Když dvě opice spolupracují při hledání potravy, očekává se spravedlivé dělení. Nedostane-li jedna opice férový díl, vyluzuje rozhořčené skřeky a vrhá na kolegyni jídlo. Morální hodnoty mají silné fyziologické projevy také u lidí, a dojde-li k jejich porušení, silně tyto projevy cítíme. Filozof Josh Greene a jeho kolegové z Princetonské univerzity ukázali, že při řešení osobních morálních dilemat (například otázky, zda přímo zabijeme jednoho člověka, abychom zachránili sedm dalších) se řídíme spíše emocemi než vyšším poznáním – ke zklamání mnoha filozofů, kteří tvrdili opak. Osobní aspekt takových rozhodnutí způsobuje, že se nám zrychluje tep a potí dlaně. Při neuroekonomických experimentech, jež provedla moje laboratoř, jsme zjistili, že když určitý člověk vloží důvěru do jiného neznámého člověka tím, že uskuteční zvažovanou měnovou investici, kterou lze buďto navrátit, anebo ukrást, uvolňuje jeho mozek prastarý hormon savců zvaný oxytocin. Právě oxytocin je přitom tím, co váže savce k jejich potomstvu a co u lidí vyvolává starostlivost a lásku mezi manželi. Zjistili jsme, že důvěra způsobuje strmý nárůst hladiny oxytocinu a plodí reciprocitu – sdílení peněz.
Wenn zwei Affen Nahrung beschaffen, wird eine gerechte Teilung erwartet. Wenn diese gerechte Aufteilung nicht zustande kommt, löst dies entrüstete Schreie beim benachteiligten Partner aus, und er wirft mit Essen um sich. Moralische Werte haben auch bei Menschen starke physiologische Entsprechungen, und wir spüren sie besonders, wenn gegen sie verstoßen wird. Die Philosophen Josh Greene und seine Kollegen von der Princeton University haben gezeigt, dass bei persönlichen moralischen Dilemmas (ob man z. B. einen Menschen direkt umbringen würde, um sieben andere zu retten) eher unsere Emotionen eine Rolle spielen als höhere kognitive Prozesse – zum Leidwesen vieler Philosophen, die das Gegenteil behauptet haben. Der persönliche Aspekt bei solchen Entscheidungen führt dazu, dass unser Herzschlag sich beschleunigt und unsere Handflächen schwitzen. Bei neuroökonomischen Experimenten, die mein Labor durchgeführt hat, haben wir herausgefunden, dass unsere Gehirne ein altes Säugetierhormon namens Oxytocin ausstoßen, wenn ein Fremder einem anderen Vertrauen schenkt, indem er ihm eine überlegte finanzielle Investition gibt, die entweder zurückgezahlt oder gestohlen werden kann. Oxytocin ist die Substanz, die Säugetiere an ihre Nachkommen bindet und bei Menschen dafür sorgt, dass sich Eheleute umsorgen und einander lieben. Wir haben herausgefunden, dass Vertrauen eine Erhöhung des Oxytocins verursacht und eine Wechselwirkung hervorruft – das Teilen von Geld.