Všem plynule fungujícím adaptačním mechanismům postulovaným teorií ekonomiky hlavního proudu, tj. pružným mzdám a pružným úrokovým sazbám, stojí v cestě nevyhnutelná informační nouze. Ekonomika zasažená šokem ztrácí elán a mění se spíš v ucházející balonek. Keynes proto stanovil dva úkoly pro vlády: dofukovat ekonomiku, jakmile začne ucházet, a v prvé řadě minimalizovat pravděpodobnost vzniku vážných šoků. První ponaučení jsme si dnes podle všeho vzali k srdci: rozličné finanční podpory a stimulační balíčky povzbudily ekonomiku v poklesu natolik, že lze rozumně očekávat, že nejhorší propad už je za námi. Soudě podle nedávných návrhů reformy finanční soustavy, které padly ve Spojených státech, Velké Británii a Evropské unii, není však vůbec jisté, zda jsme se nechali poučit i v tom druhém. Je třeba přiznat, že v něčem jsou návrhy dobré. Ministerstvo financí USA například navrhuje, že původci hypoték by si měli ponechávat „hmotný“ finanční zájem na úvěrech, které poskytnou, oproti současné praxi jejich sekuritizace. To by, kromě jiného, omezilo roli agentur úvěrového ratingu.
Das unvermeidliche Informationsdefizit blockiert alle diese von der Mainstream-Theorie postulierten reibungslos funktionierenden Anpassungsmechanismen – also flexible Löhne und Zinssätze. Eine von einem Schock erfasste Wirtschaft hat keinen Auftrieb mehr und verhält sich wie ein löchriger Ballon. Daher gab Keynes den Regierungen zwei Aufgaben: Die Wirtschaft wieder aufzupumpen, wenn sie zusammenzufallen droht, und die Gefahr ernsthafter Schocks von vornherein zu minimieren. Die erste Lektion scheint man gelernt zu haben: Verschiedene Rettungs- und Konjunkturpakete haben die Ökonomien in einem Maß angekurbelt, dass man vernünftigerweise davon ausgehen kann, dass der ärgste Einbruch überstanden ist. Ob aber auch die zweite Lektion gelernt wurde, ist zweifelhaft, wenn man sich die jüngsten Vorschläge zur Reformierung des Finanzsystems in den USA, Großbritannien und der Europäischen Union vor Augen führt. In diesen Vorschlägen sind zugegebenermaßen auch einige positive Dinge enthalten. So empfiehlt beispielsweise das US-Finanzministerium, dass die Hypothekengeber eine „materielle“ Beteilung an den von ihnen vergebenen Darlehen halten, anstatt sie wie bisher einfach zu verbriefen. Das würde unter anderem die Rolle der Kredit-Rating-Agenturen verringern.