Co to však znamená, když se řekne, že jsou finančníci příliš dobře placeni? Podle jakého měřítka a ve vztahu ke komu jsou přepláceni? Podobně jako mnoho dalších lidí mám i já sklon se domnívat, že každý, kdo pobírá vyšší mzdu než já, je z podstaty věci přeplacený, ale zároveň si uvědomuji, že to není nejobjektivnější hledisko, jaké mohu uplatnit. Ekonomové se snaží přijít s přesvědčivějšími odpověďmi na tyto otázky. Thomas Philippon a Ariell Reshef se v práci pro Národní úřad pro ekonomický výzkum zaměřili na stoleté údaje o mzdách ve finančním sektoru a dalších oborech v USA. Jejich závěry jsou fascinující. Zjistili, že zohledníme-li dosažené vzdělání a kvalifikaci, byla pracovní místa ve finančním sektoru až do velké hospodářské krize ve 30. letech velmi dobře placená – lépe, než odpovídalo kvalitě lidí, kteří je zastávali. Po skončení krize a zavedení nových a přísnějších regulačních opatření se finanční sektor vrátil k normě, kde setrval přibližně do roku 1990.
Doch was heißt das eigentlich, dass die Belegschaften im Finanzsektor zu hoch bezahlt werden? Nach welchem Maß und im Verhältnis zu wem sind sie überbezahlt? Wie viele andere Menschen neige ich dazu, zu glauben, dass jeder, der mehr verdient als ich, dem ersten Anschein nach überbezahlt ist, aber ich weiß, dass dies nicht der rigoroseste Test ist, den man anwenden könnte. Ökonomen haben versucht, solidere Antworten auf diese Fragen zu finden. Thomas Philippon und Ariell Reshef haben für das National Bureau of Economic Research einhundert Jahre Daten aus den USA ausgewertet, zur Bezahlung im Finanzsektor und in anderen Berufen. Ihre Ergebnisse sind faszinierend. Sie fanden Folgendes heraus: Wenn man Bildungsstand und Fertigkeiten berücksichtigt, waren Finanzjobs bis zur Großen Depression in den 30er Jahren hoch bezahlt, höher als es die Qualität der Beschäftigten nahelegen würde. Dann, nach der Depression und der Einführung neuer und strengerer Bestimmungen, kehrte die Bezahlung im Finanzsektor zur Norm zurück und blieb dort bis ungefähr 1990.