Druhová rozmanitost je nutná pro spolehlivou a stabilní dlouhodobou produkci potravin. Hladomory v Irsku v devatenáctém století a v Etiopii na konci dvacátého století představují jasné doklady zranitelnosti nediverzifikovaných plodin environmentálními změnami a také dramatických dopadů této zranitelnosti na obyvatelstvo. Rozmanitost plodin může mít také významné přínosy pro ekosystém. Odrůdy odolnější vůči suchu a záplavám mohou nejen zvýšit produktivitu, ale také předejít erozi půdy a desertifikaci. Zemědělcům v jižní Ghaně se například podařilo omezit neúspěšnost sklizní způsobovanou proměnlivostí a nepředvídatelností dešťových srážek tím, že pěstují několik suchu odolných typů téže plodiny. Diverzifikace plodin kromě toho snížila potřebnost nákladných a životnímu prostředí škodlivých pesticidů.
Biologische Vielfalt ist für eine zuverlässige, stabile und nachhaltige Nahrungsmittelproduktion unerlässlich. Die Hungersnöte in Irland im neunzehnten und in Äthiopien im späten zwanzigsten Jahrhundert zeigen ganz eindeutig, wie anfällig biologisch eintönige Kulturpflanzen für Umweltveränderungen sind und welche dramatischen Auswirkungen dies für die Bevölkerung haben kann. Anbauvielfalt kann auch für das Ökosystem von großem Nutzen sein. So können gegen Dürre und Überschwemmungen resistente Sorten nicht nur zu Produktivitätserhöhungen beitragen, sondern auch Bodenerosion und Wüstenbildung verhindern. Im Süden Ghanas beispielsweise ist es den Kleinbauern gelungen, ihre durch unregelmäßige Niederschläge verursachten Ernteeinbußen zu verringern, indem sie mehrere dürreresistente Arten der gleichen Pflanze angebaut haben. Außerdem konnte dank der Diversifizierung der Kulturpflanzen der Bedarf an kostspieligen und umweltschädlichen Pestiziden verringert werden.