The tragedy of this disease is that it often goes undiagnosed for years, while the victim is viewed as lazy, mentally slow, or peculiar.
Tõsine selle haigusega kaasnev aspekt on see, et tihti ei suudeta seda aastate jooksul diagnoosida, nii et haiget peetakse kas laisaks, mõttetegevuselt pikaldaseks või iseäralikuks.