Jaime Caruana, generální ředitel BIS a bývalý guvernér španělské centrální banky, odpovídá na obě otázky kladně. V Limě obhajoval názor, že takzvaný „princip separace,“ podle nějž se měnová a finanční stabilita řeší odlišně a přináleží odděleným orgánům, už nedává smysl. Tyto dva soubory politik se samozřejmě nevyhnutelně vzájemně ovlivňují; Caruana ovšem tvrdí, že je chybou říkat, že o finanční stabilitě víme tak málo, že nemůžeme preemptivně konat. O bublinách víme tolik jako o inflaci, tvrdí Caruana, a je třeba výslovně uznat nutnost, aby centrální banky upravovaly úrokové sazby z jiných důvodů než kvůli krátkodobému řízení trendů spotřebitelských cen. Opačný, tradicionalistický názor na zasedání v Limě předložil Benoît Cœuré z Evropské centrální banky.
Jaime Caruana, General Manager der BIZ und ehemaliger Gouverneur der Bank von Spanien, beantwortet beide Fragen mit ja. In Lima argumentierte er, der sogenannte „Trennungsgrundsatz“, wonach Geldstabilität und Finanzstabilität unterschiedlich zu behandeln seien und in der Zuständigkeit verschiedener Behörden liegen müssten, ergäbe keinen Sinn mehr. Beide politischen Ansätze interagieren natürlich zwangsläufig. Aber Caruana argumentiert, dass es falsch sei, zu behaupten, dass wir zu wenig über die Finanzstabilität wissen, um präventiv eingreifen zu können. Wir wüssten, so Caruana, genauso viel über derartige Blasen wie über die Inflation, und man solle die Notwendigkeit, dass die Notenbanken die Zinsen auch aus anderen Gründen als zur kurzfristigen Steuerung der Verbraucherpreistrends anpassen müssten, ausdrücklich anerkennen. Die traditionalistische Gegenposition wurde auf der Tagung in Lima von Benoît Cœuré von der Europäischen Zentralbank vertreten.