To neznamená, že by bezmála nulové úrokové sazby měly v USA zůstat napořád. Fed začne sazby téměř jistě zvyšovat v prosinci, ale měnové zpřísňování bude mnohem pomalejší než v dřívějších hospodářských cyklech a bude vycházet z obav o finanční stabilitu, nikoli z obav z inflace. Strach – na některých rozvíjejících se trzích hraničící s panikou – z důsledků zpřísňování politiky Fedu se proto pravděpodobně ukáže jako bezdůvodný. Špatná zpráva je, že velká většina analytiků trhů, stále lnoucí ke starému monetaristickému rámci, obviní Fed, že „zaostává za křivkou,“ když nechává americkou nezaměstnanost klesat příliš nízko a nedokáže předvídat hrozbu stoupající inflace. Fed by měl takové atavistické protesty jednoduše ignorovat, jak právem učinil minulý týden.
Das heißt nicht, dass die US-Zinsen dauerhaft in Nähe des Nullpunktes verharren werden. Die Fed wird fast mit Sicherheit im Dezember Zinserhöhungen einleiten, doch sie wird die geldpolitischen Zügel viel langsamer anziehen als in früheren Wirtschaftszyklen, und sie wird sich vom Gedanken der Finanzstabilität und nicht der Inflation leiten lassen. Infolgedessen dürften sich die – in einigen Schwellenmärkten an Panik grenzenden – Befürchtungen über die Auswirkungen einer strafferen Geldpolitik der Fed auf die weltwirtschaftliche Lage vermutlich als ungerechtfertigt erweisen. Die schlechte Nachricht ist, dass die große Mehrheit der Marktanalysten, die noch immer am alten monetaristischen Rahmen festhält, der Fed vorwerfen wird, sie hinke der Entwicklung hinterher, indem sie die Arbeitslosigkeit in den USA zu deutlich sinken lasse und die Gefahr eines Inflationsanstiegs nicht ausreichend berücksichtige. Die Fed sollte diese atavistischen Proteste ganz einfach ignorieren, so wie sie es letzte Woche zu Recht getan hat.