But as reflected by the poem’s final line quoted above, he came to realize that one can worship God by patiently enduring tribulation and calmly seeking available opportunities of service.
Kuid nagu näha luuletuse viimasest, eelpool tsiteeritud reast, oli ta hakanud mõistma, et ka see on Jumala teenimine, kui inimene talub kannatlikult viletsust ning otsib rahulikult teenimisvõimalusi.