Nesmíme si dělat iluze o tom, že je tato situace stabilní. Musíme pochopit, že vyloučení jistých skupin obyvatel je špatné pro naši ekonomiku a blahobyt národa, poněvadž 40 procent společnosti není schopno participovat v tržní ekonomice, kterou budujeme. Tento fakt si dobře uvědomují v zahraničních firmách, které v Polsku investují; šéfové těchto společností vědí, že zdaleka ne všech čtyřicet milionů Poláků si může dovolit auto, televizor nebo mobilní telefon. Masové vyloučení ze společnosti má rovněž svou politickou stránku. Dnes se sice už neobáváme primitivního populismu nebo rolnických protestů; měli bychom se nicméně začít bát o budoucnost polské demokracie, vlastně o budoucnost všech postkomunistických demokracií. Neboť v každé demokracii mají i vyloučení svá určitá nezcizitelná práva, včetně práva hlasovacího. Jak dokazuje většina sociologických průzkumů, vyloučení volí zhruba ve stejné míře jako ostatní dospělí. Kohože volí?
Wir dürfen uns nicht vormachen, dass diese Situation stabil ist. Wir müssen verstehen, dass der Ausschluss schlecht für unsere Wirtschaft und für das nationale Wohlergehen ist, da 40% der Gesellschaft nicht an der Marktwirtschaft teilnehmen können, die wir aufbauen. Diese Tatsache ist denn Geschäftsräten ausländischer Unternehmen bekannt, die in Polen investieren. Diese ausländischen Chefs erkennen, dass es nirgendwo die beinahe 40 Millionen Polen gibt, die in der Lage sind, ihre Autos, Fernsehgeräte und Handys zu kaufen. Der Ausschluss der Massen hat auch seine politische Seite. Heute fürchten wir keinen primitiven Populismus oder Bauernproteste; wir sollten allerdings um die Zukunft der polnischen Demokratie fürchten, tatsächlich um alle postkommunistischen Demokratien, da die Ausgeschlossenen in jeder Demokratie bestimmte unveräußerliche Rechte behalten, einschließlich des Wahlrechts. Die Ausgeschlossenen – das zeigen die meisten soziologischen Forschungen – wählen mit etwa derselben Häufigkeit wie andere Erwachsene. Für wen stimmen sie?