Software KeyCrime přitom vytváří individuální predikce, což snižuje prostor pro podjatost. Výsledky naznačují, že analýza návyků recidivistů více než zdvojnásobuje pravděpodobnost jejich zatčení. Zloději mají tendenci chovat se stále víceméně stejně: zaměřují se na konkrétní čtvrť nebo typ podniku, drží se určité denní doby. Člověk, který například vyloupil v devět hodin ráno klenotnictví, bude příště nejspíš operovat v totožné čtvrti, zhruba ve stejnou dobu a znovu proti klenotníkovi. A protože možností odpovídajících těmto predikcím je jen omezené množství, software vypíchne potenciální budoucí cíle a policie zorganizuje hlídky, které pachatele dopadnou. Ukázalo se, že mikropredikce založené na chování jednotlivých zločineckých skupin fungují při boji s loupežemi, a nyní se tedy rozšiřují na další typy sériové trestné činnosti, například na sexuální delikty a teroristické činy. Zda bude prediktivní policejní práce stejně úspěšně dostávat tyto zločince před soud, to teprve uvidíme, protože vzhledem k jejich menší interakci s oběťmi a menší dostupnosti záběrů z kamer může být složitější přiřazovat pachatele k jednotlivým incidentům. Rozšířenější využívání prediktivní policejní práce může vést zločince ke změně návyků, takže začnou být méně předvídatelní.
KeyCrime produziert Einzelprognosen, was die Gefahr einer Benachteiligung mindert. Die Ergebnisse zeigen, dass sich die Chance, Wiederholungstäter zu fassen, durch eine Analyse ihrer Gewohnheiten mehr als verdoppelt. Auch Diebe entwickeln im Laufe der Zeit Vorlieben. Sie schlagen am liebsten in bestimmten Vierteln und bei bestimmten Branchen zu und tun dies immer zur gleichen Tageszeit. So wird ein Täter, der schon einmal um neun Uhr morgens einen Juwelier überfallen hat, wahrscheinlich in derselben Gegend ungefähr zu gleichen Zeit wieder einen Juwelier ausrauben. Da diese Prognose nur auf einige wenige Orte zutreffen, gibt die Software potenzielle Ziele an, und die Polizei kann diese verstärkt überwachen und so den Dieb schnappen. Mikro-Prognosen auf der Grundlage der Verhaltensweisen bestimmter Verbrecherbanden funktionieren nachweislich bei der Aufklärung von Raubüberfällen und werden inzwischen auch auf Sexualdelikte, Terrorismus und andere Straftaten ausgedehnt. Es bleibt abzuwarten, ob die vorhersagende Polizeiarbeit auch bei diesen Delikten dabei helfen wird, Serientäter zur Rechenschaft zu ziehen. Wenn der Kontakt zu den Opfern kürzer ist und keine Bilder von Überwachungskameras zur Verfügung stehen, ist es womöglich schwerer, einen Zusammenhang zwischen einzelnen Tätern und Straftaten herzustellen. Und wenn Kriminalitätsprognosen Schule machen, ändern Kriminelle vielleicht sogar ihre Gewohnheiten und werden weniger vorhersagbar.