For when God made his promise to Abraham, since he could not swear by anyone greater, he swore by himself, saying: ‘ Assuredly in blessing I will bless you, and in multiplying I will multiply you. ’
Sest kui Jumal Aabrahamile andis tõotuse, vandus ta iseenese juures, sest ei olnud kedagi suuremat, kelle juures ta oleks võinud vanduda, ning ütles: ’ Tõesti, õnnistusega ma õnnistan sind ja teen sind väga paljuks! ’