K obrovské moci ruského prezidentského úřadu Putin přidává svou odměřenou povahu a obeznámenost - z dob práce u KGB - s jemnými pákami ruské byrokracie. Nic z toho není nutně špatné: zlé časy v Rusku vyžadují vládu, která dokáže odvážně jednat. Ale Putinova moc neoblomně útočí na hranice toho, co je v demokracii přípustné. Jelcin svými prsty nedosáhl do všech zákoutí vlády tak naprosto jako Putin. Kremelskému oku neunikne nic - ať jde o to, které budovy se renovují v Petrohradu, nebo o jmenování druhořadých ruských vyslanců v zahraničí. Koncentruje-li se v jediném místě tolik moci, je lákavé zadusit kritiku jejího uplatňování. Většina stížností na Putina se zaměřuje na jeho snahy umlčet hlasy nezávislé kritiky. Ve snaze podrobit si magnáty Borise Berezovského a Vladimíra Gusinského - již se vzpírali přijmout jeho ,,dohodu", podle níž si nejbohatší Rusové měli udržet svá obchodní impéria, třeba sebenečestněji získaná, nebudou-li se plést do politiky - Putin zadusil mediální říše, jež oba muži využívali na podporu svých případů.
Putin rundet die Machtfülle eines russischen Präsidenten noch durch sein unnahbares Naturell und die während seiner KGB-Zeit erworbene Vertrautheit mit den subtilen Druckmitteln der russischen Bürokratie ab. Nichts davon ist notwendigerweise falsch: Die schwierigen Zeiten in Russland erfordern eine Regierung, die entschlossen handeln kann. Aber Putins Macht geht hart an die Grenze dessen, was in einer Demokratie noch zulässig ist. Jelzin spürte nicht jeden Winkel der Regierungsarbeit derart umfassend aus wie Putin dies tut. Nichts entgeht der Aufmerksamkeit des Kremls - ob es sich nun um die zu renovierenden Gebäude in Sankt Petersburg handelt oder um die Termine untergeordneter russischer Gesandter im Ausland. Angesichts einer derartigen Machtkonzentration ist die Versuchung groß, Kritik an der Machtausübung im Keim zu ersticken. Am meisten wird über Putins Bestrebungen geklagt, unabhängige Kritiker zum Schweigen zu bringen, wie dies mit den beiden Oligarchen Boris Berezovsky und Wladimir Gusinsky geschah. Beide weigerten sich, Putins ,,Übereinkunft" zu akzeptieren, wonach die reichsten Geschäftsleute Russlands ihre Unternehmen behalten dürften, egal wie unrechtmäßig sie dazu kamen, wenn sie sich nur aus der Politik heraushielten. Berezovsky und Gusinsky wurden kaltgestellt, indem Putin die Medienimperien, denen sich die beiden zur Verbreitung ihrer Ideen bedienten, zerschlug.