Je možné - ba dokonce pravděpodobné -, že moderní ekonomiky založené na službách se budou v Porýní, jihovýchodní Anglii, Lombardii či Île-de-France do značné míry lišit. Tato rozmanitost může zahrnovat i různý stupeň sociální spravedlnosti, podle toho, zda se lidé rozhodnou platit si pro tento účel více, nebo méně. V Porýní tedy nemají důvod k zoufalství - stejně jako nepřátelé rýnského hospodářského modelu nemají důvod ke škodolibé radosti. I ve stále globalizovanější ekonomice zůstane rozmanitost charakteristickým znakem. Nová otázka „dvou Čín“ NEW YORK – Pojem „dvě Číny“ každému ve věku nad 60 let, kdo sleduje světové dění, připomene souboj o diplomatické uznání, který po roce 1949 vedla pevninská („rudá“) Čína s Tchaj-wanem čili formálněji Čínská lidová republika s Čínskou republikou. Na počátku 70. let už se požadavku lidové republiky, aby jen ona byla uznána za legitimní suverénní vládu Číny, podvolily bezmála všechny země. Pevninská Čína byla jednoduše příliš velká a hospodářsky a strategicky významná na to, abyste si ji znepřátelili.
Es ist möglich - und in der Tat wahrscheinlich -, dass moderne Dienstleistungs­wirtschaften im Rheinland, Südostengland, der Lombardei und der Île-de-France jeweils sehr unterschiedlich aussehen. Eine solche Vielfalt kann unterschiedliche Niveaus sozialer Gerechtigkeit einschließen, je nachdem, ob die Menschen für diesen Zweck mehr oder weniger zu zahlen bereit sind. Es gibt also keinen Grund zur Verzweiflung im Rheinland - oder zur Schadenfreude bei den Gegnern seines Wirtschaftsmodells. Selbst in einer zunehmend globalisierten Weltwirtschaft wird sich die Vielfalt als entscheidendes Merkmal behaupten. Die neue Frage der „zwei Chinas“ NEW YORK – Jeder, der über sechzig ist und die Weltpolitik verfolgt, erinnert sich beim Begriff der „zwei Chinas“ an die Zeit nach 1949, als sich Festlandchina („Rotchina“) und Taiwan, oder formaler ausgedrückt, die Volksrepublik China und die Republik China, um diplomatische Anerkennung stritten. Bis zu den frühen 1970ern gaben fast alle Länder der Forderung der Volksrepublik nach, sie allein solle als legitime chinesische Regierung anerkannt werden. Das chinesische Festland war einfach wirtschaftlich und strategisch zu groß und wichtig, als dass man es ignorieren konnte.