Oba tyto problémy pak přispěly k rozpadu dlouholeté koalice sociálních demokratů a konzervativců (Volkspartei). Koalice konzervativců a Strany svobodných, jež vznikla po volbách v roce 1999, měla před sebou těžký úkol. Programy koaličních partnerů se sice ve většině bodů shodovaly, rozdíly však panovaly v evropské otázce. Zavedením vyšší pružnosti na trhu produktů a práce a přislíbením reformy veřejné správy konzervativci doufali, že Rakousko zvýší svou konkurenceschopnost a dosáhne tak vyššího růstu. Strana svobodných naopak nikdy proevropská nebyla, přinejmenším od roku 1990 ne. Nebyla také nikdy nakloněna vstupu východoevropských postkomunistických států do Evropské unie. Poté, co EU na Rakousko uvalila sankce, Strana svobodných posílila svůj vliv, neboť na svou stranu přilákala protievropsky smýšlející občany ze všech koutů země. V důsledku toho není jasné, zda současná rakouská vláda považuje Evropu a rozšiřování EU na východ za základnu, na níž si bude moci vybudovat lepší mezinárodní profil a posílit růst.
Beide Probleme trugen zum Scheitern der langjährigen Koalition zwischen Sozialdemokraten und Volkspartei bei. Die Koalition zwischen Konservativen und Freiheitspartei, die nach den Wahlen von 1999 gebildet wurde, stand vor einer schwierigen Aufgabe. Obwohl die Koalitionspartner in vielen Punkten übereinstimmten, lag man in Bezug auf Europa nicht auf einer Linie. Die Konservativen führten eine größere Flexibilität auf Produkt- und Arbeitsmärkten ein und machten sich starkt für eine Reform der öffentlichen Verwaltung, in der Hoffnung, dadurch die Wettbewerbsfähigkeit Österreichs zu stärken und ein höheres Wachstum zu erzielen. Die Freiheitspartei dagegen war nie für Europa, jedenfalls seit 1990, und befürwortete auch nicht die Aufnahme ehemaliger kommunistischer Staaten aus Osteuropa in die EU. Die Sanktionen, die die EU Österreich nach den Wahlen auferlegte, haben die Freiheitspartei populärer gemacht, da sie die anti-europäischen Strömungen innerhalb Österreichs bündelte. Es ist daher unklar, ob Europa und die EU-Osterweiterung für Österreichs gegenwärtige Regierung eine Grundlage ist, von der aus das internationale Ansehen des Landes verbessert und das Wachstum erhöht werden kann.