Celosvětově se den co den spotřebuje víc než 30 milionů tun ekvivalentu ropy ve formě primární energie, což odpovídá 55 kilowattům na osobu a den, přičemž bohaté země spotřebují v průměru více než dvojnásobek. U mnoha rozvojových zemí je toto číslo výrazně pod 20 kWh, Čína se stále pohybuje zřetelně pod globálním průměrem, a dokonce platí, že většina rozvíjejících se trhů spotřebovává méně než třetinu průměru v mnoha vyspělých ekonomikách. Ekonomické úvahy, o něž se snahy o zúžení těchto energetických propastí opírají, jsou celkem přímočaré. Až po mez ve výši asi 100 kWh na osobu a den jdou spotřeba energie a indikátory lidského rozvoje ruku v ruce.
Global wird jeden Tag das Äquivalent von über 30 Millionen Tonnen Öl in Form von Primärenergie verbraucht, das entspricht 55 Kilowattstunden pro Person und Tag, wobei die reichen Länder durchschnittlich mehr als doppelt so viel verbrauchen. In vielen Entwicklungsländern liegt diese Zahl weit unter 20 kWh; China liegt immer noch weit unter dem globalen Durchschnitt, und selbst die meisten aufstrebenden Märkte verbrauchen weniger als ein Drittel der durchschnittlichen Menge vieler Industrieländer. Die Wirtschaftstheorie hinter den Bemühungen, diese Energielücken zu schließen, ist relativ einleuchtend. Bis zu einer Schwelle von etwa 100 kWh pro Kopf und Tag gehen Energieverbrauch und Indikatoren für menschliche Entwicklung Hand in Hand.