Nezáleží jen na výši dluhu, ale i na jeho řízení – kteroužto otázkou jsem se zaobíral v nedávném komentáři zaměřeném na správný mix dlouhodobých a krátkodobých vládních půjček. Někteří lidé, například Robert Skidelsky, se zjevně domnívají, že diskuse o otázce, jak by se měla řídit struktura splatnosti vládních dluhů, je jen záminkou k napjatým rozpočtům a úsporným opatřením. Pokud však úrokové sazby za Trumpovy éry prudce vystřelí vzhůru (což by docela dobře mohly), pak bude americká vláda litovat, že se nerozhodla pro méně krátkodobých a více dlouhodobých půjček. Budou-li součástí Trumpova prezidentského působení skutečně mohutné půjčky – spolu s rychlejším růstem a vyšší inflací –, pak může snadno dojít k prudkému zvýšení globálních úrokových sazeb, které může znamenat značný tlak na slabá místa po celém světě (například na italské veřejné půjčky) a na firemní úvěry na rozvíjejících se trzích. Mnohé země budou mít z amerického růstu prospěch (pokud Trump současně nevybuduje obchodní bariéry). Každý, kdo spoléhá na to, že úrokové sazby zůstanou nízké, protože konzervativní vlády mají averzi k deficitům, by však potřeboval lekci z historie.
Wichtig ist nicht nur die Höhe der Schulden, sondern auch, wie sie gestaltet werden – eine Frage, die ich in einem aktuellen Kommentar über die richtige Mischung langfristiger und kurzfristiger staatlicher Kreditaufnahme untersucht habe. Einige Experten wie Robert Skidelsky scheinen zu glauben, Diskussionen darüber, wie die Fälligkeitsstruktur von Staatsschulden verwaltet werden sollte, seien eine Art trojanisches Pferd für enge Budgets und Sparmaßnahmen. Aber wenn unter Trump die Zinsen steigen (was durchaus möglich ist), wird sich die US-Regierung noch wünschen, weniger kurzfristige und mehr langfristige Kredite aufgenommen zu haben. Führt eine Trump-Präsidentschaft zu einer massiven Neuverschuldung, könnte bei gleichzeitigem schnelleren Wachstum und höherer Inflation ein scharfer Anstieg der globalen Zinssätze folgen. Dies würde zu massivem Druck auf Schwachstellen in aller Welt (beispielsweise die Staatschulden Italiens) und auf die Unternehmenskredite in den Schwellenländern führen. Von einem Wachstum der USA werden viele Länder profitieren (falls Trump nicht gleichzeitig Handelsbarrieren aufbaut). Aber jeder, der sich darauf verlässt, dass die Zinsen niedrig bleiben, weil konservative Regierungen angeblich defizitscheu sind, braucht Geschichtsunterricht.