Nejznámějším zdrojem klimatických dat je NASA, která využívá satelitních údajů, modelů chemické disperze a meteorologických modelů ke sledování emisí a k prognózám pohybu znečišťujících látek. Americký Národní úřad pro oceán a atmosféru zase sleduje lesní požáry a smog (kromě řady dalších faktorů) a na základě těchto dat vydává předpovědi prostřednictvím svého Národního centra pro environmentální predikce. V Evropě existuje Atmosférická monitorovací služba Copernicus, která na základě sledování aerosolů, znečišťujících látek, GHG a hodnot UV-indexu generuje pětidenní předpovědi.
Die bekannteste Quelle für Klimadaten ist die NASA, die Satellitendaten, meteorologische Modelle und Modelle zur chemischen Verteilung dazu nutzt, Emissionsströme zu verfolgen und die Bewegung von Schadstoffen vorherzusagen. Auf ähnliche Weise verfolgt die Nationale Ozean- und Atmosphärenbehörde der USA nicht nur Waldbrände, Smog und andere Phänomene, sondern veröffentlicht über ihr Nationales Zentrum zur Umweltvorhersage auch Prognosen dazu. Und in Europa erstellt der Copernicus-Dienst zur Überwachung der Atmosphäre aufgrund seiner Verfolgung von Aerosolen, atmosphärischen Schadstoffen, Treibhausgasen und UV-Indexwerten fünftägige Vorhersagen.