Odpovědí na takové pochybnosti a zděšení je však více Evropy, nikoliv méně. Evropská rada by měla dát na schůzce 16. až 17. června zřetelně najevo, že si je toho vědoma. Většina stoupenců ústavy věří, že tento dokument pomůže nejen vybudovat Evropu občanů, ale i vytvořit lepší podmínky pro evropský hospodářský rozvoj a globální působení EU. Mají pravdu. Bylo by nemoudré předpokládat, že francouzská a nizozemská „ne“ se netýkala nespokojenosti s unijní politikou; tento hněv však byl namířen proti francouzské a nizozemské vládě, ne proti Evropě samotné. Skutečnost je taková, že občané ve všech členských zemích EU si stále více uvědomují, že státní politiky určuje rozhodovací proces na evropské úrovni, na který mají jen malý vliv. Evropská ústava s tím souvisí pramálo, ale referenda se nikdy neomezují na aktuální otázky předkládané voličům.
Die Antwort auf derartige Zweifel und Bestürzung ist aber mehr Europa und nicht weniger. Der Europäische Rat am 16. und 17. Juni sollte ein deutliches Zeichen dafür setzen, dass man dies erkennt. Die meisten Befürworter der Verfassung sind der Ansicht, dass diese nicht nur dazu beiträgt, ein Europa der Bürger zu bauen, sondern auch bessere Bedingungen für die wirtschaftliche Entwicklung Europas und für die EU als globalen Akteur schafft. Sie haben Recht. Es wäre unvernünftig anzunehmen, dass die Ablehnung in Frankreich und Holland nicht aus Unzufriedenheit mit der Politik der Union entstand, aber dieser Verdruss richtete sich gegen die französische und die holländische Regierung und nicht gegen Europa an sich. Tatsache ist, dass den Bürgern in allen EU-Ländern zunehmend bewusst wird, dass nationale Politik durch Entscheidungen auf europäischer Ebene bestimmt wird, auf die sie wenig Einfluss nehmen können. Die Europäische Verfassung hat damit wenig zu tun, aber Volksabstimmungen sind niemals nur auf die aktuellen Fragen an die Wählerschaft beschränkt.