Hodnocení pedcházejících fází programu potvrdilo jeho důležitost aopodstatnní jeho intervenní logiky azpůsobů jeho správy. Zejména vpartnerských zemích stojí vsouasnosti vysokoškolské instituce ped velkými výzvami souvisejícími i) sdra-matickými demografickými zmnami (poet osob spotenciál-ním pístupem kvysokoškolskému vzdlání, vková struktura, migraní toky), ii) srostoucí svtovou konkurencí, která vede kvýznamnému posunu vrozložení hospodáské síly na svtové úrovni, iii) se zmnami ve vd atechnologii, zejména však srostoucím významem spíše organizaní aspoleenské než ist technologické inovace, avneposlední ad iv) sproblémy spoleností vprocesu transformace (sociální soudržnost, lidská práva atd.). Vysokoškolské instituce jsou proto klíovými hrái vúspšném pechodu ke znalostní ekonomice aspolenosti azajišují pí-pravu nové generace vedoucích osobností. Jsou zdroji odborných poznatků acentry rozvoje lidských zdrojů. Vysokoškolské instituce jsou také důležitými faktory růstu akonkurence-schopnosti ahrají zásadní roli vreform agendy lenských států EU ipartnerských zemí. SOUVISLOSTI Modernizace vysokoškolského vzdlávání je uznávána jako hlavní podmínka úspchu Lisabonské strategie, kterou Evropská unie spustila vbeznu 2000 ajejímž cílem je restrukturalizace ekonomických asociálních systémů vrámci EU. Záro-ve stále více partnerských zemí podepisuje Boloskou deklaraci, piemž všechny projevily zájem oharmonizaci svých systémů vysokoškolského vzdlávání vyvolaný vývojem, knmuž vtomto smru došlo vE v ro p .
Die Bewertung der vorangegangenen Phasen des Programms bestätigte die Relevanz des Programms sowie die Stichhaltigkeit seiner Interventionslogik und seiner Managementkonzepte. Insbesondere in den Partnerländern sind Hochschuleinrichtungen derzeit mit erheblichen Herausforderungen in den folgenden Bereichen konfrontiert: (i) dramatische demographische Veränderungen (Anzahl der Menschen mit potenziellem Zugang zum Hochschulwesen, Altersstruktur, Migrationsströme), (ii) zunehmender globaler We bewerb mit daraus resultierenden erheblichen Veränderungen hinsichtlich der weltweiten Verteilung des Wirtscha spotentials, (iii) Veränderungen in den Bereichen Wissenscha und Technologie, dabei insbesondere die zunehmende Bedeutung organisatorischer und gesellschalicher Entwicklungen gegenüber rein technologischen Innovationen, und zu guter Letzt (iv) Herausforderungen des gesellschalichen Wandels (sozialer Zusammenhalt, Menschenrechte usw.). Hochschulen nehmen insofern eine entscheidende Funktion für den erfolgreichen Übergang zur wissensbasierten Wirt-schaund Gesellschaein und sorgen für die Ausbildung einer neuen Generation von Führungskrä en. Sie sind Sammelbecken von Know-how und Zentren der Humanressourcenentwicklung. Sie sind wichtige Faktoren für Wachstum und We bewerbsfähigkeit und spielen in den Reformagenden der EU-Mitgliedstaaten und der Partnerländer eine zentrale Rolle. HINTERGRUND Es gilt als allgemein anerkannt, dass die Modernisierung der Hochschulbildung eine der Grundvoraussetzungen für den Erfolg der Lissabon-Strategie ist, die im März 2000 zur strukturellen Reformierung des Wirtscha s- und Sozialsystems der EU eingeleitet wurde. Gleichzeitig haben immer mehr Partnerländer die Erklärung von Bologna unterzeichnet, und haben allesamt ihr Interesse an der Harmonisierung ihrer Hochschulsysteme in Anlehnung an die diesbezüglichen Entwicklungen innerhalb Europas bekundet.