When I was young, I would quickly walk up to the door, pretend to ring the doorbell, and quietly walk away, hoping no one would hear or see me.
Noorena tegin tihti nii, et läksin kiiresti ukse juurde, tegin, nagu helistaksin uksekella, ja jalutasin seejärel vaikselt minema, lootes, et keegi ei kuulnud ega näinud mind.