Skutečná spotřeba komodit Čínou je navíc nižší, než čísla naznačují. Konvenční měření totiž neberou v úvahu existenci přeshraničních výrobních řetězců, ale jednoduše sčítají produkci dané země a čistý dovoz komodit a z toho vyvozují úroveň spotřeby. V případě Číny se však významná část „spotřebovaných“ komodit ve skutečnosti používá k výrobě zboží, které se pak exportuje do ostatního světa. Téměř třetina čínské poptávky po kovech je například určena k uspokojení exportní poptávky. Pokud bychom odečetli komodity obsažené ve zboží exportovaném z Číny, pak by se čínský podíl na komoditních trzích podstatně snížil. Tuto tezi potvrzuje i pohled na výkyvy samotných cen komodit. Vezměme si například měď: od roku 2001 do roku 2006 její ceny divoce kolísaly – v některých letech klesly o 30%, zatímco v jiných vzrostly o 150% –, avšak růst čínské průmyslové výroby a poptávky po mědi byl relativně setrvalý a dosahoval 15%, respektive 20%. Je tedy zjevné, že vývoj na komoditních trzích významně ovlivňují i další faktory – od faktorů na straně nabídky a globální poptávky až po spekulativní poptávku a úpravy zásob.
Zudem ist Chinas tatsächlicher Rohstoffverbrauch sogar noch niedriger, als die Zahlen nahelegen. Konventionelle Messgrößen ziehen, statt die grenzübergreifenden Produktionsketten zu berücksichtigen, lediglich die Gesamtproduktion eines Landes und die Netto-Rohstoffimporte heran, um das Verbrauchsniveau zu ermitteln. Doch im Falle Chinas wird ein beträchtlicher Anteil der Rohstoffe, die das Land „verbraucht“, tatsächlich zur Produktion von Waren verwendet, die anschließend in die übrige Welt exportiert werden. Tatsächlich dient fast ein Drittel der chinesischen Metallnachfrage zur Befriedigung der Exportnachfrage. Zöge man die in Chinas exportierten Fertigungsgütern enthaltenen Rohstoffe ab, würde das Chinas scheinbare Rolle auf diesen Märkten erheblich reduzieren. Ein Blick auf die Schwankungen bei den Rohstoffpreisen bestätigt diese Sicht. Man nehme etwa Kupfer: Zwischen 2001 und 2006 schwankten die Preise wie wild; es gab in einigen Jahren Preisrückgänge von 30% und in anderen Preissteigerungen von 150% – und die ganze Zeit über blieben das Wachstum der chinesischen Industrieproduktion und die Nachfrage nach Kupfer relativ stabil bei 15% bzw. 20%. Es spielen eindeutig auch andere Faktoren – von Angebotsfaktoren und der globalen Nachfrage bis hin zu Spekulationskäufen und Bestandsanpassungen – eine wichtige Rolle für die Preisentwicklung an den Rohstoffmärkten.