Není to žádným překvapením, protože hlavní makroekonomické ukazatele se v tak krátkém časovém období málokdy zásadně změní. Údaje za EU-27 (na rozdíl od údajů pro EU-25, které byly použity ve třetí zprávě o pokroku) ukazují, že v roce 2002 tvo­řilo 10 % obyvatelstva EU-27 žijícího v nejvíce prospe­rujících regionech více než 19 % celkového HDP EU-27 ve srovnání s pouze 1,5 % za 10 % obyvatelstva žijícího v nejméně bohatých regionech. Jestliže se posuzuje HDP v paritě kupní síly, představuje 10% nejbohatších v tomto smyslu jen něco přes 15 % HDP, zatímco podíl nejméně bohatých 10 % tvoří přes 3 % HDP. Podle pa­rity kupní síly je poměr mezi horními a spodními 10 % v otázce HDP 5:1. Úprava parity kupní síly je důležitá.
Das ist nicht weiter verwunderlich, da sich die wichtigen makroökonomischen Indikatoren innerhalb einer so kurzen Zeitspanne nur selten tiefgehend verändern. Betrachtet man die Zahlen für EU-27 (im Gegensatz zu denjenigen für EU-25, die für den Dritten Zwischenbericht verwendet wurden), so zeigt sich, dass 2002 die 10 % der Bevölkerung von EU-27, die in den wohlhabendsten Regionen lebten, über 19 % des ge samten BIP für EU-27 erwirtschafteten, während im Vergleich dazu lediglich 1,5 % des BIP von den 10 % der Bevölkerung aufgebracht wurde, die in den am wenigsten wohlhabenden Regionen lebten. Wird das BIP in KKS ausgedrückt, so entfallen auf die 10% in den wohlhabendsten Regionen knapp über 15 % des BIP in KKS während der Anteil für die 10 % in den am wenigsten wohlhabenden Regionen über 3 % aus macht. In KKS ausgedrückt beträgt das Verhältnis des jeweiligen Anteils am BIP zwischen den 10 % in den wohlhabendsten Regionen und den 10% in den am wenigsten wohlhabenden Regionen 5:1. Die KKS-Anpassung ist bedeutend.