Výsledné ladění a dotváření mozku a orgánů budoucího dítěte je důvodem, proč jsme my, lidé, tak výjimečně přizpůsobiví, naše schopnost rozvíjet se v různorodých prostředích, na venkově i ve městě v tundře i v poušti. Na závěr vám chci říct dva příběhy o tom jak matky učí svoje děti o okolním světě ještě před narozením. Na podzim roku 1944, během nejtemnějšího období druhé světové války, Německé jednotky obklíčily Západní Holandsko, a zadržovaly všechny zásilky s jídlem. Začátek nacistického obléhání následovala jedna z nejkrutějších zim za dlouhé roky -- že dokonce voda v kanálech úplně zamrzla. Brzy bylo jídla nedostatek a mnoho Holanďanů přežívalo jen s 500 kaloriemi denně -- to byla čtvrtina toho, co konzumovali před válkou. Jak se týdny hladovění natáhly na měsíce, někteří z nouze jedli tulipánové cibule. Na začátku května byly schraňované národní zásoby potravin na příděl naprosto vyčerpané.
Die daraus folgende Abstimmung und Anpassung des Gehirns und anderer Organe des Fötus sind Teil der enormen Flexibilität von uns Menschen, unsere Fähigkeit zum Gedeihen in einer Vielzahl verschiedener Lebensumstände, sei es Stadt oder Land, Tundra oder Wüste. Zum Abschluss möchte ich Ihnen zwei Geschichten erzählen wie Müttern ihren Kindern die Welt beibringen noch bevor sie geboren sind. Im Herbst 1944, der dunkelsten Zeit des Zweiten Weltkriegs, barrikadierten deutsche Truppen den Westen Hollands, indem sie alle Lebensmittellieferungen blockierten. Der Beginn der Nazibelagerung wurde gefolgt von einem der härtesten Winter in Jahrzehnten - es war so kalt, dass die Kanäle völlig zufroren. Bald wurden die Lebensmittel knapp, viele Holländer überlebten mit nur 500 Kalorien pro Tag - ein Viertel von dem, was sie vor dem Krieg zu sich genommen hatten. Aus Wochen der Entbehrung wurden Monate, und manche begannen, Tulpenzwiebeln zu essen. Anfang Mai waren die sorgsam rationierten Lebensmittelreserven völlig erschöpft.