Obecněji řečeno, nesmíme se zaměřit jen na technologický pokrok a ekonomickou produktivitu, ale také na to, jaké mají tyto síly dopady na lidi, společnosti a životní prostředí. Jak bude čtvrtá průmyslová revoluce pokračovat, naše politiky a jejich uskutečňování by se mělo řídit čtyřmi principy. Zaprvé bychom se neměli zaměřovat na jednotlivé technologie, ale na systémy; jedině při sledování, jak se vzájemně ovlivňují rozličné technologické, sociální a ekonomické síly, dokážeme určit a předpovědět, jak by se podnikání, společnost a ekonomika mohly měnit. Zadruhé bychom měli rozptylovat obecný fatalistický názor, že pokrok je předurčený. Komunity a jednotlivce je třeba vzdělávat a vybavovat schopnostmi využívat technologií pro produktivní účely, nikoli nechat se jejich prostřednictvím využívat pro blaho někoho jiného. Nedokážeme-li ovládnout nové technologie pro vlastní potřebu, vzdáme se své osobní a kolektivní přičinlivosti, takže nezbude mnoho důvodů k optimismu.
Allgemeiner gesagt müssen wir uns nicht nur auf technologischen Fortschritt und wirtschaftliche Produktivität konzentrieren, sondern auch darauf, welche Wirkung diese Kräfte auf die Menschen, die Gemeinschaften und die Umwelt haben. Im Zuge der vierten industriellen Revolution sollten wir unsere Politik und ihre Umsetzung von vier Prinzipien leiten lassen: Zunächst einmal müssen wir uns statt auf einzelne Technologien auf Systeme konzentrieren. Nur wenn wir wissen, wie sich unterschiedliche technologische, soziale und wirtschaftliche Kräfte gegenseitig beeinflussen, können wir erkennen und vorhersagen, wie sich die Geschäftswelt, die Gesellschaft und die Wirtschaft verändern. Zweitens müssen wir uns gegen die allgemeine fatalistische Sichtweise stemmen, der Fortschritt sei vorherbestimmt. Gemeinschaften und Individuen müssen dazu ausgebildet und ermächtigt werden, Technologien für produktive Zwecke zu beherrschen, anstatt von ihnen beherrscht zu werden, was den Zielen anderer dienen würde. Scheitern wir daran, neue Technologien für uns selbst nutzbar zu machen, setzen wir unsere persönliche und kollektive Handlungsfähigkeit aufs Spiel, was keinen Grund für Optimismus bietet.