With arrogant haughtiness the scribes and Pharisees scorned them, called them ʽam ha·ʼaʹrets (people of the land), and despised them as ignorant, accursed sinners unworthy of a resurrection because they did not keep the oral traditions.
Kirjatundjad ja variserid põlgasid neid ülbe upsakusega, kutsudes neid ʽam ha·ʼaʹrets (maarahvas), ja nad põlgasid neid kui harimatuid, äraneetud patuseid, kes ei vääri ülesäratamist, sest nad ei pidanud kinni suulistest traditsioonidest.