Rozhodovat, o kolik bychom měli nechat teploty vzrůst, je jako určovat úpravami povolené rychlosti, kolik lidí by mělo umírat při dopravních nehodách. Žádný vědecky „správný“ počet úmrtí při autonehodách neexistuje. V ideálním případě by to měla být nula. To by ovšem znamenalo snížit maximální rychlost až na úroveň chůze – při obrovských nákladech pro společnost. Sdělovací prostředky široce informovaly, že podle Mezivládního panelu OSN pro změny klimatu (IPCC) nám věda ukazuje, že emise průmyslových zemí by se měly do roku 2020 snížit o 25-40%. To je jednoduše nepřesné. Vědci z IPCC, laureáti Nobelovy ceny míru, jsou „politicky neutrální“. A přesto mnozí novináři z Bali informovali, že USA odmítly vědecké důvody pro snížení emisí o 25-40%.
Zu entscheiden, wie hoch wir die Temperaturen klettern lassen sollten, ist wie zu berechnen, wie viele Menschen bei Verkehrsunfällen sterben sollten, wenn wir die Geschwindigkeitsbegrenzung anpassen. Es gibt keine wissenschaftlich „korrekte“ Anzahl von Verkehrstoten. Idealerweise sollte die Zahl null sein. Doch müsste das Tempo dazu auf Schrittgeschwindigkeit gesenkt werden – was für die Gesellschaft ungeheure Nachteile bedeuten würde. Es wurde weithin berichtet, der Weltklimarat (IPCC) der UNO behaupte, dass die Emissionen der Industrieländer nach wissenschaftlichen Erkenntnissen bis 2020 um 25 bis 40 % gesenkt werden sollten. Das ist einfach falsch: Die mit dem Friedensnobelpreis ausgezeichneten Wissenschaftler des IPCC sind im Hinblick auf politische Maßnahmen neutral. Dennoch berichteten viele Journalisten aus Bali, dass die USA die wissenschaftlich fundierte Emissionsreduktion um 25 bis 40 % abgelehnt hätten.