Hence, at the end of the fifth century C.E., Pope Gelasius I set forth the principle of the “two powers ”: the sacred authority of the popes coexisting with the royal power of the kings ​ — with the kings subordinate to the popes.
Seepärast tõi paavst Gelasius I viienda sajandi lõpus m.a.j. esile „kahe võimu ” põhimõtte: paavstide püha võim on olemas samaaegselt kuningate kuningliku võimuga — kusjuures kuningad alluvad paavstidele.