In the south it was oc (from Latin hoc); in the north, oïl (from Latin hoc ille), which became the modern French oui.
Lõunas oli selleks sõnaks oc (ladinakeelsest sõnast hoc); põhjas oïl (ladina keeles hoc ille), millest on tulnud praegusesse prantsuse keelde sõna oui.