Během pobytu bylo mým cílem lépe porozumět tomu, co vyústilo v realitu, která bývá označována za Mauricijský zázrak, a v čem by se z ní mohli ostatní přiučit. Ponaučení je tu skutečně mnoho a některá z nich by během svých rozpočtových bitev měli mít na paměti politici v USA i jinde. Zaprvé, otázka nezní tak, zda si můžeme dovolit poskytovat zdravotní péči či vzdělání všem anebo zajistit široce rozšířené vlastnické bydlení. Jestliže si tyto věci může dovolit Mauricius, Amerika a Evropa – o několik řádů bohatší – si je mohou dovolit rovněž. Otázka spíš tkví v tom, jak organizovat společnost. Mauricijci si zvolili cestu směřující k vyšším úrovním sociální soudržnosti, blahobytu a hospodářského růstu – a k nižší míře nerovnosti. Zadruhé, na rozdíl od mnoha jiných malých zemí Mauricius usoudil, že vojenské výdaje jsou plýtváním.
Während meines Besuchs in Mauritius versuchte ich, besser zu verstehen, was zu diesem „Wunder von Mauritius“ geführt hat und was andere daraus lernen könnten. Mauritius bietet tatsächlich viele Lehren, von denen sich die Politiker in den USA und andernorts einige vor Augen führen sollten, wenn sie ihre Haushaltskämpfe bestreiten. Erstens ist die Frage nicht, ob wir es uns leisten können, allen eine Krankenversicherung oder Bildung zu bieten oder für einen hohen Eigenheimanteil zu sorgen. Wenn Mauritius das kann, können es Amerika und Europa, die um ein Vielfaches reicher sind, auch. Die Frage ist vielmehr, wie man eine Gesellschaft organisiert. Die Mauritier haben einen Weg gewählt, der zu einem höheren Grad gesellschaftlichen Zusammenhalts, Wohlstands und Wirtschaftswachstums führt – und zu einem geringeren Grad an Ungleichheit. Zweitens hat Mauritius, anders als viele andere kleine Länder, entschieden, dass die meisten Militärausgaben Verschwendung sind.