V některých zemích, například v Angole, dochází ke kontrakci. Jinde krize rozmetala přínosy několika let hospodářských reforem. Mnoho Afričanů se znovu propadne do zoufalé chudoby. Rozvojoví ekonomové lomí rukama v beznaději: Afrika se vzpírá jejich nejlepším snahám zařídit zázrak. V předvečer dekolonizace roku 1960 byl reálný HDP na hlavu v subsaharské Africe téměř třikrát vyšší než v jihovýchodní Asii a průměrná délka dožití byla u Afričanů o dva roky vyšší. Během 50 let od té doby se africký reálný HDP na hlavu zvýšil o 38 % a lidé žili o devět let déle, jenže v jihovýchodní Asii vyrostl HDP na hlavu o 1000 % a životy lidí se prodloužily o 32 let. Zprvu se řešení nízké míry vyspělosti Afriky zdálo jasné. Afrika potřebovala kapitál, ale scházely jí úspory.
In Ländern wie Angola wird die Wirtschaft schrumpfen. Mancherorts hat die Krise die Früchte mehrerer Jahre ökonomischer Reformen vernichtet. Viele Afrikaner werden in bittere Armut zurückfallen. Entwicklungsökonomen schlagen verzweifelt die Hände über dem Kopf zusammen: Afrika widersetzt sich allen ihren Anstrengungen, dort für ein Wunder zu sorgen. Am Vorabend der Dekolonialisierung im Jahr 1960 war das reale Pro-Kopf-BIP in Afrika südlich der Sahara beinahe drei Mal höher als in Südostasien und die Afrikaner hatten eine im Schnitt um zwei Jahre längere Lebenserwartung. In den vergangenen 50 Jahren wuchs das pro-Kopf-BIP in Afrika um 38 Prozent und die Lebenserwartung stieg um neun Jahre, während das pro-Kopf-BIP in Asien um 1000 Prozent anstieg und die Menschen dort um 32 Jahre länger leben. Zunächst schien die Lösung für Afrikas Unterentwicklung offensichtlich. Afrika brauchte Kapital, hatte aber keine Ersparnisse.