Během posledních několika desetiletí se tyto ekosystémy ve většině zemí kolem Indického oceánu poškodily a zmenšily. Škody napáchané tsunami tak byly daleko ničivější, než kdyby tyto ekosystémy byly zůstaly nedotčené. Divoké fauně a flóře se možná bude dařit lépe než fyzickému prostředí. To platí zejména o stavech ryb, které byly následkem rybolovu ve velkém měřítku zdecimovány. Pouze na Srí Lance zahynulo více než 13 000 rybářů a dalších 5 000 jich bylo evakuováno, přičemž 80% rybářských lodí se ztratilo nebo bylo silně poškozeno. Na thajském pobřeží bylo podle Organizace OSN pro výživu a zemědělství zničeno 4 500 rybářských plavidel, což ohrozilo zdroj obživy pro 120 000 lidí v tamních rybářských vesničkách. Situace na Sumatře je obdobně chmurná a ještě horší je možná na Maledivách, Lakadivách, Andamanech a Nikobarech, kde se neztratili pouze rybáři a jejich lodě, ale zničeny byly i přístavy.
Über die letzten Jahrzehnte hinweg wurden diese Ökosysteme in den meisten Ländern entlang des Indischen Ozeans beschädigt und zurückgedrängt. Tatsächlich war der Schaden durch die Flutwellen wesentlich verheerender als dies bei intakten Ökosystemen der Fall gewesen wäre. Der Tierwelt ergeht es dabei unter Umständen besser als der physischen Umwelt. Dies gilt infolge der umfangreichen Zerstörung von Fischereibetrieben insbesondere für Fischbestände. Allein in Sri Lanka wurden 13.000 Fischer getötet und weitere 5.000 evakuiert, wobei 80 % der Fischfangflotte verloren gingen oder schwer beschädigt wurden. An der Küste Thailands zerschellten laut der UN-Organisation für Ernährung und Landwirtschaft 4.500 Fischerboote, was den Lebensunterhalt von 120.000 Menschen in den dortigen Fischerdörfern gefährdet. Die Lage auf Sumatra ist ähnlich bedrückend und vielleicht ist es sogar noch schlimmer auf den Malediven, den Lakkadiven, den Andamanen und Nikobaren, wo nicht nur Fischer und Boote verloren gingen, sondern Häfen ruiniert wurden.