K léčbě nakonec přece jen došlo, s několikaletým zpožděním a nikoliv ve formě fiskálního pouštění žilou, nýbrž ve formě mohutného měnového stimulu. A když se zmámený pacient konečně vrávoravě vyškrábal na nohy, zastánci fiskálního pouštění žilou vítězoslavně prohlásili, že úsporná opatření přece jen zabrala. Morální ponaučení je prosté: úsporná opatření během poklesu nefungují ze stejného důvodu, z jakého nikdy nefungovala středověká léčebná metoda pouštění pacientovi žilou: neposiluje, nýbrž oslabuje.
Die Genesung, soweit man von einer solchen reden kann, kam schließlich zupass, mit jahrelanger Verspätung, aber nicht durch haushaltspolitisches Schröpfen, sondern durch massive geldpolitische Impulse. Als der wackelige Patient schließlich wieder mühsam auf die Beine kam, erklärten die Befürworter des Schröpfens triumphierend, dass die Austerität funktioniert hätte. Die Moral von der Geschichte ist simpel: Austerität in einer Rezession funktioniert nicht, und zwar aus demselben Grund, aus dem die mittelalterliche Praxis des Schröpfens die Patienten nicht gesund machte: Sie schwächt, statt zu stärken.