He describes the diligent worker who has reached the pinnacle of his career only to feel “chronic trepidation, distress, despondency or depression attributable to the belief that he is trapped in a job, or on a career path, from which he can neither escape nor derive psychological gratification. ”
Ta kirjeldab tublit töötajat, kes on jõudnud oma karjääri tippu, ent tunneb siis „kroonilist ärevust, rusutust, ängistust või depressiooni, sest ta tajub, et on oma tööl või karjääriredelil sattunud lõksu, millest ta ei pääse välja ega leia ka psühholoogilist rahuldust ”.