Following the pattern set by the Roman Catholic Church, the synod ruled in 1836: “It is permissible for any devout layman to hear the Scriptures, but it is not permissible for anyone to read some parts of the Scriptures, especially the Old Testament, without guidance. ”
Rooma - katoliku kiriku eeskujul andis sinod aastal 1836 välja määruse: ” Igal pühendunud ilmikul on lubatud kuulata Pühakirja, kuid mitte kellelgi pole lubatud ilma juhendamiseta lugeda ühtegi kirjakohta, eriti Vana Testamenti. ”