Nástroje, které nabízejí, jsou politicky neutrální. Disidenti se jich snaží využívat k uskutečňování demokratické agendy. Policie jich využívá k odhalování a represi disidentů. Buď jak buď, Microsoft, Yahoo a Google vydělávají peníze – úplně stejně jako řekněme IBM, která ve 30. letech 20. století prodávala své výpočetní stroje nacistickému režimu: nacisté těchto strojů využili k tomu, aby likvidace jejich obětí byla rutinní a byrokratická. Máme být v šoku z toho, že internetové společnosti upřednostní zisky před mravy? Vždyť jde o obyčejné firmy usilující o zisk, tak jako byla IBM v Hitlerově éře. Internetové společnosti mohou spíš než většina ostatních skrývat své skutečné motivy za falešné, demokraticky znějící slogany, ale v posledku propagují své produkty jako všichni ostatní. V reklamě či propagaci omezují volbu slov očekávání zákazníků, nikoli filozofie manažerů, neboť ti povětšinou žádnou nemají.
Die von diesen Firmen angebotenen Instrumente sind politisch neutral. Dissidenten versuchen sie zu nutzen, um eine demokratische Agenda zu verfolgen. Die Polizei bedient sich ihrer, um Dissidenten zu finden und zu unterdrücken. In jedem Fall verdienen Microsoft, Yahoo und Google Geld – genau wie beispielsweise IBM in den 1930er Jahren, als man Rechenmaschinen an das Nazi-Regime verkaufte. Die Nazis nutzten diese Maschinen, um die Vernichtung ihrer Opfer zu einer bürokratischen Routine zu machen. Sollen wir nun schockiert darüber sein, dass Internet-Firmen den Profit über die Moral stellen? Letzten Endes handelt es sich bei ihnen um gewöhnliche, gewinnorientierte Konzerne wie eben IBM in der Hitler-Ära. Möglicherweise verschleiern Internet-Firmen mehr als die meisten anderen Unternehmen ihre wahren Motive hinter demokratisch klingenden Ersatz-Slogans, aber am Ende bewerben sie Produkte wie alle anderen auch. In der Werbung oder der Selbstinszenierung ist die Wortwahl von den Kundenerwartungen bestimmt und nicht von der Philosophie der Manager, die in den meisten Fällen ohnehin keine haben.