Problém spočívá v tom, že stoupenci snižování skleníkového efektu podporou produkce biopaliv nedali jasně najevo, odkud se pro to vezme půda. V zásadě existují pouze tři způsoby, jak ji zajistit: vyčlenit ji z produkce potravin či pícnin, vyčlenit ji z produkce přírodních materiálů – zejména dřeva –, anebo ji vyčlenit z přírody. Zvrácenost první alternativy je zřejmá: na světě neexistuje přebytek produkce potravin. Každý, kdo si přeje pěstovat biopaliva na půdě, která se dříve využívala k produkci potravin, si musí uvědomit, že se tím zvýší cena potravin, což uškodí nejchudším z nejchudších.
Das Problem ist, dass diejenigen, die eine Eindämmung des Treibhauseffekts durch die Förderung der Biokraftstoffproduktion befürworten, nicht deutlich gemacht haben, woher das Land kommen soll. Im Prinzip gibt es nur drei Beschaffungsarten: Man zieht es von der Nahrungsmittel- oder Futterproduktion ab, von der Produktion natürlicher Materialien – insbesondere Holz – oder von der Natur. Die Pervertiertheit der ersten Alternative ist offensichtlich: Es gibt keine überschüssige Nahrungsmittelproduktion auf der Welt. Wer Biokraftstoffe auf Flächen anbauen will, die zuvor der Nahrungsmittelproduktion dienten, muss einräumen, dass sich dadurch die Lebensmittelpreise erhöhen werden, was den Ärmsten der Armen schaden würde.