V průběhu nejzávažnější finanční krize v živé paměti se ECB uchýlila k nepřesvědčivému blufování, protože má problém s inflačními očekáváními. Za současnou tíseň ECB jsou zodpovědné dřívější chybné kroky v politice banky. První chybou bylo otálení ECB se zpřísňováním měnové politiky ještě dlouho poté, co už bylo zjevné, že úrokové sazby jsou příliš dlouho (od června 2003 do prosince 2005) drženy příliš nízko (na 2%). Jestřábové v ECB si uvědomovali, jaká rizika abnormálně nízké úrokové sazby centrální bance, jejímž primárním cílem je cenová stabilita, přinášejí, a toužebně si přáli začít sazby zvyšovat dřív. Vedení ale bylo příliš nesmělé.
Mitten in der gravierendsten Finanzkrise der letzten Jahre greift die EZB zu einem wenig überzeugenden Bluff, weil sie ein Problem mit den Inflationserwartungen hat. Vorausgegangene Fehlentscheidungen sind für das aktuelle Dilemma der EZB verantwortlich. Die erste Fehlentscheidung war das Zögern der EZB, ihre Geldpolitik zu straffen, obwohl seit langem klar war, dass die Zinssätze zu lange (von Juni 2003 bis Dezember 2005) zu niedrig (bei 2 %) gehalten worden waren. Die Falken der EZB kennen die Gefahren ungewöhnlich niedriger Zinssätze für eine Zentralbank, deren Hauptziel die Preisstabilität ist, und waren daher erpicht darauf, die Zinssätze früher zu erhöhen. Doch war die Führungsetage zu zaghaft.