Musíme ale nejprve porozumět systému, který Medveděva stvořil, než překotně uvítáme novou tvář, u níž se může ukázat, že je jen kosmetickou změnou k lepšímu. Problém Ruska nespočívá v tom, že je nedokonalou demokracií, ale v tom, že státní správu narušuje takzvaná „politická technologie“. Ta zahrnuje víc než jen přihazování volebních lístků na tu či onu stranu. Politická technologie znamená tajné financování podvodných politiků, jako je Bogdanov, zakládání falešných nevládních organizací a „vlasteneckých“ mládežnických hnutí jako Naši, aby se předešlo ruské verzi ukrajinské oranžové revoluce, a mobilizaci voličů proti pečlivě zrežírovanému „nepříteli“. V roce 1996 byli nepřítelem komunisté, v letech 1999-2000 Čečenci a v letech 2003-04 „oligarchové“.
Bevor wir ein neues Gesicht begrüßen, das sich aber vielleicht nur als kosmetische Verbesserung erweist, müssen wir das System verstehen, aus dem Medwedew hervorgangen ist. Russlands Problem ist nicht seine unvollkommene Demokratie, sondern dass seine Regierungsführung durch so genannte „politische Technologie“ korrumpiert wird. Dazu gehört mehr als nur Wahlen zu manipulieren. Politische Technologie ist die verdeckte Finanzierung von angeblichen Politikern wie Bogdanov, die Gründung vorgeblicher NGOs und „patriotischer“ Jugendbewegungen wie Nashi (die Unsrigen) um eine russische Version der ukrainischen Orangen Revolution abzuwenden und die Wähler gegen einen sorgfältig gezeichneten „Feind“ zu mobilisieren. Im Jahr 1996 waren die Kommunisten die Feinde, zwischen 1999 und 2000 die Tschetschenen und in den Jahren 2003 und 2004 die „Oligarchen“.