Jinak by mohly být v ohrožení vyhlídky na účinnou mezinárodní dohodu na pařížské Konferenci OSN o změně klimatu v listopadu a prosinci. Naštěstí se objevují povzbudivé signály, že závazek bude splněn. Je však zapotřebí rozsáhlejších finančních toků, zejména ze soukromého sektoru. Podle OECD a Iniciativy pro klimatickou politiku vyspělé země dohromady uvolnily 52,2 miliard dolarů v roce 2013 a 61,8 miliard v roce 2014 na pomoc chudým zemím se snižováním emisí skleníkových plynů a vytvářením odolnosti vůči důsledkům změny klimaty, jimž už nelze předejít. Ačkoliv je důležité mít na paměti, že tento údaj je jen odhad, představuje přece jen předběžný, leč věrohodný indikátor klimatického financování, založený na informacích předložených vyspělými zeměmi.
Anderenfalls ist die Aussicht in Gefahr, bei der Klimakonferenz der Vereinten Nationen in Paris im November und Dezember ein wirksames internationales Abkommen zu erzielen. Glücklicherweise gibt es ermutigende Anzeichen, dass das Versprechen erfüllt wird. Vor allem aus dem privaten Sektor ist allerdings umfangreichere finanzielle Unterstützung erforderlich. Angaben der OECD und der Climate Policy Initiative zufolge, haben die Industriestaaten in den Jahren 2013 und 2014 52,2 Milliarden US-Dollar beziehungsweise 61,8 Milliarden US-Dollar mobilisiert, um arme Länder bei der Verringerung von Treibhausgasemissionen und beim Aufbau der Widerstandsfähigkeit gegen die Folgen des Klimawandels zu unterstützen, die sich nicht mehr vermeiden lassen. Es ist zwar wichtig zu beachten, dass es sich bei diesen Zahlen lediglich um eine Schätzung handelt, sie stellen aber dennoch einen vorläufigen und glaubwürdigen Indikator für die Klimafinanzierung dar, basierend auf Informationen, die von den Industrieländern übermittelt wurden.