Přesedlání z obchodu do politiky skutečně asi nebylo Berlusconiho vytouženou volbou. V 90. letech se jeho mediální skupina dostala do potíží, neboť ji oslabovalo přílišné rozvětvení (rozhodnutí vstoupit do maloobchodního prodeje ji málem zničilo). Téměř současně uprchl bývalý premiér Craxi do Tuniska, ovšem i tam jej pronásledovaly italské soudy při vrcholící akci nazývané mani pulite (čisté ruce), kdy se vyšetřovala rozsáhlá korupční síť známá jako Tangentopoli (Úplatkov). Craxiho útěk a exil ponechaly Berlusconimu jen pocit osamění - a vzaly mu spolehlivé politické krytí, jež potřeboval. Proto se rozhodl, že se musí stát vlastním politickým sponzorem. Jak se už mnohokrát stalo v italských dějinách, Berlusconiho rozhodnutí zformovat novou politickou stranu Forza Italia jen několik měsíců před všeobecnými volbami, se v roce 1994 bohatě vyplatilo.
Der Sprung vom Unternehmertum in die Politik war wahrscheinlich nicht von Berlusconi selbst gewollt. In den neunziger Jahren geriet seine Mediengruppe durch exzessive Diversifizierung in Schwierigkeiten (die Entscheidung in das Handels- und Vertriebsgeschäft einzusteigen ruinierte die Gruppe beinahe). Fast zur gleichen Zeit floh Ex-Ministerpräsident Craxi vor der italienischen Gerichtsbarkeit nach Tunesien, als im Rahmen der Aktion Mani Pulite (saubere Hände) ein als Tangentopoli (Stadt der Schmiergelder) bekannt gewordenes weitverzweigtes Korruptionsnetzwerk an das Licht der Öffentlichkeit befördert wurde. Durch Craxis Flucht ins Exil und ohne den verlässlichen Rückhalt aus der Politik fühlte sich Berlusconi verloren. Daher beschloss er, sein eigener politischer Förderer zu werden. Wie so oft in der italienischen Geschichte machte sich Berlusconis Entscheidung, ein paar Monate vor den Parlamentswahlen 1994 eine neue politische Partei - die Forza Italia - zu gründen, durchaus bezahlt.