One writer puts it this way: “Never are we in greater peril of undue self - assertion, and therefore in greater need of meekness, than in reproving others. ”
Üks kirjanik tõi välja järgmise mõtte: „Mitte mingis muus olukorras pole meil suurimat ohtu end liigselt maksma panna ja seega suurimat vajadust leebuse järele kui teisi parandades. ”