“ No doubt, ” says scholar Henry Cadbury, “with such arbitrary power the procurator was in position to yield to ‘ undue influence ’ and to be bribed ​ — either to acquit, to condemn, or to postpone. ”
Õpetlane Henry Cadbury märgib, et „taolise meelevaldse võimuga prokuraator võis kergesti järele anda ebaausale mõjule ning olla äraostetav – nii õigeksmõistmiseks, süüdimõistmiseks kui ka viivitamiseks ”.