Any who limit themselves primarily to satisfying their physical needs ​ — eating, drinking, having possessions, or gratifying sexual desires — ​ more or less lead an animal existence, from which they draw scant contentment.
Igaüks, kes piirdub peamiselt oma füüsiliste vajaduste rahuldamisega — söömise, joomise, varanduse kogumise või seksuaalsete vajaduste rahuldamisega —, elab mõnes mõttes looma elu, mis toob väga vähe rahulolu.