Biologická rozmanitost je zdrojem potravy amateri-álů, reguluje vzduch, který dýcháme, akvalitu vody, zajišťuje úrodnost půdy avytváří nenahraditelný kolorit při něčem tak obyčejném, jako je procházka lesem. Evropa se však potýká sdosud nepoznaným úbytkem biologické rozmanitosti, který je důsledkem způsobů našeho vývoje, jež se stávají neudržitelnými. Politika EU na ochranu přírody abiologické rozmanitosti se zakládá na dvou právních předpisech: směrnici oochraně volně žijících ptáků zroku 1979 asměrnici oochraně přírodních stanovišť zroku 1992. Stanovila si dva hlavní cíle: dohled nad evropskou ekologickou soustavou chráněných území, známou jako Natura 2000, aochranu biologické rozmanitosti začleňováním požadavků na ochranu přírody do jiných politik EU, např. voblasti zemědělství, rybolovu, regionálního rozvoje adopravy. Zajištění účinné ochrany přírody abiologické rozmanitosti vyžaduje mezinárodní spolupráci. Proto GŘ pro ochranu životního prostředí podporuje aprosazuje globální iniciativy, jako je Úmluva obiologické rozmanitosti nebo zřízení Mezivládní vědecko-politické platformy pro biologickou rozmanitost aekosystémové služby. Generální ředitelství pro životní prostředívčíslech • GŘ pro životní prostředí je jedním ze 40 generálních ředitelství aslužeb, které tvoří Evropskou komisi, jež je výkonným orgánem Evropské unie.
Sie versorgt uns mit Nahrung und Baustoffen, sie reguliert die Luft, die wir atmen, und die Qualität unserer Gewässer, sie erhält unsere Böden fruchtbar, und sie ist die unersetzliche Basis für etwas so Einfaches wie einen Waldspaziergang. Trotzdem ist Europa einem beispiellosen Verlust an Artenvielfalt ausgesetzt, da unsere Entwicklungsmuster nicht nachhaltig sind. Die Politik der Gemeinschaft zum Schutz der Natur und der biologischen Vielfalt stützt sich im Wesentlichen auf zwei Rechtsakte: die Vogelschutzrichtlinie von 1979 und die Habitat-Richtlinie von 1992. Ihre zwei Kernziele bestehen darin, das als „Natura 2000“ bekannte europäische Netz von Schutzgebieten zu überwachen und den Erhalt der biologischen Vielfalt dadurch zu gewährleisten, dass die Belange des Naturschutzes in andere Politikbereiche der Gemeinschaft wie zum Beispiel Landwirtschaft, Fischerei, regionale Entwicklung und Verkehr integriert werden. Um die Natur und die biologische Vielfalt wirksam zu schützen, bedarf es internationaler Maßnahmen. Die GD Umwelt unterstützt daher globale Initiativen wie das Übereinkommen über die biologische Vielfalt und die Einrichtung der zwischenstaatlichen wissenschaftspolitischen Plattform für Biodiversität und Ökosystemleistungen (IPBES). Die GD Umwelt in Zahlen • Die GD Umwelt ist eine von rund 40 Generaldirektionen und Dienststellen der Europäischen Kommission, des Exekutivorgans der Europäischen Union.