Využití půdy také prochází důkladnější revizí. Studie nizozemské Vědecké rady pro vládní politiku z roku 1991, nazvaná Podklad pro rozhodování, doložila, že potravní nabídku EU by bylo možné zajistit a ušetřit přitom 50% obdělávané půdy, 80% pesticidů a 50% nákladů. Znečišťování okolí by se snížilo o 70%, díky úbytku dusičnanů v povrchových vodách, a vznikalo by méně skleníkových plynů. Tato čísla platila pro EU tvořenou 15 státy, takže s dnešními 27 členy jsou možnosti ještě větší. Holandská analýza využití půdy ukázala, že aplikací nejlepších technických a ekologických prostředků na nejkvalitnější dostupné půdě, by bylo možné v produkci potravin dosáhnout podstatných nárůstů. Není tedy divu, že počet potřebných zemědělců výrazně klesl. Viděno z pohledu potravinové bezpečnosti a bohatství venkovských oblastí, je dnes naléhavě třeba revidovat hlavní nástroje SZP, aby bylo možné zavést nový vzorec této politiky.
Auch die Bodennutzung wird einer eingehenderen Prüfung unterzogen. Eine im Jahr 1991 vom niederländischen Wissenschaftlichen Rat für Regierungspolitik durchgeführte Studie mit dem Titel Ground for Choices zeigte, dass die Nahrungsversorgung der EU mit 50 Prozent weniger Anbauflächen, 80 Prozent weniger Pestiziden und 50 Prozent weniger Umweltverschmutzung bewerkstelligt werden könnte. Die Umweltbelastung würde aufgrund niedrigerer Nitratwerte im Oberflächenwasser um 70 Prozent gesenkt und auch die Treibhausgase würden reduziert. Diese Zahlen bezogen sich auf eine EU mit 15 Mitgliedern, daher sind die Möglichkeiten heute mit 27 Mitgliedern ungleich größer. Eine holländische Untersuchung zur Bodennutzung ergab, dass man in der Nahrungsproduktion durch den Einsatz der besten technischen und ökologischen Mittel auf dem besten verfügbaren Boden substanzielle Zuwächse erzielen kann. Es kommt daher nicht überraschend, dass die Anzahl der zur Nahrungsmittelproduktion benötigten Bauern, beträchtlich gesunken ist. Aus der Perspektive der Nahrungssicherheit und des Wohlstandes für ländliche Gegenden ergibt sich die dringende Notwendigkeit, die wichtigsten Instrumente der GAP zu überarbeiten, um so zu einer neuen politischen Formel zu finden.