Chybělo i násilí, ale urážek bylo dost a dost. Například Zoran Djindjić, hyperpragmatický srbský premiér, který podporuje Labuse, nazval Koštunicu líným trubcem. Takové výrazivo je jistě politováníhodné, ale přesto je velký krok kupředu od Miloševičovy éry, kdy se režimní i opoziční politici navzájem nazývali zrádci, špiony či žoldáky Západu. Podíváme-li se ale pod slupku urážek, uvidíme, že Koštunica i Labus mají velice podobně umírněné programy. Labus dává přednost rychlejší hospodářské reformě a je více připraven akceptovat požadavky Západu na spolupráci s haagským tribunálem. I Koštunica je pro privatizaci a omezování úlohy státu, ale více jej trápí korupce a zvýhodňování firem při prodeji státních podniků. Třebaže prohlašuje, že je prozápadní, chce, aby se vydávání obviněných srbských válečných zajatců haagskému tribunálu řídilo srbskými zákony. Největším překvapením prvního kola voleb byl úspěch nacionalisty Vojislava Sešelje, při jehož 24 procentech hlasů tuhne krev v žilách.
Auch an Gewalttätigkeiten fehlte es, aber nicht an Beleidigungen. Zum Beispiel nannte Zoran Djindjic, der überpragmatische Ministerpräsident Serbien, der Labus unterstützt, Kostunica eine faule Drohne. Solche Redensarten sind bedauerlich, aber seit der Milosevic-Ära ein großer Schritt nach vorne. Damals beschimpften Befürworter und Gegner des Regime ihre jeweiligen Gegner üblicherweise als Verräter, Spione, oder Söldner des Westens. Wenn man hinter die Beleidigungen schaut, entdeckt man, dass beide, Kostunica und Labus, ein ähnlich gemäßigtes Programm vertreten. Labus tritt für raschere Wirtschaftsreformen ein und ist eher bereit, auf die westliche Forderung einzugehen, enger mit dem in den Haag tagenden Tribunal zusammenzuarbeiten. Kostunica vertritt auch die Privatisierung und den Abbau der Rolle des Staates, aber er kümmert sich mehr um die Korruption und Günstlingswirtschaft bei der Privatisierung der Staatsfirmen. Auch wenn er sich pro westlich gibt, möchte er doch, daß die Auslieferungen angeklagter serbischer Kriegsverbrecher an den Haag nach serbischen Gesetzen erfolgt. Die größte Wahlüberraschung des ersten Wahlgangs war der Erfolg Vojislav Seselj, dessen Nationalismus einem das Blut in den Adern gerinnen lassen könnte. Er bekam 24 % der Stimmen.