V tomto světle není podpora mezinárodního rozvoje nějakým aktem štědrosti, ale otázkou vzájemného přežití. Úspěch však vyžaduje přizpůsobení rozvojové politiky ekonomické realitě. Namísto prostého předávání peněz z jednoho státu do druhého, jak svět činil posledních 60 let, je třeba použít rozvojové prostředky k mobilizaci privátního sektoru – skutečného motoru ekonomického růstu a rozvoje. V rozvíjejících se ekonomikách tvoří privátní sektor 90% všech pracovních pozic. Se správným přístupem by 20 miliard eur roční rozvojové pomoci, poskytnuté EU, mohlo být využito k mobilizaci 300 miliard eur kapitálu pro rozvojový svět, což by měnilo miliony lidských životů k lepšímu. Model je jednoduchý: nejdříve smísit veřejné, privátní a dobrovolné příspěvky; za druhé, investovat peníze za tvrdých standardů privátního sektoru, namísto jejich svěření do rukou marnotratného veřejného sektoru, který s dárcovskými penězi mnohdy zachází s opovržením.
In diesem Licht gesehen ist Entwicklungshilfe nicht einfach ein Akt der Großzügigkeit, sondern eine Angelegenheit des gegenseitigen Überlebens. Um erfolgreich zu sein, muss die Entwicklungshilfe jedoch der wirtschaftlichen Realität angepasst werden. Anstatt einfach Geld von einem Staat zum anderen weiterzureichen, wie es in den letzten 60 Jahren geschehen ist, müssen Entwicklungshilfefonds dazu genutzt werden, den privaten Sektor zu mobilisieren, denn dieser ist der wahre Motor von Wirtschaftswachstum und Entwicklung. In den Entwicklungsländern schafft der private Sektor 90 Prozent der Arbeitsplätze. Mit dem richtigen Ansatz können die 20 Milliarden Euro der Europäischen Union für Entwicklungshilfe genutzt werden, um ein Kapital von 300 Milliarden Euro für die Entwicklungsländer zu mobilisieren und das Leben von Millionen Menschen für immer zu verändern. Das Modell ist einfach: zunächst müssen öffentliche, private und gespendete Beiträge zusammengelegt werden. Dann sind die Finanzmittel unter den strengen Standards des Privatsektors zu investieren, anstatt sie der verschwenderischen öffentlichen Hand anzuvertrauen, die Spendengelder oft mit Verachtung behandelt.