Regarding the communion sacrifice, one scholar observes: “This was, indeed, a season of happy fellowship with the Covenant God, in which He condescended to become Israel’s Guest at the sacrificial meal, even as He was always their Host. ”
Üks õpetlane ütleb tänuohvri kohta: „See oli tõepoolest rõõmurohke aeg, millal kogeti osadust Lepingu Jumalaga, kes tuli armulikult iisraellaste Külaliseks ohvrisöömaajal, olgugi et ta ise oli tegelikult nende Võõrustaja. ”