Dodala, že výrobci plochých výrobků a výrobci dlouhých výrobků nejsou totožní a že posledně uvedení jsou početnější než ti první. Z těchto bodů odůvodnění vyplývá, že na rozdíl od toho, co tvrdí AGST, orgány Společenství v souladu s požadavkem základního nařízení ponechat stranou jakoukoli újmu pramenící z jiných příčin než subvencovaných dovozů zkoumaly, zda údaje předložené výrobním odvětvím Společenství v rámci protisubvenčního řízení mohly být ovlivněny skutečností, že výrobci plochých výrobků uplatňovali ve vzájemné shodě systém příplatku za legování. AGST na podporu svých argumentů uvádí, že body 209 až 216 odůvodnění prozatímního nařízení, v nichž Komise odmítla námitku indických výrobců týkající se exi -stence kartelové dohody o příplatku za legování, plně odpovídají bodům 43, 46 a 47 odůvodnění nařízení č. 2450/98, u nichž Soud ve výše uvedením rozsudku Mukand a další v. Rada shledal, že jsou postiženy vadami spočívajícími ve zjevně nesprávném posouzení. V tomto ohledu ze spisu vyplývá, že nařízení č. 1599/1999 a č. Krom toho není zpochybňováno, že příplatek za legování uplatňovaný na dráty z nerezavějící oceli byl stanoven výrobci ocelových tyčí a prutů stejným způsobem tak, že příplatek za legování uplatňovaný na ploché ocelové výrobky byl vynásoben koeficientem 1,35. Vyvstává tedy otázka, zda protisoutěžní jednání výrobců plochých ocelových výrobků související s jednotným dodržováním dohody o příplatku za legování bylo v odvětví drátů z nerezavějící oceli známou příčinou ve smyslu čl. 8 odst.
Außerdem würden Flacherzeugnisse und Langerzeugnisse nicht von denselben Unternehmen hergestellt, und es gebe mehr Hersteller von Langerzeugnissen als von Flacherzeugnissen. Aus diesen Erwägungen geht hervor, dass die Gemeinschaftsorgane entgegen dem Vorbringen von AGST getreu der Vorgabe der Grundverordnung, jede auf andere Faktoren als subventionierte Einfuhren zurückgehende Schädigung außer Betracht zu lassen, geprüft haben, ob die Angaben des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft im Rahmen des Antisubventionsverfahrens dadurch hatten beeinflusst werden können, dass die Hersteller von Flacherzeugnissen das Legierungszuschlagssystem abgestimmt anwenden. AGST stützt ihre Argumentation auf die Feststellung, dass die Erwägungsgründe 209 bis 216 der vorläufigen Verordnung, mit denen die Kommission die Einwände der indischen Hersteller zum Vorhandensein eines Legierungszuschlagskartells zurückgewiesen habe, insgesamt den Erwägungsgründen 43, 46 und 47 der Verordnung Nr. 2450/98 entsprächen, zu denen das Gericht im Urteil Mukand u. a./Rat erklärt habe, dass sie offenkundige Beurteilungsfehler enthielten. Hierzu ergibt sich aus der Akte, dass sich die Verordnungen Nrn. Im Übrigen wird nicht bestritten, dass der auf Drähte aus nichtrostendem Stahl angewandte Legierungszuschlag von den Herstellern von Stabstahl in gleicher Weise durch Multiplikation des auf Flacherzeugnisse aus Stahl angewandten Legierungszuschlags mit dem Faktor 1,35 festgesetzt worden war. Somit stellt sich die Frage, ob das wettbewerbswidrige Verhalten der Hersteller von Flacherzeugnissen aus Stahl in Verbindung mit der einheitlichen Anwendung des Legierungszuschlagskartells für den Bereich der Drähte aus nichtrostendem Stahl einen bekannten Faktor im Sinne von Art. 8 Abs.