Jsou všechny mé děti doma? A když jsme se věrně starali a dělili, cítili jsme, že má svět šanci na spravedlnost a mír. Kolem našeho stolu to ale vždy nebylo jen úžasné. Musím vám říct o momentu, kdy jsme to takhle hezky nezvládli. Byly právě Vánoce, a pro naši rodinu to bylo nádherné ráno. Vánoční ráno, kdy jsme rozbalovali své dárky, modlili se spolu, a potom šli společně k našemu starému klavíru, kde jsme zpívali koledy. Byla to velmi osobní chvilka. Mohli jsme jít ke stromečku, vzít si své dárky, zazpívat si, a pak jít ke snídani, aniž bychom se předtím museli mýt nebo převlékat; ale tatínek to všechno zkazil.
"Sind alle Kinder da?" Und wenn wir brav im Sich-Sorgen und Teilen gewesen waren, hatten wir das Gefühl, dass Gerechtigkeit und Frieden eine Chance auf der Welt hatten. An diesem Tisch war es nicht immer wunderschön. Hier ist eine Situation, an der wir aus der Rolle fielen. Es war der Weihnachtsmorgen und in unserer Familie - oh, was für ein Morgen. Der Weihnachtsmorgen, wo wir unsere Geschenke öffnen, besondere Gebete sprechen, und uns ums alte Klavier versammeln und Weihnachtslieder singen. Es war ein sehr intimer Moment. Man konnte zum Baum gehen, sich die Geschenke abholen und zum Singen vorbereiten, und sich dann fürs Frühstück vorbereiten ohne ins Bad zu gehen oder sich anzuziehen, aber Papa verdarb es.