Pointa tkví v tom, že bychom se měli mít na pozoru před nadsazenými předpověďmi. To, co zpočátku zní jako úděsná změna klimatu a geografie, se nakonec velmi často ukáže jako zvládnutelná – a v některých případech dokonce neškodná – záležitost. Vezměme si například zjištění klimatologů Roberta J. Nichollse, Richarda S. Vafeidise. Ti v rámci výzkumu financovaného Evropskou unií zkoumali, jaký by byl celosvětový ekonomický dopad, kdyby se v důsledku globálního oteplování zhroutil celý Západoatlantský ledový příkrov. Událost podobných rozměrů by pravděpodobně způsobila vzestup oceánů možná i o šest metrů během příštích sta let – právě takové věci mají ekologičtí aktivisté na mysli, když varují před potenciálními katastrofami evokujícími konec světa.
Der Punkt ist, dass wir uns vor übertriebenen Vorhersagen hüten sollten. Oft stellt sich heraus, dass schrecklich klingende klimatische und geographische Veränderungen sich als kontrollierbar – und in einigen Fällen sogar als harmlos herausstellen. Nehmen wir zum Beispiel die Erkenntnisse der Klimaforscher Robert J. Nicholls, Richard S. J. Tol und Athanasios T. Vafeidis. In einem von der Europäischen Union finanzierten Forschungsprojekt untersuchten sie, wie es sich auf die Weltwirtschaft auswirken würde, wenn das gesamte westantarktische Eisschild abschmelzen würde. Ein Ereignis dieser Größenordnung würde über die nächsten einhundert Jahre einen Anstieg der Meeresspiegel um bestimmt 6 m bewirken – genau das, woran Umweltaktivisten denken, wenn sie vor möglichen Weltuntergangsszenarien warnen.