While it was initially presented as a translation with a strong ecumenical flavor, many viewed it as an obstacle to religious dialogue, particularly because it was proposed as a binding model for current language versions.
Ehkki alguses esitati seda kui oikumeenilise hõnguga tõlget, nägid paljud selles takistust usulise dialoogi pidamisel, ja eeskätt seetõttu, et see otsustati võtta eeskujuks nüüdiskeelsetele tõlgetele.