Vskutku, americké zvýšení sazeb bylo jen jedním v řadě – totiž už šestnáctým. Od chvíle, kdy v květnu propady akciových trhů začaly, žádná další významná centrální banka sazby nezvýšila, a to až do 7-8. června, kdy tak učinilo několik bank (Evropská centrální banka a banky v Indii, Jižní Koreji, Jižní Africe, Thajsku a Turecku). Dalším faktorem je cena ropy, která od 22. března do 2. května vzrostla o 24% a zaznamenala v tu dobu absolutní rekordy. Nesporně šlo o významnou událost, která by měla věrohodně ovlivnit akciové trhy po celém světě. Nárůsty ceny ropy byly viníkem prakticky všech hospodářských recesí od druhé světové války. Přesto vzestupy ceny ropy časově neodpovídají intervalu, kdy se v půli května indexy akciových trhů propadly nejvíc. Máme-li tvrdit, že zvýšení ceny ropy zapříčinilo burzovní poklesy, museli bychom předpokládat několikatýdenní časovou prodlevu.
Tatsächlich war die Zinserhöhung in den USA nur eine in einer ganzen Reihe von Zinserhöhungen – die 16. in Folge. Keine andere wichtige Zentralbank hat nach den Kursverlusten an den Aktienmärkten bis zum 7./8. Juni die Zinsen erhöht, als dann mehrere es taten (die EZB und die Zentralbanken Indiens, Südkoreas, Südafrikas, Thailands und der Türkei). Ein weiterer Faktor ist der Ölpreis, der zwischen dem 22. März und dem 2. Mai um 24% anstieg und dabei mehrere absolute Höchststände aufstellte. Dies war mit Sicherheit ein wichtiges Ereignis, und es leuchtet ein, dass es Auswirkungen auf die Aktienmärkte überall auf der Welt haben könnte. Ölpreiserhöhungen haben zu praktisch allen wirtschaftlichen Rezessionen seit dem Zweiten Weltkrieg beigetragen. Allerdings fallen die Ölpreiserhöhungen nicht in das Zeitfenster Mitte Mai, als die Indices am deutlichsten nachgaben. Wer argumentiert, dass steigende Ölpreise die Kursverluste am Aktienmarkt verursachten, setzt voraus, dass die Aktienmärkte mit mehrwöchiger Verzögerung reagierten.