Lidské instituce, stejně jako lidské bytosti, se mohou zhroutit s udivující rychlostí, jakmile přežijí svou užitečnost. Dramatický rozpad Sovětského svazu ční jako připomínka toho, co se může organizaci přihodit, když zavládnou pochybnosti, zda stále ještě slouží nějakým skutečným zájmům, kromě zájmů svých vlastních aparátčíků, a jak překotně mohou takové pochybnosti sílit, když se organizace pokusí přerodit se v cosi, čím není.
Menschliche Institutionen können, genau wie menschliche Wesen, in einem überraschenden Tempo zusammenbrechen, sobald sie ihren Dienst getan haben. Die dramatische Auflösung der Sowjetunion erinnert uns daran, was Organisationen passieren kann, wenn Zweifel Fuß fassen, ob sie noch realen Interessen dienen, außer denen ihrer eigenen Apparatschiks – und wie plötzlich solche Zweifel größer werden können, wenn sie versuchen, sich in etwas zu verwandeln, was sie nicht sind.