Za druhé bychom v případech, kdy klimatické vysídlování hranice překročí, měli reagovat s pragmatismem a soucitem, nikoliv paranoiou a kořistnictvím. Peníze, které se dystopicky vynakládají na vojenskou a sledovací infrastrukturu, by raději měly směřovat na podporu bezpečných a legálních tras a procedur pro lidi, kteří se potřebují vystěhovat. Převládajícím politickým impulzem dneška je snažit se rozdělovat lidi podle toho, kde se shodou okolností narodili. Při větším objemu prostředků a s odlišnou politickou vizí bychom však mohli zajistit, aby měli z přistěhovalectví prospěch jak nově příchozí, tak i hostitelské komunity. Za třetí musíme rozšířit naše chápání toho, co se počítá za klimatické vysídlení. Lidé, kteří přímo prchají před bouřemi, požáry a záplavami, očividně potřebují politickou podporu. Klimatické změny se však stále významněji podílejí také na nedostatku zdrojů, ztrátě příjmů, politické nestabilitě a násilných konfliktech.
Zweitens sollten wir dann, wenn klimabedingte Vertreibung doch Grenzen überschreitet, nicht mit Paranoia und Profitgier reagieren, sondern mit Pragmatismus und Mitgefühl. Die Gelder, die an dystopische Militär- und Überwachungsinfrastruktur verschwendet wird, sollte in sichere und legale Routen und Verfahren für Menschen investiert werden, die nicht in ihrer Heimat bleiben können. Heute herrscht der politische Impuls vor, die Menschen nach ihrem zufälligen Geburtsort in Gruppen einzuteilen. Mit mehr Ressourcen und einer andere politischen Vision könnten wir dafür sorgen, dass sowohl die Neuankömmlinge als auch die Aufnahmegesellschaft von Einwanderung profitieren. Drittens müssen wir unsere Verständnis dessen, was als klimabedingte Vertreibung gilt, erweitern. Offensichtlich brauchen alle, die unmittelbar vor Stürmen, Bränden und Überflutungen fliehen, politische Unterstützung. Der Klimawandel führt aber auch immer häufiger zu Ressourcenknappheit, Einkommensverlusten, politischer Instabilität und gewaltsamen Konflikten.