Note that this psalmist, writing perhaps two centuries before Aristotle’s time, does not contrast the earth with the starry heavens, as if the earth is subject to decay while the stars are eternal.
Laulik, kes võis need sõnad kirja panna kakssada aastat enne Aristotelese aega, ei vastanda maad tähistaevaga, otsekui oleks maa hävinev, tähed aga igavesed.