Podle žalobkyně se tak restrukturalizace tarifů, jejímž předmětem je snížit deficit spojení, který tradičně existuje ve většině členských států, prostřednictvím zvýšení tarifů za spojení a souběžného snížení tarifů telefonních hovorů, týká pouze historických operátorů. Naopak analýza nůžkového efektu se týká vstupu soutěžitelů žalobkyně na trh. V rámci článku 82 ES je třeba pouze vědět, zda mohou soutěžitelé s ohledem na skutečnou situaci na trhu poskytovat bez překážek služby účastníkům na základě tarifů používaných žalobkyní pro mezitímní služby. Za tímto účelem žalobkyně připomíná, že její soutěžitelé nejsou povinni nabízet (před)volbu. Právní rámec tak soutěžitelům žalobkyně umožňuje dosahovat právně zaručených příjmů ze služeb telefonních hovorů a to zcela nezávisle na restrukturalizaci tarifů. Žalobkyně dále trvá na skutečnosti, že podléhá regulaci ze strany RegTP, která směřuje k dosažení postupné restrukturalizace tarifů. Zadruhé žalobkyně uplatňuje, že metoda použitá Komisí pro účely zjištění nůžkového efektu je chybná, protože vychází z předpokladu, podle kterého soutěžitelé musí mít možnost zcela napodobit strukturu jejích zákazníků (napadené rozhodnutí, body 120 až 127 odůvodnění). Nicméně žádný soutěžitel nemá zájem napodobit tuto strukturu zákazníků, která se z důvodu povinnosti poskytovat universální služby vyznačuje nepřiměřeně vysokým a málo výnosným podílem účastníků s malými příjmy využívajícími analogové linky, kteří vytváří pouze malý obrat a kteří nejsou ochotni přejít na spojení s větší hodnotou.
Die Tarifumstrukturierung, die dem Zweck diene, das traditionell in den meisten Mitgliedstaaten vorhandene Anschlussdefizit durch eine Anhebung der Anschluss -entgelte abzubauen und zugleich eine Absenkung der Verbindungsentgelte zu erreichen, betreffe lediglich die angestammten Betreiber. Bei einem Kosten-Preis-Scheren-Test gehe es hingegen um den Markteintritt der Wettbewerber der Klägerin. Im Rahmen des Art. 82 EG stelle sich nur die Frage, ob es den Wettbewerbern unter Berücksichtigung der tatsächlichen Marktverhältnisse möglich sei, auf der Basis der Vorleistungsentgelte der Klägerin unbehindert Dienstleistungen für Endkunden zu erbringen. Ihre Wettbewerber seien nicht zur Betreiber(vor)auswahl verpflichtet. Der rechtliche Rahmen ermögliche es ihnen daher völlig unabhängig von der Tarif -umstrukturierung, rechtlich abgesicherte zusätzliche Erlöse aus Verbindungsleistungen zu erzielen. Die Klägerin sei außerdem an die Regulierung durch die RegTP gebunden, die eine schrittweise Tarifumstrukturierung anstrebe. Als Zweites macht die Klägerin geltend, dass die Methode der Kommission zur Feststellung einer Kosten-Preis-Schere verfehlt sei, weil ihr die Annahme zugrunde liege, dass es den Wettbewerbern der Klägerin möglich sein müsse, die Kundenstruktur der Klägerin vollständig abzubilden (Randnrn. 120 bis 127 der angefochtenen Entscheidung). An der Abbildung dieser Struktur, die wegen der Universaldienstverpflichtung durch einen überproportional hohen und unwirtschaftlichen Anteil an Analoganschlusskunden mit geringem Einkommen geprägt sei, die nur geringe Umsätze generierten und keine Wechselbereitschaft zu höherwertigen Anschlüssen hätten, habe jedoch kein Wettbewerber ein Interesse.