How often he must have gazed up into the vastness of the starry heavens in the stillness of the night while watching over his father’s flocks in those lonely sheep pastures!
Kahtlemata tulid Taavetile need pildid elavalt silme ette, kui ta Jumala püha vaimu inspiratsiooni all seadis ritta ja laulis kauneid sõnu, mis on nüüd Lauluraamatu 19. peatükis.