Since death rather quickly ends a person’s efforts, is there really much advantage in struggling to gain more material things or in pursuing long years of schooling primarily to get more possessions?
Kuna surm lõpetab inimese pingutused üsna kiiresti, kas on siis tõesti palju kasu vaevanägemisest selle nimel, et suuremat hulka ainelist vara koguda või pikki aastaid koolis käia peamiselt selleks, et rohkem asju omada?