Navzdory robustní základně a nízkým administrativním nákladům však dnes spotřební daně představují necelá 2% HDP nízkopříjmových zemí, zatímco v zemích s vysokými příjmy jsou to zhruba 3% HDP. Rozvojové země se musí také snažit vyvažovat důsledky globalizace. Mobilita kapitálu například zvyšuje příležitosti k daňovým únikům vzhledem k tomu, že schopnost daňových úřadů monitorovat zahraniční příjmy občanů je omezená a že některé vlády a finanční instituce systematicky zatajují příslušné informace. Nejsou-li dividendy, úroky, honoráře a manažerské odměny zdaněny v zemi, kde jsou zaplaceny, pak v zemi daňové rezidence snáze uniknou pozornosti. Některé země – včetně Spojených států – kupříkladu nezdaňují úrok z velkých bankovních vkladů občanů jiných států.
Doch trotz ihrer stabilen Grundlage und der niedrigen Verwaltungskosten machen Verbrauch- und Aufwandsteuern derzeit weniger als 2 % des BIP von Ländern mit niedrigen Einkommen aus, im Vergleich zu etwa 3 % in Ländern mit hohen Einkommen. Entwicklungsländer müssen auch anstreben, die Folgen der Globalisierung auszugleichen. Zum Beispiel bietet die Kapitalmobilität mehr Möglichkeiten zur Steuerhinterziehung, zumal die Steuerbehörden die Einnahmen ihrer Bürger im Ausland nur begrenzt überwachen können und einige Staaten und Finanzinstitute relevante Informationen systematisch verbergen. Wenn Dividenden, Zinsen, Gewinnanteile und Verwaltungsgebühren nicht in dem Land besteuert werden, in dem sie bezahlt werden, ist es einfacher, dass sie in dem Land, in dem sich der Wohnsitz befindet, eher unbemerkt bleiben. Tatsächlich erheben einige Länder – darunter die Vereinigten Staaten – keine Steuern auf große Bankeinlagen von nichtansässigen Ausländern.