In time their oral law was exalted above even the written Law: “[If] he transgresses the words of the [written] Law, he is not culpable, ” but if“ he adds to the words of the Scribes [oral traditions], he is culpable. ”
Aja jooksul tõsteti nende suuline seadus isegi kirjutatud Seadusest kõrgemale: „[Kui] ta eksib [kirjutatud] Seaduse sõnade vastu, ei tarvitse teda karistada, ” aga kui„ ta lisab midagi kirjatundjate sõnadele [suulistele traditsioonidele], tuleb teda karistada. ”