To by mohlo obnášet rozšíření humanitárních a pracovních víz a víz za účelem sjednocení rodiny, kdy by proces přihlášek probíhal v zahraničí. EU by také měla zvážit dlouhodobé cíle jako je tvorba společného středozemního trhu, který by dovoloval ekonomikám severní Afriky případně by region transformoval v destinaci migrantů a ne jen tranzitní místo. Nejdůležitější však je, že Evropa potřebuje posílit zevnitř ven. Kontinent totiž zoufale potřebuje dramaticky rozdílný přístup k diverzitě. Země EU mají dvě možnosti: Můžou se buď marně pokusit o návrat k zastaralému, mono etnickému modelu státnictví, anebo mohou akceptovat rozdílnost a uvědomit si, že jejich národní kultury nejen že přežijí, ale budou vzkvétat. Přitom by však v žádném případě nedošlo k ohrožení žádných z podstatných evropských hodnot.
Das könnte bedeuten, die Visumspraxis zu lockern, wobei die Anträge bereits außerhalb Europas abgewickelt würden. Die EU muss auch langfristigere Ziele in Betracht ziehen, wie die Schaffung eines gemeinsamen Mittelmeermarktes, um das Wirtschaftswachstum in den nordafrikanischen Ländern anzukurbeln, damit die Region langfristig ein Ziel für Migranten wird, anstelle eines Transitraumes. Aber wichtiger noch, Europa muss sich selbst von innen heraus stärken. Der Kontinent braucht dringend eine andere, ganz neue Einstellung gegenüber der Diversität. Die Länder der EU haben zwei Optionen: Sie können einen vergeblichen Versuch machen, sich auf nicht mehr aktuelle, ethnozentrische Staatsmodelle zu berufen, oder sie können die Vielfalt akzeptieren und dabei erkennen, dass ihre Nationalkulturen nicht nur überleben, sondern auch neu erblühen. Das würde die europäischen Kernwerte in keiner Weise kompromittieren.