Až když pak díky nim tyto země přišly na mizinu, byly tyto ekonomické strategie zpochybněny. Nejde o to, že se ekonomové tolikrát mýlili, ale o to, že skoro nikdo neměl nikdy pravdu. Co třeba fenomenální růst Tchaj-wanu? Nikdo jej nepředpovídal. Ekonomové si nevšimli ani japonského ekonomického ,,zázraku``, dokud Norman Macrae v roce 1962 nenapsal do The Economist zásadní stať ,,Berme Japonsko vážně``. Teď, v roce 2001, bychom konečně měli připustit, že ačkoli ne vždy přesně rozumíme tomu, co způsobuje růst a rozvoj, víme , že některé věci fungují (z kdovíjakého důvodu) a jiné ne. Bohužel existuje jen hrstka příkladů ,,úspěšného rozvoje``. Těchto pár pozoruhodných případů si však zasluhuje lepší pochopení.
Nachdem diese Politik ihre Anhänger an den Bettelstab brachte, ist sie nunmehr äußerst verpönt. Der entscheidende Punkt ist nicht nur, dass die Wirtschaftswissenschaftler so viele Fehleinschätzungen trafen, sondern dass fast niemand die richtigen Schlüsse zog. Etwa das phänomenale Wirtschaftswachstum in Taiwan? Niemand hat es vorausgesagt. Selbst das japanische ,,Wirtschaftswunder'' ging unbemerkt an den Fachleuten vorbei, bis Norman Macrae vom ,, The Economist`` im Jahr 1962 seinen einflussreichen Artikel ,,Consider Japan'' veröffentlichte. Obwohl wir nicht unbedingt verstehen , was genau Wachstum und Entwicklung verursacht, wissen wir sehr wohl, dass manche Dinge funktionieren (warum auch immer) und andere nicht. Das sollten wir uns im Jahr 2001 also eingestehen. Leider gibt es viel zu wenige Beispiele für eine ,,erfolgreiche Entwicklung''. Die wenigen herausragenden Fälle, die es gibt, verdienen jedoch ein umfassenderes Verständnis.