Článek 49 odst. 1 prováděcího nařízení totiž zavazuje odvolací senát, aby přezkoumal soulad odvolání s veškerými ustanoveními základního a prováděcího nařízení, přičemž tento senát by jinak byl povinen oznámit jakoukoli vadu přípustnosti, včetně těch, které nemohou být zhojeny, což by odporovalo cíli zmíněného ustanovení vyloženému výše v bodě 34. Třebaže ve zvláštních případech může oznámení vady přípustnosti, kterou nelze zhojit, sloužit ochraně odvolatele před rozhodnutím založeným na argumentaci, jež nebyla předmětem projednání, byla by takto obecně pojatá oznamovací povinnost ve většině případů příliš zatěžující pro odvolací senát a zároveň bezpředmětná, neboť odvolatel by takovouto vadu nemohl odstranit.
Da die Beschwerdekammer nach Art. 49 Abs. 1 der Durchführungsverordnung zu überprüfen hat, ob die Beschwerde mit allen Bestimmungen der Grund- und der Durchführungsverordnung übereinstimmt, wäre sie nämlich sonst verpflichtet, zu jedem Zulässigkeitsproblem einschließlich solcher, denen nicht abgeholfen werden könnte, eine Mitteilung zu machen, was dem Zweck dieser Bestimmung zuwiderliefe, wie er oben in Randnr. 34 dargelegt worden ist. Zwar kann in besonderen Fällen die Mitteilung eines Zulässigkeitsproblems, dem nicht abgeholfen werden kann, dazu dienen, einen Beschwerdeführer vor einer Entscheidung zu schützen, die auf Gründen beruht, die nicht Gegenstand einer Erörterung waren; jedoch würde sich eine derart allgemeine Mitteilungspflicht in den meisten Fällen als für die Beschwerdekammer schwerfällig und zugleich als wirkungslos erweisen, da der Beschwerdeführer dem Zulässigkeitsproblem nicht abhelfen könnte.