Postupem času a tréninkem se snažím žít více a více ze své podstaty. A pokud to dokážete, stanou se úžasné věci. V únoru jsem byla v Kongu. Tančila jsem a slavila se ženami, které přežily zničení jejich já prováděné doslova nemyslitelnými způsoby. Zničené, protože jiná brutální psychopatická já v celé té krásné zemi zásobují naši závislost iPody, Pady a ozdobami, které nás ještě více oddělují od schopnosti někdy ucítit jejich bolest, jejich utrpení, jejich smrt. Protože, hej, když žijeme všichni v sobě a zaměňujeme to za život, potom snižujeme jeho hodnotu a znecitlivujeme ho. A v tomto stavu odpojení, jasně, můžeme stavět průmyslové farmy bez oken, ničit mořský život a používat znásilňování jako válečnou zbraň. Takže tady je osobní poznámka: V našem zkonstruovaném světě se začaly ukazovat trhliny a oceány budou těmito trhlinami dál proudit a stejně tak ropa a krev, v celých řekách.
Und mit der Zeit und mit der Übung, habe ich versucht mein Leben mehr und mehr von meiner Essenz heraus zu leben. Und wenn Sie das tun können. passieren unglaubliche Dinge. Ich war im Februar im Kongo, um mit Frauen zu tanzen und zu feiern, die die Zerstörung ihrer Selbste durch buchstäblich und denkbare Weise, überlebt haben -- zerstört, weil andere brutale und psychopathische Selbsts im ganzen schönen Land, die die Sucht der Selbste für iPods, Pads, und Tand schüren, die uns weiter von uns selbst entfremden, davon jemals ihren Schmerz zu fühlen, ihr Leiden, ihren Tod. Denn, hey, wenn wir alle in unseren Selbsten leben und das irrtümlich für das Leben halten, dann entwerten und und verfremden wir Leben. Und in diesem entfremdeten Zustand, ja, da können wir Fabriken ohne Fenster bauen, das Meeresleben zerstören und Vergewaltigung als Kriegswaffe benutzen. Hier ist also eine Nachricht an uns selbst: Es beginnen sich Risse in unserer konstruierten Welt zu zeigen, und die Meere werden weiter durch diese Risse schwappen und Öl und Blut, ganze Flüsse davon.