Je běžnou vzdělávací praxí začít seskupovat a sledovat žáky podle „vyšších“ či „nižších“ schopností. Pokud je však dítě v nižším sociálně-ekonomickém postavení nebo má přistěhovaleckou minulost, bude podle výzkumu s vyšší pravděpodobností zařazeno do skupiny s nižšími schopnostmi než do skupiny žáků s obdobnými výsledky normalizovaných zkoušek. Zkreslující vlivy, které toto znevýhodnění vysvětlují, spočívají v užívání subjektivního doporučení učitelů, sledování schopností v raném věku, velkém počtu různých typů škol a v možné špatné diagnóze studentů z řad přistěhovalců či etnických menšin jako studentů se „zvláštními potřebami“.
Es ist eine übliche Praxis im Bildungswesen, die Gruppenbildung und die Einstufung der Schüler nach „besserer“ und „geringerer“ Leistungsfähigkeit zu beginnen. Hat ein Kind jedoch einen geringeren sozioökonomischen Status oder einen Migrationshintergrund, lassen Forschungsergebnisse vermuten, dass es eher in eine geringere Leistungsfähigkeitsstufe eingeordnet wird als Gleichaltrige mit ähnlichen Ergebnissen in den Leistungstests. Die Verzerrungen, die diesen Nachteil erklären, basieren auf subjektiven Empfehlungen der Lehrer, einer Leistungsgruppeneinteilung in frühem Alter, einer Vielfalt unterschiedlicher Schularten und der möglichen Fehldiagnose bei Lernenden aus ethnischen Minderheiten oder mit Migrationshintergrund, die als Lernende mit besonderen Bedürfnissen eingestuft werden.