Je třeba řešit dvě dimenze tohoto tématu, pokud se chceme pořádně starat o uprchlické pacienty a uprchličtí lékaři mají být správně využiti. Pro začátek, uprchličtí lékaři mohou mít problémy s akceptováním jejich lokálními kolegy, a to díky politické předpojatosti. Rozpoznání potenciálního lokálního odporu k integračním programům pro uprchlické lékaře je klíčové pro vytvoření proaktivní politiky, která zaručuje úspěch. Uprchličtí lékaři musí být navíc školeni k řešení různorodosti lékařských potřeb, které budou potřebovat ve svých adoptivních domovech. V mnoha zemích, odkud uprchlíci pocházejí, zůstávají zdravotní otázky leseb, gayů, bisexuálů, transgender a intersex (LGBTI) tabu, dokonce i u zdravotnického personálu.
Wenn Flüchtlingspatienten angemessen behandelt und Flüchtlingsärzte angemessen eingesetzt werden sollen, müssen zwei Dimensionen dieses Themas berücksichtigt werden. Da wäre zunächst einmal die Tatsache, dass es den Flüchtlingsärzten aus politischer oder persönlicher Voreingenommenheit schwerfallen könnte, von ihren lokalen Kollegen anerkannt zu werden. Voraussetzung für die Entwicklung proaktiver Maßnahmen mit Erfolgschancen ist es, das lokale Widerstandspotenzial gegen Integrationsprogramme für Flüchtlingsärzte richtig einzuschätzen. Darüber hinaus müssen Flüchtlingsärzte geschult werden, um die vielfältigen medizinischen Fälle behandeln zu können, denen sie in ihren Aufnahmeländern begegnen werden. In vielen Herkunftsländern sind beispielsweise die medizinischen Belange von homo-, bi-, trans- und intersexuellen Menschen (LGBTI) noch immer ein Tabu, sogar unter Ärzten.