PZI ve vyspělých zemích (a rostoucí měrou na nově vznikajících trzích) se často uskutečňují ve formě přeshraničních fúzí a akvizic. Odpor vůči takovým fúzím a akvizicím je čím dál častější, jestliže se dotýká domácích firem, jež politici považují za „národní stříbro“ nebo za podniky významné pro národní bezpečnost, hospodářský rozvoj či kulturní identitu. Narůstající podíl soukromých kapitálových skupin na fúzích a akvizicích vzbuzuje další polemiku, neboť takové transakce se obyčejně považují za ryze spekulativní. Ve jménu „ekonomického vlastenectví“, bezpečnosti a dalších zřetelů se odpor vůči fúzím a akvizicím kodifikuje ve stále větším počtu zemí. Výbor Senátu Spojených států například nedávno usiloval o zablokování plánované liberalizace pravidel pro zahraniční převzetí aerolinií, zatímco Evropa už restriktivnější zákony ve věci obchodních převzetí zavedla. Navíc vlády přísněji uplatňují stávající regulační opatření ohledně schvalování převzetí zahraničními firmami. Tato reakce je provázána s obrannou reakcí na rostoucí roli nadnárodních korporací ze zemí nově vznikajících trhů, nováčků na tomto poli.
In den Industrieländern (und in zunehmendem Maße in aufstrebenden Märkten) nehmen ausländische Direktinvestitionen oft die Gestalt von grenzübergreifenden Fusionen und Übernahmen (Mergers and Acquisitions, M&As) an. Der Widerstand gegen solche M&A-Geschäfte nimmt zu, wenn davon inländische Firmen betroffen sind, die von Politikern als „nationale Ikonen“ angesehen werden oder ihnen für die nationale Sicherheit, wirtschaftliche Entwicklung oder kulturelle Identität wichtig erscheinen. Die wachsende Beteiligung von Private-Equity-Gruppen an M&A-Aktivitäten bedeutet zusätzliche Kontroversen, da solche Transaktionen normalerweise als reine Spekulationsgeschäfte angesehen werden. Im Namen des „ökonomischen Patriotismus“, der Sicherheit und aufgrund anderer Erwägungen wird der Widerstand gegen M&As in immer mehr Ländern gesetzlich festgeschrieben. Beispielsweise wollte ein Senatsausschuss in den Vereinigten Staaten vor kurzem die geplante Liberalisierung der Bestimmungen für die ausländische Übernahme von Fluggesellschaften verhindern, während Europa noch restriktivere Übernahmegesetze erlassen hat. Darüber hinaus wenden die Regierungen die bestehenden Vorschriften zur Prüfung von Übernahmen durch ausländische Firmen strenger an. Diese Reaktion ist mit einer Abwehrhaltung gegenüber der wachsenden Rolle von multinationalen Gesellschaften aus aufstrebenden Märkten, den „New Kids on the Block“, verbunden.