Řeči se však jen málokdy přetaví v činy, navzdory rekordně nízkým úrokovým sazbám v posledních osmi letech. Podle nových odhadů McKinsey Global Institute potřebuje svět až do roku 2030 navyšovat investice do dopravních, energetických, vodohospodářských a telekomunikačních systémů z 2,5 na 3,3 bilionu dolarů ročně, aby podpořil plánovaný hospodářský růst. Navzdory evidentní potřebě akce se však investice do infrastruktury v 11 ekonomikách skupiny G-20 od globální finanční krize v roce 2008 snížily. Konvenční názor zní, že sehnat dostatek veřejných financí je vzhledem k fiskálním problémům nemožné. Ve skutečnosti existuje značný prostor pro zvýšení veřejných investic do infrastruktury, zejména v situaci, kdy náklady na půjčky zůstávají historicky nízké. V některých případech lze finance nalézt i bez zvýšení daní: vlády mohou vytvářet příjmové toky zaváděním uživatelských poplatků, využíváním růstu hodnoty nemovitostí nebo prodejem stávajících aktiv a recyklací výnosů. Veřejné účetní standardy by rovněž mohly umožnit odpisy infrastrukturálních aktiv během jejich životnosti, místo aby započítávaly jejich náklady do fiskálních schodků už bezprostředně během výstavby.
Aber trotzdem sind den Ankündigungen nur selten Taten gefolgt, obwohl sich die Zinsen in den letzten acht Jahren auf Tiefstständen bewegten. Laut neuer Schätzungen des McKinsey Global Institute müssen, nur um das erwartete Wachstum tatsächlich zu erreichen, die weltweiten Investitionen in Transport, Energie, Wasser und Telekommunikationssysteme bis 2030 von 2,5 Billionen Dollar auf 3,3 Billionen jährlich aufgestockt werden. Aber trotz offensichtlichem Handlungsbedarf sind die Infrastrukturinvestitionen seit der weltweiten Finanzkrise von 2008 in elf der G20-Länder sogar zurückgegangen. Allgemein wird angenommen, aufgrund von Haushaltsproblemen sei es unmöglich, die nötigen öffentlichen Mittel aufzubringen. In Wirklichkeit aber gibt es erheblichen Spielraum zur Steigerung der öffentlichen Infrastrukturinvestitionen, insbesondere angesichts der historisch niedrigen Kreditkosten. In manchen Fällen kann diese Finanzierung sogar ohne Steuererhöhungen bewältigt werden: Die Regierungen könnten Einnahmen durch Benutzergebühren, Abgaben auf Immobiliengewinne oder den Verkauf vorhandener Wirtschaftsgüter erzielen. Auch könnten Infrastruktureinrichtungen über ihre Lebensdauer hinweg abgeschrieben werden, anstatt bereits während ihres Baus zum Haushaltsdefizit beizutragen.