In Bible times, brother - in - law, or levirate, marriage was a custom whereby a man would marry his deceased brother’s sonless widow in order to produce offspring to carry on his brother’s family line. ​ — Gen. 38: 8; Deut. 25: 5, 6.
Piibliajal oli tavaks leviraatabielu ehk selline abielu, kus mees pidi abielluma oma leseks jäänud lastetu vennanaisega, et too võiks sünnitada järglase, misläbi venna perekonnaliin ei katke.