Důležitější otázka zní, jak stabilizovat situaci na Ukrajině. Vzhledem k tomu, že v praxi lze pro vytlačení Ruska z Krymu učinit jen málo, je klíčovým úkolem dneška udržet zbytek země jednotný a opětovně nastartovat jeho ekonomiku, která se kvůli neudržitelným fiskálním a vnějším schodkům momentálně nachází ve stavu zpomalených životních funkcí. Klíčové problémy reformy jsou dobře známé: cena plynu se musí podstatně zvýšit, aby odrážela náklady, dotace domácí produkce uhlí musí skončit a správa plynovodů v zemi, které stále generují obrovské příjmy z poplatků za tranzit ruského plynu do západní Evropy, musí projít rekonstrukcí. Už od chvíle, kdy tyto plynovody na základě neprůhledných dohod v podstatě přešly do rukou nominálně soukromých firem, se ztrácejí výnosy z tranzitních poplatků i obrovské objemy plynu, přičemž se provádí jen minimální údržba.
Relevanter ist da schon die Frage, wie die Situation in der Ukraine zu stabilisieren sei. Angesichts der Tatsache, dass man wenig tun kann, um Russland wieder von der Krim zu verdrängen, besteht die wichtigste Herausforderung nun darin, den Rest das Landes zusammenzuhalten und seiner Wirtschaft zu einem Neustart verhelfen, die sich aufgrund untragbarer fiskalischer und externer Defizite im Zustand des Scheintodes befindet. Die wichtigsten Reformthemen sind bekannt: der Gaspreis muss beträchtlich angehoben werden, um die Kosten abzubilden; die Subventionen für die inländische Kohleproduktion müssen eingestellt werden und die Verwaltung der Pipelines, die noch immer enorme Gebühren aus dem Transport des Gases von Russland nach Westeuropa abwerfen, muss auf neue Beine gestellt werden. Seit diese Pipelines im Rahmen undurchsichtiger Transaktionen an vorgeblich private Unternehmen übergeben wurden, sind die Einnahmen aus den Durchleitungsgebühren zusammen mit enormen Gasmengen verschwunden, während allerdings nur wenig Wartungsarbeit geleistet wurde.