Od roku 1988 pouhých 35 producentů uhlí, soukromých i státních, přispělo jednou třetinou k celkovým emisím CO2. Škody, jež jejich produkty způsobují, nejsou tajemstvím. Přesto společnosti těžící uhlí a další fosilní paliva odmítají své obchodní modely korigovat. Namísto toho na národní i mezinárodní úrovni aktivně usilují o zablokování snah o potlačení změny klimatu, mimo jiné financováním jejích popíračů a lobbingem proti metám využívání obnovitelné energie a proti úspěšným nástrojům, jako jsou dotace na dodávání energie do sítě. Zároveň uhelný průmysl argumentuje tím, že sehrává nenahraditelnou úlohu při potlačování „energetické chudoby“ – tedy nedostatečného přístupu k moderním, neznečišťujícím formám energie, zejména elektrické. Je pravda, že energetická chudoba je obrovský problém, postihující celosvětově asi 1,2 miliardy lidí. Pro zemědělce, kteří musí spoléhat na čerpání vody k zavlažování plodin, znamená nižší efektivitu a produktivitu.
35 Kohleproduzenten, sowohl private als auch staatliche Unternehmen, sind allein für ein Drittel der globalen CO2-Emissionen seit 1988 verantwortlich. Die Schäden, die ihre Produkte verursachen, sind kein Geheimnis. Trotzdem haben Kohleproduzenten und andere Unternehmen, die fossile Brennstoffe fördern, die Anpassung ihrer Geschäftsmodelle verweigert. Stattdessen haben sie aktiv daran gearbeitet, Bemühungen zu vereiteln, den Klimawandel auf nationaler und internationaler Ebene zu bekämpfen, unter anderem durch die Finanzierung von Klimawandel-Leugnern und Lobbyismus gegen Ziele für die Nutzung erneuerbarer Energien und erfolgreiche Instrumente wie Einspeisetarife. Unterdessen behauptet die Kohleindustrie, eine unverzichtbare Rolle bei der Bekämpfung der „Energiearmut“ zu spielen – also dem fehlenden Zugang zu modernen Energiedienstleistungen, vor allem Strom, sowie die Nutzung von Kochstellen, die die Innenraumluft verschmutzen. Es stimmt, dass Energiearmut ein gewaltiges Problem ist, von dem rund 1,2 Milliarden Menschen weltweit betroffen sind. Bauern, die Wasser hochpumpen müssen, um ihre Anbauflächen zu bewässern, wirtschaften weniger effizient und produktiv.