Dnes se všechny diskuse na toto téma soustřeďují na migraci jakožto způsob, jak nechat přelidněné rozvojové země zaplnit nedostatek pracovních sil v rozvinutých zemích se stárnoucím obyvatelstvem. Předpokládá se například, že počet obyvatel Japonska klesne do roku 2050 o 17,9 milionů lidí, zatímco podíl obyvatel starších 60 let stoupne na 42 procent a podíl obyvatel nad 80 let věku překoná hranici 10 procent. Počet Japonců v produktivním věku tudíž dramaticky klesne a poměr mezi zaměstnanými a důchodci se dostane na stav jedna ku jedné. Podle dnešních odhadů by Japonsko potřebovalo přijmout každý rok až do roku 2050 10 milionů nových přistěhovalců jen k tomu, aby podíl mezi pracujícími a důchodci zachovalo na stavu z roku 1995. Budou rozvinuté země imigraci v takovém rozsahu nakloněny? Nebo prostě zvýší import produktů a potravin, čímž vytvoří pracovní příležitosti v rozvojových zemí a pomohou tak absorbovat přebytek tamní pracovní síly?
Man diskutiert heute die Möglichkeit den Arbeitskräftemangel in den überalterten Industriestaaten durch Migration aus den übervölkerten Entwicklungsländern auszugleichen. So soll sich beispielsweise die Bevölkerung Japans bis 2050 auf 17, 9 Millionen verringern, während der Anteil der über 60-Jährigen auf 42 % und der Anteil der über 80-Jährigen auf über 10 % steigen wird. Der Anteil der erwerbstätigen Japaner wird dementsprechend steil abfallen und auf einen Rentner wird ein Erwerbstätiger kommen. Schätzungen zeigen, dass Japan bis 2050 jährlich 10 Millionen Einwanderer brauchen würde, um das Verhältnis zwischen Erwerbstätigen und Rentnern auf dem Niveau von 1995 halten zu können! Werden die Industrieländer aber eine derartige Einwanderung wirklich zulassen? Oder werden sie stattdessen ihre Nahrungsmittel- und Industriegüterimporte erhöhen, wodurch wiederum Arbeitsplätze in den Entwicklungsländern geschaffen werden, die den dort herrschenden Arbeitskräfteüberhang abbauen könnten?