Ve všech ukazatelích zaostáváme“. O rok později sdělil ministr zahraničí Eduard Ševardnadze svým představitelům: „Vy a já reprezentujeme velkou zemi, která v posledních 15 letech stále více ztrácí své postavení jednoho z předních průmyslově rozvinutých států.“ Při zpětném ohlédnutí je překvapivé, jak šíleně nepřesné bylo západní hodnocení sovětské moci. Koncem 70. let tvrdil „Výbor pro přítomné nebezpečí“, že sovětská moc překonává moc USA, a volby ve Spojených státech v roce 1980 tyto obavy reflektovaly. Přesto se v roce 1991 Sovětský svaz rozpadl. Po zhroucení Sovětského svazu se Rusko značně zmenšilo teritoriálně (na 76% rozlohy SSSR), demograficky (na 50% populace SSSR), ekonomicky (na 45% výkonu SSSR) i co do vojenského personálu (na 33% ozbrojených sil SSSR). Navíc se prakticky rozplynula měkká síla komunistické ideologie.
Wir liegen bei allen Indices zurück.“ Ein Jahr später erklärte Außenminister Eduard Schewardnadse seinen Funktionären: „Sie und ich repräsentieren ein großes Land, das seine Position als eine der führenden industriell entwickelten Nationen in den letzten 15 Jahren immer stärker eingebüßt hat.“ Was im Nachhinein verwundert, ist, wie enorm ungenau die westlichen Einschätzungen sowjetischer Macht waren. Ende der 1970er Jahre argumentierte ein so genanntes Committee on the Present Danger, die Sowjetmacht sei dabei, jene der USA zu übertreffen – eine Befürchtung, die sich auch in den US-Wahlen von 1980 widerspiegelte. Doch im Jahre 1991 brach die Sowjetunion zusammen. Mit dem Ende der Sowjetunion schrumpfte Russland erheblich – territorial (auf 76% der UdSSR), demografisch (auf 50% der Bevölkerung der UdSSR), wirtschaftlich (auf 45% des Produktionsausstoßes der UdSSR) und in Bezug auf das militärische Personal (auf 33% der Streitkräfte der UdSSR). Zudem hatte die kommunistische Ideologie praktisch jede Attraktivität eingebüßt.