Odpověď tvoří dvě součásti. Jedna závisí na schopnosti rozvíjejících se ekonomik řídit svůj vlastní úspěch; druhá se váže k rozsahu, v jakém se tomuto úspěchu dokáže přizpůsobit globální ekonomika. Odpověď na první otázku je povzbudivá; odpověď na druhou však ne. Dokud jsou ještě rozvíjející se země schopné využít možností k růstu, jímž dohánějí mezeru, musí podstoupit vytrvalou, svižnou a občas náročnou strukturální proměnu, vedle paralelního postupu reforem a procesu budování institucí. V posledních letech systematicky významné země daly vzniknout působivým dokladům o schopnosti pragmaticky a pružně se adaptovat. To bude zřejmě pokračovat. Při zachování kurzu vládní politiky bychom v rozvíjejících se zemích měli očekávat postupné posilování endogenních motorů domácího růstu, zakotvených v rozšiřující se střední třídě. V kombinaci s vyšší mírou obchodu mezi nimi se budoucnost rozvíjejících se ekonomik bude vyznačovat slábnoucí závislostí na poptávce průmyslových zemí, třebaže nepůjde o úplné odstřižení.
Die Antwort hierauf besteht aus zwei Teilen. Zum einen ist dies von der Fähigkeit der Schwellenländer abhängig, mit ihrem eigenen Erfolg klarzukommen, zum anderen von dem Maß, in dem die Weltwirtschaft diesen Erfolg bewältigen kann. Die Antwort auf die erste Frage ist beruhigend; die Antwort auf die zweite ist es nicht. Während die Schwellenländer noch immer von ihrem Spielraum für Aufholwachstum profitieren können, müssen sie sich einem kontinuierlichen, raschen und zeitweise schwierigen Strukturwandel unterwerfen – zusammen mit einem parallelen Prozess der Reform und des Aufbaus von Institutionen. In den letzten Jahren haben die systemisch wichtigen Länder eine beeindruckende Bilanz pragmatischer und flexibler Anpassung hingelegt. Dies dürfte sich fortsetzen. Wenn die Regierungspolitik auf Kurs bleibt, dürften wir eine allmähliche Stärkung der endogenen Treiber des Binnenwachstums in den Schwellenländern erleben, verankert in einer wachsenden Mittelschicht. Zusammen mit dem zunehmenden Handel zwischen ihnen wird die Zukunft der Schwellenländer von sinkender Abhängigkeit von der Nachfrage aus den Industrieländern, wenn auch nicht von einer vollständigen Abkopplung geprägt sein.