A konečně, kotevní měna a základy ekosystému světového obchodu často o desítky let přežijí geopolitický úpadek kotevní země. Po druhé světové válce byl vytvořen nový ekonomický řád, v němž jsou kotevní zemí USA. Brettonwoodský systém spojil americký dolar se zlatem v poměru 35 dolarů za unci a ostatní měny navázal na dolar (přestože občas umožňoval korekce). Kaz systému tkvěl v tom, že oporou globálního hospodářského rozmachu byl jen potud, pokud byly USA ochotné deficitním hospodařením poskytovat dolary – šlo o tytéž schodky, které nakonec podkopaly schopnost Ameriky udržet cenu zlata na 35 dolarech za unci. V roce 1961 Spojené státy zareagovaly vytvořením Londýnského zlatého fondu, který ostatní země zavazoval, že USA proplatí polovinu jejich zlatých ztrát. Toto uspořádání ale rychle plodilo nespokojenost a Francie zlatý fond v roce 1967 opustila. Čtyři roky nato se brettonwoodský systém zhroutil. Nebo nezhroutil?
Und drittens ist festzustellen, dass eine Leitwährung sowie das ihr zugrunde liegende Ökosystem des Welthandels den geopolitischen Niedergang des Leitwährungslandes oftmals um Jahrzehnte überleben. Nach dem Zweiten Weltkrieg wurde eine neue Wirtschaftsordnung mit den USA als Ankerland etabliert. Das Bretton-Woods-System sah die Bindung des US-Dollars an Gold im Verhältnis von 35 Dollar pro Unze vor. Andere Währungen waren an den Dollar gekoppelt (wobei jedoch gelegentliche Anpassungen erlaubt waren). Die Schwachstelle des Systems bestand darin, dass es die globale wirtschaftliche Expansion nur so lange untermauerte, wie die USA bereit waren, durch die Anhäufung von Defiziten Dollars bereitzustellen – jene Defizite, die letztendlich Amerikas Fähigkeit zur Aufrechterhaltung des Goldpreises von 35 Dollar pro Feinunze untergraben sollten. Im Jahr 1961 reagierten die USA mit der Schaffung des London Gold Pool, im Rahmen dessen andere Länder verpflichtet wurden, den USA die Hälfte ihrer Goldverluste zu erstatten. Diese Vereinbarung führte allerdings rasch zu Unbehagen und Frankreich verließ den Gold Pool im Jahr 1967. Vier Jahre später brach das Bretton-Woods-System zusammen. Oder doch nicht?