Italian critic Eugenio Gara adds: Her secret is in her ability to transfer to the musical plane the suffering of the character she plays, the nostalgic longing for lost happiness, the anxious fluctuation between hope and despair, between pride and supplication, between irony and generosity, which in the end dissolve into a superhuman inner pain.
A taliansky kritik Eugenio Gara dodáva: Jej tajomstvo bolo v jej schopnosti pretvoriť hudobnú rovinu trápenia zahranej postavy, nostalgickú túžbu po stratenom šťastí, ustarostené kolísanie medzi nádejou a zúfalstvom, medzi hrdosťou a žadonením, medzi iróniou a veľkorysosťou; do niečoho, čo sa nakoniec rozpustilo v nadľudskej vnútornej bolesti.