Takové obrovské toky kapitálu jsou veskrze možné, ale co bude jejich impulzem? Tato otázka vede k poslednímu a nejdůležitějšímu důvodu, proč očekávat, že se pokles eura obrátí nebo přinejmenším stabilizuje. Vyšší úrokové sazby v USA sice přilákají některé investory, avšak jiní se od dolaru odkloní, pokud kombinace konkurenceschopnějšího eura, obrovského měnového stimulu ECB a zmírnění fiskálních tlaků ve Francii, Itálii a Španělsku vytvoří v Evropě skutečné hospodářské zotavení. Výsledné toky globálního kapitálu do evropských akcií, nemovitostí a přímých investic – přičemž všechny tyto položky jsou dnes podstatně levnější než odpovídající americká aktiva – by snadno mohly převážit hotovostní a dluhopisové investice motivované rostoucími úrokovými sazbami v USA. Co tedy může nastolit rovnováhu mezi protichůdnými silami působícími na směnný kurz eura vůči dolaru? To nedokáže nikdo s jistotou prohlásit, avšak jedna věc je jistá: ačkoliv zisky z využívání rozdílu v úrokových sazbách na obou stranách Atlantiku mohou dosáhnout 1% či 2% ročně, investoři mohou o tuto částku přijít za jediný den – ba dokonce i za jedinou hodinu –, pokud nakoupí nesprávnou měnu ve chvíli, kdy se trend obrátí. A jak víme z desetiletí japonských a švýcarských zkušeností, prodej nízko úročené měny pouze kvůli vyšším výnosům v USA bývá často nákladnou chybou. Jak euro rozdělilo Evropu
Solche gewaltigen Kapitalflüsse sind durchaus möglich, aber was wird ihre treibende Kraft sein? Diese Frage führt zum letzten und wichtigsten Grund für die Erwartung, dass die Talfahrt des Euro sich umkehrt oder zumindest stabilisiert. Während höhere US-Zinsen einige Investoren anlocken werden, werden andere vom Dollar abrücken, wenn die Kombination aus einem wettbewerbsfähigeren Euro, dem enormen geldpolitischen Impuls der EZB und einem nachlassenden Druck auf die öffentlichen Finanzen in Frankreich, Italien und Spanien zu einer echten Konjunkturerholung in Europa führt. Die resultierenden globalen Kapitalflüsse in europäische Aktien, Sachanlagen und Direktinvestitionen – die jetzt allesamt wesentlich günstiger sind als entsprechende US-Vermögenswerte – könnten die Geldanlagen und Anleihe-Investitionen, die durch steigende US-Zinsen angelockt werden, bei weitem überwiegen. Was könnte einen Ausgleich zwischen den gegenläufigen Kräften schaffen, die den Euro-Dollar-Kurs beeinflussen? Das kann niemand mit Sicherheit sagen, aber eines steht fest: Während sich der Gewinn aus Spekulationen auf transatlantische Zinsdifferenzen auf 1% oder 2% pro Jahr belaufen kann, können Investoren diese Summe leicht an einem einzigen Tag – oder innerhalb von einer Stunde – verlieren, indem sie die falsche Währung kaufen, wenn sich der Trend umkehrt. Aus der jahrzehntelangen Erfahrung mit Japan und der Schweiz wissen wir, dass der Verkauf einer Niedrigzinswährung auf der Jagd nach höheren US-Renditen oftmals ein kostspieliger Fehler ist. Wie der Euro Europa spaltete