Žádná etnická skupina však nemá na tyto patologické jevy monopol a všichni lidé by si měli být před zákonem rovni. Od druhé světové války pokládají Evropané za nepřijatelné vystavovat jakoukoliv skupinu kolektivnímu trestu nebo masovému vyhánění na základě etnického původu, takže akce proti Romům a s nimi spojené odepírání základních práv ve jménu bezpečnosti vytvářejí znepokojivý precedens. Francouzská vláda naopak správně vyzývá k přijetí opatření, která by zlepšila zaměstnanost a rozvojové příležitosti pro Romy v jejich zemích původu (v tomto případě převážně v Bulharsku a Rumunsku), poněvadž by to snížilo jejich motivaci a tlak na přesun do jiných zemí. V reakci na postoj Francie vyzvala také švédská vláda ke společnému postupu EU s cílem podpořit začlenění Romů do společnosti. Dostanou-li Romové příležitost, chtějí a umějí se integrovat, jak dokládají programy mé nadace. Většina Romů touží po stejných věcech jako majoritní populace: po bydlení s odpovídajícími službami, po slušném vzdělání pro děti, po zaměstnání umožňujícím postarat se o rodinu a po interakci s většinovou částí společnosti. V migraci po celé Evropě pokračují proto, že doma čelí otřesné diskriminaci a odepírání práv. EU si musí uvědomit, že celoevropská povaha tohoto problému si žádá všeobecnou a efektivní strategii začleňování Romů do společnosti.
Aber keine ethnische Gruppe hat ein Monopol auf derartiges Verhalten und vor dem Gesetz sollten alle Menschen gleich sein. Seit dem Zweiten Weltkrieg ist es für die Europäer inakzeptabel, eine Gruppe kollektiv zu bestrafen oder sie auf Grundlage ihrer ethnischen Zugehörigkeit massenweise abzuschieben. Indem man also im Namen der Sicherheit Grundrechte über Bord wirft, schafft man mit der Vertreibung der Roma einen bedenklichen Präzedenzfall. Im Gegensatz dazu fordert die französische Regierung zu Recht Maßnahmen zur Verbesserung der Beschäftigungs- und Entwicklungschancen für Roma in ihren Herkunftsländern (in diesem Fall primär Bulgarien und Rumänien). Damit hätten die Roma weniger Anreiz und Druck, in andere Länder zu gehen. Als Reaktion auf Frankreichs Position forderte auch die schwedische Regierung eine konzertierte Aktion der EU, um die gesellschaftliche Einbeziehung der Roma zu fördern. Wenn man den Roma Chancen bietet, wollen und können sie sich integrieren, wie die Programme meiner Stiftung gezeigt haben. Die meisten Roma haben die gleichen Wunschvorstellungen wie die Mehrheitsbevölkerung: eine Bleibe mit adäquaten Anschlüssen an öffentliche Versorgungsnetze, eine gute Ausbildung für ihre Kinder, Arbeitsplätze, die es ihnen ermöglichen, für ihre Familien zu sorgen und Kontakt mit der Mehrheit in ihrer Gesellschaft. Weil sie aber in ihren Heimatländern mit entsetzlicher Diskriminierung und Entbehrungen konfrontiert sind, wandern sie weiterhin durch ganz Europa. Die EU muss anerkennen, dass die gesamteuropäische Dimension dieses Problems eine umfassende und wirksame Strategie zur Einbeziehung der Roma erfordert.