To už je pryč. Jenže problém kolektivního úsilí je stále stejně náročný a vyžaduje bezodkladnou pozornost, chceme-li aby se růstové aspirace světa naplnily. Problém je tím naléhavější, že jednotlivé země mohou svůj tržní podíl posílit nejen větší konkurenční schopností soukromého sektoru, ale také zaváděním ochranářských opatření. A jak už jsme u snah mnoha zemí krizi zmírnit zaznamenali, jakmile zavládne nedostatek agregátní poptávky, zavádění nekooperativních, protekcionistických opatření je mnohem pravděpodobnější – přestože se všeobecně uznávají za mimořádně destruktivní.
Damit ist es nun vorbei. Doch ist das Problem des gemeinsamen Handelns nicht weniger gewaltig und erfordert dringend Aufmerksamkeit, wenn die Wachstumsbestrebungen der Welt erreicht werden sollen. Das Problem ist umso dringlicher, da die Länder Marktanteile nicht nur durch mehr Wettbewerb im Privatsektor hinzugewinnen können, sondern auch durch protektionistische Maßnahmen. Und wie wir anhand der Bemühungen vieler Länder zur Bekämpfung der Krise gesehen haben, ist es wesentlich wahrscheinlicher, dass unkooperative, protektionistische Antworten gesucht werden, wenn die Gesamtnachfrage knapp ist – trotz der allgemeinen Einsicht, dass diese höchst destruktiv sind.