One author summed it up this way: “[Rashi’s] great contribution to Jewish life was his reinterpretation of all relevant passages into the vernacular of the day, in such clear, lucid language, with such warmth and humanity, with such rare skill and scholarship, that his commentaries became revered as scripture and loved as literature.
Üks autor võttis selle kokku nõnda: ” [Raši] suur panus juutidele oli see, et ta mõtestas uuesti lahti kõik asjakohased teemad tol ajal arusaadaval viisil, tehes seda nii selges ja mõistetavas keeles, sellise soojuse ja inimlikkusega, sellise harukordse osavuse ja õpetlaslikkusega, et tema kommentaare hakati austama kui pühakirja ning armastama nagu ilukirjandust.