Pro takzvané „alarmisty“ se poukazy na negativa drastického omezování uhlíkových emisí z nějakého důvodu rovnají popírání reality klimatických změn, zatímco takzvaní „popírači“ osočují každého, kdo uzná vědecké důkazy potvrzující tento údajně „vybájený“ problém. Nicméně existují povzbudivé signály, že menšina rozumných hlasů v této debatě si začíná získávat takovou pozornost, jakou si zaslouží. V rámci projektu Centra Kodaňského konsensu, který měl hodnotit různé reakce na globální oteplování, provedli Green s Galianovou v polovině roku 2009 analýzu nákladů a přínosů výdajů na výzkum a vývoj zelených technologií. Green coby dlouholetý stoupenec technologicky založené reakce na globální oteplování demonstroval účinnost politiky vládních investic do výzkumu a vývoje zaměřeného na rozvoj nových nízkouhlíkových technologií, zlevnění a zefektivnění technologií současných a rozšíření energetické infrastruktury, jako jsou tzv. „chytré sítě“. Jak Green s Galianovou bez obalu uvedli, „žádný přístup ke stabilizaci klimatu nebude fungovat bez revoluce v energetických technologiích“. Dalším akademikem, který prosazuje chytřejší reakci na globální oteplování, je Roger Pielke, Jr. z Coloradské univerzity, autor knihy The Climate Fix (Náprava klimatu), letošní „povinné četby“ mezi publikacemi o globálním oteplování. Pielke s Greenem patřili mezi 14 význačných akademiků, kteří společně napsali únorovou „Hartwellovu zprávu“, jejíž vypracování si zadaly London School of Economics spolu s Oxfordskou univerzitu. Zpráva se vyslovila pro vývoj alternativ vůči fosilním palivům, což by zajistilo, že hospodářský rozvoj nezpůsobí ekologickou pohromu, a uznala důležitost adaptace na klimatické změny.
Für so genannte „Alarmisten“ kommen Hinweise, was an drastischen Reduzierungen des Kohlendioxidemissionen falsch ist, einer Leugnung der Realität des Klimawandels gleich, während die so genannten „Leugner“ jeden aufs Schärfste kritisieren, der die wissenschaftlichen Beweise akzeptiert, die dieses „erfundene“ Problem belegen. Dennoch gibt es ermutigende Anzeichen, dass die Minderheit der vernünftigen Stimmen in dieser Debatte anfängt die Aufmerksamkeit zu bekommen, die sie verdient. Als Bestandteil eines Projektes des Copenhagen Consensus Center zur Beurteilung verschiedener Reaktionen auf die Erderwärmung haben Green und Galiana Mitte 2009 eine Kosten-Nutzen-Analyse von Forschungs- und Entwicklungsausgaben für umweltfreundliche Technologien erstellt. Green, ein langjähriger Befürworter einer technologisch orientierten Reaktion auf die Erderwärmung, veranschaulichte die Wirksamkeit einer Politik von Regierungsinvestitionen in Forschung und Entwicklung, die darauf abzielt neue kohlenstoffemissionsarme Technologien zu entwickeln, aktuelle Technologien günstiger und wirksamer werden zu lassen und energietechnische Infrastrukturen wie intelligente Stromnetze auszubauen. „Keine Methode der Klimastabilisierung wird ohne eine Revolution der Energietechnologie funktionieren“, so die unverblümte Anmerkung von Green und Galiana. Ein anderer Wissenschaftler, der sich für eine klügere Reaktion auf die Erderwärmung ausspricht, ist Roger Pielke Jr. von der Universität Colorado, der Autor des in diesem Jahr erschienenen, überaus lesenswerten Buches über Erderwärmung mit dem Titel The Climate Fix. Pielke zählt gemeinsam mit Green zu den 14 renommierten Wissenschaftlern, die im Februar zusammen das „Hartwell Paper“ verfasst haben, das von der London School of Economics und der University of Oxford in Auftrag gegeben wurde. Dieses Papier liefert Argumente für die Entwicklung von Alternativen zu fossilen Brennstoffen, wobei Sorge zu tragen ist, dass die wirtschaftliche Entwicklung keinen verheerenden Umweltschaden anrichtet und misst der Anpassung an den Klimawandel hohe Bedeutung bei.