Tato kritika bylazřetelnějšívsouvislostis posouzenímiz počátků fungování celéhosystému, zatímco u pozdějšíchjižslábla. ZMĚNY PŮVODNÍHO NÁVRHU KOMISE NEJSOU PŘEDMĚTEM DODATEČNÉHO POSOUZENÍ MOŽNÝCH DOPADŮ PARLAMENT A RADA PROVEDLY OSM POTÝKAJÍCÍCHSE ZMĚN NÁVRHU KOMISE Vzhledem kinstitucionální struktuře Evropské unie se legislativní rozhodování v EU odrozhodovánívevětšiněčlenských státůliší. V souladu se Smlouvou jednají Evropský parlament a Rada jako legislativní orgány a Komise mávýhradníprávo iniciativy. Lisabonskou smlouvou se postup spolurozhodování rozšířil na více oblastí politiky.
Diese Kritik wurde eherim Zusammenhang mit Folgenabschätzungenaus den Anfangsjahren des Systems geäu-ßert,istinzwischen aber kaum noch zu hören. DIE POTENZIELLEN AUSWIRKUNGEN VON ÄNDERUNGEN AM URSPRÜNGLICHEN KOMMISSIONSVORSCHLAG WERDEN NICHTIN EINER ZUSÄTZLICHEN FOLGENABSCHÄTZUNG BEHANDELT DAS PARLAMENT UND DER RAT NAHMEN ACHT FOLGENABSCHÄTZUNGEN ZU ÄNDERUNGEN AN KOMMISSIONSVORSCHLÄGEN VOR Durch dasinstitutionelle Gefüge der Europäischen Union unterscheidet sich das Rechtsetzungsverfahren von demin den meisten Mitgliedstaaten. Gemäß Vertrag handeln das Europäische Parla-mentund der Rat als Gesetzgeber, das Initiativrecht steht aber allein der Kommissionzu. Mit Inkrafttreten des Vertragsvon Lissabon gilt das Mitentscheidungsverfahren nunfüreine größere Zahl von Politikbereichen.