Letošní jednání o biodiverzitě představují pro světové vůdce klíčovou příležitost dohodnout se na plánu ochrany přírody i lidí. Nový rámec však uspěje pouze do té míry, do jaké bude garantovat práva domorodých národů, rolníků a dalších drobných producentů potravin a nasměruje světové potravinářské systémy na cestu k agroekologii. Scelení lidských práv Mezivládní Rada Organizace spojených národů pro lidská práva učinila 18. června významný krok k odstranění umělého rozdílu mezi osvobozením od strachu a od bídy, který charakterizuje systém lidských práv už od jeho počátků. Rada dala zelenou Dobrovolnému protokolu k Mezinárodnímu paktu o hospodářských, sociálních a kulturních právech z roku 1966 a tím vytvořila důležitý mechanismus k odhalování projevů porušování práv, které se obvykle váží k chudobě, diskriminaci a zanedbávání a které jejich oběti často snášejí mlčky a bezmocně. Teď bude na Valném shromáždění OSN, aby s protokolem vyjádřil finální souhlas.
Die Verhandlungen zur Artenvielfalt in diesem Jahr bieten den weltweiten Staatschefs eine wichtige Gelegenheit, sich auf einen Plan zu einigen, der sowohl die Natur als auch die Menschen schützt. Aber ein solcher neuer Rahmen wird nur erfolgreich sein, wenn er die Rechte der indigenen Völker, der Landarbeiter und anderer Kleinproduzenten von Nahrungsmitteln schützt und gleichzeitig die weltweiten Ernährungssysteme auf einen agroökologischen Weg bringt. Ungeteilte Menschenrechte Am 18. Juni setzte der Menschenrechtsrat der Vereinten Nationen einen wichtigen Schritt in Richtung der Beseitigung jener künstlichen Trennlinie zwischen Freiheit von Furcht und Freiheit von Not, die das Menschenrechtssystem seit seinen Anfängen charakterisierte. Mit dem grünen Licht für das Fakultativprotokoll zum internationalen Pakt über wirtschaftliche, soziale und kulturelle Rechte aus dem Jahr 1966 etablierte der Menschenrechtsrat einen wichtigen Mechanismus zur Aufdeckung von Missbräuchen, die typischerweise mit Armut, Diskriminierung, und Missachtung in Zusammenhang stehen und die von den Opfern häufig schweigend und hilflos hingenommen werden müssen. Nun liegt es an der UNO-Generalversammlung, das Protokoll endgültig abzusegnen.