Ten dosáhl maxima v roce 2007, kdy činil 10,1% HDP a byl vyšší než přebytek Německa. Do konce roku 2013 však spadl až na 2% HDP. Proč byla Čína ochotná se přizpůsobit, zatímco Německo nikoliv? Klíčový rozdíl možná spočívá ve faktu, že Německo má značný politický vliv na deficitní země, s nimiž obchoduje. V podstatě je tak schopné si úsporná opatření na sousedech vynutit. To vyvolává důležitou otázku týkající se legitimity úsporných opatření. Jejich hlavními přívrženci jsou totiž věřitelé, kteří z nich mohou mnoho vytěžit (oproti alternativě spočívající ve zvýšení domácích mezd a odpuštění dluhů).
Auf seinem Höhepunkt im Jahr 2007 war der chinesische Überschuss mit 10,1% vom BIP größer als der Deutschlands; Ende 2013 war er auf 2% vom BIP gefallen. Warum war China bereit, sich anzupassen, während Deutschland das nicht ist? Ein zentraler Unterschied ist möglicherweise, dass Deutschland erheblichen politischen Einfluss auf die Defizitländer hat, mit denen es Handel treibt. Deutschland war de facto in der Lage, seinen Nachbarn eine Sparpolitik aufzuzwingen. Dies wirft eine wichtige Frage bezüglich der Legitimität der Sparpolitik auf. Ihre wichtigsten Verfechter sind die Gläubiger, die davon (im Vergleich zur Alternative – steigenden Löhnen im Inland und Schuldenerlass) stark profitieren.