Tak je tomu zejména tehdy, pokud je žalobcovo postavení na trhu podstatně zasaženo podporou, která je předmětem dotčeného rozhodnutí (viz v tomto smyslu rozsudek ze dne 28. ledna 1986, Cofaz a další v. Komise, 169/84, Recueil, s. 391, body 22 až 25, a výše uvedený rozsudek Komise v. Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum, bod 37). Právě vzhledem k těmto zásadám, odvozeným judikaturou připomenutou v předcházejících bodech, je třeba zkoumat argumenty předložené navrhovatelkami za účelem zpochybnění posouzení přípustnosti žaloby v prvním stupni provedeného Soudem. Nejprve je však třeba uvést, že Soud v bodě 35 napadeného rozsudku konstatoval, aniž by to uvedené navrhovatelky zpochybnily, že Kronofrance požadovala zrušení sporného rozhodnutí z důvodu, že Komise neprávem odmítla zahájit formální vyšetřovací řízení upravené v čl. 88 odst. 2 ES.
Dies ist insbesondere dann der Fall, wenn die Marktstellung des Klägers durch die Beihilfe, die Gegenstand der betreffenden Entscheidung ist, spürbar beeinträchtigt wird (vgl. in diesem Sinne Urteile vom 28. Januar 1986, Cofaz u. a./Kommission, 169/84, Slg. 1986, 391, Randnrn. Anhand dieser Grundsätze, die in der in den vorstehenden Randnummern in Erinnerung gerufenen Rechtsprechung entwickelt worden sind, ist das Vorbringen zu prüfen, mit dem sich die Rechtsmittelführerinnen gegen die vom Gericht vorgenommene Beurteilung der Zulässigkeit der im ersten Rechtszug erhobenen Klage wenden. Es ist jedoch zunächst darauf hinzuweisen, dass das Gericht in Randnr. 35 des angefochtenen Urteils, ohne dass die Rechtsmittelführerinnen dem widersprochen hätten, festgestellt hat, dass Kronofrance die Nichtigerklärung der streitigen Entscheidung mit der Begründung verlangt habe, dass die Kommission zu Unrecht die Eröffnung des förmlichen Prüfverfahrens nach Art. 88 Abs. 2 EG abgelehnt habe.