Společenská vnímavost druhu homo putinicus, přepečlivě cíděná televizními propagandisty, je taková, že hrdost na Lugového zdárný čin a pobouření z neblaze proslulé kampaně rozpoutané proti němu těmi, kdo nenávidí Rusko, mohou v hrudích obyčejných Rusů dunět bez sebemenšího nesouladu. Zřetelně jsme postaveni před mystérium ruského myšlení, které už se prokázalo jako zvenčí neuchopitelné a nepoddajné pro každý analytický skalpel a o němž se naši slavjanofilové a Eurasijci dlouze rozepisují. Nacházím v tom ale praktický zvrat, který ještě nikdo nenadhodil.
Das von Propagandisten im Fernsehen sorgfältig gepflegte soziale Bewusstsein des Homo Putinicus, ist solcherart beschaffen, dass Stolz über Lugowojs Leistungen und Empörung über die gegen ihn von Russlandhassern lancierte infame Kampagne durchaus gleichzeitig und ohne den geringsten inneren Widerspruch in der Seele gewöhnlicher Russen exisiteren können. Offenkundig haben wir es mit dem Mysterium russischer Denkart zu tun, die sich für andere als so unergründlich erwies, so unergiebig für jede Analyse und über die unsere Slawophilen und Eurasier so ausführlich geschrieben haben. Ich sehe allerdings auch eine praktische Seite dieser Angelegenheit, die noch nicht angesprochen wurde.