I zde platí, že investovat do zdraví znamená podporovat dobrou hospodářskou politiku. Dobré zdraví a životní pohoda jsou cíle, které sdílí celý svět. Pokud však chtějí státy a jejich instituce urychlit zavádění inovativních zdravotnických řešení, musí spolupracovat a podporovat kooperaci nejen mezi státy, ale i mezi vládami a soukromým sektorem. Globální nevyváženosti bez ostnů CAMBRIDGE – Lékaři už dlouho vědí, že zdraví nám upevňuje nebo oslabuje nejen to, kolik toho sníme, ale také co jíme. Obdobně ekonomové už dlouho podotýkají, že pro země hltající kapitálové přílivy je velký rozdíl mezi dluhovými instrumenty a investicemi podobnými vlastnímu kapitálu, včetně akcií a přímých zahraničních investic. Jestliže tedy političtí představitelé a odborníci láteří na přetrvávající nadměrné obchodní nevyváženosti, musíme si uvědomit, že skutečné problémy pramení z přílišných koncentrací dluhu. Kdyby vlády skupiny G20 bývaly poodstoupily a položily si otázku, jak převádět mnohem větší podíl nevyvážeností na instrumenty podobné vlastnímu kapitálu, vyvinuvší se globální finanční soustava mohla být mnohem robustnější, než je naše dnešní soustava, náchylná ke krizím.
Um es noch einmal zu sagen: In Gesundheit zu investieren bedeutet, eine gute Wirtschaftspolitik zu fördern. Gesundheit und Wohlbefinden sind Ziele, die die ganze Welt teilt. Um den Einsatz innovativer Gesundheitslösungen voranzutreiben, müssen Länder und Institutionen zusammenarbeiten, was die Kooperation nicht nur zwischen Staaten, sondern auch zwischen Regierungen und dem privaten Sektor fördert. Globale Ungleichgewichte ohne Tränen CAMBRIDGE – Ärzte wissen seit langem, dass nicht nur wie viel man isst, sondern was man isst, sich förderlich oder schädigend auf die Gesundheit auswirkt. Ebenso haben Wirtschaftswissenschaftler seit langem bemerkt, dass es bei Ländern, die ein hohes Maß an Kapitalzuflüssen aufnehmen, einen großen Unterschied zwischen Schuldtiteln und aktienähnlichen Investitionen gibt, wozu unter anderem Wertpapiere und ausländische Direktinvestitionen zählen. Während nun also die politischen Entscheidungsträger und Experten über anhaltende, übergroße Handelsungleichgewichte schimpfen, müssen wir erkennen, dass die wirklichen Probleme von exzessiven Schuldenkonzentrationen herrühren. Würden die G-20-Regierungen das Problem mit Abstand betrachten und sich fragen, wie ein wesentlich größerer Anteil der Ungleichgewichte in aktienähnliche Wertpapiere umgelenkt werden kann, könnte das daraus entstehende globale Finanzsystem möglicherweise wesentlich robuster sein als das krisenanfällige System, das wir zurzeit haben.