To, že vedoucí představitelé státu ignorují zákon, který jim nevyhovuje, vyvolává v Rusku nepříjemné vzpomínky, zatímco rozhodující vliv vlády nad médii připravuje veřejnost o jakýkoli vliv na dění ve státě, což je nadmíru lehkovážné. Třetím článkem Putinova řádu je propojení na novou ruskou oligarchii, jíž rovněž dali život jeho rádcové. Pokud jde o ekonomiku, Putin je nepopsaný list, který jeho družina (tj. klany Berezovského a Čubajse) ráda popíše. Cena takového kroku bude ovšem mnohem vyšší, než krach ze srpna roku 1998, který byl následkem politiky stejných lidí. Důsledky této krize názorně předvedly, že i tak nevyvinutá demokracie, jako je Rusko, je dost silná na to, aby sesadila ekonomicky nezpůsobilou vládu. Další privatizace přirozených monopolů, jež by byla pouze další příležitostí pro zločineckou a zkorumpovanou elitu k naplnění svých kapes, by si zřejmě vyžádala zašlapání i těch posledních pozůstatků demokracie, jež existovaly za Jelcina. Tak by se Rusko dostalo na cestu jakési “liberální diktatury”. Konečně posledním pilířem Putinovy mocenské bašty je jeho vliv nad Dumou. Tato moc je zdánlivě demokratická, neboť strany tzv. “kremelského bloku” drží v parlamentu většinu hlasů.
Die Bereitschaft, geltendes Recht zu ignorieren, wenn es nicht wie gewünscht eingestetzt werden kann, läßt schlechte Erinnerungen wieder aufleben. Denn wenn die Regierung die Medien kontrolliert, wird die Öffentlichkeit vom Einfluß auf den Staat abgehalten, der dadurch noch korrupter wird. Das dritte Element in Putin's Ordnung ist die Verbindung zur neuen russischen Oligarchie, die ebenfalls von seinen Allierten gestützt wird. Wenn es um die Wirtschaft geht, ist Putin ein weißes Blatt Papier, auf dem seine Partner - die Cliquen Berezovsky's und Chubais' - schreiben werden. Der Preis dafür wird vielleicht jedoch sogar höher sein als der Einbruch im August 1998, der aus der von exakt denselben Leuten verfolgten Politik resultierte. Die Folgen dieser Krise haben gezeigt, daß sogar eine so unterentwickelte Demokratie wie Rußland fähig ist, eine ökonomisch inkompetente Regierung außer Kraft zu setzen. Die Fortsetzung der Privatisierung der natürlichen Monopole, die einer kriminellen und korrupten Elite eine erneute Chance geben könnten, das eigene Portemonaie zu füllen, würde deshalb die Vernichtung aller Spuren von Demokratie, die unter Jeltsin existiert haben, erfordern und Rußland so auf den Weg zu einer "liberalen Diktatur" bringen. Die vierte Säule des Putin'schen Machtapparates besteht schließlich in seiner Kontrolle über die Duma. Diese Kontrolle ist scheinbar demokratisch, denn der "Kreml-Block" seiner Parteien besaß die Mehrheit der Stimmen.