A přestože tato země přišla s několika novátorskými a užitečnými komunitními iniciativami typu „Friendship Bench“, možnosti jejich rozšíření jsou omezené. Nedostatek přístupu k péči o duševní zdraví rozhodně není jen problémem rozvojových zemí. Ve Spojených státech si téměř polovina obyvatel nedokáže zajistit přístup k všeobecné péči o duševní zdraví, často kvůli finančním omezením. Kromě špatného přístupu je zde i problém se stigmatizací, jehož dokladem byla zkušenost s mým otcem. Z klinických důkazů vyplývá, že stigma má dvě podoby. Lidé, kteří vyhledají péči v oblasti duševního zdraví, mohou čelit veřejné stigmatizaci ve formě diskriminace a vyčleňování kvůli endemickým mylným představám o duševních onemocněních. A jakmile se tyto představy internalizují, mohou se dotyčné osoby potýkat se sebestigmatizací: nízkou sebeúctou, malou vírou ve vlastní schopnosti a neochotou využívat plodné příležitosti. Důsledky neschopnosti poskytnout adekvátní péči se silně podceňují. Podle jedné studie se duševní problémy podílejí na 32,4% let života s nemocí a 13% ztracených let života v důsledku nemoci (DALY) – počtu let „zdravého“ života, o které lidé přijdou kvůli nemoci, snížení kvality života či předčasnému úmrtí.
Das Land hat zwar einige innovative und nützliche gemeinschaftliche Initiativen wie die „Freundschaftsbank“ entwickelt, aber sie sind nur begrenzt skalierbar. Mangelnder Zugang zu psychischer Gesundheitshilfe ist nicht nur in den Entwicklungsländern ein Problem. In den Vereinigten Staaten hat fast die Hälfte der Bevölkerung keinen Zugang zu umfassender Behandlung, was oft an finanziellen Beschränkungen liegt. Neben dem Problem des Zugangs gibt es das der Stigmatisierung, was durch das Beispiel meines Vaters verdeutlicht wird. Klinische Untersuchungen ergaben, dass diese auf zwei Arten auftritt: Menschen, die psychische Behandlung brauchen, werden durch Diskriminierung und Ausschluss öffentlich stigmatisiert, wofür weit verbreitete Vorurteile gegenüber psychischen Krankheiten verantwortlich sind. Werden diese Vorurteile internalisiert, stigmatisieren sich die Betroffenen selbst: Dies führt zu geringem Selbstvertrauen, einem Gefühl von Wertlosigkeit und der mangelnder Bereitschaft, produktive Möglichkeiten zu verfolgen. Die Folgen fehlender Behandlung werden erheblich unterschätzt. Laut einer Studie sind psychische Gesundheitsprobleme für 32,4% der mit Behinderung verbrachten Jahre und 13% der Disability-Adjusted Life Years (DALY) verantwortlich – der Jahre „gesunden Lebens“, die durch Krankheit, Behinderung oder vorzeitigen Tod verloren gehen.