V západních mediálních a politických kruzích nepřestává tato otázka vyvolávat vášnivé diskuse. Jako by tato otázka předem předpokládala nejen to, že Rusko je ztraceno, ale i to, že kdyby někdo v americké vládě, v Mezinárodním měnovém fondu nebo v Evropské unii věnoval Rusku a jeho vládě více pozornosti – a více pomoci a prostředků, mohly být výsledky o poznání lepší. Přitom však jen málokdo dnes soudí, že měl Západ Rusku poskytnout více peněz, neřkuli více pomáhat Jelcinovi a dnes Putinovi. Opoziční kritika, podporována některými poradci George W. Bushe, tvrdí, že se Clintonova administrativa snažila pomoci až příliš, ne že se nesnažila dost. V otázce „Kdo ztratil Rusko?“ je cosi protichůdného, má-li znamenat, že se Spojené státy snažily až příliš.
Diese Frage wird in den Medien und in politischen Kreisen des Westens weiterhin heiß diskutiert. Die Frage scheint nicht nur vorauszusetzen, dass Russland verloren gegangen ist, sondern auch, dass die Ergebnisse besser ausgefallen wären, hätte nur irgend jemand in Amerikas Regierung, im IWF oder im Hauptquartier der EU Russland mehr Aufmerksamkeit geschenkt, oder mehr Ressourcen darauf verwendet, die Regierung Russlands zu unterstützen. Doch heute denkt kaum jemand daran, dass der Westen mehr Geld in Russland hätte investieren sollen, oder dass es Jelzin – und nun Putin – in einem noch größeren Umfang geholfen haben könnte, als dies der Fall war. Eine dagegen gerichtete Kritik, die von einigen der Berater George W. Bushs unterstützt wird, lautet dahingehend, dass die Clinton-Regierung viel zu sehr versucht habe, Hilfestellung zu leisten, und nicht, dass die Regierung zu wenig unternommen habe. Es gibt da etwas Widersprüchliches bei der Verwendung des Satzes „Wer hat Russland verloren?”, um zu bedeuten, die USA hätten zu viel für die Hilfe unternommen.