Ibn Juzayy describes the account as an abridgment of the traveler’s dictation, but the scribe evidently took some liberties with the narrative.
Ibn Džazaija iseloomustab reisikirjeldust kui rännumehe etteütluse järgi tehtud kokkuvõtet. Seejuures paistab sekretär olevat võtnud endale vabaduse lugu veidi kohendada.