According to film historian Jeffrey Vance, "although he relied upon associates to arrange varied and complex instrumentation, the musical imperative is his, and not a note in a Chaplin musical score was placed there without his assent."
Ako k tejto téme poznamenal filmový historik Jeffrey Vance, „hoci sa spoliehal na spolupracovníkov, aby zariadili rôznorodé a komplexné inštrumentácie, hudobný imperatív je jeho, a ani nota do Chaplinovej hudobnej partitúry bez jeho súhlasu nedostala“.