When the robbers stormed in, Samuel spoke to them with downcast eyes, knowing that if he looked at their faces, they might think he would identify them later.
Kui röövlid sisse tormasid, rääkis Samuel nendega mahalöödud silmadega, kuna ta teadis, et kui ta neile näkku vaatab, võivad röövlid arvata, et ta nad hiljem ära tunneb.