Polské volby byly překročením Rubikonu, okamžikem, kdy se změny staly nezvratnými. Síly změny nabraly dynamiku po létě plném stávek, kdy šéf polských komunistů, generál Wojciech Jaruzelski, dospěl k závěru, že hospodářské potíže země jsou příliš hrozivé, než aby jim komunisté mohli čelit sami. Proč si tedy nezajistit pomoc polské opozice, říkal si Jaruzelski, když už ne při řešení problémů, pak alespoň při převzetí části viny? A tak byla po šesti měsících jednání uzavřena historická dohoda: Polsko uspořádá svobodné a spravedlivé parlamentní volby, jichž se zúčastní i Solidarita.
Die polnischen Wahlen waren der Punkt, von dem ab es kein Zurück mehr gab – der Moment, als die Kräfte des Wandels unwiderstehlich wurden. Diese hatten nach einem Sommer der Streiks an Stoßkraft gewonnen, als der kommunistische Regierungschef Polens, General Wojciech Jaruzelski, zu der Auffassung gelangte, dass die wirtschaftlichen Schwierigkeiten des Landes zu gravierend waren, um sie allein zu bewältigen. Warum nicht die Hilfe der polnischen Opposition in Anspruch nehmen, so seine Überlegung – und auch wenn sich so vielleicht das Problem nicht lösen ließe, hätte man zumindest jemandem, dem man eine Mitschuld daran zuweisen könnte. Und so wurde nach sechsmonatigen Verhandlungen ein historischer Handel geschlossen. Polen würde freie und faire Parlamentswahlen abhalten, und die Solidarnosc würde sich zur Wahl stellen.