Many Celts aspired to what they thought of as a bright land on an island (or in an archipelago) beyond the sea, where they believed that people lived in perfect happiness.
Paljud keldid ihaldasid helget maad, mis nende ettekujutuse järgi asetses teispool merd mõnel saarel (või saarestikus), ja nad uskusid, et inimesed elavad seal täiuslikus õnnes.