Thomas Jefferson pokládal projekt Erijského kanálu za šílenství, avšak jeho náklady – vyjádřeno v dnešních penězích asi 100 miliard dolarů – se relativně rychle navrátily. Žádný ekonom disponující věrohodnými odhady diskontních sazeb a očekávaných výnosů by nepodpořil projekt opery v Sydney ani kterékoliv z ikonických městských budov, které dnes zdobí řadu měst po celém světě; utilitární betonové kostky by byly mnohem efektivnější. Problémem je odlišit potenciálně ikonické projekty od běžnějších „bílých slonů“, u nichž náklady na provoz a údržbu neodpovídají jejich hodnotě. A výstavba často nakonec stojí mnohem více, než se očekávalo. Podle experta na megaprojekty Benta Flyvbjerga mívají „překročené rozpočty, překročené termíny, překročené úplně všechno“; Flyvberg ukazuje, že k přečerpání rozpočtu dochází u devíti z deseti takových projektů – často je to o 50% nebo i více oproti původnímu odhadu. Problémy s hodnocením velkých nebo (potenciálně) ikonických investičních projektů pramení částečně z toho, že standardní analýza nákladů a výnosů nefunguje u projektů, které díky stimulaci obchodu pravděpodobně významně změní tempo růstu ekonomiky, jak tomu bylo v případě Erijského kanálu.
Thomas Jefferson dachte, dass das Erie-Kanal-Projekt Wahnsinn sei, doch seine Kosten – rund 100 Milliarden Dollar in heutigem Geld – waren relativ rasch wieder hereingeholt. Kein Ökonom hätte auf der Grundlage plausibler Schätzungen der Abzinsungssätze und des erwarteten Nutzens den Bau des Opernhauses von Sydney oder irgendeines der ikonischen kommunalen Bauwerke unterstützt, die heute viele Städte auf der ganzen Welt verschönern; utilitaristische Betonquader wären deutlich effizienter gewesen. Die Herausforderung besteht darin, potenziell ikonische Projekte von jenen häufigeren weißen Elefanten zu unterscheiden, deren Betriebs- und Wartungskosten nicht mit ihrem Nutzwert im Einklang stehen. Bent Flyvbjerg, ein Experte für Großprojekte, beklagt, dass diese ständig über den vorgesehenen Projektlaufzeiten und Budgetansätzen liegen. Er hat gezeigt, dass neun von zehn derartigen Projekten die vorgesehenen Kosten übersteigen, und zwar häufig um 50% oder mehr des ursprünglichen Kostenvoranschlags. Ein Teil der Herausforderung bei der Bewertung wichtiger oder (potenziell) ikonischer Investitionsprojekte ist, dass die normale Kosten-Nutzen-Analyse bei Projekten, die (wie der Erie-Kanal) die Wachstumsrate einer Volkswirtschaft durch Stimulierung des Handels beträchtlich ändern können, nicht funktioniert.