We may imagine Esther saying a silent prayer to her God before uttering these words: “If I have found favor in your eyes, O king, and if to the king it does seem good, let there be given me my own soul at my petition and my people at my request. ”
Võib - olla lausus Ester mõttes Jumalale palve, enne kui ütles: ” Kui ma olen sinu silmis armu leidnud, kuningas, ja kui kuningas heaks arvab, siis kingitagu mulle mu palvel mu elu ja vastavalt mu soovile mu rahvas! ”.