Havel byl prvním z významných občanů této země, který tento trend kritizoval. Varoval před přehnanou oddaností k politickým stranám a hlásal, že pokud strany nebudou čerpat inspiraci z pulzující občanské společnosti, stanou se vnitřně slabými a navenek autoritářskými. Havlova vize demokracie vypadá naneštěstí ve srovnání s Klausovým pojetím o mnoho složitější. Havlovy dřívější výzvy po větší angažovanosti občanů a jeho moralizující názory k uším průměrného Čecha nedolehly a politické oponenty, kteří jej obviňovali z propagace nepolitické politiky, zcela odcizily. Povzbuzovány pasivitou občanů se politickým stranám podařilo nejen ovládnout všechny stránky veřejného života, ale také zapojit se to pochybných praktik, které ještě více prohlubovaly cynismus a pasivitu veřejnosti. Ke konci roku 1997 padla pod váhou finančních skandálů druhá Klausova vláda. Místo aby si z tohoto fiaska vzal ponaučení, přešel Klaus do ofenzívy a označil se za oběť spiknutí zosnovaného Havlem. Ve volbách v červnu roku 1998 však jeho Občanská demokratická strana prohrála se sociálními demokraty, které Klaus před volbami hanlivě označil za hrozbu demokracii. Nedlouho poté ovšem občanští a sociální demokraté podepsali takzvanou „opoziční smlouvu“, díky níž Klausova strana získala významné posty a jiné výhody výměnou za to, že premiéru Zemanovi umožnila sestavit menšinovou vládu.
Havel war der erste wichtige Politiker Tschechiens, der diesen Trend kritisiert, vor exzessivem Partisanentum gewarnt und behauptet hat, dass die politischen Parteien von innen heraus schwach, nach außen jedoch autoritär würden, wenn sie sich nicht von einer dynamischen Zivilgesellschaft inspirieren ließen. Unglücklicherweise scheint die Vision Havels von Demokratie kompliziert zu sein, wenn man sie mit der von Klaus vergleicht. In der Vergangenheit haben die Aufforderung Havels zu einem aktiven Engagement der Bürger sowie seine moralischen Ansichten den durchschnittlichen Tschechen kalt gelassen und die politischen Gegner befremdet, die Havel beschuldigten, sich für eine entpolitisierte Form der Politik einzusetzen. Durch die bürgerliche Passivität dazu veranlasst, haben die politischen Parteien nicht nur damit begonnen, jeden Aspekt des Lebens der Tschechen zu dominieren, sondern sie haben sich auch dubioser Praktiken bedient, die den Zynismus und die öffentliche Passivität noch gesteigert haben. Am Ende des Jahres 1997 brach die zweite Regierung Klaus unter dem Gewicht von diversen Finanzskandalen zusammen. Statt aus dem Fiasko etwas zu lernen, ging Klaus in die Offensive und behauptete, er sei das Opfer einer Verschwörung geworden, die Havel ausgeheckt habe. Doch seine Partei, die Bürgerlichen Demokraten (ODS), hat die Wahlen im Juni 1998 an die Sozialdemokraten (CSSD) verloren, die Klaus noch vor den Wahlen diffamierte, indem er sie als Bedrohung für die Demokratie bezeichnete. Bald danach indes haben die Bürgerlichen Demokraten und die Sozialdemokraten die so genannte „Oppositions-Vereinbarung“ unterzeichnet, mit deren Hilfe die Partei von Klaus wichtige Posten und weitere Vorteile erhielt; im Gegenzug ermöglichte die ODS den Sozialdemokraten von Premierminister Zeman das Formen einer Minderheitsregierung.