Komise do konce tohoto roku představí novou strategii EU na ochranu biologické rozmanitosti. Příprava nové strategie předurčí vyjednávací postoj EU na zasedání konference smluvních stran Úmluvy o biologické rozmanitosti (CBD), která se bude konat v říjnu v japonské Nagoji s cílem sjednat nový globální strategický plán pro ochranu biodiverzity po roce 2010. EU zaznamenala v minulém desetiletí i určité úspěchy. Stále se rozrůstá a zabraňuje zániku životně důležitých stanovišť, jako jsou mokřady. Opatření na ochranu ptáků, mořského světa a zlepšení kvality vody také mohou podpořit zachování naší biodiverzity. Evropská unie si uvědomuje, že úspěšná strategie biologické rozmanitosti vyžaduje efektivní opatření na regionální, národní, evropské i mezinárodní úrovni, a je odhodlána usilovat o vyjednání co nejambicióznější globální dohody. T Nicméně různé faktory zapříčinily, že EU nesplní svůj původní cíl pro rok 2010. Patří sem nedůsledné provádění evropských právních předpisů na ochranu přírody, nedostatečné finanční zdroje k naplnění stanovených cílů, mezery v našich znalostech a neschopnost začlenit ochranu biologické rozmanitosti do dalších politik.
Die Kommission wird die neue EU-Biodiversi-tätsstrategie bis Ende des Jahres vorlegen. Schätzungen zufolge liegen diese pro Jahr bei ungefähr 50 Milliarden Euro. Eine aktuelle Studie mit dem Titel„Die Ökonomie von Ökosystemen und Biodiversität“ (TEEB – siehe Kasten) versucht, die Kosten zu schätzen, die entstehen, falls der Schutz der Natur nicht gelingt. Diese Lektionen wurden aber gelernt und werden bei der Entwicklung der neuen Strategie beachtet. In Kombination mit besseren Beurteilungsindikatoren wird diese es möglich machen, zum ersten Mal sowohl die Qualität als auch die Quantität des Fortschritts im Hinblick auf die Ziele für 2020 zu messen. Diese findet im Oktober in Nagoya (Japan) statt und wird eine neue globale Strategie für die Biodiversität über das Jahr 2010 hinaus verhandeln. Im Bewusstsein, dass eine erfolgreiche Biodiversitätsstrategie ein effektives regionales, nationales, europäisches und internationales Handeln erfordert, setzt sich die Union für ein möglichst ehrgeiziges globales Abkommen ein. T In den Entwicklungsländern kann dies buchstäblich eine Frage von Leben und Tod bedeuten. In anderen, weiter entwickelten Teilen der Welt bedeutet eine mangelnde Artenvielfalt, besonders für von Landwirtschaft und Fischerei abhängige Bevölkerungen, den Umbruch von relativem Wohlstand zu einem Leben voller Entbehrungen.