covníků z nových členských států. Avšak i kdyby byly odstraněny všechny správnía informační překážky mobility, hlavními překážkami mobility budou i nadálesociální, kulturní, vzdělanostní a infrastrukturní problémy. Politiky v oblasti geografické mobilityje nutno dát do souvislosti s ostatnímipolitikami. Geografická mobilita představuje rozhodující prvek ve strategii, jak zvládnoutsoučasné a budoucí problémy na trhu práce v rozšířené EU. Aby však bylo možnozajistit účinnou politickou reakci na tyto problémy, musí být politiky zaměřené nageografickou mobilitu provázány s opatřeními v oblasti ostatních politik zaměstnanosti, vzdělávání a přistěhovalectví. Navzdory dalšímu pokroku v oblastizaměstnanosti v EU zůstává dosaženílisabonského cíle i nadále výzvou. Situace v oblasti zaměstnanosti v rozšířené EU se v roce 2005 dále zlepšovala, a to i přes zpomalení hospodářského růstu. Dalšího pokroku bylo dosaženo, pokudjde o celkovou míru zaměstnanosti, míru zaměstnanosti žen a zvláště starších pracovníků; přesto dosažení celkového lisabonského cíle v oblasti zaměstnanostizůstává velkou výzvou. Bude nutné vynaložit zvýšené úsilí ve všech třech prioritních oblastech stanovených v hlavních směrech zaměstnanosti; a to přilákání a udržení více lidí v zaměstnání, zvýšení nabídky pracovních sil a modernizacesystémů sociální ochrany; zlepšení přizpůsobivosti pracovníků a podniků a vyššíinvestice do lidského kapitálu prostřednictvím lepšího vzdělávání a kvalifikace.
Ergebnisse lassen darauf schließen, dass sich eine qualifizierte Erwerbsbevölkerung positiv auf die Fähigkeit der EU-Mitgliedstaaten auswirkt, im Inland neue Technologien zu schaffen und im Ausland entwickelte Technologien aufzunehmen. … aber auch eine Arbeitsumgebung, inder die Anpassungsfähigkeit gefördertwird, ist in Ländern wichtig, die sich naheder technologischen Spitze befinden. Die empirischen Ergebnisse unterstützen auch die Annahme, dass die Auswirkungen auf den technologischen Fortschritt in Ländern signifikanter sind, die sichnahe an der technologischen Spitze befinden, und in denen die Arbeitsumgebungdie Fähigkeit hoch qualifizierter Arbeitskräfte unterstützt, sich an Änderungen beiden Wirtschaftsbedingungen anzupassen. Eine Verbindung von hoch qualifizierter Erwerbsbevölkerung und flexibler Arbeitsumgebung fördert in der Tat die Fähigkeit eines Landes, neue Technologien zu schaffen. Der Anteil der EU-Arbeitskräfte, die ineinem anderen Mitgliedstaat leben, istverhältnismäßig gering, er schwanktjedoch von einem Land zum anderen. Derzeit halten sich wenigerals 2 % der EU-Bürger im erwerbsfähigen Alter in einem anderen EU-Mitgliedstaatauf, wobei weitaus die meisten aus den 15 alten Mitgliedstaaten stammen. Die derzeitigen Mobilitätströme auf dem Arbeitsmarkt haben einen geringen Umfang – aus amtlichen Statistiken geht hervor, dass in jedem Jahr nur 0,1 % dernationalen Arbeitskräfte der Länder der EU 15 ihren Wohnort von einem Mitgliedstaat in einen anderen verlegen. Die Raten bei den Mobilitätsströmen von Arbeitnehmern aus den Ländern der EU 10 in die Länder der EU 15 nach der Erweiterung sind nach den bisherigen Untersuchungen begrenzt und der Mobilitätsstromin umgekehrter Richtung ist vernachlässigbar.