Kdyby se tyto země přidaly k tvrdému jádru evropské integrace, zatímco jiné - zejména Polsko - by se rozhodly zůstat vně, vytvořila by se mezi nimi dělicí čára, která by visegrádskou spolupráci pohřbila. Bez ohledu na to, co se stane, se celá Evropa potřebuje oprostit od klišé o „staré" versus „nové" Evropě. Polsko možná zjistí, že má stejné bezpečnostní i jiné zájmy jako některé státy podobné velikosti v současné EU. Tři pobaltské země pak budou s největší pravděpodobností spolupracovat se skandinávskými státy těsněji než s ostatními novými členy. Kromě toho je čas se začít zamýšlet nad novým způsobem uspořádání střední Evropy. Pro Českou republiku, Maďarsko a Slovensko nemusí být těsná spolupráce s Polskem nejlepší cestou, jak v EU chránit své zájmy, neboť jejich zájmy nemusí být totožné se zájmy velkého sebevědomého Polska.
Falls diese Länder sich den Kernbefürwortern der europäischen Integration anschlössen, während andere, insbesondere Polen, sich dafür entschieden, sich dieser Politik zu verweigern, so würde dies eine Trennungslinie zwischen ihnen schaffen, die der Visegrád-Kooperation den Todesstoß versetzen würde. Unabhängig davon, was geschieht, muss Europa als Ganzes Clichés über ein Gegeneinander zwischen „altem" und „neuem" Europa überwinden. Polen könnte feststellen, dass es Sicherheits- und andere Interessen mit einigen Ländern ähnlicher Größe innerhalb der gegenwärtigen EU teilt. Die drei baltischen Staaten werden mit größter Wahrscheinlichkeit enger mit den skandinavischen Ländern als mit den übrigen Neumitgliedern kooperieren. Es ist also an der Zeit, über einen neuen Weg der Organisation Mitteleuropas nachzudenken. Für die Tschechische Republik, Ungarn und die Slowakei ist eine enge Zusammenarbeit mit Polen möglicherweise nicht der beste Weg, um ihre Interessen innerhalb der EU zu schützen, da diese Interessen und die Interessen eines größeren, selbstbewussten Polens möglicherweise nicht identisch sein werden.