Dnes se méně než dvě procenta světové spotřeby energie získávají z pokročilých, obnovitelných zdrojů, jakou jsou solární, větrné a biopaliva, méně než dvě procenta, a důvod je čistě ekonomický. Uhlí a zemní plyn jsou levnější než solární a větrné energie, a ropa je levnější než biopaliva. Chceme alternativní zdroje energie, které by mohly soupeřit cenou. Žádný takový ale neexistuje. V současnosti technici, manažeři a ekonomové společně souhlasí v tom, že by národní zákony a mezinárodní smlouvy měly pobízet ve vývoji alternativních energií: především v zásadním navýšení výzkumu a vývoje na poli energetiky a měl by se zavést nějaký druh poplatku za spaliny. Ale v současném politickém klimatu neexistuje žádná naděje, že bychom spatřili nějakou americkou energetickou politiku či mezinárodní smlouvy, které by reflektovaly tento konsensus.
Heute kommen weniger als zwei Prozent des Energieverbrauchs der Erde von fortgeschrittenen, erneuerbaren Quellen, wie Solarenergie, Wind und Biokraftstoff, weniger als zwei Prozent, und der Grund dafür ist rein wirtschaftlich. Kohle und Erdgas sind günstiger als Solarenergie und Wind und Erdöl ist billiger als Biokraftstoff. Wir alle wollen alternative Energiequellen, die preislich mithalten können. Aber es existieren keine. Nun ist es so, dass Entwickler, Unternehmensführer und Wirtschaftswissenschaftler im Prinzip alle der gleichen Meinung darüber sind, welche nationalen Praktiken und internationalen Abkommen die Entwicklung von alternativen Energien vorantreiben würden: Hauptsächlich ein erheblicher Zuwachs in der Forschung und Entwicklung von Energietechnologien und ein erhöhter Preis für Kohlenstoff. Aber in dem derzeitigen politischen Klima gibt es keine Hoffnung, dass die Energiepolitik der USA oder die internationalen Abkommen diese Meinungen aufnehmen und wiedergeben werden.