Which is more reasonable ​ — to believe that “this life is all we have, so we had better make the most of it, ” as Kennedy suggests, or to believe in God and his promise of a resurrection?
Sellele võiks vastata omakorda küsimusega, kumb on mõistlikum: kas uskuda, et „praegune elu on kõik, mis meil võib olla, ja seega tuleks meil võtta elult kõik, mis võtta annab ”, nagu pakub välja Kennedy, või siis uskuda Jumalat ja tema tõotatud ülesäratamist?