A střední vrstva v těchto státech také rychle roste. Rapidní pokrok v rozvíjejících se ekonomikách přispěl k ekonomickému pesimismu v Evropě a Severní Americe. Společný HDP rozvojových ekonomik dnes koneckonců přesahuje HDP rozvinutých ekonomik – taková situace by byla ještě před generací nepředstavitelná. Stamiliony levných pracovníků, kteří se připojili ke globální pracovní síle, když Čína, Indie a východní Evropa otevřely své ekonomiky, navíc stále vyvíjejí tlak na mzdy všech zaměstnanců v rozvinutých ekonomikách, s výjimkou těch nejkvalifikovanějších. Jak si v roce 1948 povšiml nositel Nobelovy ceny za ekonomii Paul Samuelson, mezinárodní obchod vede k ekvalizaci faktorových cen, kdy se mzdy – po korekci o úroveň kvalifikace – mezi státy vyrovnávají. Pro BRICS se však pokračující rychlý pokrok může stát obtížnějším. Zkušenosti ukazují, že v určitém bodě – obvykle za situace, kdy úroveň příjmu na obyvatele dosáhne přibližně 15 000 – 20 000 dolarů (tedy zhruba třetiny úrovně ve Spojených státech) – má růst tendenci zpomalovat. V posledních desetiletích se jen několika málo ekonomikám – jmenovitě Jižní Koreji, Tchaj-wanu a Singapuru – podařilo překonat takzvanou „past středních příjmů“ a pokračovat ve zvyšování prosperity.
Und die Mittelschicht wächst in diesen Ländern ebenfalls schnell. In Europa und Nordamerika trug der rasche Fortschritt in den Schwellenökonomien zu wirtschaftlichem Pessimismus bei. Schließlich übersteigt das kombinierte BIP der Entwicklungsländer mittlerweile jenes der Industrieländer – eine Situation, die noch vor einer Generation unvorstellbar gewesen wäre. Außerdem üben hunderte Millionen Niedriglohnarbeiter, die seit der Öffnung der Ökonomien in China, Indien und Osteuropa zur weltweiten Erwerbsbevölkerung hinzukamen, nach wie vor Druck auf die Löhne aller, mit Ausnahme der höchstqualifizierten Arbeitnehmer in den Industrieländern, aus. Wie Wirtschaftsnobelpreisträger Paul Samuelson im Jahr 1948 feststellte führt internationaler Handel zu einem Faktorpreisausgleich, wobei sich die um Qualifikationsniveaus bereinigten Löhne zwischen den Ländern angleichen. Für die BRICS-Staaten könnte es jedoch schwieriger werden, weiterhin rasche Fortschritte zu erzielen. Aus Erfahrung weiß man, dass sich das Wachstum ab einem gewissen Punkt tendenziell verlangsamt – üblicherweise, wenn das Pro-Kopf-Einkommensniveau etwa 15.000-20.000 Dollar erreicht (etwa ein Drittel des Wertes der Vereinigten Staaten). In den letzten Jahrzehnten gelang es nur wenigen Volkswirtschaften – insbesondere Südkorea, Taiwan und Singapur – der so genannten „Middle-Income Trap”, also der Falle mittlerer Einkommen, zu entgehen und ihren Wohlstand weiterhin zu mehren.