Poznámka: Na základě emisních scénářů A2 a B1 IPCC jsou analyzovány dva scénáře. EEA, ETC pro ovzduší a změnu klimatu ( V evropském měřítku je prvním krokem k Tato opatření musejí zohledňovat odlišný stupeň náchylnosti socioekonomického systému vůči změně klimatu v různých regionech a hospodářských odvětvích a také v různých společenských skupinách – zejména u starších osoba domácností s nízkými příjmy, které jsou zranitelnější než ostatní. Mnohé iniciativy na podporu adaptace by neměly být podnikány jako samostatné kroky, ale měly by být zakotveny v širších opatřeních na snížení rizik v jednotlivých odvětvích, včetně péče o vodní zdroje a strategie na ochranu pobřeží. 24 ), adaptační strategii Bílá kniha EU Přizpůsobení se změně klimatu ( která usiluje o snížení zranitelnosti vůči dopadům změny klimatu a doplňuje kroky na národní, regionální, a dokonce i místní úrovni. Začlenění adaptace do politiky životního prostředí a odvětvové politiky v oblastech souvisejících s vodou, přírodou a biologickou rozmanitostí představuje důležitý cíl.
Hinweis: Analyse zweier Szenarien auf Grundlage der A2- und B1-Emissionsszenarien des IPCC. EUA, ETC für Luft und Klimawandel ( Auf europäischer Ebene stellt das Weißbuch der EU zur Anpassung an den Klimawandel (24) einen ersten Schritt Diese Maßnahmen müssen den unterschiedlichen Anfälligkeiten für klimatische Veränderungen von einzelnen Regionen, Wirtschaftszweigen und gesellschaftlichen Gruppen entsprechen – ältere Menschen und Haushalte mit niedrigem Einkommen sind hier überdurchnschnittlich gefährdet. Weiters gilt für viele Anpassungsinitiativen, dass sie nicht im Alleingang durchgeführt, sondern in breitere sektorale Maßnahmen zur Risikominderung – einschließlich dem Wasserressourcenmanagement und Strategien für den Küstenschutz – eingebettet werden sollten. in Richtung einer Anpassungsstrategie zur Verringerung der Anfälligkeit für die Auswirkungen des Klimawandels dar und ergänzt die Maßnahmen auf nationaler, regionaler und auch lokaler Ebene. Ein wichtiges Ziel ist die Einbindung von Anpassungsmaßnahmen in ökologische und sektorale Politikbereiche wie z. B. Wasser, Natur und Biodiversität sowie Ressourceneffizienz.