Od 60. let minulého století případů malárie napříč kontinentem prudce přibývalo. Svět si toho ale začal všímat až koncem 90. let, kdy malárie zapříčinila víc než milion úmrtí ročně a vlivem ztracené produktivity práce se podílela na hospodářské stagnaci. Konečně v roce 2000 se v nigerijské Abuji sešly hlavy afrických států a vlád, aby tuto mimořádnou situaci řešily, a zavázaly se úmrtnost v důsledku malárie do roku 2010 snížit na polovinu. Tváří v tvář omezením v oblasti financí a kapacit však vlády značnou část zodpovědnosti za plnění svého závazku předaly vnějším dárcům, bilaterálním partnerům a nevládním agenturám. Strategie, které se objevily, zdůrazňovaly distribuci snadno použitelných komodit – mimo jiné insekticidů, insekticidy ošetřených moskytiér a antimalarických léků na bázi artemisininu – a rozšiřování dostupnosti okamžité diagnózy. V letech 2000 až 2015 se počet úmrtí na malárii v Africe snížil na polovinu a 750 000 případů malárie bylo odvráceno. Odborníci přičítají 80 % těchto pokroků moskytiérám ošetřeným insekticidy, postřikům v domácnostech a terapiím založeným na artemisininu. Navzdory výhodám však s sebou tento přístup nese vážný problém: vyvolal rozkvět rozsáhlého odvětví zaměřeného na potírání malárie, jehož vazba na stěžejní poslání zachovat zdraví komunit je čím dál volnější.
Ab den 1960ern verbreitete sich die Seuche massiv über den ganzen Kontinent. Aber erst Ende der 1990er, als die Malaria jährlich über eine Million Todesopfer forderte und durch verlorene Arbeitsproduktivität zur wirtschaftlichen Stagnation beitrug, fand das Problem weltweite Aufmerksamkeit. Im Jahr 2000 trafen sich die afrikanischen Staatschefs dann endlich im nigerianischen Abuja, um der Notlage zu begegnen. Sie versprachen, die Malariasterblichkeit bis 2010 zu halbieren. Angesichts begrenzter Mittel und Möglichkeiten gaben die Regierungen allerdings einen großen Teil ihrer Verantwortung an externe Geldgeber, bilaterale Partner und Nichtregierungsorganisationen weiter. Die so entwickelten Strategien betonten einfach anwendbare Mittel – wie Insektizide, insektizidgetränkte Moskitonetze und Malariamittel auf der Basis von Artemisinin – sowie den Zugang zu schnellen Diagnosen. Von 2000 bis 2015 wurde die Anzahl von Malaria-Todesfällen in Afrika halbiert, und 750.000 Malariafälle konnten verhindert werden. 80% dieser Fortschritte schreiben Experten insektizidgetränkten Netzen, Wohnraumdesinfektion und Artemisininbehandlungen zu. Aber trotz aller Vorteile hat dieser Ansatz ein großes Problem: Er führte zu einer enormen Malariakontrollindustrie, die immer weniger mit der Kernmission in Verbindung steht, die menschlichen Gemeinschaften gesund zu halten.