When Satan, Adam, and Eve rebelled against God, wanting to decide for themselves what was right and what was wrong, the human family was set on a disastrous course. Before the global Flood, over 1,600 years later, “the badness of man was abundant in the earth and every inclination of the thoughts of his heart was only bad all the time. ” About 1,300 years thereafter, Solomon found conditions to be so bad that he wrote: “I congratulated the dead who had already died rather than the living who were still alive.
Kui Saatan, Aadam ja Eeva tõstsid Jumala vastu mässu soovist ise otsustada, mis on õige, mis vale, ootas inimperet ees hukatuslik tee. 1600 aastat hiljem enne üleilmset veeuputust oli „inimese kurjus maa peal... suur ja kõik ta südame mõtlemised iga päev üksnes kurjad ”. 1300 aastat hiljem pidas Saalomon elutingimusi sedavõrd halvaks, et ta kirjutas:„ Ma kiitsin surnuid, kes olid ammu surnud, õnnelikumaks kui elavaid, kes veel tänini elavad, ja et parem kui neil kummalgi on sellel, keda veel ei ole olemas, kes veel ei ole näinud seda kurja tööd, mida päikese all tehakse! ”.