Tento model nepředstavuje vymýcení starého režimu, nýbrž jeho soužití s režimem novým. Ani takto odlehlá vzpomínka není v Rusku pravidlem. Poblíž místa, kde trpěly oběti leningradské KGB, není jediná pamětní deska, jež by na ně upomínala. Takový pomník také zřetelně chybí v okolí Kremlu. Muzeum na Solovkách vyplňuje jen několik místností uprostřed fungujícího kláštera. Přestože tu byl vězněn asi milion lidí, na jakési boudě je tu jediná srdcervoucí pamětní deska, která říká: „Dětská ubytovna Soloveckého tábora."
Dieses Muster symbolisiert nicht die Ausmerzung des alten Regimes, sondern seine Koexistenz mit dem neuen. Doch selbst solch eine sich in nächster Nähe zum Ort des Grauens befindliche Gedenkstätte ist in Russland alles andere als die Regel. Es existiert keine einzige Gedenktafel zur Erinnerung an die Leningrader KGB-Opfer in der Nähe des grausamen Schauplatzes. Auch im Umkreis des Kreml existiert auffälligerweise kein solches Monument. Das Museum auf der Insel Solovki füllt nur einige wenige Räume innerhalb des aktiven Klosters. Obwohl etwa eine Million Menschen hier eingekerkert waren, gibt es nur eine herzzerreißende Gedenktafel an einem Schuppen. Ihre Inschrift: "Die Kinderbarracken des Solovki-Lagers."