Ať už mají kritici pravdu, nebo se mýlí, jedno je jasné: za situace, kdy Fed za ostatními globálními centrálními bankami zaostává v cyklu zpřísňování měnové politiky a ratingové agentury uvažují o snížení úvěrového skóre USA, kupní síla amerického dolaru se vůči měnám amerických obchodních partnerů propadla na historické minimum. Bernankeho obrana byla rázná a jednoznačná. Prohlásil, že QE není vůbec tak nekonvenční, jak jeho kritici tvrdí. Pokud se člověk podívá, jak ovlivnilo finanční poměry, včetně úrokových sazeb, volatility a cen akcií, QE se velice silně podobá konvenční politice úrokových sazeb, o níž se domníváme, že jí rozumíme. Obavy z údajných neblahých důsledků QE jsou tedy značně zveličené a ani na nutnosti obrátit nakonec kurs není nic obzvlášť náročného. Bernanke odmítl námitky týkající komoditních cen a inflace na rozvíjejících se trzích a konstatoval, že tyto jevy mnohem silněji souvisejí s laxními měnovými politikami a příliš rigidními směnnými kurzy v rychle rostoucích rozvojových ekonomikách. Vyjádření předsedy Fedu přichází v kritický a citlivý okamžik. V průběhu dalšího zhruba roku Fed pravděpodobně vstoupí do cyklu zpřísňování a bude plynule a vytrvale zvyšovat úrokové sazby.
Ob die Kritiker nun Recht haben oder nicht, Eines ist klar: Die Fed hinkt den anderen globalen Zentralbanken beim der Straffung der Geldpolitik hinterher, die Rating-Agenturen ziehen eine Herabstufung der Kreditwürdigkeit der USA in Betracht, und die Kaufkraft des US-Dollars ist gegenüber den Währungen ihre Handelspartner auf den bisher niedrigsten Stand überhaupt gesunken. Bernankes Verteidigung war robust und unmissverständlich: Die QE, argumentierte er, sei nicht annähernd so unkonventionell, wie ihre Kritiker behaupten. Betrachte man, wie sie die Finanzbedingungen – langfristige Zinsen, Volatilität und Aktienkurse – beeinflusst habe, sehe die QE einer konventionellen Zinspolitik, von der wir glauben, dass wir sie verstehen, unheimlich ähnlich. Insofern seien die Befürchtungen über die angeblichen negativen Auswirkungen der QE maßlos überzogen, und es sei auch nicht weiter schwierig, das Steuer irgendwann umzulegen. Bernanke verwarf Beschwerden über die Rohstoffpreise und die Inflation in den Schwellenmärkten und argumentierte, dass diese Phänomene viel mehr mit lockerer Geldpolitik und übermäßig rigiden Wechselkursen in den schnell wachsenden Schwellenvolkswirtschaften zu tun hätten. Die Anmerkungen des US-Notenbankchefs kommen zu einem kritischen und sensiblen Moment. Im Verlaufe des nächsten Jahres oder so dürfte die Fed in einen Straffungszyklus einsteigen und die Zinsen auf stetiger und nachhaltiger Basis erhöhen.