Šest tisíc rozborů každý týden, každý by se mohl ucházet o titul rozbor týdne. Z 25 klubů jsme se rozrostli na stovky, potom na tisíce, a nyní shromažďujeme téměř čtvrt milionu dětí v 7000 klubech po celé zemi. A přestože ta čísla byla a stále jsou pozoruhodná, je ještě pozoruhodnější to, jak se zkušenost kritického a zvídavého přemýšlení uplatnila v životě. Některé z našich dětí začaly mluvit se svými rodiči, další se svými učiteli, nebo se svými přáteli. A ti, kteří přátele neměli, je začali získávat. Tyto filmy poskytly dětem pocit sounáležitosti navzdory všemu, co je rozděluje. A tyto příběhy jim poskytly sdílení zážitku. "Persepolis" sblížil dceru s její iránskou matkou, a "Čelisti" se staly prostředkem, pomocí něhož byl jeden chlapec schopen vyjádřit strach, který zakusil když utíkal z místa neštěstí, při kterém zemřel jeho otec a pak i jeho matka, která byla vržena přes palubu na lodní výpravě.
Sechstausend Rezensionen wetteifern wöchentlich um die Ehre, Rezension der Woche zu werden. Aus 25 Vereinen wurden Hunderte, dann Tausende, bis wir fast eine Viertelmillion Kinder in 7 000 Vereinen aus dem ganzen Land waren. Obwohl die Zahlen außergewöhnlich waren und es weiterhin sind, noch außergewöhnlicher wurde die Übertragung der Erfahrung des kritischen und neugierigen Fragens in den Alltag. Einige unserer Kinder begannen mit ihren Eltern zu reden, andere mit ihren Lehrern oder mit ihren Freunden. Und die ohne Freunde fingen an, welche zu finden. Die Filme lieferten Gemeinschaftlichkeit über alle Kluften. Und die enthaltenen Geschichten lieferten eine gemeinsame Erfahrung. "Persepolis" brachte eine Tochter näher zu ihrer iranischen Mutter und "Der weiße Hai" half einem kleinen Jungen, die Angst zu artikulieren, die er erlebt hatte, auf der Flucht vor Gewalt, die zuerst seinen Vater tötete und dann seine Mutter, letztere wurde auf einer Bootsreise über Bord geworfen.