One Israelite captive in Babylon expressed his feelings toward the holy city this way: “Let my tongue stick to my palate, if I were not to remember you, if I were not to make Jerusalem ascend above my chief cause for rejoicing. ” ​ — Ps.
Üks Babülooniasse pagendatud iisraellane väljendas oma tundeid selle püha linna vastu nii: „Jäägu mu keel kinni mu suulae külge, kui ma sinule ei mõtleks, kui ma ei paneks Jeruusalemma oma ülemaks rõõmuks! ”.