Ze širší a hlubší evropské integrace teď největší zisk plyne menším státům EU. Mají-li velké státy získat podobné výhody a mají-li si jejich politici znovu vydobýt úctu voličů, jejich vlády budou muset přijmout logiku malých států a vzdát se minulého velmocenského přetvařování. V Afghánistánu je na řadě EU Čas na dosažení úspěchu v Afghánistánu se krátí. Summit NATO v Rize, který proběhne 28. a 29. listopadu, může být poslední příležitostí tuto zemi vytlačit zpět od okraje propasti. NATO v říjnu převzalo zodpovědnost za zajišťování bezpečnosti v celém Afghánistánu. Ačkoliv 8000 z celkem dvaceti tisíc amerických vojáků v Afghánistánu působí nezávisle, zbytek se připojil k nejambicióznějšímu vojenskému podniku v dějinách NATO, totiž k Mezinárodním silám bezpečnostní pomoci (ISAF).
Es sind nun die kleineren Länder der EU, die am meisten von einer breiteren und vertieften europäischen Integration profitieren. Falls die großen Staaten in ähnlicher Weise profitieren und ihre Politiker sich den Respekt ihrer Bürger zurückerwerben wollen, dann müssen ihre Regierungen die Logik der kleinen Staaten akzeptieren und das Großmachtgehabe der Vergangenheit aufgeben. In Afghanistan ist jetzt die EU gefordert Die Zeit wird knapp, wenn man in Afghanistan Erfolg haben will. Der NATO-Gipfel in Riga am 28./29. November könnte die letzte Chance sein, das Land vor dem Abgrund zu bewahren. Im Oktober hat die NATO die Verantwortung für die Sicherheit in ganz Afghanistan übernommen. Während ungefähr 8.000 der insgesamt 20.000 US-amerikanischen Einsatzkräfte unabhängig operieren, hat sich der Rest dem wohl ehrgeizigsten Militärprojekt in der Geschichte der NATO angeschlossen, nämlich der International Security Assistance Force (ISAF).