Z koncepčního hlediska nemám za to, že by bylo namístě tvrdit, že vedlejší účastník nemá právo na spravedlivý proces, i pokud se nejedná o jeho vlastní proces. V souladu s článkem 40 statutu Soudního dvora má nutně zájem na výsledku řízení (jinak by mu nebylo umožněno vstoupit do řízení). Chronopost a La Poste navíc již nejsou vedlejšími účastníky, nýbrž navrhovatelkami v řízení před Soudním dvorem. Článek 6 odst. 1 EÚLP zaručuje každému právo na spravedlivý proces, ve kterém se „rozhodne o jeho občanských právech nebo CHRONOPOST A LA POSTE v. UFEX A DALŠÍ závazcích nebo o oprávněnosti jakéhokoli trestního obvinění proti němu“ 23. Soudní dvůr v uvedené věci nepovažoval za nutné zabývat se námitkou žalobce i bez návrhu. Tento argument byl uplatněn jako odpověď na námitku nepřípustnosti vznesenou Ufex.
Rein technisch glaube ich nicht, dass man die These aufstellen kann, ein Streithelfer habe kein Recht auf ein faires Verfahren, auch wenn es sich dabei nicht um sein eigenes Verfahren handelt. Gemäß Art. 40 der Satzung des Gerichtshofs hat er zwangsläufig ein berechtigtes Interesse am Ausgang eines Rechtsstreits (da er andernfalls gar nicht als Streithelfer zugelassen würde). Außerdem sind Chronopost und die Post im Verfahren beim Gerichtshof keine Streithelferinnen mehr, sondern Rechtsmittelführerinnen. Art. 6 Abs. 1 EMRK garantiert jeder Person ein Recht auf ein faires Verfahren „über Streitigkeiten in Bezug auf ihre zivilrechtlichen Ansprüche und Verpflichtungen oder über eine gegen sie erhobene strafrechtliche Anklage“. 23 Im damaligen Fall hielt es der Gerichtshof nicht für erforderlich, das Vorbringen des Klägers von Amts wegen zu prüfen. Ich sehe daher keinen Grund, warum der Gerichtshof im vorliegenden Fall eine andere Haltung einnehmen sollte.