I v případě nejrobustnějších typů výzkumu – například náhodných klinických pokusů – bylo už během několika let od zveřejnění u jednoho ze čtyř výsledků zjištěno, že byl chybný nebo potenciálně zveličený. V epidemiologii (například u studií o vitaminech, dietách či hormonech s ohledem na jejich spojitost se zdravotními důsledky u běžné populace) bylo v krátké době odporováno čtyřem pětinám nejprestižnějších zjištění. U molekulárního výzkumu, v případě neexistence rozsáhlého opakování, může občas míra vyvrácení přesahovat 99%. Neměli bychom ale propadat panice. Je třeba očekávat, že většina vědeckých zjištění je rychle popřena a vyvrácena; ba jde o součást způsobu, jak ve vědě dochází k pokroku.
Selbst bei den sichersten Forschungstypen – z. B. bei randomisierten klinischen Versuchen – erwies sich bereits in den ersten Jahren nach der Veröffentlichung eines von vier Ergebnissen als falsch oder potenziell übertrieben. In der Epidemiologie (z. B. Studien zu Vitaminen, Ernährung oder Hormonen und deren Auswirkungen auf die Gesundheit der allgemeinen Bevölkerung) wurden vier Fünftel der renommiertesten Ergebnisse rasch widerlegt. In der Molekularforschung könnte die Widerlegungsrate gelegentlich 99 % überschreiten, da es an extensiven Wiederholungsversuchen mangelt. Doch ist dies kein Grund zur Panik. Es ist zu erwarten, dass die Mehrzahl der wissenschaftlichen Ergebnisse rasch angefochten und widerlegt wird; dies gehört sogar zu dem Prozess, wie in der Wissenschaft Fortschritte erzielt werden.