BECCS by měla obrovské dopady na rozvoj a vyprovokovala by rozsáhlé zábory půdy, s největší pravděpodobností relativně chudým lidem. Takový scénář není přitažený za vlasy: rostoucí poptávka po biopalivech podněcuje už řadu let zničující zábory půdy v rozvojových zemích. K vykompenzování významného podílu z celkových emisí CO2 by bylo zapotřebí mnohem více půdy. Aby se s využitím BECCS odloučila jedna miliarda tun uhlíku, muselo by se na zatravněnou plochu přeměnit odhadem 218-990 milionů hektarů půdy. To je 14-65krát větší rozloha, než jakou Spojené státy využívají k pěstování kukuřice na etanol. Emise oxidu dusného z obrovského množství hnojiv, která by byla zapotřebí k pěstování travin z čeledi lipnicovité, by samy o sobě stačily ke zhoršení klimatických změn.
BECCS würde erhebliche Auswirkungen auf die Entwicklung haben und Landgrabbing nach sich ziehen, aller Voraussicht nach von Menschen, die relativ arm sind. Das ist kein weithergeholtes Szenario; die steigende Nachfrage nach Biokraftstoffen spornt seit vielen Jahren verheerende Landaneignungen in Entwicklungsländern an. Es wäre noch viel mehr Land nötig, um einen wesentlichen Anteil der CO2-Emissionen zu kompensieren. Tatsächlich müsste eine geschätzte Fläche von 218-990 Millionen Hektar auf Rutenhirse umgestellt werden, um eine Milliarde Tonnen CO2 mithilfe von BECSS zu binden. Das ist 14-65-mal so viel Land wie die Vereinigten Staaten für den Anbau von Mais für die Ethanolgewinnung nutzen. Lachgas-Emissionen aus den Unmengen von Düngemitteln, die für den Anbau der Rutenhirse erforderlich wären, könnten genügen, um den Klimawandel zu verschlimmern.