Jedním příkladem takového řízení „založeného na výsledcích“ je nová politika EU k vymýcení výmětů v rybolovných oblastech EU, jež byla zahájena v roce 2007 (viz přehled údajů o výmětech). Promarněné úsilí? členské státy přijaly v roce 2002 na Světovém summitu o udržitelném rozvoji v Johannesburgu a který spočívá v tom, že budou řídit do roku 2015 všechny evropské populace ryb tak, aby produkovaly maximální udržitelný výnos. V roce 2006 Komise zahájila diskusi ohledně toho, jak lze tento závazek co nejlépe realizovat v rámci společné rybářské politiky. Víceleté plány již zahrnují dva činitele, jež jsou zásadní pro jakýkoli přístup spojený s maximálním udržitelným výnosem: cíle stanovené v souvislosti s mírou úmrtnosti způsobené rybolovem (tj. míra, s jakou jsou v důsledku rybolovu ryby odebírány z populace) a skutečně dlouhodobou perspektivu, v rámci níž se respektuje právo budoucích generací na získávání prospěchu z bohatství moře ve stejné míře, jakou máme my.
Ein Beispiel für ein solches ergebnisorientiertes Management ist die neue Politik der EU zur Beseitigung von Rückwürfen, die 2007 eingeführt wurde (siehe Merkblatt zu„Rückwürfe“). „Rückwürfe“). Langfristige Pläne haben auch die Rolle der Aufwandsbeschränkungen in den EU-Fische-reien gestärkt. Die Beschränkung der Tage, die Schiffe auf See verbringen dürfen, ist nunmehr ein systematischer Bestandteil aller langfristigen Pläne und bietet einen zusätzlichen Hebel, mit dem der auf den geschwächten Beständen lastende Befischungsdruck verringert werden kann. Eine Reihe von Studien zeigt jedoch, dass die Wirkung des derzeitigen Tage-auf-See-Systems ebenfalls begrenzt sein kann (siehe Kasten S. 16). Die Kommission sucht daher nach Alternativen für die Messung und die Verringerung des Befischungsdrucks, wenn es Überkapazitäten in der Flotte gibt.