Ovšemže se neobávám nějakého vojenského střetu mezi Tureckem a EU. Konec konců, Turecko bylo a nadále zůstává loajálním členem NATO. V Evropě, zejména ve Francii, Německu, Španělsku a Nizozemsku, se však objevuje čím dál virulentnější a násilnější střet kultur mezi islámem a humanitární, křesťanskou a židovskou tradicí. Pro mne je integrace muslimského Turecka do evropské politické unie stejnou otázkou míru jako ta, s níž se úspěšně vypořádali Schumann a Monnet. Evropa dnes potřebuje mír mezi kulturami stejnou měrou, jako kdysi potřebovala mír mezi národy, a právě to je důvod, proč ve svém středu musíme přivítat Turecko. Expanze Evropy, nebo expanze putinovství? VARŠAVA – Jednou předností Berlínské zdi bylo, že jasně určovala, kde končí Evropa.
Ich habe natürlich keine Angst vor irgendeiner militärischen Auseinandersetzung zwischen der Türkei und der EU. Schließlich ist und bleibt die Türkei ein loyales Mitglied der NATO. Doch kommt in Europa – besonders in Frankreich, Deutschland Spanien und den Niederlanden – ein immer bösartigeres und heftigeres Aufeinanderprallen der Kulturen zum Vorschein, und zwar zwischen dem Islam und den humanitären, christlichen und jüdischen Traditionen. Für mich geht es bei der Integration der muslimischen Türkei in die politische Union Europas um dieselbe Art von Frage, vor der Schumann und Monnet standen. Europa braucht heute den Frieden zwischen den Kulturen so sehr, wie es damals den Frieden zwischen den Nationen brauchte. Aus diesem Grund müssen wir die Türkei in unsere Mitte aufnehmen. Europäische Erweiterung oder Putin-Erweiterung? WARS CHAU – Ein Vorteil der Berliner Mauer war, dass man genau wusste, wo Europa endete.