If we are stumbled by somebody or some circumstance, should we excuse ourselves and say, “Well, it isn’t my fault, so I won’t serve Jehovah anymore ”?
Kui me oleme komistanud kellegi või mingi olukorra pärast, kas me peaksime siis ennast vabandama ja ütlema: „See ei ole minu süü ja seetõttu mina Jehoovat enam ei teeni ”?