Zadruhé, odstraňovat nevyváženosti je úkolem národních vlád v kontextu záchranného režimu nastaveného nadnárodními orgány – Evropskou komisí a Evropskou centrální bankou – ve spolupráci s Evropskou radou, která opět zastupuje národní vlády. Řecká sága ukazuje, že tento systém nedokáže řešit destabilizační nevyváženosti dostatečně rychle, aby odvrátil zásadní krize. Nevyváženosti nejsou výhradně důsledkem nezodpovědných politik. Mohou být projevem hlubších slabin ekonomických struktur, například nedostatku konkurenční schopnosti či institucionálních nedostatků. Pokud Německo trvá na národní zodpovědnosti, možná že zjistí, že vymáhání pravidel bude muset být ještě neúprosnější, což nakonec povede k takovým sociálním a politickým otřesům, že se zhroutí celá konstrukce eura.
Zweitens liegt die Beseitigung von Ungleichgewichten in der Verantwortung nationaler Regierungen, und zwar im Rahmen eines von supranationalen Behörden – der Europäischen Kommission und der Europäischen Zentralbank – in Zusammenarbeit mit dem Europäischen Rat erarbeiteten Rettungsregimes, wobei der Rat seinerseits die nationalen Regierungen repräsentiert. Das griechische Drama zeigt, dass dieses System destabilisierende Ungleichgewichte nicht rasch genug unter Kontrolle bringen kann, um größere Krisen abzuwenden. Ungleichgewichte sind nicht ausschließlich auf unverantwortliche Politik zurückzuführen. Sie können auch Ausdruck tiefer reichender Schwächen der Wirtschaftsstrukturen sein, wie etwa mangelnde Wettbewerbsfähigkeit oder institutionelle Defizite. Wenn Deutschland auf nationale Verantwortung pocht, würde es möglicherweise feststellen, dass die Durchsetzung der Regeln in immer strikterer Weise erfolgen muss und letztlich zu sozialen und politischen Turbulenzen führt, die zum Einsturz des gesamten Euro-Gebäudes führen.