Four hundred years later, instead of arousing resentment and opposition, the edict is celebrated as an act of tolerance and one of the important steps toward guaranteeing religious rights for all.
Nüüd, mil sellest sündmusest on möödunud nelisada aastat, ei ärata see edikt kaugeltki mitte pahameelt ja vastuseisu, vaid seda mälestatakse kui sallivusakti ning tähtsat sammu, tagamaks kõigile usulised õigused.