Ostatně proč držet americké poukázky se skrovným 5% výnosem, německé spolkové dluhopisy se 4% výnosem nebo japonské státní dluhopisy s 0,5% výnosem, když lze získat zahraniční firmy nebo investovat do nemovitostí, akciových trhů či vysoce ziskových podnikových dluhopisů? Odpověď se zdála být nasnadě. Centrální banky tedy převádějí své přebytečné rezervy do existujících nebo nově vytvořených FSM, které pak investují do vysoce výnosných jmění. Nástup FSM ovšem vyvolává politickou protireakci ve formě „finančního protekcionismu“. Příklady zahrnují neúspěšnou snahu Čínské státní zahraniční ropné společnosti (CNOOC) koupit americkou energetickou firmu UNOCAL a neúspěšnou nabídku Dubai Ports k odkupu firmy spravující významné americké přístavy. V Kongresu USA nyní čeká na projednání legislativa zaměřená na zpřísnění schvalovacího procesu u zahraničních akvizicí amerických firem a k obdobné reakci dochází v Asii a Evropě. Samozřejmě, ne všechny FSM upřednostňují strategické investice, tj. získávání rozhodujícího podílu v pořizovaných firmách. Některé, třeba singapurská Státní investiční korporace, dávají přednost pasivním a diverzifikovaným investicím bez rozhodujícího podílu v podnicích.
Warum schließlich sollte man in US-Schatzanleihen mit einer mageren Rendite von 5%, Bundesschatzbriefe mit 4% Rendite oder japanische Staatsanleihen mit einer Verzinsung von 0,5% investieren, wenn man ausländische Firmen kaufen oder in Grundbesitz, die Aktienmärkte oder hoch rentierliche Unternehmensanleihen investieren kann? Die Antwort schien sich von selbst zu verstehen. Also übertragen die Zentralbanken nun ihre überschüssigen Reserven auf existierende oder neu geschaffene SWFs, die dann ihrerseits in hoch rentierliche Aktien investieren. Das Aufkommen der SWFs führt jedoch zu einer politischen Gegenreaktion in der Form eines „Finanzprotektionismus“. Beispiele hierfür sind das gescheiterte Bemühen der China National Overseas Oil Company, das US-Energieunternehmen UNOCAL zu erwerben, und das gescheiterte Kaufangebot von Dubai Ports für eine Firma, die wichtige US-Häfen verwaltet. Im US-Kongress sind nun Gesetzesvorlagen anhängig, die darauf abzielen, das Genehmigungsverfahren für ausländische Übernahmen amerikanischer Firmen zu verschärfen, und eine ähnliche Reaktion zeichnet sich auch in Asien und Europa ab. Natürlich bevorzugen nicht alle SWFs strategische Investitionen, d.h. die Übernahme von Mehrheitsbeteiligungen an den erworbenen Unternehmen. Einige – wie die Government Investment Corporation aus Singapur – bevorzugen passive und diversifizierte Investments ohne Mehrheitsbeteiligung.