Ačkoliv jsou snad univerzity i průmysl vůči zdanění ve střehu, mohly by dani z tkání dát přednost před nekonečnými vyjednáváními s bezpočtem dárců tkání ohledně podílu na nejasných budoucích přínosech. Navíc na rozdíl od plánů přímých kompenzací nevyvíjí daň z tkání přílišný tlak na jedince ani skupiny, aby tkáně darovali. Daň z tkání rovněž není nahodilá, ale je předmětem demokratické kontroly: o zdanění rozhoduje naše reprezentace. Krátce, zavedení daně z tkání by bylo jak spravedlivým , tak rozumným způsobem nápravy dvojího metru, který v současnosti vládne kolaborativnímu podniku v biolékařském výzkumu. Jiný pohled na daňovou spravedlnost
Obwohl Universitäten und Industrie einer derartigen Besteuerung skeptisch gegenüberstehen könnten, wäre eine solche Gewebesteuer endlosen Verhandlungen mit zahllosen Gewebespendern über die Aufteilung eines ungewissen zukünftigen Nutzens wohl vorzuziehen. Außerdem würde eine Gewebesteuer im Gegensatz zu direkten Vergütungsmodellen keinen ungebührlichen Druck auf Patienten oder Patientengruppen ausüben, Gewebe zu spenden. Und eine derartige Steuer wäre auch nicht willkürlich, sondern Gegenstand demokratischer Kontrolle: Keine Besteuerung ohne parlamentarische Vertretung. Kurzum, die Einführung einer Gewebesteuer wäre ein sowohl fairer als auch kluger Weg, um dem Messen mit zweierlei Maß ein Ende zu setzen, das momentan den auf Zusammenarbeit beruhenden biomedizinischen Forschungsbetrieb beherrscht. Anmerkungen zur Steuergerechtigkeit