Celá naše společnost se tak stává kreativnější a v konečném důsledku i lépe prosperuje. Snaha o zmírnění konkurence má mnoho tváří. Výsledkem všech je však méně produktivní ekonomika a přerozdělení bohatství ve prospěch malých a dobře koordinovaných skupin s vlastními zájmy a se silným sklonem lobbisticky působit na vládu. Nejběžnějším přístupem je protekcionismus, který je v posledních letech v různých zemích součástí politické rozpravy. Oficiální opatření pomáhající národním producentům na úkor domácích firemních zákazníků a spotřebitelů jsou však vždy krátkozraká, neboť nedokážou producentům pomoci při řešení výzev, na které stejně dříve či později narazí. Stejně tak je škodlivý a odsouzený k záhubě staromódní dirigismus – pokusy „vybírat vítěze“, podporovat „národní šampiony“ nebo udržovat neúspěšné podnikatelské modely při životě prostřednictvím státních dotací.
Dadurch wird wiederum die Gesellschaft kreativer und letztlich auch wohlhabender. Bestrebungen zur Lockerung des Wettbewerbs treten in vielerlei Gestalt in Erscheinung. Doch alle derartigen Maßnahmen führen dazu, dass die Wirtschaft weniger produktiv wird und der Wohlstand zu kleinen, koordinierten Gruppen mit Partikularinteressen und einer starken Tendenz zur Lobbyarbeit bei Regierungen umverteilt wird. Der häufigste entsprechende Ansatz ist Protektionismus, der in den letzten Jahren einen Teil des politischen Diskurses in verschiedenen Ländern bildete. Doch offizielle Hilfsmaßnahmen für nationale Produzenten auf Kosten inländischer Geschäftskunden und Verbraucher sind immer kurzsichtig, denn sie helfen den Produzenten nicht, auf Herausforderungen einzugehen, mit denen sie früher oder später ohnehin konfrontiert sind. In ähnlicher Weise ist auch der altmodische Dirigismus – wie das Favorisieren bestimmter Wirtschaftsteilnehmer, die Förderung nationaler Champions oder die Erhaltung gescheiterter Geschäftsmodelle durch staatliche Subventionen – sowohl schädlich als auch zum Scheitern verurteilt.