Though knowing that the deceased is not suffering, and confident that a resurrection awaits all loyal ones, they take to heart the counsel: ‘ There is a time to weep and a time to laugh, a time to wail and a time to skip about. ’
Kuigi nad teavad, et kadunu ei kannata piinu, ja on kindlad, et kõiki lojaalseid ootab ülestõusmine, võtavad nad südamesse nõuande: „[On] aeg nutta ja aeg naerda, aeg leinata ja aeg tantsida ”.