For example, a teacher who knows that all questions on a math test are simple addition problems (e.g., What is 2 + 3?) might not invest any class time on the practical applications of addition, to leave more time for the material the test assesses.
Napríklad ak učiteľ vie, že všetky otázky týkajúce sa matematického testu sú jednoduché riešenia problémov (napr. koľko je 2+3?), potom učiteľ nemusí venovať žiaden triedny čas navyše na praktické aplikácie a tým pádom zostane viacej času na materiál, na základe, ktorého bude daný test posudzovaný.