Potřeba environmentálně šetrného hospodářství rovněž sílí v dnešní době finanční a hospodářské krize. Z intuitivního pohledu se může zdát, že poklesová tendence ekonomiky je pro životní prostředí příznivá: příjmy klesají nebo jen pomalu rostou, přístup k úvěrům umožňujícím nadměrné utrácení je obtížnější, a proto se méně vyrábí i spotřebovává, což snižuje zátěž životního prostředí. Stagnující ekonomiky však často nejsou schopny učinit investice nezbytné pro zajištění odpovědného environmentálního řízení, inovace jsou omezené a je kladen menší důraz na politiku v oblasti životního prostředí. Oproti tomu, když se ekonomika vrátí ke své předchozí růstové křivce (k čemuž obvykle dojde), má také tendenci vrátit se ke svému předchozímu modelu narušování přírodního kapitálu. Principy prevence a předběžné opatrnosti byly vloženy do Smlouvy o EU, aby pomohly vyrovnat se s dynamikou složitých přírodních systémů. Jejich širší použití při přechodu na environmentálně šetrné hospodářství bude podnětem pro inovace, které se vymaní z často monopolních a tradičních technologií, jež prokazatelně způsobují člověku i ekosystémům dlouhodobou újmu (26). Nápravu škody u zdroje lze maximalizovat prostřednictvím hlubší integrace napříč odvětvími a tato zásada může dále podporovat Jako uznání existence vzájemných vazeb se již objevují jednotnější politiky jdoucí napříč více zdroji tlaků na životní prostředí, které jsou zaměřeny na rozvoj nákladově efektivních řešení. To znamená zásadní rozdíl ve srovnání se situací před 15 až 20 lety a poskytuje precedens pro efektivnější spolupráci mezi odvětvovými zájmy a zájmy životního prostředí.
Auch aufgrund der aktuellen Finanz- und Wirtschaftskrise zeigt sich verstärkt die Notwendigkeit für eine umweltfreundliche Wirtschaft. Intuitiv könnte man eine rückläufige Konjunktur auch als positiv für die Umwelt einstufen. Denn das Einkommen sinkt bzw. steigt nur langsam, der Zugang zu Krediten und Verschuldung wurde erschwert – damit sind Produktion und Verbrauch rückläufig, was wiederum die Umweltbelastung reduziert. Allerdings können in einem stagnierenden Wirtschaftssystem oft nicht die notwendigen Investitionen getätigt werden, um ein verantwortungsvolles Umweltmanagement zu sichern. Neben einem Rückgang der Innovationskraft wird auch der Umweltpolitik ein geringeres Interesse entgegengebracht. Doch sobald die Wirtschaft zu ihrem früheren Wachstumskurszurückfindet(wiediesfürgewöhnlicheintritt),neigtsieauchdazu,an ihr einstiges Prinzip der Abschöpfung von natürlichen Ressourcen anzuknüpfen. In diesem Zusammenhang bleiben die fundamentalen umweltpolitischen Grundsätze der Vorsorge, Vorbeugung, Schadenbehebung an der Quelle sowie das Verursacherprinzip, kombiniert mit einer starken Wissensgrundlage, nach wie vor relevant; ihre Umsetzung muss in Zukunft ausgeweitet und konsequenter verwirklicht werden. Das Vorsorge- und Vorbeugungsprinzip wurde in den EU-Vertrag aufgenommen und soll zur Bewältigung der Dynamik komplexer natürlicher Systeme beitragen. Immer mehr kohärente politische Maßnahmen, die mehrfachen Umweltbelastungsursachen und Querverbindungen Rechnung tragen, finden bereits Anwendung, mit dem Ziel, kosteneffiziente Lösungen zu entwickeln. Die Zusammenhänge zwischen Klimaschutz, geringerer Abhängigkeit von fossilen