Většinu pracovních míst sice musí vytvořit soukromý sektor, ale elementární podmínky vysoké produktivity musí zajistit veřejný sektor. To je obrovský úkol. Přiměřeně dobrý výkon ve snaze připravit své mladé lidi a celkově ekonomiku na dravou globální konkurenci odvedl jediný region s vysokými příjmy: severní Evropa, zahrnující Německo a Skandinávii (Dánsko, Finsko, Norsko a Švédsko). Veřejné školství v těchto zemích je vynikající a přechod ze školy do práce často provázejí programy, jako je odborné vzdělávání, jímž proslulo především Německo. V rozvojových zemích dochází k největším pokrokům tam, kde se zdůrazňují znamenité výsledky ve školství, veřejné investice do infrastruktury a seriózní odborný zácvik. Nejúspěšnějším premiantem je zřejmě Jižní Korea, která se vyznačuje vynikajícími vzdělávacími úspěchy a vysokou zaměstnaností mladých lidí, což ji během jediné generace posunulo z postavení rozvojové země ke statusu země s vysokými příjmy. Jižní Koreji se přitom tento husarský kousek podařil ve vypjatě soutěživém sousedství Číny. Spojené státy jsou naproti tomu ukázkou nezdaru, kromě mladých lidí z domácností s vysokými příjmy.
Während der Privatsektor die meisten Arbeitsplätze schaffen muss, muss die öffentliche Hand die Grundvoraussetzungen für hohe Produktivität schaffen. Das ist viel verlangt. Nur eine einzige einkommensstarke Region hat seine Jugend und seine allgemeine Wirtschaft verhältnismäßig gut auf den harten globalen Wettbewerb vorbereitet: Nordeuropa, einschließlich Deutschland und Skandinavien (Dänemark, Finnland, Norwegen und Schweden). In diesen Ländern ist die staatliche Bildung hervorragend, und der Übergang von der Schule zum Arbeitsplatz geht häufig mit Programmen einher, wie z. B. den Ausbildungen, für die Deutschland besonders berühmt ist. In Entwicklungsländern sind die größten Fortschritte in Ländern festzustellen, die den Schwerpunkt auf Exzellenz in der Bildung, staatliche Investitionen in die Infrastruktur und eine gründliche Ausbildung am Arbeitsplatz legen. Südkorea ist wahrscheinlich die größte Erfolgsgeschichte – mit vorzüglichen Errungenschaften in der Bildung und guten Beschäftigungschancen für junge Leute, sodass es innerhalb einer Generation vom Entwicklungsland in den Status eines einkommensstarken Landes aufsteigen konnte. Außerdem hat Südkorea diese Leistung in der direkten Nachbarschaft des äußerst wettbewerbsorientierten Chinas vollbracht. Die USA dagegen sind ein Beispiel für einen gescheiterten Fall, mit Ausnahme von Jugendlichen aus einkommensstarken Haushalten.