Dějiny nás naučily, že takové transformativní procesy nějakou dobu trvají. Dlouho potlačované myšlenky a energie, které události jako arabské jaro uvolňují, musí nejprve dozrát, než začnou plně ovlivňovat společnost. Vezměme si povstání v Evropě v roce 1848, během nichž občané protestovali proti autoritářským feudálním systémům a nedostatku hospodářských příležitostí. Do konce zmíněného roku se reakčním silám podařilo získat zpět otěže moci a zdálo se, povstání jsou prakticky rozdrcena. Cosi se však změnilo. Tabu padla a technologické pokroky umožnily v následujících desetiletích šíření nových myšlenek. Zanedlouho se feudalismus začal rozkládat, liberální a demokratické hodnoty získaly dynamiku, ženy si zajistily větší práva a objevily se ekonomické systémy, které dokázaly zvyšovat produktivitu, dosahovat vyšších růstových temp a zlepšovat životní úroveň.
Die Geschichte lehrt uns, dass solche Wandlungsprozesse Zeit brauchen. Um ihren volle Wirkung auf die Gesellschaft zu entfalten, müssen die lang unterdrückten Ideen und Energien, die durch Ereignisse wie den Arabischen Frühling freigesetzt wurden, erst reifen. Betrachten wir die Aufstände in Europa von 1848, als die Bürger gegen autoritäre und feudale Systeme sowie den Mangel an wirtschaftlichen Möglichkeiten protestierten. Am Ende des Jahres konnten die Kräfte des Status Quo die Macht wieder erlangen, und die Aufstände schienen niedergeschlagen zu sein. Aber etwas hatte sich verändert. Tabus waren gebrochen worden, und während der folgenden Jahrzehnte führten technische Fortschritte zur Verbreitung neuer Ideen. Bald darauf löste sich der Feudalismus auf, liberale und demokratische Werte gewannen an Boden, die Frauen konnten größere Rechte erlangen, und es entstanden Wirtschaftssysteme, die zu gesteigerter Produktivität, hohen Wachstumsraten und besserem Lebensstandard führten.