Už desítky let ji definujeme pomocí čísla, jež podle Světové banky aktuálně odpovídá osobnímu příjmu nižšímu než 1,90 dolaru na den. Jediné číslo však nedokáže zachytit komplikovanost chudoby. K pochopení potřeb chudých lidí a poskytnutí optimální pomoci je podstatné měřit nejen prostý příjem. Jelikož Světová banka svolává na příští týden do Washingtonu svá jarní zasedání, máme příležitost stanovit měřítka, která zahrnou sociální a environmentální rozměry chudoby. Banka už připustila, že je potřeba zvažovat víc než jen příjem, a nedávno zřídila Komisi pro globální chudobu, jejímž úkolem je doporučit další hodnoticí kritéria. Přestože data týkající se řady problémů postihujících chudé komunity, například výživy, zdraví matek či přístupu ke vzdělávání, už sbírá řada veřejných i soukromých organizací, zůstávají takové informace z velké části nevyužité a zřídkakdy se sdílejí mezi institucemi.
Jahrzehnte lang haben wir sie anhand einer Zahl erklärt, die die Weltbank im Moment bei einem persönlichen Einkommen von weniger als 1,90 US-Dollar pro Tag angibt. Aber eine einzige Zahl kann nicht die Komplexität von Armut erfassen. Es ist unbedingt erforderlich, mehr als nur das Einkommen zu berücksichtigen, wenn wir die Bedürfnisse von armen Menschen verstehen und optimale Hilfe leisten wollen. Beim Frühjahrstreffen der Weltbank in Washington in der nächsten Woche haben wir die Gelegenheit, Benchmarks wie die Sozial- und Umeltdimensionen von Armut festzulegen. Die Bank hat bereits eingeräumt, dass mehr als nur das Einkommen berücksichtigt werden sollte und vor kurzem eine Kommission zur globalen Armut eingerichtet, die zusätzliche Indikatoren empfehlen soll. Obwohl viele öffentliche und private Gruppen bereits Daten zu verschiedenen Themen sammeln, die arme Gemeinschaften betreffen, wie Ernährung, Müttergesundheit oder Zugang zu Bildung, bleiben diese Informationen doch größtenteils ungenutzt und werden nur selten institutionsübergreifend geteilt.