Například v Beninu je průměrná velikost půjčky v rámci skupiny pouze $9. Ale v zemi, kde je průměrný roční příjem méně než 800 dolarů, můžou malá množství znamenat obrovský rozdíl. Naneštěstí, mnoho spořících skupin – při vší jejich důležitosti – nemá měřítko; většina funguje v izolaci od oficiálních služeb, které oslabují jejich efektivitu. Ženy v chudých komunitách se musí spolehnout jedna na druhou, potřebují ale také přístup k vládě a mezinárodním institucím, pokud se mají někdy vymanit z hladu a chudoby. Proto má organizace, Grameen Foundation, používá digitální technologii a mobilní telefony, aby propojila spořící skupiny s dalšími poskytovateli služeb. Jeden z našich největších projektů je v Burkině Faso, zoufale chudé zemi v západní Africe, kde odhadem 55% populace nemá jistou stravu přinejmenším část roku. Od roku 1993 jsme pracovali s více než 73 000 ženami v téměř 3 000 spořících skupin, což přivádělo služby přímo k lidem, co je potřebovali. Náš průměrný účastník je ve věku 40 let, nevzdělaný a vydělává zhruba jen 7 dolarů týdně prodejem plodin jako je sezam a arašíd.
In Benin liegt die durchschnittliche Darlehenshöhe einer Gruppe bei lediglich 9 US-Dollar. Aber in einem Land, in dem das Jahresdurchschnittseinkommen bei weniger als 800 US-Dollar liegt, können kleine Beträge viel bewirken. Leider nutzen die meisten Spargruppen, so wichtig sie auch sind, keine Skaleneffekte. Sie werden isoliert von staatlichen Diensten betrieben, was ihre Wirksamkeit schmälert. Frauen in armen Gemeinschaften müssen sich aufeinander verlassen, aber sie brauchen auch den Zugang zu Behörden und zu internationalen Organisationen, wenn sie dem Hunger und der Armut jemals entkommen sollen. Darum nutzt meine Organisation, die Grameen Stiftung, digitale Technologie und Mobiltelefone, um Spargruppen mit anderen Dienstleistern zu verbinden. Eines unserer größten Projekte führen wir in Burkina Faso durch, ein bitterarmes Land in Westafrika, in dem geschätzte 55 Prozent der Bevölkerung zumindest einen Teil des Jahres unzureichend mit Lebensmitteln versorgt sind. Seit 1993 haben wir mit mehr als 73.000 Frauen in fast 3.300 Spargruppen zusammengearbeitet. Wir bringen die Dienstleistung direkt zu den Frauen, die sie brauchen. Unsere durchschnittliche Teilnehmerin ist 40 Jahre alt, Analphabetin und verdient nur 7 US-Dollar pro Woche am Verkauf von Produkten wie Sesamkörner und Erdnüsse.