Tyto argumenty se ale propletly s obecnější kritikou konání centrální banky. Mělo být Fedu dovoleno bez svolení Kongresu USA provést tak nákladnou záchranu pojišťovacího giganta AIG? Jak to že se bilance Fedu může tak dramaticky rozšiřovat, přičemž potenciálně vyčleňuje obrovské sumy peněz daňových poplatníků, aniž by Kongres měl na jeho rozhodování nějaké páky, kromě vlivu dlouho po realizaci daných kroků? Tyto otázky vedly k tlaku na prověrky postupů Fedu a větší politickou moc nad jeho rozhodováním. V čele smečky pronásledující Fed je kongresman Ron Paul, ale ani zdaleka nejde o osamělého vlka, jak tomu bylo před dvěma lety. Jde o nebezpečné území. Jakýkoli náznak, že rozhodnutí v oblasti měnové politiky by v budoucnu podléhala politickému přehlasování, by trhy vystrašil.
Allerdings vermengten sich diese Argumente mit einer grundsätzlicheren Kritik an den Aktionen der Fed. Hätte man es ihr gestatten sollen, den Versicherungsriesen AIG um so viel Geld und ohne die Zustimmung des US-Kongresses zu retten? Wie kann es sein, dass die Bilanz der Fed so dramatisch ausgeweitet wird, wobei potenziell riesige Summen an Steuergeld verwendet werden, ohne dass der Kongress auf diese Entscheidungen einen Einfluss hat – außer lange Zeit nach dem Ereignis? Diese Fragen führten zu Forderungen nach einer Überprüfung der Fed-Aktionen und nach größerer politischer Kontrolle ihrer Entscheidungsfindung. Kongressabgeordneter Ron Paul wurde zum Anführer der Fed-Kritiker, aber er ist keineswegs jener einsame Rufer, der er noch vor zwei Jahren war. Hier begibt man sich auf gefährliches Terrain. Jeder Hinweis, dass geldpolitische Entscheidungen in Zukunft politisch außer Kraft gesetzt werden könnten, würde den Märkten einen Schreck einjagen, um es einmal umgangssprachlich zu formulieren.