Tato skupina parazitických a s nimi souvisejících infekcí – včetně lymfatické filariózy (neboli elefantiázy), střevních parazitů a schistosomózy – je prokletím chudoby. Zmíněná onemocnění postihují přibližně 1,4 miliardy lidí ročně včetně 500 milionů dětí, způsobují nepopsatelnou bolest a utrpení a vzhledem ke ztrátě produktivity přispívají ke spirále chudoby. Mezinárodní společenství učinilo v posledních deseti letech v boji proti NTD důležitý pokrok. Díky velkorysosti významných farmaceutických společností, které bezplatně poskytují léčiva, se například podařilo rozšířit léčebné programy. Navzdory povzbudivým známkám pokroku bohužel sotva 40% lidí ohrožených těmito preventabilními nemocemi dostává potřebné léky. Více než miliarda lidí stále nemá přístup k léčbě potenciálně vysilujících onemocnění, která stojí méně než půl dolaru na osobu. To není jen vážný lékařský problém; je to také velký problém morální a my, kdo pracujeme s chudými lidmi, se s ním musíme dennodenně potýkat. Důvod, proč mezinárodní společenství nedokáže tento problém vyřešit, je prostý a zároveň ošklivý: NTD většinou postihují jen nejchudší a nejpřehlíženější lidi.
Diese Gruppe von parasitären und damit zusammenhängenden Erkrankungen – unter anderem lymphatische Filariose (Elephantiasis), Eingeweidewürmer und Schistosomiasis – sind eine Geißel der Armut. Diese Krankheiten, von denen rund 1,4 Milliarden Menschen pro Jahr betroffen sind, darunter über 500 Millionen Kinder, verursachen unsägliches Leid und Schmerzen und tragen durch Produktivitätsverluste zum Kreislauf der Armut bei. In den vergangenen zehn Jahren hat die internationale Gemeinschaft bedeutende Fortschritte bei der Bekämpfung der NTD erzielt. So hat etwa die Großzügigkeit von großen Pharmaunternehmen, die unentgeltlich Medikamente zur Verfügung stellen, eine Ausweitung der Behandlungsprogramme ermöglicht. Doch trotz ermutigender Anzeichen für Fortschritte, bekommen bedauerlicherweise gerade einmal 40% der Menschen, die durch diese vermeidbaren Krankheiten gefährdet sind die Medikamente, die sie benötigen. Weit über eine Milliarde Menschen hat immer noch keinen Zugang zur Behandlung von Krankheiten, die potenziell Invalidität nach sich ziehen, und die weniger als 0,50 US-Dollar pro Person kostet. Das ist nicht nur ein gravierendes medizinisches Problem; es ist auch ein schwerwiegendes moralisches Problem, mit dem diejenigen von uns, die mit den Armen arbeiten jeden Tag konfrontiert sind. Der Grund, warum die internationale Gemeinschaft es versäumt, dieses Problem zu lösen ist so einfach wie schäbig: Zumeist sind es die ärmsten Menschen, die am wenigsten Beachtung finden, die von vernachlässigten Krankheiten heimgesucht werden.