Until late in the 19th century, physicians often worked on corpses and then on living patients ​ — without washing their hands in between.
Kuni 19. sajandi lõpuni oli veel tihtilugu nii, et arstid tegelesid kõigepealt surnukehadega ning siis elavate patsientidega, kuid vahepeal nad oma käsi ei pesnud.