R výzvou v oblasti soudržnosti bude tedy i nadále, navzdory rychlému růstu HDP v posledních letech, integrace a konvergence nových členských států. V Řecku, Španělsku, Irsku a Portugalsku, tedy ve státech, které v období 1994–2006 nejvíce těžily z této politiky, byl zaznamenán růst, ale v některých regionech jižní Evropy, východního Německa a v okrajových oblastech nutnost hospodářského rozvoje i nadále přetrvává. Stručně řečeno, regionální rozdíly se, pokud jde o příjmy v EU, i nadále nejvíce projevují mezi západem a východem, méně výrazné jsou rozdíly při srovnání modelů příjmů na severu a na jihu a modelů ve středních a okrajových oblastech v rámci EU a jednotlivých států. Vzhledem k současné globální finanční a hospodářské krizi je vývoj světového hospodářství do značné míry nepředvídatelný.
Von daher wird die dringlichste Aufgabe der Kohäsionspolitik weiterhin darin bestehen, Integration und Konvergenz der neuen Mitgliedstaaten – trotz der beeindruckenden BIP-Wachstumsraten in den letzten Jahren – voranzutreiben. So fi el das Wachstum in den Ländern, die zwischen 1994und 2006 zu den größten Nutznießern der Politik zählten, d. h. Griechenland, Spanien, Irland und Portugal, deutlich aus, obschon bestimmte südeuropäische Regionen sowie Ostdeutschland und Randgebiete noch immer Nachholbedarf aufweisen. Vereinfacht ausgedrückt bleibt das regionale Einkommensgefälle in der EU zwischen Ost und West am stärksten. Schwächer ausgeprägt sind das Nord-Süd-Gefälle sowie das Kern-Peripherie-Muster auf Ebene der EU und der Einzelstaaten. Vor dem Hintergrund der aktuellen globalen Turbulenzen am Finanzmarkt und in der Wirtschaft ist die Zukunft der Weltwirtschaft ungewisser denn je.