Tak třeba Kohlovy poslední roky na politickém výsluní byly poznamenány skandály kolem volebních úplatků. A vzhledem k obrovské výhodě, kterou mají dosavadní držitelé úřadu nad jejich vyzývateli téměř ve vsech politických zřízeních, mohlo by pevně stanovené omezení funkčního období i ty nejsilnějsí z dnesních demokracií jestě posílit. Zimbabwe (a jeho sousedy) by mezinárodně uznávaná maximální délka funkčního období vykázala z mezinárodního dění už dávno: nepřerusená dvaadvacetiletá vláda Roberta Mugabeho by se automaticky rovnala mezinárodní izolaci. Mugabeho vyzývatelé by tak dostali sanci a v Zimbabwe ani v SADC by nikdo nemohl nic namítat proti tomu, že se Mugabe těchto voleb jako kandidát nezúčastní. Podíváme-li se na seznam předních státních činitelů, kteří v druhé polovině dvacátého století stáli dlouhou dobu u moci - Stalin, Mao Ce-tung, Franco, Kim Ir-sen, Ceauşescu -, uvědomíme si, že kdyby se omezení délky funkčního období prosazovalo už dříve, mohl svět být usetřen nemála pohrom a těžkostí. V nasem dnesním mnohem demokratičtějsím a propojenějsím světě vsak už je představitelné, že jasně stanovená mezinárodní norma omezující dobu setrvání u moci by nás před takovými přístími diktátory a s nimi spojenou nestabilitou mohla ochránit.
Kohls letzte Jahre zum Beispiel waren gekennzeichnet von Wahlkorruption. Die Vorteile einer begrenzten Amtszeit wären in fast jedem politischen System so immens, dass sie auch noch die stärkste aller Demokratien stärken würde. Ein internationales Limit hätte Simbabwe (und dessen Nachbarn) rechtzeitig gewarnt: ein Verbleiben Mugabes im Amt nach 22 Jahren wäre der internationalen Ächtung gleichgekommen. Mugabes Herausforderer hätten in dem politischen Konflikt die Oberhand gewonnen und vielleicht hätte man es in Simbabwe und im SADC für selbstverständlich gehalten, dass Mugabe in diesen Wahlen nicht antreten würde und sollte. Schaut man sich die Liga der langjährigen Regierungschefs in der zweiten Hälfte des 20. Jahrhunderts an - Stalin, Mao, Franco, Kim Il Sung und Ceausescu - wird klar, dass eine internationale Amtszeitbeschränkung der Welt viel Leid und Aufruhr erspart hätte. Unsere Welt ist heute viel demokratischer und vernetzter, daher ist es möglich, dass eine klare internationale Norm, die die Zeit der Machtausübung begrenzt, der Welt in der Zukunft Diktatur und Destabilisierung ersparen kann.