Vychází se z toho, že co platí pro člověka, platí i pro laboratorní myš. Což je nakonec většinou i pravda. Je ale možné, že s modelovými systémy zacházíme příliš daleko. A já si myslím, že jsme přijali chování samců, jakéhokoli druhu, za náš modelový systém. Jako normu. Jako způsob, jakým se věci mají dít. A samičky bereme jako takovou alternativu, něco zvláštního, na co se zaměříme až tehdy, máme-li prostudované základy. Zpátky k hmyzu.
Der Gedanke dahinter ist: Wenn es auf eine Person zutrifft, trifft es auch auf die weiße Ratte zu. Und im Allgemeinen ist dies auch der Fall. Aber man kann das Konzept des Modellsystems auch zu weit treiben. Es scheint, als ob Männchen, ganz gleich bei welcher Spezies, das Modellsystem wären. Die Norm. So wie es sich gehört. Und Weibchen sind eine Art Variante -- etwas, das man extra studiert, nachdem man die Grundlagen gelernt hat. Im diesen Sinne, zurück zu den Insekten.