Přínos, který by stanovisko pro orgán představovalo, by tím byl značně oslaben. Navíc se lze obávat toho, že možnost zpřístupnění právních stanovisek by napříště vedla právní službu k vyjádření hlavních aspektů výhradně ústně, což by transparentnost mohlo oslabit ještě víc než uplatnění zásady nezpřístupňování právních stanovisek. Není snad třeba připomínat, že lepší může být někdy nepřítelem dobrého. Krom toho v případě, kdy se orgán rozhodne, že nebude následovat negativní stanovisko své právní služby, může být v případě následného zpochybnění v soudním řízení zpřístupnění tohoto stanoviska na újmu schopnosti orgánu hájit svou činnost u soudu, a to tím spíše, že ho bude zastupovat jeho právní služba. nezasluhují. V rozporu s chráněným zájmem bude zejména snaha o rozlišování mezi „pozitivními“ nebo „neškodnými“ stanovisky, která by měla být zpřístupněna, a stanovisky „negativními“ nebo „citlivými“, která by měla zůstat důvěrná. Jak Rada správně odpověděla, odepření zpřístupnění by pak ukázalo, že se jedná o negativní stanovisko, a mělo by tedy veškeré již uvedené nepříznivé účinky, které má výjimka důvěrnosti, právě vyloučit. Není možné souhlasit ani se švédskou vládou, podle které je třeba zohlednit stadium, ve kterém se nachází rozhodování o právním aktu.
Der Nutzen, den das Organ aus ihr ziehen könnte, wäre deutlich geringer. Mehr noch, es wäre zu befürchten, dass die Möglichkeit einer Verbreitung seiner Rechtsgutachten einen Juristischen Dienst veranlassen würde, das Wesentliche künftig nur noch mündlich zu äußern, was die Transparenz noch stärker schwächen könnte als die Anwendung des Grundsatzes der Nichtverbreitung der Rechtsgutachten. Bekanntlich kann das Beste gelegentlich der Feind des Guten sein. Beschließt überdies das Organ, einer negativen Stellungnahme seines Juristischen Dienstes keine Folge zu leisten, könnte die Verbreitung der Stellungnahme im Fall einer etwaigen späteren Klage die Möglichkeit des Organs beeinträchtigen, vor Gericht seine Handlung zu verteidigen, vor allem, weil es dort von seinem Juristischen Dienst vertreten wäre. „ungefährlichen“ Gutachten, die verbreitet werden müssten, und den „negativen“ oder „sensiblen“ Gutachten, die vertraulich zu bleiben hätten. Wie der Rat zu Recht erwidert hat, würde die Ablehnung der Verbreitung sichtbar machen, dass es sich um eine negative Stellungnahme handelt; sie würde alle bereits erwähnten verhängnisvollen Folgen nach sich ziehen, die die Ausnahme der Vertraulichkeit gerade verhindern soll. Der schwedischen Regierung kann auch nicht darin gefolgt werden, dass das Stadium zu berücksichtigen sei, in dem sich die Beratungen zu einem Gesetzgebungsakt befänden.