Jakkoliv to pokazíme, vždy tu ještě něco zbyde -- další voda, další půda, další nevyužité zdroje. Nová bublina nahradí tu starou. Přijde nová technologie, aby napravila škody, které tu zanechala ta předchozí. Jistým způsobem to je i příběh o osídlení Ameriky, údajně nevyčerpatelné kraje, do kterých Evropané utíkali. Je to rovněž příběh moderního kapitalismu. Neboť to bylo právě bohatství této země, co umožnilo zrození našeho ekonomického systému, toho, který nemůže přežít bez neustálého růstu a nekonečných zásob nových neprozkoumaných zemí. Problém je, že tento příběh nebyl nikdy pravdivý. Země měla vždy své limity, ty jen byly mimo náš dohled.
Egal, wie sehr wir es vermasseln, es wird immer mehr geben - mehr Wasser, mehr Land, mehr unerschlossene Ressourcen. Eine neue Blase wird die Alte ersetzen. Eine neue Technologie wird auftauchen, um den Schlamassel zu beheben, den wir durch die letzte verursacht haben. In gewisser Hinsicht ist dies die Geschichte der Besiedelung der amerikanischen Kontinente, das angeblich unendliche Neuland, in das die Europäer flüchteten. Und es ist auch die Geschichte des modernen Kapitalismus. Weil es der Reichtum dieses Landes war, der unser ökonomisches System hervorbrachte, ein System, das ohne stetiges Wachstum und endlosen Nachschub von Neuland nicht überleben kann. Das Problem ist nun, dass diese Geschichte immer eine Lüge war. Die Erde hatte immer Grenzen, sie waren nur außerhalb unserer Sichtweite.