Tehdy šlo o to, dát obtížnému procesu rodícího se společného soužití celé Evropy podobu a směr. Občané střední a východní Evropy, kteří v touze po svobodě vyšli vstříc nové budoucnosti, s nadějí větší než kdy jindy vzhlíželi k Evropské unii. Tehdejší Společenství s dvanácti členskými státy, ke kterému se chtěli přidat, působilo jako magnet. Bylo mi však jasné, že tomuto magnetu v mnoha směrech ještě chybí vnitřní síla. Tehdy šlo o to dát síle a energii převratných historických událostí správný politický směr. Na pořadu dne současně bylo rozšíření a prohloubení Společenství. Těmto dvěma pólům lze přiřadit další z hlediska evropské politiky významné události, k nimž došlo v letech 1992 až 1994.
Jetzt ging es darum, dem schwierigen Prozess des gesamteuropäischen Zusammenwachsens Richtung und Gestalt zu verleihen. Die Bürger Mittel- und Osteuropas, die voller Freiheitsdrang den Aufbruch in eine neue Zeit wagten, richteten ihren Blick und ihre Honungen mehr denn je auf die Europäische Union. Die damalige Zwölfergemeinschaft wirkte wie ein Magnet auf beitrittswillige Länder, zugleich war mir bewusst, dass diesem Magneten vielfach noch die innere Kraft fehlte. Damals ging es darum, die Wucht der historischen Umwälzungen in geordnete politische Bahnen zu lenken. Erweiterung und Vertiefung der Gemeinschaft standen gleichzeitig auf der Tagesordnung. Diesen beiden Polen waren die großen europapoliti- Diesen beiden Polen waren die großen europapoliti- schen Höhepunkte der Jahre 1992 bis 1994 zuzuordnen: