Žádná jiná lidská choroba nemá za následek takový rozdíl mezi jejími (relativně mírnými) přímými důsledky pro místní obyvatelstvo a jejím celkovým dopadem na národní hospodářství. Vztah mezi chudobou a malárií naznačuje, že pokud se daný stav věcí nebude nějakým způsobem řesit, nebudou se subsaharské státy moci hospodářsky rozvíjet. Boj s malárií s sebou ovsem nese jisté konkrétní problémy, protože ekonomické břemeno této choroby je z větsí části nepřímé: ohrožuje totiž životy neimunních návstěvníků postižených oblastí. Opatření, jejichž cílem je řesit tuto bezútěsnou situaci po zdravotní stránce, vsak neřesí stránku ekonomickou. Boj s malárií se tradičně soustřeďuje na distribuci insekticidových sítí proti hmyzu a léků pro nejohroženějsí obyvatele postižené oblasti. Touto pomocí ,,nejchudsím z nejchudsích`` se sice daří zachraňovat nemálo lidských životů, proč se vsak nepokusit také o aktivity na podporu hospodářského rozvoje, jež by se mohly cíleněji zaměřit například na ochranu životního prostředí, zkvalitňování bydlení, používání reziduálních insekticidů či způsoby hubení komárů, kteří jsou přenaseči maláriové infekce.
Bei keiner anderen Krankheit offenbart sich eine derartige Diskrepanz zwischen ihren (relativ harmlosen) direkten Auswirkungen auf die Bevölkerung und dem Gesamtschaden für Volkswirtschaften. Aus diesem Zusammenhang zwischen Armut und Malaria ergibt sich, dass es in den Ländern südlich der Sahara keine wirtschaftliche Entwicklung ohne die Bekämpfung dieser Krankheit geben kann. Aber auch die Bekämpfung der Malaria bringt spezifische Probleme mit sich, da ein großer Teil der wirtschaftlichen Belastungen indirekter Natur ist, wie die Gefährdung der nicht-immunen Reisenden in Gebiete mit hoher Ansteckungsgefahr. Man muss vielmehr feststellen, dass die gesundheitlichen Maßnahmen gegen die Krankheit die wirtschaftlichen Probleme nicht in vollem Umfang lösen können. Die Bestrebungen im Kampf gegen die Malaria konzentrieren sich traditionellerweise auf die Verteilung von Insektizid-behandelten Moskitonetzen und die Einnahme von Medikamenten durch gefährdete Personen. Obwohl man mit dieser Art von Hilfestellung durchaus das Leben der ``Ärmsten der Armen'' retten kann, sollten die Bemühungen zur Förderung der wirtschaftlichen Entwicklung auf anderen Interventionsmodellen aufgebaut sein, wie Umweltmanagement, eine Verbesserung der Wohnungssituation, die Anwendung von Langzeitinsektiziden und die Vernichtung der die Krankheit übertragenden Insekten.