Of the 6,000 or so English subtenants, many had no alternative but to lease land they had rightfully owned before 1066, while the poor and dispossessed managed as best they could.
Paljudel umbes 6000 inglasest allrentnikust ei jäänud üle muud kui osta välja maa, mis oli enne aastat 1066 õigusjärgselt neile kuulunud, vaesed ja varatud aga jäeti iseenda hooleks.