Stejně jako v západní Evropě byly také ve většině postkomunistických zemí, které se v květnu 2004 stanou členy EU, politický radikalismus i nacionalismus neutralizovány za cenu toho, že je do určité míry přijaly za své tradiční politické strany. A tak lze dnes mírnější verze nacionalistických, euroskeptických či xenofobních sloganů slýchat od stran, jako jsou občanští demokraté v České republice nebo Fidesz v Maďarsku - v obou případech jde o největší opoziční síly v příslušných zemích. Jinými slovy, jazyk i agendu, které původně náležely krajně pravicovým stranám, si dnes osvojil politický mainstream. Rusko, Srbsko a Rumunsko však mají při potírání svých extremistů pravděpodobně před sebou obtížnější cestu. Za prvé jim na rozdíl od postkomunistických zemí ve střední Evropě chybí západní politické a filozofické tradice. Úzké vztahy mezi těmito státy a jejich pravoslavnými církvemi ukovaly státní náboženství, které přispělo k vytvoření silného pocitu národního mesiášství.
Wie in Westeuropa wurden in den meisten postkommunistischen Ländern, die im Mai 2004 der EU beitreten werden, politischer Radikalismus und Nationalismus auf Kosten einer teilweisen Übernahme ihrer Positionen durch die etablierten politischen Parteien neutralisiert. Abgemilderte Versionen nationalistischer, euroskeptischer oder fremdenfeindlicher Slogans sind nun von politischen Parteien wie der Demokratischen Bürgerpartei in der Tschechischen Republik oder Fidesz in Ungarn, den größten Oppositionskräften dieser Länder, zu vernehmen. Mit anderen Worten, die etablierten Parteien haben sich eine Sprache und ein politisches Programm zu Eigen gemacht, welche ursprünglich von rechtsextremen Parteien stammen. Russland, Serbien und Rumänien allerdings stehen wohl vor einem schwereren Weg bei der Abwehr ihrer Extremisten. Erstens fehlen ihnen anders als den postkommunistischen Ländern Mitteleuropas westliche politische und philosophische Traditionen. Enge Verbindungen zwischen dem Staat und den orthodoxen Kirchen dieser Länder haben Staatsreligionen geschmiedet, die halfen, ein starkes Gefühl nationalen Sendungsbewusstseins hervorzubringen.