Národní elektrorozvodná infrastruktura musí být pohotovější – ochotná spolupracovat s nezávislými a individuálními výrobci elektřiny – a umožnit chytré sítě, které lépe dokážou řídit nabídku a poptávku. To je náročný úkol i pro země s vysokými příjmy, jako je Německo nebo Spojené státy, kde někteří provozovatelé veřejných služeb sledují, jak se jejich podnikání obrací hlavou dolů, když spotřebitelé prodávají elektřinu zpět do sítě. Rozvojové země, které méně investovaly do tradičních obchodních modelů a čelí naléhavé potřebě dodávek elektřiny, by v této oblasti mohly skokově dohnat vyspělé země, podobně jako u mobilních telefonů. Pojmy „udržitelná energie“ a „obnovitelná energie“ se často používají jako synonyma. Možná že ale potřebujeme obecnější definici.
Nationale Energieversorgungunternehmen müssen flexibler werden – bereit zur Zusammenarbeit mit unabhängigen und individuellen Stromerzeugern – und intelligente Netze ermöglichen, die Angebot und Nachfrage besser steuern können. Das ist sogar für Länder mit hohen Einkommen wie Deutschland und die Vereinigten Staaten eine Herausforderung, wo einige Energieversorger beobachten, wie ihr Geschäft durch Verbraucher auf den Kopf gestellt wird, die Strom ans Netz zurückverkaufen. An dieser Stelle können Entwicklungsländer, die weniger in traditionelle Geschäftsmodelle verhaftet sind und einen dringenden Bedarf an Stromversorgung haben, die entwickelten Länder möglicherweise überholen, ähnlich wie es bei Mobiltelefonen der Fall war. Die Begriffe „nachhaltige Energie“ und „erneuerbare Energie“ werden oft synonym verwendet. Aber möglicherweise bedarf es einer ausführlicheren Definition.