The psalmist likely had such events in mind when he was moved to say: “[Jehovah’s] activity is dignity and splendor themselves, and his righteousness is standing forever.
Küllap võis laulik sedasorti sündmusi silmas pidada, kui ta sai tõuke lausuda: „Aulised ja ülevad on [Jehoova] tööd ja tema õigus kestab igavesti!