At the time, 1 megabyte was considered a relatively large amount of memory, so the designers of the IBM Personal Computer reserved the first 640 kilobytes for use by applications and the operating system and the remaining 384 kilobytes for the BIOS (Basic Input/Output System) and memory for add-on devices.
V tej dobe bol 1 mebibajt považovaný za relatívne veľké množstvo pamäte, a tak návrhári z IBM Personal Computer rezervovali prvých 640 kilobajtov pre aplikácie a použitie operačného systému a zvyšných 384 kilobajtov bolo rezervovaných pre základný vstupno-výstupný systém (BIOS) a pamäť pre prídavné zariadenia.