Ekonomové podpořili globální posun k nezávislosti centrálních bank právě kvůli názoru, že centrální bankéři pak budou cítit menší pokušení snažit se stimulovat ekonomiku kvůli krátkodobému zisku. Dnes se však zdá, že centrální bankéři začali být netrpěliví a znepokojují se kvůli nízké inflaci, třebaže se rozdíl v hospodářském výkonu pomalu snižuje a v USA a Japonsku bylo dosaženo plné zaměstnanosti. Centrální bankéři věřitelských zemí se musí přestat pokoušet manipulovat se svými ekonomikami pomocí dalšího potenciálně kontraproduktivního měnového uvolňování. Místo toho by měli umožnit, aby zotavení běželo vlastním tempem, i kdyby to bylo pomalu, a měli by počkat, až vymizí základní efekt nižších cen ropy.
Tatsächlich haben die Ökonomen die globale Bewegung hin zur Unabhängigkeit der Notenbanken genau deshalb unterstützt, weil es schien, als wären die Notenbanker weniger geneigt, zu versuchen, die Wirtschaft um kurzfristiger Erfolge willen zu stimulieren. Doch die Notenbanker scheinen ungeduldig geworden zu sein, obwohl sich die Produktionslücke langsam schließt und in den USA und Japan inzwischen Vollbeschäftigung erreicht wurde. Die Notenbanker in den Gläubigerländern müssen aufhören, zu versuchen, ihre Volkswirtschaften durch eine weitere potenziell kontraproduktive Lockerung der Geldpolitik zu manipulieren. Stattdessen sollten sie zulassen, dass die Erholung ihren Verlauf nimmt, selbst wenn das langsam abläuft, und warten, dass der von den gefallenen Ölpreisen ausgehende Basiseffekt verschwindet.