To ale neznamená, že bychom se měli této myšlenky vzdát docela. Místo toho musíme zkoumat důvody, proč zahraniční pomoc v těchto regionech selhala, a hledat lepší způsoby jejího použití. Zahraniční pomoc je až příliš často zaměřena na uspokojení potřeb dárce, nikoli jejího příjemce. Na základě zkušeností mých nadací v zemích, jako je Rusko, si odvažuji tvrdit, že pomoc zvenčí může být účinná. Hlavním záměrem nedávných změn v globální finanční architektuře po mezinárodních finančních krizích bylo prosadit větší tržní disciplínu, jejímž cílem je eliminovat mravní riziko, pojmenované Mezinárodním měnovým fondem. To sice sníží nebezpečí nadměrného toku kapitálu do rozvojových trhů, ale další krize může vzejít z nedostatečných kapitálových toků. Dnešní tržní fundamentalista nedokáže či nechce pochopit, že finanční trhy jsou nestabilní už svou podstatou.
Doch dass soll nicht bedeuten, dass die Idee an sich verbannt werden muss. Eher müssen wir die Gründe für das Scheitern suchen und bessere Wege schaffen. Ausländsahilfe ist allzu häufig auf die Genugtuung der Bedürfnisse des Gebers ausgerrichtet, und nicht die des Empfängers. Basierend auf den Erfahrungen mit meinen Stiftungen in Ländern wie Russland, behaupte ich, dass Hilfe von Außen effektiv sein kann. Neueste Änderungen der globalen Finanzstruktur infolge der internationalen Finanzkrisen zielen ausschließlich auf die Einführung einer größeren Marktdisziplin. Ziel ist es, das durch das IWF eingeführte moralische Risiko auszuschalten. Dies wird die Gefahr excessiver Kapitalströme in Entwicklungs-Märkte reduzieren; jedoch ist es wahrscheinlich, dass die nächste Krise aus unzureichenden Kapitalströmen entstehen wird. Heutige Marktfundamentalisten verfehlen die Einsicht, das Finanzmärkte von sich aus instabil sind.