Správným lékem, který povede ke snížení nerovnosti v USA, není odklon od volného trhu, ale zavedení lepší daňové soustavy, která bude jednodušší a progresivnější. Ideálně by mělo dojít k posunu od zdanění příjmu k progresivnímu zdanění spotřeby (nejjednodušším příkladem je rovná daň s velmi vysokým osvobozením). Dále USA zoufale potřebují hlubokou strukturální reformu soustavy vzdělávání, která odstraní překážky znesnadňující zavádění technologií a konkurenční soutěž. Vždyť nové technologie nabízejí vyhlídku na výrazné usnadnění přeškolení a rekvalifikace pracujících všech věkových skupin. Ti, kdo prosazují přerozdělování skrze větší rozpočtové schodky vlády, uvažují krátkozrace. Vzhledem k nepříznivému demografickému vývoji ve vyspělém světě, zpomalující produktivitě a rostoucím penzijním závazkům je velice těžké odhadnout, kam až by strmě stoupající dluhy vedly. Uvědomují si pokrokáři obhajující schodky, že břemeno všech budoucích dluhových krizí (či finančně represivních opatření) nejspíš neúměrně dolehne na chudé a středněpříjmové občany, tak jako v minulosti? Jednoduché přerozdělování příjmů prostřednictvím daní a transferů je mnohem přímočařejší a účinnější a rozhodně by posloužilo k rozšíření agregátní poptávky.
Das richtige Rezept für die Verringerung der Ungleichheit in den USA besteht nicht in einer Abkehr vom freien Handel, sondern in der Einführung eines besseren Steuersystems, das einfacher und progressiver ist. Im Idealfall würde dies eine Umstellung von der Einkommensteuer auf eine progressive Verbrauchsteuer umfassen (das einfachste Beispiel hierfür wäre eine Pauschalsteuer mit sehr hoher Steuerbefreiung). Die USA brauchen zudem eine tiefgreifende Strukturreform ihres Bildungssystems, die Hindernisse für die Einführung von Technologien und Wettbewerb ausräumt. Tatsächlich bieten neue Technologien Aussichten auf eine deutliche Vereinfachung der Umschulung von Arbeitnehmern aller Altersgruppen und ihre Ausstattung mit neuen Hilfsmitteln. Die Befürworter einer über höhere Haushaltsdefizite finanzierten Umverteilung denken zu kurz. Angesichts der ungünstigen demografischen Entwicklung in der hochentwickelten Welt, einer sich verlangsamenden Produktivität und steigender Rentenverpflichtungen ist sehr schwer erkennbar, wie das Endresultat steil steigender Schulden aussehen würde. Ist den Befürwortern eines höheren Defizits auf der Linken eigentlich bewusst, dass die von künftigen Schuldenkrisen (oder finanzieller Repression) ausgehenden Belastungen wie schon in der Vergangenheit vor allem Arme und Angehörige der Mittelschicht treffen dürften? Eine simple Einkommensumverteilung über Steuern und Transferleistungen wirkt deutlich direkter und stärker und würde mit Sicherheit zu einem Anstieg der Gesamtnachfrage beitragen.