Američané mají za sebou dlouhá období, kdy svou moc hodnotili nesprávně. Po vypuštění Sputniku si mnozí lidé v 50. a 60. letech mysleli, že Sověti mohou Ameriku předčit; v 80. letech totéž platilo o Japoncích. Dnes jsou to Číňané. Opravdu však nelze říci, že v době, kdy americký dluh směřuje k tomu, aby se za deset let vyrovnal národnímu důchodu, a kdy se zdá, že tápající politický systém nedokáže řešit zásadní problémy země, mají škarohlídi konečně pravdu? Mnohé bude záviset na – často podceňovaných – nejistotách, které přinese budoucí politická změna v Číně. Hospodářský růst přiblíží Čínu k USA v oblasti zdrojů moci, ale to ještě nutně neznamená, že Čína vystřídá USA v roli nejmocnější země.
Die Amerikaner haben ihre Stärke schon öfter falsch eingeschätzt. In den 1950er und 1960er Jahren, nach Sputnik, glaubten viele, dass die Sowjets Amerika überflügeln würden. In den 1980er Jahren glaubte man das von den Japanern. Und heute von den Chinesen. Angesichts steigender Staatsschulden, die in einem Jahrzehnt das Niveau des Nationaleinkommen erreichen sollen und eines stümpernden politischen Systems, das offenbar nicht in der Lage ist, den grundlegenden Herausforderungen des Landes zu begegnen, stellt man sich die Frage, ob am Ende nicht doch die „Niedergangspropheten“ Recht behalten. Vieles wird von den – oftmals unterschätzten – Unsicherheiten im Zusammenhang mit einem zukünftigen politischen Wandel in China abhängen. Aufgrund seines Wirtschaftswachstums wird China im Hinblick auf Machtressourcen näher an die USA heranrücken, aber das heißt nicht unbedingt, dass China die USA als mächtigstes Land überflügeln wird.