Up until a few years ago, it took clandestine artisans — artists, master engravers, etchers, and printers — long hours of painstaking work to duplicate currency of any nation, resulting in, at best, a poor facsimile of the model.
Vaid mõned aastad tagasi pidid salaja tegutsenud käsitöölised — kunstnikud, vilunud graveerijad, söövitajad ja trükkijad — nägema palju tunde vaeva, et mingi riigi valuutat järele teha, ning parimalgi juhul oli tulemuseks vaid mudeli vilets jäljend.