Nižší počet narozených stagnaci zachovává, domníval se Hansen, protože lidé nemusí tolik utrácet za děti a cítí menší potřebu investovat do budoucna. Podle statistik Světové banky průměrná celosvětová porodnost od finanční krize roku 2008 také klesá. Nízká natalita však neměla právě s touto krizí nic společného, neboť porodnost setrvale klesá už větší část století. Jiným vysvětlením je, že krize roku 2008 přetrvává v našich myslích, v podobě zvýšeného strachu, že možná bezprostředně hrozí zřídkavé, leč závažné události označované za „černé labutě“, navzdory přiměřeně vysokým hladinám důvěry spotřebitelů a poměrně nízké volatilitě finančního trhu (s jistými výjimkami).
Die Stagnation werde durch den Mangel an Geburten aufrecht erhalten, vermutete Hansen, da die Menschen nicht so viel für Kinder ausgeben und für die Zukunft investieren. Tatsächlich ist laut Statistiken der Weltbank die weltweite durchschnittliche Geburtenrate auch nach der Finanzkrise von 2008 gefallen. Dies hing aber nicht direkt mit der Krise zusammen, da die Geburtenraten schon seit fast einem Jahrhundert stetig zurückgegangen waren. Eine weitere Erklärung ist, dass die uns die Krise von 2008 immer noch in den Knochen steckt – als gesteigerte Angst, die uns trotz starkem Konsumentenvertrauen und meist geringer Finanzmarktvolatilität befürchten lässt, es könnten immer noch unvorhergesehene Katastrophen eintreten.