Korupce a neschopnost bohužel není jen odkazem komunismu. Podle policejních zpráv z předrevolučního Ruska jen tři z třiatřiceti gubernátorů nebrali úplatky. Sovětští straničtí šéfové v regionech jednoduše navázali na tradici hrabivosti a nenasytnosti. I v jiném ohledu je naše současná situace namnoze podobná předleninské době. Přečtěte si paměti carského premiéra Sergeje Witteho a paradoxně zjistíte, že liberálně progresivní byrokrat byl již tehdy – podobně jako jsou dnes někteří v úzkém kruhu úředníků kolem Jelcina – osamělým pilířem reforem. S trochou štěstí se podaří uskutečnit několik kroků kupředu. Pokud štěstí nepřeje, dojde k reakčnímu ústupu.
Bürokratische Korruption und Unfähigkeit ist trotz alledem aber nicht nur ein Erbe des Kommunismus. Auch vor der Revolution 1917 liessen sich nur drei von 33 Gouverneuren in Russland nicht bestechen, wie die Polizei damals meldete. Die regionalen Chefs der sowjetischen Partei setzten die Tradition der Geld- und Machtgier einfach fort. Auch in anderem Zusammenhang ähneln unsere aktuellen Lebensbedingungen denen der Zeit vor Lenins Revolution. Liest man die Memoiren des Premierministers vom Zaren, Sergei Witte, versteht man, dass paradoxerweise ein liberal fortschrittlicher Bürokrat die einzige Säule der Reform war, gerade so wie heute nur einige wenige Offizielle in Kreis um Jeltsin diese Rolle spielen. Mit viel Glück können nun einige Schritte forwärts gemacht werden. Ohne Glück jedoch wird ein reaktionärer Rückschlag folgen.