Chudí lidé jsou prostě jen nadbyteční. Nejsou vykořisťováni, ale opomíjeni. Střed se ani nesnaží nějak se na periférii přiživovat, snaží se jen držet si ji od těla. Na hranicích bohatých zemí se tyčí majestátní zátarasy. Humanitární války se vedou proto, aby příliv uprchlíků nezaneřádil systémy sociálního zabezpečení v zemích západního světa. Občanství fungujícího západního státu je zaručenou propustkou do moderního světa, avšak dnes je to privilegium hrstky šťastlivců. Postfašismus nemusí neobčany nakládat do dobytčích vagónů; stačí, když novým neobčanům nedovolí nastoupit do vlaků, které by je odvezly do šťastného světa bohatého Západu. Postfašistická hnutí existují všude, ale daří se jim především v Evropě a uvnitř jejích protipřistěhovaleckých hnutí. Současný koncept „lidských práv“ možná chrání proti zločinnosti tyranů, ale nemá už jak chránit proti zločinné bezzákonnosti států nerespektujících zákon.
Sie werden nicht ausgebeutet, sondern vernachlässigt. Die Mitte, weit davon entfernt diejenigen in der Peripherie auszubeuten, versucht lediglich sie draußen zu halten. Beeindruckende Barrieren werden an den Grenzen der reichen Länder errichtet. Humanitäre Kriege werden geführt, um zu verhindern, dass Massen von Flüchtlingen in die westlichen Wohlfahrtssysteme strömen und diese verstopfen. Die Staatsbürgerschaft in einem funktionierenden westlichen Land ist die einzige sichere Essensmarke in der modernen Welt, aber sie ist heutzutage ein Privileg für Wenige. Der Post-Faschismus muss Nicht-Staatsbürger nicht in Güterzüge laden; stattdessen muss er sie nur davon abhalten Züge zu besteigen, die sie in die glückliche Welt des reichen Westens bringen könnten. Post-faschistische Bewegungen existieren überall, besonders aber in Europa mit seinen Anti-Einwanderungs- Bewegungen. Das momentane Konzept von „Menschenrechten” mag die Menschen vor der Ungesetzlichkeit von Tyrannen bewahren, es bietet aber keine Verteidigung gegen die Ungesetzlichkeit von nicht vorhandenen Regeln in gesetzlosen Staaten.