Neolitičtí farmáři skladovali přebytky obilí v jámách a hliněných nádobách. Zásoby jídla však přitahovaly hordy hlodavců, stejně jako jejich predátora, Felis silvestris lybica - divoká kočka vyskytující se napříč severní Afrikou a severozápadní Asií. Divoké kočky byly rychlými, divokými a masožravými lovci. Velikostí a vzhledem byly pozoruhodně podobné dnešním domácím kočkám. Hlavní rozdíly u starověkých koček jsou, že byly svalnatější, měly pruhovanou srst a byly méně sociální vůči ostatním kočkám a lidem. Nadbytek kořisti v hlodavci zamořených sýpkách přilákal tato typicky samotářská zvířata.
Sie lagerten ihr überschüssiges Korn in großen Gruben und niedrigen Lehmsilos. Aber diese Lager zogen Scharen von Nagetieren und deren Jäger an -- Felis silvestris lybica, die Wildkatze, die in Nordafrika und Südwestasien heimisch war. Wildkatzen waren schnelle, gnadenlose Jäger und unserer heutigen Hauskatze in Größe und Aussehen sehr ähnlich. Doch die frühere Wildkatze hatte ein gestreiftes Fell, war muskulöser und distanzierter gegenüber anderen Katzen und Menschen. Die Beutemenge in den Kornspeichern lockte die typischen Einzelgänger an.