Military commanders in Bible times invariably camped where there was a generous water supply, high ground for protection, and, if possible, a dominant position overlooking a dry valley plain with sufficient space to maneuver hordes of men, horses, and chariots.
Piibli aegadel seadsid sõjapealikud leeri reeglina üles paigas, kus oli rikkalikult vett, kaitset pakkuvaid kõrgendikke ning võimaluse korral soodne positsioon mõnel künkal, kust avanes vaade kuiva pinnasega orule ning kus sõjaväel, hobustel ja vankritel oli küllalt ruumi manööverdamiseks.