As the chapter opens, we learn that David is embarrassed, for he, a mere human king, dwells in a beautiful palace, while the ark of God resides in a modest tent.
Peatüki algusest selgub, et Taavet tunneb piinlikkust, kuna tema, kes on kõigest inimkuningas, elab kaunis palees, samal ajal kui Jumala laegas asub lihtsas telgis.