Výzkumy se zjistilo, že pacienti afrického původu vyžadují vyšší dávky než lidé původem z Evropy; pacientům asijského původu stačí dávky nižší. Studie tacrolimu, léku používaného k prevenci odmítnutí orgánu po transplantaci, zase naznačují, že afroameričtí pacienti potřebují vyšší dávky než jejich bělošské protějšky. Genetický výzkum rozšířil také naše chápání nemocí. Například výzkum provedený americkou Agenturou pro mezinárodní rozvoj (USAID) zjistil, že epidermolysis bullosa neboli nemoc motýlích křídel má u pacientů z Blízkého východu odlišný genetický podpis než u pacientů z jiných koutů světa. S rostoucím pochopením nemocí je zapotřebí další výzkum, který stanoví účinnost důmyslných nových léků u specifických populací pacientů z celého světa. V některých regionech už takové zkoumání probíhá.
Studien zufolge benötigen Afrikaner höhere Dosen als Patienten europäischer Herkunft, während Asiaten niedrigere Dosen brauchen. Studien zu Tacrolimus, einem Medikament zur Verhinderung der Organabstoßung bei Transplantationspatienten, zeigen, dass afroamerikanische Patienten höhere Dosen benötigen als Weiße. Auch unser Wissen über Krankheiten wurde durch die genetische Forschung erweitert. So wurde bei Forschungen der US-Agentur für Internationale Entwicklung (USAID) herausgefunden, dass Epidermolysis Bullosa, eine schwere vererbliche Hauterkrankung, in Patienten aus dem Nahen Osten eine andere genetische Signatur aufweist als bei solchen aus anderen Teilen der Welt. Im Zuge unseres wachsenden Wissens über Krankheiten brauchen wir mehr Forschungen, um die Effektivität fortgeschrittener neuer Medikamente bei spezifischen Patientengruppen aus aller Welt zu bestimmen. In einigen Regionen finden solche Untersuchungen bereits statt.