The preface explains this: “The American Revisers, after a careful consideration, were brought to the unanimous conviction that a Jewish superstition, which regarded the Divine Name as too sacred to be uttered, ought no longer to dominate in the English or any other version of the Old Testament, as it fortunately does not in the numerous versions made by modern missionaries. ”
Selle eessõna selgitab: „Revideerijad jõudsid pärast hoolikat uurimist üksmeelsele veendumusele, et juudi ebausk, mis pidas Jumala nime liiga pühaks, et seda välja öelda, ei peaks enam domineerima ingliskeelses või mis tahes muus Vana Testamendi tõlkes, nagu see õnneks ongi loendamatutes uue aja misjonäride tõlgetes. ”