Jaké ponaučení si tedy svět může vzít z detroitské šlamastyky? Ještě v 90. letech řada expertů naznačovala, že s vývojem nových technologií ztratí velká města na významu. Věřilo se, že díky internetu a mobilním komunikacím, kteréžto technologie byly tehdy v plenkách, nebude nadále nutné, aby lidé bydleli v přelidněných a drahých městských aglomeracích. Místo toho zaznamenala města jako New York a Londýn po roce 1990 prudký růst počtu obyvatel, přestože do té doby jejich počet obyvatel desítky let klesal. Jedním faktorem, který velkým městům pomohl, je charakter života v jednadvacátém století. Dříve byl život v rozvinutých zemích založený na každodenní rutině: lidé odjeli do práce v kancelářích a továrnách, po návratu domů povečeřeli s rodinou, zhlédli své oblíbené televizní pořady, šli spát a po probuzení celý cyklus opakovali. Dnes však pro většinu lidí tyto pravidelné cykly neplatí.
Was also kann die Welt aus der Not Detroits lernen? Noch in den 1990er Jahren waren viele Experten der Ansicht, Technologie würde die Städte irrelevant machen. Sie glaubten, das Internet und der Mobilfunk, die damals noch in den Kinderschuhen steckten, würden es überflüssig machen, dass Menschen in dicht bevölkerten und teuren Stadtzentren leben müssen. Stattdessen sind die Einwohnerzahlen von Städten wie New York und London nach Jahrzehnten des Rückgangs seit 1990 stark gestiegen. Ein Faktor, der den Städten geholfen hat, ist die Lebensweise des 21. Jahrhunderts. Vorher war das Leben in den Industrieländern durch tägliche Routinen bestimmt: Menschen gingen in ihre Büros und Fabriken zur Arbeit, kehrten zum gemeinsamen Abendessen zu ihren Familien zurück, schauten ihr Lieblingsprogramm im Fernsehen, gingen schlafen und fingen nach dem Aufwachen von vorn an. Heute besteht das Leben der meisten Menschen nicht mehr aus solchen regelmäßigen Kreisläufen.