Nová ekonomika se sice může oživovat k řešení krajních situací, leč tvůrci politik už neuskutečňují preventivní opatření s cílem předcházet vzniku krajních situací. „Nevyřešenou hranicí moderní ekonomiky“ teď je, jak je uskutečňovat a zároveň zachovat svobodu a efektivitu. Mikroekonomie pro všechny TOULOUSE – Posledních padesát let vyučují přední světové univerzity mikroekonomii nazíranou prizmatem Arrow-Debreuova modelu všeobecné konkurenční rovnováhy. Tento model, jenž formalizuje ústřední myšlenku Bohatství národů Adama Smitha, ztělesňuje krásu, prostotu a absenci realismu dvou základních teorémů konkurenční rovnováhy v kontrastu s neuspořádaností a složitostí modifikací, které ekonomové formulovali ve snaze lépe zachytit skutečné fungování světa. Jinými slovy platí, že zatímco se vědci snaží pochopit složité situace z reálného světa, studenti se zabývají nerealistickými hypotetickými případy. Tento vzdělávací přístup pramení převážně z rozumné myšlenky, že rámec pro úvahy o ekonomických problémech je pro studenty užitečnější než všehochuť modelů. Začala ho však zatěžovat jiná, škodlivější představa: jelikož se odchylky od Arrow-Debreuova modelu stávají realističtějšími a tím i složitějšími, jsou méně vhodné pro učebnu. Jinými slovy by se „reálné“ mikroekonomické uvažování mělo přenechat expertům.
Die Neue Ökonomie mag zeitweilig wiederbelebt werden, um extreme Situationen zu bewältigen, aber die politischen Entscheidungsträger treffen keinerlei Vorkehrungen, um zu verhindern, dass diese extremen Situationen überhaupt entstehen. Wie das bei gleichzeitiger Erhaltung der Freiheit und der Effizienz zu bewerkstelligen wäre, ist heute die „ungelöste Problematik der modernen Ökonomie.” Mikroökonomie für alle TOULOUSE – Im letzten halben Jahrhundert haben die weltweit führenden Universitäten Mikroökonomie durch den Filter des Arrow-Debreu-Modells des allgemeinen Wettbewerbsgleichgewichts gelehrt. Das Modell formalisiert eine zentrale Einsicht aus Wohlstand der Nationen von Adam Smith und verkörpert Schönheit, Einfachheit und mangelnden Realismus der beiden grundlegenden Theoreme des Wettbewerbsgleichgewichts. Dies steht in deutlichem Kontrast zur Unordnung und Komplexität der Änderungen, die Ökonomen vorgenommen haben, um besser wiedergeben zu können, wie die Welt tatsächlich funktioniert. Mit anderen Worten: Während Forscher versuchen, komplexe Situationen des täglichen Lebens in den Griff zu bekommen, lernen Studenten unrealistische Hypothesen. Dieser Ausbildungsansatz entstammt größtenteils der vernünftigen Idee, ein gedanklicher Rahmen über wirtschaftliche Probleme sei für Studenten nützlicher als ein Sammelsurium von Modellen. Aber er leidet unter einer anderen, schädlicheren Vorstellung: Wenn Abweichungen vom Arrow-Debreu-Modell realistischer und daher komplexer werden, passen sie weniger gut in den Hörsaal. Daraus könnte man folgern, dass „echtes“ mikroökonomisches Denken den Experten überlassen werden sollte.