Věděl jsem, že nejsem sám. My jako společnost jíme dvakrát více masa než jsme jedli v 50. letech. To znamená, že to, co kdysi bylo speciálním, okrajovým pamlskem, je nyní tím hlavním jídlem, stále více pravidelným. Tedy, kterýkoli z těchto argumentů by měl být dostatečným pro to stát se vegetariánem. A stejně jsem dělal to č, č, č, a bodal do starého dobrého stejku. Tak proč jsem nic nedělal?
Ich wusste auch, dass ich nicht allein bin. In unserer Gesellschaft essen wir doppelt so viel Fleisch wie in den 50ern. Was also früher der besondere kleine Genuss war, ist jetzt die Regel und sehr viel normaler. Jeder dieser Aspekte sollte also wirklich ausgereicht haben, um Vegetarier zu werden. Und doch konnte ich es nicht lassen - ts, ts, ts - und haute mir ein gutes altes Steak rein. Warum also zögerte ich?