Jedna část odpovědi zní tak, že rostoucí monopolní moc zvýšila profit firem a prudce zvedla ceny akcií, což přineslo zisky, z nichž měla prospěch jen malá skupina akcionářů a firemních manažerů. Vzhledem k tomu, že mnozí podnikatelé v IT byli na počátku své kariéry mladí a měli jen omezené vlastnictví akcií, je však zapotřebí přesnější vysvětlení. Od 80. let jsou IT inovace v převážné míře softwarové, což dává mladým inovátorům výhodu. Kromě toho jsou koncepční studie u softwarových inovací (s výjimkou farmaceutických oborů) obvykle levné; i IT inovátoři s malým kapitálem mohou testovat nápady, aniž by museli obětovat významnou část svého majetku. V důsledku toho IT inovace soustředily bohatství do menšího počtu – a často mladších – rukou. Ve dvacátém století to neplatilo, neboť významné inovace v čelních sektorech, jako byl automobilový průmysl, tehdy vyžadovaly značné investice rizikového kapitálu. Zapotřebí bylo více investorů, a vytvořené bohatství se tak více rozprostřelo.
Ein Teil der Antwort besteht darin, dass wachsende Monopolmacht die Unternehmensgewinne steigen ließ und den Aktienkursen dramatischen Aufwind verlieh. Die daraus erzielten Gewinne kamen einem kleinen Kreis an Aktionären und Firmenmanagern zugute. Doch in Anbetracht der Tatsache, dass viele IT-Unternehmer zu Beginn ihrer Karriere jung waren und begrenzt Aktien besaßen, bedarf es einer differenzierteren Erklärung. Seit den 1980er Jahren sind Innovationen im IT-Bereich weitgehend softwarebasiert, wodurch junge Innovatoren über einen Vorteil verfügen. Zudem sind „Machbarkeitsstudien“ für Software-Innovationen typischerweise kostengünstig (außer im Falle von Arzneimitteln). Mit bescheidenem Kapital können also Innovatoren im IT-Bereich ihre Ideen testen ohne damit einen erheblichen Teil ihrer Aktien abzutreten. Infolgedessen sorgen Innovationen im IT-Bereich dafür, dass sich der Wohlstand auf weniger – und oftmals jüngere – Personen konzentrierte. Das war im 20. Jahrhundert nicht der Fall, als bedeutende Innovationen in führenden Sektoren wie in der Automobilwirtschaft umfangreiche Investitionen von Risikokapital erforderten. Da mehr Investoren gebraucht wurden, verteilte sich auch der geschaffene Wohlstand auf einen erweiterten Kreis.