Pařížská dohoda nabízí světu nejlepší naději na zpomalení a úplné zastavení změn našeho klimatu. Ponecháno bez omezení, globální oteplování ohrozí zdraví a bezpečí našich obyvatel, poškodí ekosystémy, na nichž jsme závislí, a vyvoláním vzestupu hladin moří vystaví riziku samotnou existenci některých zemí. Platí ovšem, že chceme-li zápas se změnou klimatu vyhrát, pařížská dohoda stačit nebude. Dobrovolné závazky ke snižování emisí, obsažené v takzvaných zamýšlených národně určených příspěvcích (INDCs), jež před dovršením rozhovorů předložilo 187 zemí, nepostačí k tomu, aby nebezpečné změně klimatu zabránily. Pro země, které jsou škodlivými důsledky globálního oteplování nejzranitelnější, je potřeba udělat mnohem víc, máme-li předejít katastrofálním dopadům. Prvotní propočty ukazují, že kdyby se všechny INDCs plně realizovaly, průměrné globální teploty by se přesto do konce století zvýšily na 2,7stupně Celsia nad předprůmyslové úrovně. To jde výrazně nad už beztak nebezpečný strop dvou stupňů, který byl stanoven roku 2009 v Kodani a zanesen do pařížské dohody.
Das Pariser Abkommen bietet der Welt die beste Hoffnung, die Veränderungen unseres Klimas zu verlangsamen und letztendlich zu stoppen. Unkontrolliert bedroht die Erderwärmung die Gesundheit und Sicherheit unserer Menschen, schädigt die Ökosysteme, von denen wir alle abhängig sind und gefährdet - durch die steigenden Meeresspiegel - die Existenz nicht weniger Länder. Und dennoch, wenn der Kampf gegen den Klimawandel gewonnen werden soll, ist das Pariser Abkommen nicht ausreichend. Die freiwillige Reduzierung von Emissionen, die in den Klimaschutz-Zusagen der Länder, die von 187 Ländern bis zum Ende der Gespräche vorgelegt wurde, ist nicht weit reichend genug, um die Gefahren des Klimawandels abzuwehren. Und für die Länder, die am stärksten von den schädlichen Folgen der Erderwärmung betroffen sind, muss viel mehr getan werden, wenn Katastrophen verhindert werden sollen. Frühe Berechnungen legen nahe, dass, wenn alle Klimaschutz-Zusagen der Länder voll umgesetzt werden, die globalen Temperaturen bis Ende des Jahrhunderts noch immer um 2,7 Grad im Vergleich zu vorindustriellen Werten steigen werden. Das ist erheblich mehr als die bereits gefährliche Decke von zwei Grad, die 2009 in Kopenhagen festgelegt und im Pariser Abkommen übernommen wurde.