Boris Jelcin v roce 1990 začínal jako odvážný demokrat, leč skončil jako zkorumpovaný opilecký kašpar; Putin zase zkraje sliboval, že do chaosu po Jelcinově odchodu vnese právo a pořádek. Volba moskevského primátora je tedy okamžikem pravdy pro Navalného, pro přední podnikatele investující do jeho kampaně, pro všechny Moskvany a snad i pro Rusko jako celek. Tak jako v dobách děkabristů může samolibou vládní mocí trpět kdokoli, bez ohledu na politické přesvědčení. Strach a nezájem jsou ještě nebezpečnější než zaujmout stanovisko. Otázka ale zůstává: dokáže Navalnyj a jeho stoupenci po 8. září změnit ruskou politickou kulturu strachu, anebo měl de Maistre přece jen pravdu?
Boris Jelzin begann in den 1990er Jahren als couragierter Demokrat, nur um als korrupter trunksüchtiger Hanswurst zu enden, während Putin ursprünglich gelobte, Recht und Ordnung in das von Jelzin hinterlassene Chaos zu bringen. Die Moskauer Bürgermeisterwahlen markieren daher den Moment der Wahrheit für Nawalny, die in ihn investierenden Unternehmer, alle Moskowiter und vielleicht für Russland insgesamt. Ebenso wie während der Zeit der Dekabristen, kann in Russland jeder, ungeachtet seiner politischen Ansichten, unter anmaßender Regierungsmacht leiden. Angst und Apathie sind zu einem höheren Risiko geworden als die Vertretung eines Standpunkts. Doch eine Frage bleibt: Können Nawalny und seine Unterstützer am 8. September Russlands politische Kultur der Angst verändern oder hatte de Maistre am Ende doch recht?