V ekonomice skutečného světa bude tento strategický účinek patrně ještě silnější, protože lídři a jejich pronásledovatelé v průmyslových odvětvích před sebou v praxi nemají tytéž úrokové sazby. Pronásledovatelé obvykle platí určité rozpětí nad úrokovou sazbu, již platí lídři na trhu – a když úrokové sazby klesají, toto rozpětí má sklon přetrvávat. Strategicky kontrakční dopad nízkých úrokových sazeb by takové zvýhodnění sektorových lídrů co do nákladů na financování dále posílil. Tento kontrakční efekt pomáhá vysvětlit řadu důležitých vzorců dění v globální ekonomice. Zaprvé, pokles úrokových sazeb, který začal zkraje 80. let, se spojuje s rostoucí tržní koncentrací, stoupajícími zisky firem, slabší dynamikou podnikání a ubývajícím růstem produktivity.
In einer realweltlichen Wirtschaft dürfte der strategische Effekt sogar noch ausgeprägter sein, weil Branchenführer und Mitläufer in der Praxis nicht dieselben Zinssätze zahlen müssen. Mitläufer bezahlen in der Regel einen Aufschlag auf den von Marktführern gezahlten Zins – und dieser Aufschlag bleibt bei sinkenden Zinsen tendenziell bestehen. Ein derartiger Vorteil bei den Finanzierungskosten für Branchenführer würde die strategische kontraktive Wirkung niedriger Zinssätze noch verstärken. Dieser kontraktive Effekt hilft, eine Anzahl wichtiger weltwirtschaftlicher Muster zu erklären. Erstens ist der Zinsrückgang, der Anfang der 1980er Jahre begann, mit einer zunehmenden Marktkonzentration, steigenden Unternehmensgewinnen, einer schwächeren wirtschaftlichen Dynamik und einem Rückgang des Produktivitätswachstums verbunden.