Je to něco na způsob léčby, jíž se v 18. století "léčili" pacienti s horečkou: lékaři jim pouštěli žilou, čímž je prakticky ještě více oslabovali a vlastně urychlovali jejich smrt. Tento přístup bohaté země zavrhly už před sedmdesáti lety, v době velké hospodářské krize. Když se kvůli hluboké bankovní a finanční krizi (jež měla souvislost z kolapsem zlatého standardu) začal hroutit výkon, příjmy z daní v USA a Evropě prudce klesly a konzervativní vlády se škrtáním v rozpočtových výdajích snažily zastavit rozpočtový deficit. S tím, jak se tyto výdaje snižovaly, výkon se dále rozpadal a hospodářská bída se prohlubovala. V roce 1936 John Maynard Keynes dokázal, jak bezvýsledné je pokoušet se vyrovnávat rozpočet uprostřed ekonomické krize. MMF tuto logiku v Argentině ignoruje. S tragickými důsledky.
Das ist vergleichbar mit der medizinischen Praxis im 18. Jahrhundert, als Ärzte ihre Patienten mit einem Aderlass "behandelten", der die Patienten noch weiter schwächte und oftmals ihren Tod beschleunigte. Dieser momentan vom IWF praktizierte Ansatz, wurde in den reichen Ländern schon während der Großen Depression vor siebzig Jahren verworfen. Als die Produktion aufgrund einer tiefgreifenden Bank- und Finanzkrise (die mit dem Zusammenbruch des Goldkurses einher ging) einbrach, fielen die Steuereinnahmen in den USA und Europa ins Bodenlose. Die konservativen Regierungen versuchten daraufhin die Budgetausgaben zu kürzen, um das Defizit in Grenzen zu halten. Durch diese Kürzungen ging jedoch die Produktion weiter zurück und die wirtschaftliche Misere verschlimmerte sich nur noch mehr. Im Jahr 1936 zeigte John Maynard Keynes die Sinnlosigkeit des Unterfangens auf, inmitten einer wirtschaftlichen Rezession sein Budget sanieren zu wollen. Tragischerweise ignoriert der IWF diese Lehren im Falle Argentiniens.