Závěry Soudního dvora Úvodem je třeba uvést, jak učinil generální advokát v bodě 20 svého stanoviska, že ačkoli první důvod kasačního opravného prostředku směřuje podle svého názvu k tomu, aby zdůraznil nedostatečné odůvodnění napadených rozsudků, přezkum obsahu opravných prostředků odhaluje, že obsahují rovněž meritorní výtky týkající se řešení v uvedených rozsudcích, což jsou výtky, na které se navíc soustředila podstata debaty vedené mezi účastníky řízení, jak během písemné části řízení, tak během jednání. Je tak třeba pro účely rozhodnutí o prvním důvodu kasačního opravného prostředku rozlišovat obě části, které obsahuje, z nichž první vychází z nedostatečného odůvodnění napadených rozsudků a druhá z nesprávného právního posou- FIAMM A DALŠÍ v. RADA A KOMISE zení, kterého se dopustil Soud, pokud jde o podmínky, za kterých může vzniknout odpovědnost Společenství za protiprávní jednání jeho orgánů. K první části důvodu kasačního opravného prostředku Otázka, zda odůvodnění rozsudku Soudu je rozporné nebo nedostatečné, představuje právní otázku, kterou je jako takovou možno uplatnit v rámci kasačního opravného prostředku (viz zejména rozsudek ze dne 11. ledna 2007, Technische Glaswerke Ilmenau v. Komise, C-404/04 P, bod 90). V tomto ohledu je třeba nicméně na prvním místě připomenout, jak to již zopakoval několikrát Soudní dvůr, že povinnost Soudu odůvodnit svá rozhodnutí nemůže být vykládána tak, že zahrnuje i jeho povinnost odpovídat podrobně na každý argument dovolávaný žalobcem, zvláště není-li dostatečně jasný a přesný (viz zejména rozsudky ze dne 6. března 2001, Connolly v. Komise, C-274/99 P, Recueil, s.
Würdigung durch den Gerichtshof Vorab ist, wie es der Generalanwalt in Nr. 20 seiner Schlussanträge getan hat, darauf hinzuweisen, dass zwar mit dem ersten Rechtsmittelgrund seiner Überschrift zufolge ein Begründungsmangel der angefochtenen Urteile beanstandet werden soll, dass die Prüfung des Inhalts der Rechtsmittelschriften aber ergibt, dass diese auch Sachrügen gegenüber der in diesen Urteilen getroffenen Entscheidung enthalten, die im Übrigen im Mittelpunkt der Erörterungen zwischen den Parteien sowohl im schriftlichen Verfahren als auch in der mündlichen Verhandlung standen. Somit sind für die Entscheidung über den ersten Rechtsmittelgrund dessen beide Teile zu unterscheiden; der erste Teil betrifft einen Begründungsmangel der angefochtenen Urteile, der zweite Teil betrifft einen Rechtsfehler, den das Gericht in Bezug auf die Voraussetzungen begangen haben soll, die zu einer Haftung der Gemeinschaft wegen rechtswidrigen Verhaltens ihrer Organe führen können. Zum ersten Teil des Rechtsmittelgrundes Die Frage, ob die Begründung eines Urteils des Gerichts widersprüchlich oder unzulänglich ist, ist eine Rechtsfrage, die als solche im Rahmen eines Rechtsmittels aufgeworfen werden kann (vgl. u. a. Urteil vom 11. Januar 2007, Technische Glaswerke Ilmenau/Kommission, C-404/04 P, Randnr. 90). In dieser Hinsicht ist zunächst daran zu erinnern, dass, wie der Gerichtshof wiederholt entschieden hat, die Verpflichtung des Gerichts, seine Urteile zu begründen, nicht bedeutet, dass es sich detailliert mit jedem vom Rechtsmittelführer vorgebrachten Argument hätte befassen müssen, insbesondere, wenn dieses nicht hinreichend klar und bestimmt war (vgl. u. a. Urteile vom 6. März 2001, Connolly/Kommis-sion, C-274/99 P, Slg. 2001, I-1611, Randnr. 121, vom 11. September 2003, Belgien/Kommission, C-197/99 P, Slg. 2003, I-8461, Randnr.