As I sat behind the Kingdom Hall where no one could see me, the memories of Vietnam ​ — the smell of burned human flesh and the sight of blood and gore — ​ began to overwhelm me.
Istusin seal kuningriigisaali taga, kus keegi mind ei näinud, ning minu üle said võimust mälestused Vietnamist: kõrbenud inimliha lõhn ja veri kõikjal ümberringi.