Byla to moje krev, její krev, naše krev. Když zemřela, část mého já odešla s ní. Zkoušela jsem přijít na smysl toho všeho, jak nám spojení jedné s druhou dovolilo samy sebe víc poznat, poznat vlastní duše a jak, když jsme se bolestem z minula postavily a otevřely se jim, jsme se konečně narodily jedna pro druhou, a jak, když jsme přestaly vnímat čas, teď budeme navěky spojeny. Má sestra mi tu zanechala tolik věcí a já bych chtěla, abyste si z toho odnesli aspoň jednu. Nemusíte čekat, až se bude rozhodovat o životě a smrti, abyste urovnali vztahy, na kterých vám záleží, abyste darovali svou duševní dřeň a hledali ji v srdcích druhých. Všichni to můžeme udělat.
Es war mein Blut, ihr Blut, unser Blut. Wenn sie starb, würde ein Teil von mir ebenfalls sterben. Ich versuchte, den Sinn hinter all dem zu verstehen, wie wir durch unsere Vereinigung mehr zu uns selbst geworden waren, zu unserem Seelenselbst. Wie wir den Schmerz unserer Vergangenheit annahmen und uns öffneten, und dadurch endlich zueinander geführt wurden, und wie wir durch das Heraustreten aus der Zeit nun für immer verbunden bleiben würden. Meine Schwester hat mir so vieles hinterlassen, und ich möchte Ihnen nun eins davon noch mitgeben. Sie müssen nicht warten, bis es um Leben und Tod geht, um in den Beziehungen aufzuräumen, die Ihnen wichtig sind, um das Mark Ihrer Seele darzubieten und es beim anderen zu suchen. Wir alle können dies tun.