In his study of the Hebrew Scriptures, Philo made sure that he was “not omitting any allegorical meaning which may perchance be concealed beneath the plain language. ”
Heebrea Kirju uurides oli Philon hoolas, et tal „ei jääks märkamata ükski allegooriline mõte, mis võib jääda kogemata kombel peitu lihtsa väljendusviisi taha ”.