Ale klíčovou otázkou, již tato argumentace přináší, je co s tím. Bylo by skutečně lepší zpřísnit politiku mnohem dřív a zadusit slabší společnosti v zájmu zlepšení produktivity? Britská centrální banka na tuto otázku odpověděla explicitně, ostatní významné centrální banky implicitně. Domnívají se, že nikoliv. Vhodnějším přístupem k řešení problému by mohlo být důraznější využití nástrojů, jimiž disponují regulátoři trhu. Tyto orgány mají sklon zaměřovat se víc na ochranu investorů než na alokační efektivitu trhů, na něž dohlížejí. Ochrana investorů je samozřejmě důležitá, a jak se vyjádřil laureát Nobelovy ceny Eugene Fama, „prvořadou úlohou kapitálového trhu je alokace vlastnictví akciového kapitálu ekonomiky“.
Doch die wichtigste Frage, die dieses Argument aufwirft, lautet, was dagegen unternommen werden kann. Wäre es wirklich wünschenswert gewesen, die geldpolitischen Maßnahmen viel früher zu straffen, um schwächeren Firmen im Interesse einer verbesserten Produktivität den Garaus zu machen? Diese Frage beantwortete die BoE ausdrücklich und die anderen wichtigen Zentralbanken indirekt. Sie sind nicht dieser Ansicht. Ein besserer Ansatz zur Lösung dieses Problems wäre der rigorosere Einsatz von Instrumenten, die Marktregulierungsbehörden zur Verfügung stehen. Diese Behörden konzentrieren sich tendenziell eher auf den Anlegerschutz als auf die Allokationseffizienz der von ihnen überwachten Märkte. Natürlich ist Anlegerschutz wichtig, aber wie es Nobelpreisträger Eugene Fama formulierte, besteht „die primäre Aufgabe des Kapitalmarkts in der Allokation der Eigentümerschaft am Kapitalstock einer Volkswirtschaft.“