Zrychlil úsilí o vymýcení nejnebezpečnější odvěké metly lidstva, malárie, když jmenoval zvláštního poradce pro tuto nemoc a v rámci systému OSN navázal novátorská partnerství, která spojila soukromé podniky s nadacemi a nevládními organizacemi. Jeho snaha již napomohla ke snížení výskytu malárie. Panovým problémem je jeho ostýchavé chování, které ostře kontrastuje s jeho předchůdcem Kofim Annanem, mimořádným generálním tajemníkem, jenž ovládl dění svou elegancí, výřečností a hvězdnou mocí. Naproti tomu Pan není charismatický ani inspirativní řečník – ani jeho angličtina není tak dobrá jako Annanova. Svým způsobem je to však poutavý a zdvořilý muž, který zná současné kulturní ikony, a při několika veřejných příležitostech se dokonce uvolil ke zpěvu poťouchlých textů a veršů. Přesto je Pan Ki-mun někdy kritizován, že nedělá více, že dostatečně neposlouchá nebo že se příliš podvoluje státům „velké pětky“ v Radě bezpečnosti. Jedna z hlavních výtek zní, že se s ním těžko komunikuje.
Er hat Bemühungen gefördert, die gefährlichste uralte Geißel der Welt, Malaria, auszumerzen, indem er einen speziellen Berater für die Krankheit ernannte und innovative Partnerschaften innerhalb des UN-Systems schmiedete, die Privatindustrie, Stiftungen und Nichtregierungsorganisationen zusammengebracht haben. Seine Kampagne hat bereits dazu beigetragen, das Auftreten von Malaria zu verringern. Das Problem für Ban ist seine zaghafte Art, die im krassen Gegensatz zu der seines Vorgängers Kofi Annan steht, einem überlebensgroßen Generalsekretär, der die Szene durch sein Gespür, seine Redegewandtheit und seine Starqualitäten beherrschte. Ban ist dagegen weder charismatisch noch ein inspirierender Redner – sein Englisch ist auch nicht so gut wie das von Annan. Auf seine Art ist er jedoch ein einnehmender, höflicher Mann, der über zeitgenössische Kulturikonen auf dem Laufenden ist und bei öffentlichen Anlässen sogar zu Gesangseinlagen mit ironischen Texten und Versen neigt. Trotzdem wird Ban manchmal dafür kritisiert, nicht mehr zu tun, nicht genug zuzuhören oder sich zu sehr nach den fünf großen Ländern im Sicherheitsrat zu richten. Eine der Hauptbeschwerden ist, dass die Kommunikation mit ihm schwierig sein kann.