When he was suffering, he did not go threatening, but kept on committing himself to the one who judges righteously. He himself bore our sins in his own body upon the stake, in order that we might be done with sins and live to righteousness. ”
Peetruse 2: 21 — 24: „Kristuski kannatas teie eest ja jättis teile eeskuju, et te käiksite tema jälgedes, ’ kes ei teinud pattu ja kelle suust ei leitud pettust ’, kes ei sõimanud vastu, kui teda sõimati, kes ei ähvardanud, kui ta kannatas, vaid jättis selle hooleks, kes mõistab kohut õigesti, kes meie patud ise kandis üles ristipuule oma ihus, et meie pattudele ära sureksime ja elaksime õigusele [„ õiglusele ”, NW] ”.