Také rozvoj nízkonákladových diagnostických technologií by mohl přispět ke snížení potřeby poskytovat léčbu pouze na základě příznaků. Největším úkolem však bude podnítit poskytovatele antibiotik ke změně chování. Bude to vyžadovat opatření typu akreditace, úpravy platebních mechanismů a zapojení zprostředkovatelských organizací, které poskytnou technickou podporu a budou sledovat výkon. Mohlo by se jednat o nevládní organizace, náboženské organizace, sociální podnikatele a distributory léků. Tyto činnosti budou pravděpodobně komerčně neživotaschopné, a proto se neobejdou bez podpory vlád, filantropů a možná i výrobců léčiv. Veřejnost zase musí získávat spolehlivé informace a rady o správném užívání antibiotik. To je obzvláště důležité tam, kde se občané při řešení zdravotních problémů spoléhají převážně na vlastní zdroje.
Ebenso könnte die Entwicklung kostengünstiger Diagnosetechnologien zur Verringerung der Notwendigkeit beitragen, eine Behandlung allein auf Grundlage der Symptome zur Verfügung zu stellen. Die größte Herausforderung wird allerdings darin bestehen, die Anbieter von Antibiotika zu einer Verhaltensänderung zu bewegen. Dazu wird es Maßnahmen wie Zulassung, Änderung der Zahlungsmechanismen sowie die Beteiligung zwischengeschalteter Organisationen bedürfen, um technische Unterstützung zu gewährleisten und den Erfolg zu überwachen. Bei diesen Organisationen könnte es sich um NGOs, Sozialunternehmer und Firmen handeln, die Medikamente vertreiben. Es ist nicht wahrscheinlich, dass sich diese Aktivitäten als kommerziell tragfähig erweisen, weswegen die Unterstützung von Regierungen, Wohltätigkeitsorganisationen und womöglich von Medikamentenherstellern erforderlich sein wird. Unterdessen muss der Öffentlichkeit zuverlässige Information und Beratung über die richtige Anwendung von Antibiotika zur Verfügung gestellt werden. Das ist insbesondere dort von Bedeutung, wo die Bürger im Umgang mit gesundheitlichen Problemen größtenteils auf eigene Ressourcen angewiesen sind.