Bude prezident snášet a schvalovat osobní averze svého premiéra, anebo je ochoten skoncovat s hanebnou parodií na soudní proces, která je od počátku až do konce manipulací a zneužíváním moci? Druhému scénáři zatím nic nenasvědčuje, ale Rusko bylo odjakživa zemí, kde naděje umírá poslední. Promarněná příležitost Ruska vůči Japonsku TOKIO – Cesta prezidenta Dmitrije A. Medveděva na jižní Kurilské ostrovy, jež sovětská Rudá armáda sebrala Japonsku v posledních dnech druhé světové války, neomylně ukázala, že Rusko tyto ostrovy, bohaté na nerostné suroviny, nehodlá vrátit. Prezidentská návštěva není jen promarněnou příležitostí, vzhledem k nutnosti Ruska modernizovat své hospodářství a pomoci, již Japonsko mohlo poskytnout, ale také hrubou strategickou chybou, ve světle narůstajících obav Ruska z čínských ambicí v Asii, kam patří i řídce osídlené sibiřské oblasti Ruska. Rusko si však až teď začíná uvědomovat, že své národně bezpečnostní zájmy v tichomořském regionu musí mnohem proaktivněji chránit.
Wird er die persönlichen Aversionen seines Regierungschefs tolerieren und sekundieren - oder ist er bereit, dem schändlichen Spektakel einer durch und durch von der Politik manipulierten und missbrauchten Justiz ein Ende zu setzen? Wenig spricht für die zweite Variante – aber Russland ist ein Land, in dem die Hoffnung immer schon zuletzt starb. Russlands verpasste Japan-Chance TOKIO – Präsident Dmitri A. Medwedews Besuch auf den südlichen Kurilen, die die sowjetische Rote Armee in den letzten Tagen des Zweiten Weltkriegs von Japan eroberte, hat auf unmissverständliche Weise gezeigt, dass Russland nicht die Absicht hat, die an Mineralvorkommen reichen Inseln zurückzugeben. Dieser Besuch ist angesichts des Modernisierungsbedarfs der russischen Wirtschaft und der Hilfe, die Japan leisten könnte, nicht nur eine verpasste Chance, sondern ein schwerwiegender strategischer Fehler, berücksichtigt man Russlands zunehmende Besorgnis über Chinas Ambitionen in Asien, u. a. auch in Russlands dünn besiedelten sibirischen Provinzen. Russland wird jedoch erst jetzt langsam klar, dass es beim Schutz seiner nationalen Sicherheitsinteressen im Pazifikraum wesentlich proaktiver vorgehen muss.