Přehnaná jistota by mohla vysvětlovat prasknutí bubliny internetových firem v letech 2000-2001 i řadu dalších krizí. Pokud však dnes díky větší dostupnosti takového množství informací (včetně různých stanovisek a názorů) víme, že budoucnost je vždy nejistá, pak je chování západních firem (a také mnoha firem v rozvíjejícím se světě) veskrze logické, zvláště s ohledem na současné fungování finanční soustavy. Proč by firemní lídři investovali v nejistém světě, když mohou raději vyplatit dividendy náročným (ale obecně málo riskujícím) investorům nebo odkoupit zpět část akcií vlastní firmy (a tím zlepšit poměr ceny a výnosu a především zvýšit svoji odměnu)? Nakonec jsou s tímto přístupem spokojeni šéfové firem i nejagresivnější investoři. Totéž už bohužel nelze říci o minulých i současných zaměstnancích, kteří ve svých výplatách či penzích žádné výhody nenajdou (a navíc jim tento příjem rozleptávají nízké výnosy z vládních dluhopisů ve všech západních zemích). Je načase, aby naše volené vlády změnily pravidla hry. Pro začátek to znamená aktualizovat daňové zákony tak, aby byly emise dluhu mnohem méně atraktivní, zvláště pokud se výnos používá ke zpětnému odkupu akcií.
So können die Dotcom-Blase der Jahre 2000-2001 und viele andere Phänomene durch zu starke Gefühle von Sicherheit erklärt werden. Aber wenn wir heute dank der immer stärkeren Verfügbarkeit von Informationen (einschließlich unterschiedlicher Sichtweisen und Meinungen) wissen, dass die Zukunft immer unsicher ist, ist das Verhalten der Unternehmen im Westen (und auch in vielen Schwellenländern) durchaus logisch, insbesondere angesichts der aktuellen Entwicklungen im Finanzsystem. Warum sollten Unternehmer in einer unsicheren Welt investieren, anstatt das Geld als Dividende an anspruchsvolle (aber allgemein risikoscheue) Investoren auszuschütten? Warum sollten sie nicht statt dessen Aktien ihrer eigenen Unternehmen zurückkaufen (um damit das Kurs-Gewinn-Verhältnis zu steigern und, noch besser, ihre eigenen Bezüge zu erhöhen)? Mit diesem Ansatz fahren die Geschäftsführer letztlich am besten, ebenso wie die aggressiven Investoren. Leider kann dies für die – ehemaligen und aktuellen – Angestellten der Unternehmen nicht behauptet werden. Ihre Löhne und Renten (die durch die niedrigen Erträge der westlichen Staatsanleihen unter Druck geraten) werden dadurch nicht höher. Es ist höchste Zeit, dass unsere gewählten Regierungen die Spielregeln ändern. Erst einmal bedeutet dies, das Steuersystem so zu ändern, dass die Aufnahme von Krediten deutlich weniger attraktiv wird, insbesondere wenn sie für Aktienrückkäufe verwendet werden.