Rostoucí role tržních nástrojů v ochraně přírody pouze umožní firmám manipulovat s vlastními ekologickými závazky a usnadní vládám zanedbávat vlastní zodpovědnost při koncipování efektivní ekologické politiky. Mocné brazilské zemědělské lobby se například loni podařilo dotlačit vládu ke schválení nového zákona o lesích, který využívá tržních nástrojů k tomu, aby poskytl zemědělským producentům volnější ruku při ochraně přírody. V důsledku toho dnes mohou majitelé pozemků, kteří vykácejí víc vegetace, než podle zákona smějí, splnit zákonné podmínky nákupem povolenek prostřednictvím „Zelené burzy“ (Bolsa Verde) v Rio de Janeiru od majitelů půdy, kteří disponují větší lesní plochou, než je zákonem stanovené minimum. Na popud tohoto nového režimu začali lidé snažící se vydělat na prodeji povolenek zabírat půdu v oblastech, kde kácení lesů není ziskové – byla to tržní reakce, kterou navíc doprovázelo porušování lidských práv. Brazilská zkušenost ukazuje, jaká rizika jsou spojená se slabou ekologickou politikou – například že nabízí bohatým lidem možnost vykoupit se na úkor zranitelnějších občanů, zejména domorodých národů a chudých malorolníků. Globální hospodářská krize odhalila, jak je riskantní spoléhat se při regulaci ekonomické aktivity výlučně na trhy.
Die wachsende Rolle von marktorientierten Instrumenten an der Erhaltung wird es Unternehmen lediglich ermöglichen, ihre Umweltverpflichtungen zu manipulieren, und es gleichzeitig leichter für Regierungen machen, ihre Verantwortung zu vernachlässigen, effektive Umweltpolitik zu betreiben. Zum Beispiel hat es im letzten Jahr die mächtige brasilianische Agrarlobby geschafft, die Regierung dazu zu bringen, eine neue Forstgesetzgebung zu verabschieden, die marktorientierte Instrumente verwendet, um Agrarproduzenten mehr Spielraum beim Umweltschutz zu geben. Landbesitzer, die mehr Vegetation roden als gesetzlich erlaubt ist, können ihre Compliance jetzt wieder herstellen, indem sie an der Grünen Börse von Rio de Janeiro (Bolsa Verde) überschüssige Credits von denjenigen erstehen, die mehr als das vorgeschriebene Minimum an Waldbeständen besitzen. Motiviert durch die neue Ordnung haben nun diejenigen, die überschüssige Credits anbieten wollen, in Gebieten, wo die Abholzung nicht profitabel ist, Land in Besitz genommen – eine marktorientierte Reaktion, die mit Menschenrechtsverletzungen einherging. Die Erfahrung in Brasilien unterstreicht die Gefahren einer schwachen Umweltpolitik – nämlich, dass sie denjenigen, die die Mittel dazu besitzen, die Möglichkeit bietet, sich freizukaufen - auf Kosten der schwächeren Bürger, besonders der indigenen Völker und armen Kleinbauern. Die globale Wirtschaftskrise hat offengelegt, welche Risiken damit einhergehen, wenn man sich ausschließlich darauf verlässt, dass die Märkte die wirtschaftliche Tätigkeit regeln.