Abram, though, displayed faith in Jehovah’s promise that his seed would eventually own the entire land; he did not quibble over a small section of it.
Aabram aga ilmutas usku Jehoova tõotusse, et kogu see maa saab viimaks tema järeltulijatele; ta ei pidanud vajalikuks vaielda ühe väikese osa üle sellest.