Every man once a month brings some modest coin ​ — or whenever he wishes, and only if he does wish, and if he can; for nobody is compelled; it is a voluntary offering. ” ​ — Apology, chapter 39.
Iga inimene toob väikse summa kord kuus või nii tihti, kui soovib, ning kui ta tõesti tahab ja suudab, sest kedagi ei sunnita; see on vabatahtlik and. ” ( „Apology ”, ptk 39.)