Podle mého nejlepšího odhadu zaznamenáme v nadcházejícím roce směsici měnových válek, krachů měn a měnového chaosu – ale nebude to znamenat konec ekonomického oživení, natož konec světa. Začněme uznáním, že moderní systém plovoucích směnných kurzů si doposud, nahlíženo celkově, vedl pozoruhodně dobře. Pravda, vzhledem ke spletitým rizikovým faktorům a osobitým orientacím politik, je v poslední době obzvlášť nesnadné vytušit logiku, z níž velké výkyvy směnných kurzů vycházejí. Přestože například Spojené státy byly v centru finanční krize, dolar nakonec vyletěl nahoru. Ačkoliv ovšem směnné kurzy působí záhadnými způsoby, jejich tlumivý účinek je nepopiratelný. Prudká devalvace eura po krizi přispěla k zachování německých vývozů, čímž udržela eurozónu nad vodou.
Ich vermute, wir werden eine Mischung aus Währungskrise, Währungskollaps und Währungschaos im nächsten Jahr sehen – aber das wird nicht das Ende der wirtschaftlichen Erholung sein, und schon gar nicht das Ende der Welt. Beginnen wir damit, dass wir anerkennen, dass das moderne System der flexiblen Wechselkurse der Krise insgesamt in bemerkenswerter Weise standgehalten hat. Es stimmt zwar, dass es in letzter Zeit aufgrund der komplexen Risikofaktoren und der idiosynchratisch bedingten politischen Entscheidungen besonders schwierig war, die Logik hinter den großen Wechselkursschwankungen zu erkennen. Zum Beispiel ist der Dollar zunächst angestiegen, obwohl die Finanzkrise von den Vereinigten Staaten ausging. Aber auch wenn sich die Wechselkurse mitunter mysteriös verhalten, ist ihre abfedernde Wirkung doch unbestreitbar. Die heftige Abwertung des Euro nach der Krise hat den deutschen Exporten geholfen und damit die Eurozone über Wasser gehalten.