Tyto „efekty bohatství“ a „živočišné instinkty“ se však ukázaly jako docela chabé. Fed proto cítil nutnost v těchto krocích pokračovat, což vedlo k řadě nezamýšlených důsledků a k rizikům vedlejších ztrát, jež jsem podrobně rozebral v knize The Only Game in Town. Evropská centrální banka – z hlediska systémového významu druhá hned za Fedem – se ubírala po podobné dráze, ovšem s ještě nekonvenčnější měnovou politikou včetně záporných úrokových sazeb (tedy se zpoplatňováním střadatelů namísto vypůjčovatelů).
Aber derartige „Wohlstandseffekte” und „Geisterbeschwörungen” erwiesen sich als recht schwach. So sah sich die Fed gezwungen, ihre Bemühungen in dieser Hinsicht noch zu verstärken, was zu einer Vielzahl von unbeabsichtigten Folgen und potenziellen Kollateralschäden führte, die ich in meinem Buch The Only Game in Town ausführlich dargelegt habe. Die Europäische Zentralbank - für die Fed die zweitwichtigste Bank mit systemischer Bedeutung - ist einen ähnlichen Weg gegangen, allerdings mit noch unkonventionelleren Methoden, einschließlich negativer Zinssätze (d. h. Erhebung von Gebühren für Sparer und nicht für Kreditnehmer).