Tiberius, now supreme, played politics with the Senate and did not allow it to name him emperor for almost a month, but on September 17 he succeeded to the principate. ”
Tiberius, kellel nüüd oli ülemvõim, manipuleeris senatiga ja ei lubanud sellel end peaaegu kuu aja jooksul imperaatoriks nimetada, kuid 17. septembril sai ta järgmiseks riigijuhiks. ”