Pokud jeden hlavní protagonista sklouzne zpět do hospodářského chaosu, nacionalismus zúží prostor pro pragmatické vyjednávání. Překrývající se sféry vlivu a zamrzlé konflikty by mohly znovu vyvolat konflikt velký. A pokud Čína vyjde z krize jako velký vítěz a bude dál zvyšovat svou moc, vzájemně výhodnou spolupráci brzy vystřídá hledání vlastního prospěchu na úkor ostatních. Vzestup BRIČ Vítězi velkého globalizačního posunu z 90. let se staly malé státy jako Nový Zéland, Chile, Dubaj, Finsko, Irsko, pobaltské republiky, Slovinsko a Slovensko. Východoasijští tygři, kteří se protlačili do centra světové ekonomiky, byli jen malými celky a v některých případech – Singapur, Tchaj-wan nebo Hongkong – nebyli ani pokládáni za státy. Dokonce i Jižní Korea, která je ve srovnání s nimi gigantem, byla pouhým „polostátem“. Takové země jsou zranitelné a dějiny jsou posety malými a úspěšnými globalizátory, kteří kvůli mocenské politice nakonec prohráli: italské městské státy v období renesance, Holandská republika nebo ve dvacátém století Libanon a Kuvajt.
Wenn einer der Hauptakteure wieder in wirtschaftliche Schwierigkeiten gerät, wird Nationalismus den Spielraum für pragmatisches Verhandeln einengen. Überlappende Einflusssphären und eingefrorene Konflikte könnten wieder zu großen Auseinandersetzungen führen. Und wenn China als großer Gewinner aus der Krise hervorgeht und seine Macht weiter stärkt, wird bald Nullsummendenken die Win-win-Kooperation ersetzen. Der Aufstieg der BRIC-Länder Die Gewinner des großen Globalisierungsschubs in den 1990er Jahren waren kleine Länder wie Neuseeland, Chile, Dubai, Finnland, Irland, die Baltischen Staaten, Slowenien und die Slowakei. Die ostasiatischen Tigerstaaten, die sich selbst in den Mittelpunkt der Weltwirtschaft rückten, waren kleine Einheiten und wurden in manchen Fällen – wie Singapur, Taiwan oder Hongkong –nicht einmal als Staaten behandelt. Sogar das im Vergleich riesige Südkorea war nur ein halbes Land. Solche Staaten sind gefährdet und in der Geschichte gibt es zahllose Beispiele kleiner, erfolgreicher Globalisierer, die ein Opfer der Machtpolitik wurden. Man denke an die italienischen Stadtstaaten der Renaissance, die holländische Republik oder den Libanon und Kuwait im 20. Jahrhundert.