Realita je taková, že pokud nevyvineme společné úsilí, pak bude rozvrstvení vzdělávacích – a tím i ekonomických – příležitostí v nadcházejících letech stále nerovnoměrnější. Skutečná dělicí čára však nevede mezi lidmi se vzděláním a bez něj; vede mezi těmi, kdo přístup ke vzdělání mají, a těmi, kdo ho chtějí mít. Tito dlouho zanedbávaní lidé budou vyvíjet tlak na vlády a mezinárodní organizace tak dlouho, až začne být respektováno základní právo na vzdělání pro každého člověka.
Wenn keine gemeinsamen Anstrengungen unternommen werden, werden die Ausbildungschancen – und damit die wirtschaftlichen Möglichkeiten – in den kommenden Jahren in Wirklichkeit immer ungleicher verteilt sein. Aber die tatsächliche Kluft besteht nicht zwischen ausgebildeten und nicht ausgebildeten Menschen, sondern zwischen denjenigen, die Zugang zu Ausbildung haben, und denen, die dies gern hätten. Diese lang vernachlässigen Menschen werden auf Regierungen und internationale Organisationen so lange Druck ausüben, bis das grundlegende Recht auf eine Schulausbildung für alle respektiert wird.