Warmly appealing to them not to forget what they had been taught, Peter begins: “Beloved ones,... I am arousing your clear thinking faculties by way of a reminder, that you should remember the sayings previously spoken by the holy prophets and the commandment of the Lord and Savior through your apostles. ” — 2 Peter 3: 1, 2, 8, 14, 17; Jude 17.
Peetrus alustab, õhutades neid südamlikult, et nad ei unustaks seda, mis neile on õpetatud: ” Armsad,.. ma hoian oma meeldetuletamisega ärkvel teie puhast meelt, et te meenutaksite neid sõnu, mis pühad prohvetid enne on rääkinud, ja Issanda ning Õnnistegija käsku, mille on andnud teie apostlid ”.