Připočteme-li k nim euroskeptiky z řad členských zemí EU, jako Berlusconiho v Itálii nebo rakouskou vládní koalici Schüssela a Haidera, uvědomíme si, že jednou by se mohla zvrhnout sama podstata evropské politiky. Evropská unie se po celou dobu své existence snaží překonat neblahou minulost a spoluprací budovat lepší budoucnost. Dnes se ovšem někteří politikové chtějí přiživit na touze východní Evropy stát se součástí Evropské unie a historických ran a jizev využívají ve svůj vlastní politický prospěch. V této chvíli se dají předvídat dva nepříjemné následky. Za prvé, není lepšího způsobu, jak část veřejného mínění v kandidátských zemích obrátit proti Evropské unii, než když bude místním populistům dovoleno líčit Unii jako hybnou sílu šíření německého vlivu. Rozšířená EU by měla být cestou, jak vyvažovat asymetrický vztah mezi malými zeměmi východní Evropy a Německem. Evropská unie má totiž naději stát se ručičkou vah této asymetrie. A za druhé se lze obávat toho, že s rozšířením EU a NATO tyto nepříjemné debaty nakazí vztahy v rámci těchto mezinárodních institucí. Obava z tohoto vývoje je možná důvodem, proč se prezident Bush nedávno odmítl setkat s premiérem Orbánem. Kromě toho se dnes často poukazuje na to, že kdyby Orbán mluvil stejně jako nyní ještě před vstupem Maďarska do NATO, byla by žádost jeho země o vstup do aliance zamítnuta.
Zusammen mit Euro-Skeptikern wie Italiens Berlusconi und Österreichs Schüssel-Haider-Koalition, kann dadurch das Wesen europäischer Politik entschieden verändert werden. Seit ihren Anfängen hat die EU danach gestrebt, über vergangenes Leid hinauszuwachsen und durch Kooperation eine bessere Zukunft zu schaffen. Heute wollen sich einige Politiker den Wunsch Osteuropas, dazuzugehören, zunutze machen, um geschichtliche Fragen zu ihrem eigenen Nutzen neu zu erörtern. Zwei drastische Konsequenzen sind voraussehbar: erstens gibt es keine bessere Methode, Teile der öffentlichen Meinung in den Kandidatenländern gegen die EU zu stimmen, als zuzulassen, dass lokale Populisten die Union als ein Werkzeug deutscher Machtbestrebungen darstellen. Eine erweiterte EU sollte dazu beitragen, das ungleiche Verhältnis zwischen Osteuropas kleinen Ländern und Deutschland ins Lot zu bringen. Es besteht die Möglichkeit, dass man die EU als Verstärker der Asymmetrie empfindet. Die zweite Sorge ist, dass, während die Erweiterung von NATO und EU voranschreitet, diese unschönen Debatten die Beziehungen innerhalb dieser internationalen Gemeinschaften vergiftet. Vielleicht liegt hier auch der Grund für die Weigerung Präsident Bushs, Premierminister Orban zu treffen und man vermutet, dass Ungarn der Beitritt zur NATO verweigert worden wäre, hatte Orban bereits davor solche Töne angeschlagen.