Z toho vyplývá, že rodiče s větším počtem dětí se zároveň mohou cítit natolik bezpečně, že zvýší vlastní spotřebu. Podíl příjmu domácností, který rodiče většího počtu dětí v pozdějších etapách života v průměru utratí za spotřebu nesouvisející s dítětem, je zhruba o osm procentních bodů vyšší než u rodičů jediného dítěte. Budoucí demografický posun bude mít dopad i na státní úspory. Podíl mladých vyživovaných osob/vypůjčovatelů v poměru k ekonomicky aktivní populaci středního věku se bude zvyšovat. Snížení podílu vysokých střadatelů v ekonomice se projeví poklesem agregátní míry úspor. Podíl starších lidí v populaci se však začne měnit až o generaci později. Změna politiky jednoho dítěte sice může vyvolat mírný boom spotřeby, ale současně by mohla obrátit jeden pozitivní trend: zrychlování akumulace lidského kapitálu.
Daraus folgt, dass sich Eltern mit mehreren Kindern auch sicher genug fühlen könnten, um mehr zu konsumieren. Im Durchschnitt liegt der Anteil des Haushaltseinkommens, der von Eltern mit mehreren Kindern für den Konsum ausgegeben wird, der nichts mit Kindern zu tun hat, in den späteren Lebensphasen ungefähr acht Prozentpunkte höher als bei Eltern mit Einzelkind. Die zukünftige demografische Veränderung wird die nationalen Ersparnisse ebenfalls beeinflussen. Der Anteil junger, finanziell abhängiger Familienangehöriger/Kreditnehmer wird im Verhältnis zur erwerbstätigen Bevölkerung mittleren Alters steigen. Wenn man den Anteil der Sparer mit hohen Ersparnissen in der Wirtschaft verringert, wird das die volkswirtschaftliche Sparquote tendenziell senken. Der Anteil der älteren Menschen an der Bevölkerung wird sich jedoch erst eine Generation später ändern. Obwohl die Änderung der Ein-Kind-Politik einen moderaten Konsumboom auslösen dürfte, könnte sie auch einen positiven Trend umkehren: den beschleunigten Zuwachs von Humankapital.