Mise potřebuje 10% zvýšení stavu vojáků, více vojenských a policejních školitelů a další vojenské vybavení, včetně helikoptér. Komise by dále měla zvrátit úbytek pomoci a prostřednictvím místních samospráv a provinčních rekonstrukčních týmů vynaložit víc peněz. USA by na oplátku měly akceptovat strategický posun od bojových operací k bezpečnosti lidí. Taková strategie znamená, že se více pozornosti zaměří na obyčejné Afghánce, že se bezpečnostní přítomnost NATO bude postupně rozšiřovat z nejhustěji obydlených center ven a že se bude postupovat ruku v ruce se státními a místními orgány. Tuto novou strategii by dále posílilo, kdyby mezinárodní společenství ustoupilo od současné protidrogové politiky – včetně ukončení leteckého hubení rostlin – a pomohlo Karzáímu dosáhnout politického urovnání s „umírněnými“ povstalci ve středně vysokém postavení. To vše bude vyžadovat výkon lídra, který překoná institucionální hranice, což dokáže zajistit jedině OSN a jedinec s pevnou vůlí. Volba nového vyslance OSN by se měla ukázat jako účinnější způsob koordinace mezinárodních pomocníků Afghánistánu.
Die Mission benötigt eine Truppenverstärkung um 10 Prozent, mehr Ausbilder in den Bereichen Militär und Polizei und mehr militärisches Gerät, einschließlich Helikopter. Außerdem sollte die Kommission die Finanzmittel erhöhen und über lokale Regierungen und regionale Wiederaufbauteams mehr Geld zur Verfügung stellen. Im Gegenzug dafür sollten die USA eine Änderung der Strategie von reinen Kampfoperationen zu Sicherheitseinsätzen akzeptieren. Eine derartige Strategie bedeutet, die Aufmerksamkeit vermehrt auf die afghanische Bevölkerung zu richten und die Sicherheitspräsenz der NATO schrittweise über die Ballungsräume hinaus zu erweitern sowie eng mit staatlichen und lokalen Behörden zusammenzuarbeiten. Diese neue Strategie würde eine weitere Stärkung erfahren, wenn die internationale Gemeinschaft ihrer gegenwärtigen Anti-Drogenpolitik abschwört – und auch die Ausrottung des Mohns vom Flugzeug aus beendet – sowie Karsai hilft, eine politische Einigung mit „gemäßigten“ Aufständischen herbeizuführen. Dazu bedarf es einer Führung über institutionelle Grenzen hinweg, die nur die Vereinten Nationen und eine willensstarke Person sicherstellen können. Die Ernennung eines neuen UNO-Sondergesandten sollte sich als effiziente Möglichkeit erweisen, Afghanistans internationale Helfer besser zu koordinieren.