John used the aorist tense in this verse, indicating the committing of an isolated sin, the kind of thing all of us do from time to time because we are imperfect.
Johannes kasutas selles salmis indefiniitse mineviku vormi, viidates mingi üksiku patu tegemisele, mida me kõik aeg - ajalt korda saadame, kuna oleme ebatäiuslikud.