Celosvětový přechod k nové, rozptýlenější energetice – typické větším podílem obnovitelné energie a důmyslnější rozvodnou infrastrukturou – by rovněž mohl růstu prospívat. Uskutečnění všech těchto kroků vyžaduje, abychom směřovali k novému modelu, který zajistí, že se stěžejními zdroji, které jsme dlouho pokládali za samozřejmé, budeme celosvětově nakládat produktivněji. Sevření, jímž znečištění svírá globální růst, uvolníme právě v rozsahu, ve kterém napříč sektory a regiony investujeme do zlepšení uhlíkové produktivity (HDP na jednotku uhlíkových emisí). Zlepšení karbonové produktivity vyžaduje zlepšení produktivity půdy. Lesy a rostliny odčerpávají z atmosféry uhlík a potenciálně tvoří přes 40% příležitostí k úbytku uhlíku od nynějška do roku 2020.
Ebenso könnte ein globaler Richtungswechsel hin zu einem neuen, stärker dezentralisierten Energiesektor – mit einem größeren Anteil an erneuerbaren Energien und einer intelligenteren Netz-Infrastruktur – zu Wachstumsvorteilen führen. Um all das zu erreichen, müssen wir uns in Richtung eines neuen Modells bewegen, das eine Erhöhung der Produktivität jener Schlüsselressourcen sicherstellt, die wir lange als selbstverständlich hingenommen haben. In dem Ausmaß, in dem wir sektor- und regionenübergreifend investieren, um unsere Kohlenstoffproduktivität (BIP pro emittierter Kohlenstoffeinheit) zu erhöhen, werden wir die Beschränkungen des weltweiten Wachstums aufgrund von Umweltverschmutzung verringern. Zur Verbesserung der Kohlenstoffproduktivität bedarf es einer Verbesserung der Bodenproduktivität. Wälder und Pflanzen entziehen der Atmosphäre CO2 und stellen damit über 40 Prozent des Potenzials zur Senkung der CO2-Werte zwischen jetzt und 2020 dar.