Globalizace, o níž se často mluví jako o triumfu kulturní standardizace, ve skutečnosti standardizaci podrývá. Hnací silou není jedna jediná národní kultura; globalizaci pohání nedočkavý individualismus, který čerpá z rostoucího arzenálu masových symbolů. Takže: nejsme amerikanizováni, nýbrž amerikanizujeme se. Invaze svobody? Ať už se nakonec stane cokoli, diskuse o případné válce s Irákem vynesla na světlo řadu zásadních otázek, na nichž se neshodnou snad ani přátelé, a jež však nelze ignorovat. Pokud se na nich nedohodnou ti, kteří v srdci chovají svobodu, bude cena jejich nevyřešení vysoká. Nejpalčivěji vystupují do popředí tři skutečnosti. Za prvé: teroristické útoky na New York a Washington ze září 2001 nám připomněly (pro případ, že jsme na to zapomněli), že existuje svazek hodnot zvaný "Západ".
Die Globalisierung, die oftmals als Durchbruch kultureller Standardisierung erscheinen mag, unterminiert in Wirklichkeit diese Standardisierung. Dominant wird nicht eine bestimmte nationale Kultur sein, sondern nur noch jener rastlose Individualismus, der sich aus einem wachsenden Zeichenfundus bedient. Darum werden wir nicht amerikanisiert. Wir ``amerikanisieren'' uns selbst. Eingriffe in die Freiheit? Was auch immer letzten Endes geschieht; die Debatte um einen möglichen Irakkrieg hat grundlegende Fragen aufgeworfen, über die keine Übereinkunft existiert, nicht einmal unter Freunden, die sich jedoch nicht in Luft auflösen werden und auch nicht ignoriert werden können. Der Preis wird in der Tat hoch sein, wenn sie nicht von denjenigen geklärt werden, denen die Freiheit lieb und teuer ist. Drei Themen stehen im Vordergrund. Erstens riefen uns die Terrorangriffe auf New York und Washington im Jahr 2001 ins Gedächtnis (für den Fall, dass wir es vergessen hatten), dass es ein Wertebündnis, genannt "der Westen", gibt.