Více než 95 procent těchto dětí má žijící rodiče, a společnost viní tyto rodiče za to, že opustili své děti, ale výzkumy ukazují, že většina rodičů chce své děti, a že hlavními faktory cesty do ústavů je chudoba, nezpůsobilost a národnostní přísušnost. V mnoha zemích stále neexistují integrované školy, a tak i děti s hodně mírnou vadou jsou posílány do místní speciální školy ve věku šesti nebo sedmi let. Ústav může být vzdálen stovky mil od domova. Pokud je rodina chudá, jsou pro ni návštěvy obtížné, a postupně se vztahy rozpadají.
Tatsächlich haben mehr als 95 Prozent dieser Kinder lebende Eltern und Gesellschaften neigen dazu, den Eltern die Schuld zu geben, weil sie ihre Kinder verlassen haben, aber Untersuchungen zeigen, dass die meisten Eltern ihre Kinder wollen und dass die eigentlichen Treiber hinter der Heimeinweisung Armut, Behinderung und ethnische Zugehörigkeit sind. Viele Länder haben keine inklusiven Schulen, daher werden sogar Kinder mit leichten Behinderungen in Sonderschulinternaten untergebracht, im Alter von sechs oder sieben. Die Einrichtung kann hunderte von Kilometern von zu Hause weg sein. Wenn die Familie arm ist, sind Besuche schwierig und allmählich geht die Beziehung kaputt.