Demokratický i republikánský kandidát dělají, co mohou, aby se ve zbývajících týdnech před hlasováním distancovali od neoblíbeného současného prezidenta a také jeden od druhého. Velká pozornost se z dobrých důvodů věnuje zahraničně-politickým rozdílům mezi oběma kandidáty, které jsou v mnoha oblastech podstatné a zároveň dobře viditelné. Přesto lze vysledovat i jisté podobnosti – částečně proto, že některé jejich neshody nejsou tak výrazné, jak se zdá, a částečně proto, že příští prezident Spojených států bude čelit omezením, která bezpochyby zúží jeho manévrovací prostor v úřadu. Vezměme si jako příklad Irák, což je téma, které americkou politiku v posledních pěti letech nejvíce rozděluje. Barack Obama pravidelně poukazuje na to, že rozhodnutí vstoupit do války bylo hluboce pomýlené; John McCain zase zdůrazňuje, jak výrazně se situace změnila od počátku roku 2007, kdy došlo ke zvýšení počtu amerických vojáků a revizi americké strategie. Pozorovatelům by nikdo nemohl vyčítat, kdyby si mysleli, že oba kandidáti hovoří o dvou zcela odlišných konfliktech.
Der demokratische und der republikanische Kandidat tun, was sie können, um sich in den verbleibenden Wochen bis zur Wahl von einem unbeliebten amtierenden Präsidenten und voneinander abzugrenzen. Aus gutem Grund konzentriert sich die Aufmerksamkeit in starkem Maße auf die außenpolitischen Unterschiede zwischen den beiden Kandidaten, die in vielen Bereichen sowohl offensichtlich wie beträchtlich sind. Trotzdem sind einige Ähnlichkeiten zwischen ihnen erkennbar – teils, weil einige ihrer Meinungsverschiedenheiten weniger ausgeprägt sind, als es den Anschein hat, und teils, weil die Beschränkungen, vor denen der nächste Präsident der USA steht, dem, was jeder von beiden im Amt tun kann, mit Sicherheit Grenzen setzen werden. Man denke an den Irak, das umstrittenste Thema in der amerikanischen Politik der letzten fünf Jahre. Barack Obama verweist regelmäßig darauf, dass die Entscheidung für den Krieg zutiefst mit Makeln behaftet war; John McCain betont, wie sehr sich die Dinge seit Anfang 2007, als die USA die Zahl ihrer Soldaten erhöhten und ihre Strategie revidierten, zum Positiven gewendet haben. Man könnte es dem Beobachter nachsehen, wenn er dächte, dass beide von zwei völlig verschiedenen Konflikten reden.