In fact, it was customary for a teacher in those days to hold that some Bible passages were just too profound to discuss with any but his most intimate pupil — and even then, only in a low voice and with the head covered.
Tollaste õpetajate seas levinud arvamuse kohaselt olid mõned piiblisalmid liiga sügavamõttelised selleks, et arutada neid kellegi teisega peale oma kõige lähedasema õpilase, ja sedagi tehti üksnes tasandatud häälel ja kaetud peaga.