It was Epaphras ’ earnest prayer that his brothers and sisters in Colossae remain touched by and convinced of what lay before them, having “firm conviction in all the will of God. ”
Epafrase siiras palve oli, et ta Kolossa vennad ja õed hindaksid jätkuvalt oma tulevikuväljavaadet ja ilmutaksid sellesse kõigutamatut usku, olles seega „kindlalt veendunud kõiges Jumala tahtes ”.