, just sel teel on toimunud loodusliku valiku juhtimisel bioloogiline evolutsioon. ”