V poslední čtvrtině dvacátého století se každoročně vyprodukovalo víc obilnin než v kterémkoliv předcházejícím období a letos se sklidí víc obilí než v kterémkoliv jiném roce v dějinách. Od roku 1992 se počet hladovějících lidí na světě snížil o více než 200 milionů, přestože obyvatel o téměř dvě miliardy přibylo. Obrovské problémy však přetrvávají. Dostupné a výživné potraviny představují všude na světě jednu z hlavních priorit občanů a každý devátý člověk dodnes nemá takový přísun potravin, aby byl zdravý. A vzhledem k tomu, že se očekává růst počtu obyvatel z dnešních 7,3 miliardy na 8,5 miliardy do roku 2030 a 9,7 miliardy v roce 2050, bude se i poptávka po potravinách odpovídajícím způsobem zvyšovat. A s rostoucím počtem „hladových krků“ poroste tlak na dodávky potravin, který bude vyvolávat konflikty, ekonomickou rozkolísanost, extrémní meteorologické jevy a klimatické změny. Hlavním hnacím motorem v boji proti hladu je zvyšování zemědělské produktivity díky pokrokům v oblasti vývoje semen, nových hnojiv a pesticidů, lepší dostupnosti úvěrů a technologickým průlomům.
Es wurde im letzten Viertel des 20. Jahrhunderts jährlich mehr Getreide produziert als in jedem Zeitraum davor, und Getreideernte wird dieses Jahr höher ausfallen als je zuvor in der Geschichte. Seit 1992 ist die Anzahl hungriger Menschen weltweit um mehr als 200 Millionen zurückgegangen, und das, obwohl die Weltbevölkerung um nahezu zwei Milliarden gewachsen ist. Doch es bleiben enorme Herausforderungen. Bezahlbare, nährstoffreiche Lebensmittel sind überall eine der wichtigsten Prioritäten der Menschen, und einer von neun hat immer noch nicht genug zu essen, um gesund zu bleiben. Angesichts der Tatsache, dass ein Anstieg der heutigen Bevölkerungszahl von 7,3 Milliarden auf 8,5 Milliarden im Jahr 2030 und auf 9,7 Milliarden im Jahr 2050 erwartet wird, wird die Nachfrage nach Lebensmitteln entsprechend steigen. Neben einer größeren Zahl zu stopfender Münder werden Konflikte, wirtschaftliche Turbulenzen, extreme Wetterereignisse und der Klimawandel die Lebensmittelversorgung belasten. Steigerungen bei der landwirtschaftlichen Produktivität aufgrund von Verbesserungen beim Saatgut, neuen Düngemitteln und Pestiziden, einem verbessertem Zugang zu Krediten und technologischen Durchbrüchen waren ein wichtiger Faktor bei der Verringerung des Hungers.