Interestingly, all the erring youths mentioned earlier admitted that their prayers and personal study habits had become routine ​ — and in time nonexistent.
On huvitav märkida, et kõik eespool mainitud eksiteele sattunud noored möönsid, et nende palved ja isikliku uurimise harjumused olid muutunud rutiiniks — ja aja jooksul koguni ununenud.