Only when the people’s efforts to gain Bible knowledge could no longer be suppressed did the “Holy Synod, ” in 1856, undertake its own synodal translation, doing so with guidelines that were carefully crafted to ensure that expressions used would conform to church views.
Alles siis, kui ” püha ” Sinod ei suutnud enam lämmatada rahva püüdlusi õppida Piiblit tundma, asus see aastal 1856 omaenda sinoditõlget valmistama, järgides seejuures hoolikalt läbimõeldud juhtnööre, et kasutatavad väljendid oleksid kooskõlas kiriku seisukohtadega.