Vzhledem k politickému tlaku zmírňovat dopad klimatické změny budou chytří investoři dávat velký pozor na náznaky opatření, které povedou k poklesu poptávky a možnosti, že se jejich majetek stane finančně uvězněný. Je nebezpečné předpokládat, že ono uvěznění se může odehrát pouze v dlouhodobém horizontu. Riskovali bychom tím to, že postavíme investory do stejné situace jako akcionáře Peabody Energy, největší soukromé uhelné společnosti na světě, která balancuje na prahu bankrotu. Skutečnost, že je Peabody Energy stále v provozu a tudíž po formální stránce není uvězněná, je pravděpodobně pro její majitele jen malou útěchou. Je otevřená diplomacie možná? PRINCETON – Na Princetonské univerzitě nikdy není daleko k Woodrowu Wilsonovi, který tu byl rektorem, než se stal prezidentem Spojených států. Na prostory menzy Wilsonovy koleje, kde působím, shlíží jeho obraz v nadživotní velikosti a Prospect House, dnešní jídelna profesorského sboru, bývala v dobách, kdy univerzitu řídil, jeho rodinným domem. Když tedy vypuklo pozdvižení nad nedávným zveřejněním čtvrt milionu diplomatických depeší skrze WikiLeaks, vybavil se mi Wilsonův projev z roku 1918, v němž předložil „Čtrnáct bodů“ pro dosažení spravedlivého míru, který ukončí první světovou válku.
Angesichts des politischen Drucks, die Auswirkungen des Klimawandels zu lindern, werden kluge Anleger sehr genau nach Anhaltspunkten für eine Politik Ausschau halten, die zu einem Nachfragerückgang und der damit verbundenen Möglichkeit gestrandeter Vermögenswerte führt. Es ist gefährlich anzunehmen, Vermögenswerte könnten nur langfristig stranden. Derartiges könnte Investoren in die gleiche Lage bringen wie die letzten Aktionäre von Peabody Energy, dem weltgrößten privaten Kohleunternehmen, das am Rande des Bankrotts taumelt. Die Tatsache, dass Peabody Energy noch in Betrieb und somit technisch nicht gestrandet ist, stellt für seine Eigentümer wohl nur einen schwachen Trost dar. Ist eine offene Diplomatie möglich? PRINCETON – An der Princeton-Universität ist Woodrow Wilson, der Präsident der Universität war, bevor er Präsident der Vereinigten Staaten wurde, omnipräsent. Sein überlebensgroßes Bild blickt über die Mensa im Wilson College, wo ich Professor bin, und Prospect House, heute das Restaurant für die wissenschaftlichen Mitarbeiter, war das Haus, in dem er mit seiner Familie lebte, als er der Universität vorstand. Als vor kurzem der Sturm der Veröffentlichungen von einer Viertelmillion Depeschen durch Wikileaks losbrach, musste ich also an Wilsons Rede von 1918 denken, in der er „Vierzehn Punkte“ für einen gerechten Frieden und das Ende des ersten Weltkriegs aufzählte.