Odváděním zdrojů od produktivních využití by podnikání nakonec poškozovalo právě ony zástupy lidí, jimž chce podle svých slov pomoci. Podnikavý boj s chudobou Od Číny po Chile, od Jižní Koreje po Jihoafrickou republiku se vede debata, zda jsou soukromé investice nezbytné pro zajistění prosperity a růstu. Ze soukromých investic vsak mají jen zřídkakdy prospěch nejchudsí z chudých - tedy přesně ti, kteří ho potřebují nejvíce. Někdo z této situace viní nespravedlivý systém celosvětového obchodu, v jehož rámci bohaté státy strhávají veskeré obchodní bariéry kromě svých vlastních. Jiní poukazují na dluhovou zátěž, kterou na svých bedrech nesou chudé země, případně na nevyzpytatelnost takzvaných nových ekonomik. Toku soukromého kapitálu do nejchudsích zemí vsak brání také zákonné překážky a nevyužité mezery na trhu. V důsledku toho nemohou malé firmy v chudých státech a regionech zúročit naplno svůj potenciál.
Wenn man Ressourcen nicht mehr zu produktiven Zwecken einsetzt, würden die Unternehmen genau jenen Menschen schaden, denen man vorgibt, helfen zu wollen. Das Unternehmen Armutsbekämpfung Von China bis Chile und von Südkorea bis Südafrika herrscht weitgehend Einigkeit darüber, dass private Investitionen für Wohlstand und Wachstum von entscheidender Bedeutung sind. Von diesen privaten Investitionen profitieren allerdings viel zu selten die Ärmsten der Armen - also diejenigen, die es am dringendsten brauchen würden. Manche schieben die Schuld auf ein unfaires Welthandelssystem, in dem die reichen Länder alle Handelsschranken abbauen, nur ihre eigenen nicht. Andere wiederum machen die Schuldenlast der armen Länder oder die Unbeständigkeit der aufstrebenden Märkte verantwortlich. Aber auch bürokratische Hürden und nicht erschlossene Marktlücken behindern den privaten Kapitalfluss in die ärmsten Länder. Dadurch können wiederum Kleinunternehmen in armen Ländern und Regionen ihre Potenzial nicht zur Gänze ausschöpfen.