Na movitém Západě si všichni půjčují, aby jejich spotřeba byla co nejvyšší. Amerika a Británie se utápějí v dluhu. Adam Smith napsal, že „spotřeba je jediným účelem a smyslem výroby“. Spotřeba ale není etickým cílem. Není jednoznačně lepší mít pět aut než jen jedno. Člověk musí spotřebovávat, aby žil, a spotřebovávat víc, než nezbytně potřebuje, aby žil dobře. To je etické ospravedlnění hospodářského rozvoje. Z etického hlediska je spotřeba prostředkem dobra a tržní systém je nejúčinnějším nástrojem k vyzdvižení lidí z chudoby: v Číně a Indii tak činí úžasným tempem. To nám ale neříká, v jakém bodě nás spotřeba uvrhává do špatného života.
In den westlichen Überflussgesellschaften nehmen alle Kredite auf, um so viel wie möglich zu konsumieren. Amerika und Großbritannien ertrinken in Schulden. Adam Smith schrieb einst: „Der Konsum ist der einzige Sinn und Zweck der Produktion.“ Aber Konsum ist kein ethisches Ziel. Es ist nicht eindeutig gut, statt eines Autos fünf zu besitzen. Man muss konsumieren, um zu leben, und mehr konsumieren als streng genommen erforderlich, um gut zu leben. Dies ist die ethische Begründung für wirtschaftliche Entwicklung. Vom ethischen Standpunkt ist Konsum ein Mittel zum Gutsein, und das Marktsystem ist der effizienteste Motor, um Menschen aus der Armut zu erheben: Es tut dies gerade mit erstaunlichem Tempo in China und Indien. Dies jedoch sagt uns nicht, welches der Wendepunkt ist, von dem an der Konsum uns ein schlechtes Leben beschert.