The indignation was sparked by a resolution passed by the conference expressing understanding for people “who, after exhausting all other means, choose the way of armed struggle as the only way to justice. ”
Nördimus lõi lõkkele konverentsi poolt vastu võetud resolutsiooni tõttu, mis väljendas mõistmist inimeste suhtes, „kes, olles ammendanud kõik võimalused, valivad relvastatud võitluse kui ainuvõimaliku tee õiguse saavutamiseks ”.