Rostou-li ceny jednoduše proto, že investoři usoudili, že už neexistuje žádné riziko, pak se ceny zhroutí tím strměji, pokud investoři kolektivně změní názor. Právě to nás přivádí k otazníku nad 200 biliony USD (což je zhruba hodnota globálních peněz a trhů aktiv, včetně bydlení): co by mohlo přimět makroekonomickou volatilitu, aby opět začala narůstat? Nedívejte se na centrální banky; většina z nich si s nejbližšími riziky pro inflaci a růst pravděpodobně poradí dostatečně dobře. Jistý strach by mohly vyvolat hedžové fondy. Němci se pokusili využít svého předsednictví v G8, aby dosáhli větší transparentnosti v hedžových fondech, ale byli odraženi USA a Velkou Británií. Podle mého soudu je však největším rizikem geopolitická nestabilita. Celkově vzato, Čína je mnohem konstruktivnějším protějškem USA, než kdy byl někdejší Sovětský svaz.
Wenn die Preise steigen, nur weil die Investoren beschließen, dass kein Risiko mehr besteht, dann werden die Preise umso steiler abstürzen, wenn die Investoren kollektiv ihre Meinung ändern. Das bringt uns zur 200-Billionen-Dollar-Frage (der ungefähre Wert der globalen Geld- und Kapitalmärkte, einschließlich des Wohnungsmarkts): Was könnte dazu führen, dass die makroökonomische Volatilität wieder ansteigt? Man sollte nicht an die Zentralbanken denken; die meisten können die kurzfristigen Risiken für Inflation und Wachstum ziemlich gut bewältigen. Hedge-Fonds könnten eine Panik auslösen. Die Deutschen haben versucht, ihren G-8-Vorsitz dafür nutzen, größere Transparenz bei Hedge-Fonds zu erreichen, doch wurden sie von den USA und Großbritannien zurückgedrängt. Meiner Meinung nach stellt jedoch die geopolitische Instabilität das größte Risiko dar. Im Großen und Ganzen war China für die USA ein wesentlich konstruktiveres Gegenüber, als die ehemalige Sowjetunion es je war.