Během téže doby část mezinárodních rezerv držená v eurech vzrostla z 18% na 24% a podíl dolaru klesl ze 71% na 66%. Krátce, euro během tohoto období amerických deficitů platební bilance zřetelně udělalo jistý pokrok, což však reflektuje evoluční úbytek dominance dolaru, nikoli revoluční proměnu režimu. Co by mohlo na světových trzích vyvolat fatální útěk od dolaru? Zatímco rozsáhlý a nenadálý odprodej ze strany hlavních zahraničních držitelů dolaru – například Číny – se zdá nepravděpodobný, zkázonosná událost, podobná začátku světové války v roce 1914, by mohla vést k hledání nového mezinárodního směnného prostředku. V moderní éře automatizovaných plateb by pozdvižení mohl vyvolat teroristický útok, který naruší počítačová transferová zařízení světové bankovní soustavy. Katastrofická ztráta elektronických záznamů by jistě mohla poničit důvěryhodnost dolaru coby mezinárodního směnného prostředku.
Zugleich wuchs der Euroanteil an den internationalen Währungsreserven von 18% auf 24%, und der Anteil des Dollars fiel von 71% auf 66%. Kurz gesagt: Der Euro hat in dieser Phase US-amerikanischer Zahlungsbilanzdefizite eindeutig Fortschritte gemacht, doch spiegelt dies einen evolutionären Niedergang der Vorherrschaft des Dollars wider, keinen revolutionären Regimewechsel. Was könnte eine fatale Flucht aus dem Dollar an den Weltmärkten auslösen? Während ein abrupter Verkauf durch wichtige ausländische Dollarinhaber wie etwa China auf breiter Front unwahrscheinlich scheint, könnte ein verhängnisvolles Ereignis – ähnlich dem Ausbruch des Ersten Weltkrieges – eine Suche nach einem neuen internationalen Zahlungsmittel auslösen. Im modernen Zeitalter automatisierter Zahlungsflüsse könnte ein solcher Umbruch etwa durch einen terroristischen Angriff ausgelöst werden, der die computerisierten Transfereinrichtungen des weltweiten Bankensystems unterminiert. Ein katastrophaler Verlust elektronischer Aufzeichnungen könnte die Glaubwürdigkeit des Dollars als internationalem Zahlungsmittel mit Sicherheit vernichten.