Stále budou existovat regiony, kde rozvrácené státy nechrání majetek, neprosazují zákon, nepodporují obchod, nevzdělávají své občany a nebudují materiální, sociální a organizační infrastrukturu, již lidé potřebují, aby dokázali využít kouzelných technologií, které jsme od začátku průmyslové revoluce vyvinuli. Nadále se také povedou války, a to s čím dál brutálnějšími a ničivějšími zbraněmi. Máme ale dobré důvody věřit, že jich bude méně. Příští zimu to bude šedesát let, co Rýn překročila armáda přinášející smrt a ničení - šlo o nejdelší takové období přinejmenším od konce druhého století před Kristem, kdy se Cimbrové a Teutoni v údolí Rhôny postavili proti armádě římského konzula Gaia Maria. Svět roku 2050 nebude moci říct, že má „vyřešen ekonomický problém". Hospodářství je sférou věcí, které mají hodnotu - a věci mají hodnotu, jsou-li žádané a zároveň nedostatkové. My lidé velice dobře umíme ze vzácně se vyskytujících věcí dělat věci žádané. Máme ovšem určitou příležitost - a tedy povinnost -, již žádná předchozí generace nepoznala: vytvořit do roku 2050 svět, v němž téměř všichni budou mít tolik potravin, aby nemuseli hladovět, tolik ošacení, aby jim bylo teplo, a přístřeší, kde bude sucho - plus špičkové širokopásmové připojení k internetu.
Es wird noch immer Gegenden geben, in denen gescheiterte Staaten weder das Eigentum schützen noch die Gesetze durchsetzen, die Wirtschaft fördern, für die Bildung ihrer Bürger sorgen oder jene physische, soziale und organisatorische Infrastruktur gewährleisten, die erforderlich ist, damit die Menschen all die magischen Technologien nützen können, die wir seit Beginn der Industriellen Revolution entwickelt haben. Genauso wird es nach wie vor Kriege geben, die mit immer brutaleren und zerstörerischen Waffen geführt werden. Es gibt jedoch gute Gründe, zu hoffen, dass ihre Zahl geringer sein wird. Im kommenden Winter wird es 60 Jahre her sein, seit zum letzten Mal eine Armee den Rhein überschritt, um Tod und Zerstörung zu verbreiten - der längste Zeitraum dieser Art mindestens seit Ende des 2. Jahrhundert v. Chr., als die Kimbern und Teutonen die Armee des römischen Konsuls Gaius Marius im Tal der Rhone herausforderten. Die Welt des Jahres 2050 wird das „wirtschaftliche Problem" nicht gelöst haben. Die Wirtschaft ist der Bereich der Dinge, die einen Wert haben. Dinge haben einen Wert, wenn sie sowohl erstrebenswert als auch knapp sind. Wir Menschen sind sehr gut darin, Wege zu finden, um knappe Dinge erstrebenswert zu machen. Anders als jede menschliche Generation vor uns jedoch haben wir die Chance - und damit auch die Pflicht -, die Welt bis zum Jahr 2050 in einen Ort zu verwandeln, an dem nahezu jeder genug zu essen hat, um keinen Hunger zu leiden, genug Kleidung, um sich warm zu halten, und einen ausreichenden Unterschlupf, um trocken zu bleiben - und dazu noch eine Superbreitband-Internetverbindung.