He views Christ’s sacrifice as some sort of catharsis (purification) that allows human society to vent ​ — and hence rid itself — ​ of its innate violent tendencies.
Tema arvates on Kristuse ohver nagu mingisugune katarsis (puhastus), mis võimaldab inimühiskonnale vaba väljapääsu — ja järelikult ise vabaneda — oma kaasasündinud vägivaldsetest kalduvustest.