One Bible scholar described it as “a balanced self - love that is neither a narcissistic ‘ I am divine ’ nor a masochistic ‘ I am dirt. ’ ”
Üks piibliõpetlane iseloomustab seda kui „tasakaalukat armastust enda vastu, mis pole ei ennastimetlev („ olen taevalik ”) ega ennast mahatampiv („olen täielik rämps ”) ”.