Naléhavá potřeba rozsáhlé koordinované činnosti je obrovská. Je ale Marshallův plán vhodným vzorem? Marshallův plán byl makroekonomickou strategií, jejíž součástí byly masivní kapitálové transfery s cílem pomoci rekonstruovat válkou zpustošený průmyslový potenciál a infrastrukturu ekonomik s rozvinutými institucemi. Arabský region ale potřebuje chirurgicky zacílené a projektově založené investice s pevným řízením, poskytnuté za podmínky hlubokých reforem podnikatelského prostředí, které se obecně pokládá za jedno z nejhorších na světě. Ve společné zprávě o konkurenční schopnosti arabských zemí Evropská banka pro obnovu a rozvoj (EBRD) a Světové ekonomické fórum vyzývají k naléhavé institucionální reformě na podporu růstu soukromého sektoru. Podnikatelského ducha v regionu brzdí rozbujelá byrokracie a neúčinné vymáhání konkurenční politiky a pravidel řízení podniků.
Die Notwendigkeit umfassender koordinierter Maßnahmen erscheint zwingend, aber ist der Marshall-Plan auch das richtige Modell? Bei dem Marshall-Plan handelte es sich um eine makroökonomische Strategie, zu der massive Kapitaltransfers zählten, mit denen man den Wiederaufbau der kriegsbedingt zerstörten industriellen Kapazitäten und der Infrastrukturen in Ökonomien mit gut entwickelten Institutionen unterstützte. Doch in der arabischen Region bedarf es mikroökonomisch orientierter, projektbasierter Investitionen mit ordnungspolitischem Schwerpunkt, unter der Voraussetzung tiefgreifender Reformen eines wirtschaftlichen Umfeldes, das allgemein als eines der schlechtesten auf der Welt gilt. In einem gemeinsamen Bericht über die Wettbewerbsfähigkeit in arabischen Ländern fordern die Europäische Bank für Wiederaufbau und Entwicklung (EBRD) und das Weltwirtschaftsforum dringende institutionelle Reformen zur Unterstützung des Wachstums auf dem privaten Sektor. Überbordende Bürokratie sowie die wirkungslose Umsetzung von Wettbewerbsstrategien und ordnungspolitischen Regelungen behindern das Unternehmertum in der gesamten Region.