Jedním z nejobvyklejších míst, kam je posíláme, je nízká oběžná dráha Země, ze které je možné pořizovat snímky zemského povrchu z výšky přibližně 2 000 kilometrů. Družice zde přirozeně brzdí zemská atmosféra, takže klesají z oběžných drah a po nějaké době shoří, pravděpodobně během několika desetiletí. Další běžné místo, kam posíláme družice, je geostacionární oběžná dráha ve výšce asi 35 000 kilometrů. Družice setrvávají na stejném místě nad Zemí podle otáčení Země, což umožňuje věci, jako například komunikační či televizní přenos.
Einer der häufigsten Zielorte ist der niedrige Erdorbit, vielleicht um die Erdoberfläche in über 2000 Kilometern Höhe abzubilden. Satelliten dort werden normalerweise von der Erdamosphäre hin- und hergetrieben, und so zerfällt ihre Umlaufbahn, bis sie verbrennen, wahrscheinlich nach wenigen Jahrzehnten. Ein anderer häufiger Ort für unsere Satelliten ist die geostationäre Umlaufbahn in ungefähr 35000 Kilometern Höhe. Dortige Satelliten bleiben statisch über der sich drehenden Erde und ermöglicht zum Beispiel Kommunikation oder Fernsehen.