Kontrast s otázkami míru a bezpečnosti bije do očí. Celé světové regiony, jako jsou Afrika nebo Latinská Amerika, jsou vyřazeny z jádra rozhodování. Vládnoucí orgán, který není reprezentativní, živí nejistotu a frustraci těch, na něž se vztahují jeho rozhodnutí, což podkopává legitimitu – a tím i efektivitu – jeho počínání. Největším rizikem, jemuž čelíme, je eroze důvěryhodnosti Rady bezpečnosti a spolu s ní i snižující se schopnost čelit těžkému ohrožení míru. Budou-li mezinárodní krize nakonec řešit koalice zemí na okraji Rady bezpečnosti a způsobem vysmívajícím se mezinárodnímu právu, pak na tom budeme tratit všichni. Ponaučení z nedávné minulosti jsou zřejmá. V jakémkoliv konfliktu jsou pro dosažení míru nepostradatelné účast a závazek sousedních zemí. Pouze rozšířená Rada bezpečnosti může umožnit efektivní řešení konfliktů po celém světě.
Der Kontrast zu den Angelegenheiten des Friedens und der Sicherheit ist augenfällig. Ganze Regionen der Welt wie Afrika und Lateinamerika sind vom inneren Kreis der Entscheidungsfindung ausgeschlossen. Ein Verband, der nicht repräsentativ ist, fördert die Unsicherheit und Frustration unter denjenigen, die von seinen Entscheidungen betroffen sind, was die Legitimität – und damit die Effektivität – seiner Handlungen unterminiert. Das größte Risiko dabei ist ein Nachlassen der Glaubwürdigkeit des Sicherheitsrats und damit dessen Möglichkeiten, ernste Bedrohungen des Friedens abzuwehren. Sollte neuen internationalen Krisen künftig dadurch begegnet werden, dass Koalitionen von Staaten außerhalb des Sicherheitsrates an internationalen Gesetzen vorbei handeln, werden wir alle verlieren. Die Lektionen der jüngsten Vergangenheit sind klar. In allen Konflikten sind die Beteiligung und das Engagement der benachbarten Ländern für den Friedensprozess unabdingbar. Effektive Konfliktbewältigung weltweit kann nur durch einen erweiterten Sicherheitsrat erfolgen.