Světové lesy vyprávějí podobný příběh. Většinu dějin lidstva byly stromy decimovány všude, kde se usadil člověk. Vyšší zemědělské výnosy a měnící se postoje způsobily, že bohaté země lesy rostoucí měrou ochraňují a opětovně zalesňují. Hospodářský růst navíc zajišťuje lepší přístup k podstatným věcem, jež většina lidí na planetě požaduje nebo chce: zdravotnictví, školství, bezpečnosti a mobilitě. Jak uvnitř zemí, tak napříč zeměmi platí, že spokojenost se životem stoupá s vyššími příjmy. Studie uskutečněná v Evropě, která zkoumala, zda prosperita zlepšila kvalitu života, zjistila, že „kvalita života Evropanů je lepší v bohatších společnostech“. Hybatelé nerůstové kampaně tvrdí, že jejich hlavní starostí je nerovnost, ale záměrně přehlížejí naprostou většinu planety. USA zažívají zřetelný vzestup nerovnosti: horní 1 % si v roce 1913 vydělalo 18 % příjmů; v roce 1976 údaj klesl na 10,4 % a v roce 2014 se vrátil na 20 %.
Ähnlich geht es den globalen Wäldern. Fast immer in der menschlichen Geschichte wurden, wenn sich Menschen ansiedelten, die Bäume dezimiert. Höhere landwirtschaftliche Erträge und eine veränderte Einstellung haben allerdings dazu geführt, dass die reichen Länder ihre Wälder immer stärker schützen und wieder aufforsten. Darüber hinaus verbessert Wirtschaftswachstum den Zugang zu all den wichtigen Dingen, die die meisten Menschen des Planeten brauchen oder wollen: Gesundheit, Ausbildung, Sicherheit und Mobilität. Sowohl innerhalb der Länder als auch im Vergleich zwischen ihnen steigt mit höherem Einkommen auch die Lebenszufriedenheit . In einer europäischen Studie wurde untersucht, ob Wohlstand die Lebensqualität erhöht. Sie kam zu dem Ergebnis, dass die Lebensqualität der Europäer in wohlhabenderen Gesellschaften tatsächlich besser ist. Die wachstumskritischen Aktivisten behaupten, am meisten liege ihnen die Ungleichheit am Herzen, aber sie ignorieren dabei geflissentlich die große Bevölkerungsmehrheit auf diesem Planeten. In den USA gab es sicherlich eine klare Steigerung der Ungleichheit: 1913 verdiente das reichste Prozent 18% des Einkommens. Dieser Wert sank 1976 auf 10,4% und erhöhte sich bis zum Jahr 2014 erneut auf 20%.