Ovšem – a zde přichází skutečná rána – emise oxidu uhličitého se zvýšily sedmnáctkrát. Toto je největší problém, před nímž stojíme – neviditelný důsledek zvýšené hospodářské aktivity a prosperity. Ani pohled na přípravy prosincového summitu v Kodani, na němž se pokusíme dohodnout novou globální úmluvu pro boj s klimatickými změnami, mě nenaplňuje mrzutostí. Všichni velcí hráči konečně berou tyto věci vážně. USA už tento problém nepopírají. Prezident Barack Obama a jeho poradci nevyvracejí vědecké důkazy o tom, co se kolem nás všech děje. A zdá se, že i v Číně to politické špičky myslí vážně s odhodláním snížit obsah uhlíku ve své splašené ekonomice.
Aber – und jetzt kommt der echte Hammer – die Kohlendioxidemission stiegen um das Siebzehnfache. Das ist das größte Problem, vor dem wir stehen: das unvorhergesehene Ergebnis dieser wachsenden wirtschaftlichen Aktivitäten und des Wohlstandes. Auch ein Blick auf die Vorbereitungen für den Klimagipfel in Kopenhagen, bei dem wir versuchen werden, ein neues globalen Abkommen zur Bekämpfung des Klimawandels zu schließen, macht mich keineswegs mürrisch. Zumindest nehmen die großen Player das Anliegen einmal ernst. Die USA verleugnen den Sachverhalt nicht mehr. Präsident Barack Obama und seine Berater akzeptieren die wissenschaftlichen Beweise dafür, was mit uns passiert. In China scheint es die politische Führung mit ihrem Engagement zur Senkung des Kohlendioxidausstoßes ihrer riesigen Wirtschaft ernst zu sein.