David enlarges on the thoroughness of God’s searching, saying: “You yourself have come to know my sitting down and my rising up. You have considered my thought from far off. ”
Taavet räägib veel sellest, kuivõrd põhjalikult Jumal teda uurib, kirjutades: „Sina tead, millal ma maha istun ja millal ma tõusen; sa mõistad kaugelt ära mu mõtted! ”.