Dalším významným faktorem byla představa – jež se v tomto případě ukázala být až příliš zjednodušující –, že pohyb kapitálu může nahradit kontrolu kapitálu. Aby země mohla mít nějaký užitek z volného pohybu mezinárodního kapitálu, musí – mezi jiným – mít silné a zdravé finanční instituce, které jsou s to zabránit panickým přesunům kapitálu a odolat systémovým otřesům, pokud k takovým pohybům přece jen dojde. U pramene asijské krize je zjednodušující rovnítko kladené mezi finanční liberalizací a finanční deregulací. Například Thajsko zřídilo v Bangkoku mezinárodní bankovní středisko v dobré víře, že se země stane regionálním finančním centrem, ovšem neuvědomilo si, že místní finanční instituce jsou naprosto nepřipravené na masivní příliv kapitálu.
Ein weiterer entscheidender Faktor war die Annahme, dass eine freie Bewegung des Kapitals die Kapitalkontrolle ohne Probleme ersetzen könne – eine Vorstellung, die sich in diesem Fall als zu simpel herausstellen sollte. Das liegt darin begründet, dass ein Land – will es denn von freien Kapitalströmen profitieren – unter anderem über gesunde und solide finanzielle Institutionen verfügen muss, die zum einen panische Kapitalbewegungen verhindern können, und zum anderen systemischen Schocks beim Auftreten solcher Bewegungen zu widerstehen in der Lage sind. Die stark vereinfachende Gleichsetzung der finanziellen Liberalisierung mit der finanziellen Deregulierung war der Ursprung der asiatischen Krise. Thailand hat beispielsweise die Bangkok International Banking Facilities gegründet, da man darauf gehofft hatte, zum wichtigsten Finanzzentrum der Region aufzusteigen; das geschah trotz der Tatsache, dass die lokalen Finanz-Institutionen nur schlecht darauf vorbereitet waren, massive Kapitalflüsse in den Griff zu bekommen.