Letošní letní olympijské hry v Pekingu nebudou o nic méně politické – budou však připomínat Berlín, anebo Soul? Stanou se apoteózou autoritářského režimu, anebo počátkem jeho zániku? Řada optimistických pozorovatelů Číny, jejichž postoj často změkčují úzké vztahy s komunistickým režimem, sází na „měkký“ přechod od despotismu k otevřené společnosti, avšak nedávné události tuto přívětivou interpretaci nepodporují. Od počátku tohoto roku je útlak bojovníků za lidská práva, advokátů a bloggerů tvrdší než kdykoliv předtím. Přesný počet demokratických disidentů, kteří byli uvězněni nebo ještě něco horšího, není znám.
Die heuer im Sommer in Peking stattfindenden Olympischen Spiele werden nicht weniger politisch sein, aber wird man sie eher mit Berlin oder mit Seoul vergleichen können? Werden die Spiele zur Verherrlichung eines autoritären Regimes dienen oder den Anfang seines Endes markieren? Zahlreiche, aufgrund ihrer engen Beziehungen mit dem kommunistischen Regime wohlwollend gestimmte Beobachter Chinas glauben an einen sanften Übergang vom Despotismus zu einer offenen Gesellschaft. Allerdings lassen die Ereignisse der jüngsten Zeit eine so freundliche Interpretation nicht zu. Seit Anfang letzten Jahres war die Repression gegen Menschenrechtsaktivisten, Anwälte und Blogger so rigoros wie nie zuvor. Es ist nicht bekannt, wie viele Dissidenten sich in Haft befinden oder noch Schlimmerem ausgesetzt sind.