A všichni přicházejí s velice podobným seznamem. A do mi dává velkou naději, v tom, že opravdu věřím, že existuje cesta vpřed, můžeme tak začít přemýšlet o prioritách. A říct tak, co je ve světě důležité? Samozřejmě, v ideálním světě, bychom rádi udělali všechno. Ale pokud to neuděláme, můžeme začít přemýšlet, kde začít. Vidím Kodaňský konsensus jako postup. Pořádali jsme ho v r. 2004. a hodláme oslovit mnohem více lidí a poskytnout mnohem lepší informace v letech 2008 a 2012.
Sie kamen alle mit fast derselben Liste heraus. Und das gibt mir große Hoffnung, wirklich, zu sagen, dass ich glaube dass es einen Weg vor uns gibt, der uns dazu bringt über die Prioritäten nachzudenken. Und was ist die wirklich wichtige Sache in der Welt? Natürlich, in einer idealen Welt, nochmal, würden wir gerne alles tun. Aber wenn wir das nicht tun, können wir dann anfangen darüber nachzudenken, wo wir anfangen sollten? Ich sehe den Kopenhagener Konsens als einen Prozess. Wir haben das 2004 gemacht, und wir hoffen viele weitere Leute anzusammeln, um 2008 und 2012 viel bessere Informationen zu bekommen.