V případě neschválení všech změn otom Rada uvědomí Evropský parlament apředseda Rady podohodě spředsedou Evropského parlamentu svolá dohodovací výbor. Lhůta 6 (+ 2) týdnů prosvolání dohodovacího výboru začíná běžet ode dne neschválení změn Radou. U některých složitých případů může předsednictví rozhodnout, že Rada neoznámí skutečnost, že nemůže přijmout změny, ihned po jejich posouzení vrámci pracovní skupiny / Coreperu, avyužít část lhůty pro druhé čtení v Radě (3 (+ 1) měsíce) kneformálním kontaktům s Evropským parlamentem, jejichž cílem je připravit dohodovací postup. V první fázi mohou probíhat technická jednání mezi předsedou pracovní skupiny, jemuž je nápomocen sekretariát Rady (GŘ + oddělení pro spolurozhodování), azpravodajem za přítomnosti úředníků Komise. Jakmile oba orgány jasně stanoví své výchozí postoje pro jednání3, lze přistoupit kfázi jednání ve formě „neformálního trialogu“. Tohoto jednání se ze strany Rady účastní předseda Coreperu (za přítomnosti budoucího předsedy jako pozorovatele) aze strany Evropského parlamentu zpravodaj av některých případech předseda příslušného parlamentního výboru, přičemž Komisi zpravidla zastupuje příslušný generální ředitel. Ve formě souhrnných tabulek rozdělených do čtyř sloupců – postoj Rady v prvním čtení, změny EP, postoj EP (nebo zpravodaje), postoj Rady (nebo návrhy předsednictví) – které, od vyjednávání legislativních aktů v oblasti „zdravotnictví“ v prosinci roku 1995 představují obvyklý nástroj pro vyjednávání v průběhu dohodovacího postupu.
Billigt der Rat nicht alle Abänderungen, so unterrichtet er das Parlament davon, und der Präsident des Rates beruft im Einvernehmen mit dem Präsidenten des Parlaments den Vermittlungsausschuss ein. Die Frist von 6 (+2) Wochen für die Einberufung des Vermittlungsausschusses beginnt an dem Tag, an dem der Rat die Abänderungen nicht billigt. Der Vorsitz hat die Möglichkeit, bei bestimmten komplexen Dossiers die Feststellung, dass der Rat die Abänderungen nicht billigen kann, nicht unmittelbar nach den entsprechenden Beratungen der Gruppe/des AStV zu treffen, sondern einen Teil der für die zweite Lesung des Rates verfügbaren Frist [3 (+1) Monate] für informelle Kontakte mit dem Parlament zu nutzen, um die Vermittlung vorzubereiten. In einem ersten Schritt können Fachsitzungen mit dem Vorsitzenden der Gruppe, der vom Ratssekretariat (GD+Referat „Mitentscheidung“) unterstützt wird, und dem Berichterstatter in Anwesenheit von Beamten der Kommission stattfinden. Sobald feststeht, mit welchen Positionen beide Organe in die Verhandlungen gehen wollen3, kann zur Verhandlungsphase des „informellen Trilogs“ übergegangen werden. An diesen Sitzungen nehmen auf der Seite des Rates der Präsident des AStV (der nachfolgende Präsident ist als Beobachter anwesend) und auf der Seite des Parlaments der Berichterstatter und manchmal der Vorsitzende des zuständigen Parlamentsausschusses teil. Die Kommission wird im Prinzip von dem zuständigen Generaldirektor vertreten. Zu diesem Zweck wird eine Übersicht in Form einer Tabelle mit vier Spalten – Standpunkt des Rates in erster Lesung, Abänderungen des EP, Standpunkt des EP (bzw. des Berichterstatters), Standpunkt des Rates (bzw. Vorschläge des Vorsitzes) – erstellt. Seit den Verhandlungen über die Dossiers „Gesundheit” im Dezember 1995 ist es üblich, während des gesamten Vermittlungsverfahrens in den Verhandlungen auf solche Tabellen zurückzugreifen.