Ke způsobu práce podle Nového údělu se přihlásilo přes 40 zemí a institucí a zavázaly se k vytváření lepších partnerství – a k investování nezbytných finančních prostředků a politického kapitálu. Právě proto je model Nového údělu novátorský, protože probouzí politickou podporu kolem otázek, které je nutné řešit, mají-li země projít transformací od konfliktu a nestálosti k míru a stabilitě. Nejvyššími prioritami jsou podpora inkluzivního politického dialogu a zajišťování, aby se konflikty řešily mírovými prostředky; dále k nim patří bezpečnost, přístup ke spravedlnosti a dynamický soukromý sektor vytvářející dostatek pracovních příležitostí. Mnohé křehké státy jsou navíc bohatě obdařené přírodními zdroji a musí vytvořit jejich transparentní správu, zaměřenou na potlačování korupce a kontrolu nezákonných toků peněz a zboží, aby si zajistily příjmy nezbytné pro poskytování služeb. Pozornost věnovaná těmto procesům by zajistila, že se křehké státy ujmou vedení a zodpovědnosti. Jako partneři musíme takové národní vedení akceptovat. Po katastrofálním zemětřesení na Haiti roku 2010 se zemi začalo přezdívat „republika neziskovek“.
Über 40 Länder und Institutionen haben der im New Deal vorgeschlagenen Arbeitsweise zugestimmt und sich dem Aufbau besserer Partnerschaften – und der Investition der erforderlichen Mittel und des politischen Kapitals – verpflichtet. Aus diesem Grund ist das New Deal-Modell innovativ; es schafft politische Unterstützung für Fragen, die behandelt werden müssen, wenn Ländern der Übergang von Konflikt und Fragilität zu Frieden und Stabilität gelingen soll. Die Förderung eines alle einbeziehenden politischen Dialogs und die Gewährleistung, dass Konflikte mit friedlichen Mitteln beigelegt werden, haben ebenso oberste Priorität, wie Sicherheit, Zugang zur Justiz und eine dynamische Privatwirtschaft, die ausreichende Beschäftigungsmöglichkeiten schafft. Desweiteren sind viele fragile Staaten reich an natürlichen Ressourcen und müssen eine transparente Verwaltung dieser Ressourcen etablieren – zur Eindämmung der Korruption und Kontrolle illegaler Geld- und Warenströme –, um die notwendigen Einnahmen für die Bereitstellung von Dienstleistungen aufzubringen. Eine Fokussierung auf diese Prozesse würde dafür sorgen, dass fragile Staaten die Führungsrolle und die Verantwortung übernehmen. Als Partner müssen wir diese nationale Führung akzeptieren. Nach dem katastrophalen Erdbeben auf Haiti im Jahr 2010 wurde das Land als „Republik der NGOs“ bezeichnet.