Years later Helen wrote of that time: “There was no congregation to lean on, nor friends to help, because we were indeed strangers in a strange land.
Aastaid hiljem kirjutas Helen selle aja kohta: „Seal ei olnud kogudust, millele toetuda, polnud sõpru, kes oleks aidanud – olime tõepoolest võõrad võõral maal.