O tom všem lze rozhodnout na příští Evropské radě – ještě dříve, než se vyřeší problém s ústavou. Takový počin by si získal zpět skeptické občany s větší pravděpodobností než jakákoliv a jakkoliv dobře naplánovaná informační kampaň. Současně je nezbytné vyřešit patovou situaci kolem ústavy. Jak už navrhoval Evropský konvent, znamenalo by to oddělit ústavní záležitosti jako takové od unijní politiky. Skutečné novinky se nacházejí v části I a II navrhované ústavy, v definici normotvorné a politické identity unie, jejích kompetencí, nové institucionální rovnováhy – včetně vytvoření funkce evropského ministra zahraničí – a v neposlední řadě i zavedení listiny základních práv. Pasáží, která byla skutečně odmítnuta a mezi občany členských zemí vyvolává největší obavy, je část III, která se zaměřuje na unijní politiky, jako jsou společný trh, konkurenční politika a společná zemědělská politika. První a druhá část by tedy mohly být schváleny bez nových vyjednávání a tvořit základ pro novou smlouvu, takže by stále platila smlouva z Nice a debata o evropském sociálním modelu by pokračovala. Je nezbytné znovu potvrdit normotvornou podstatu ústavní smlouvy, máme-li ochránit největší úspěch Konventu.
Das alles kann beim nächsten Europäischen Rat entschieden werden, noch bevor das Problem mit der Verfassung gelöst ist. So gewinnt man skeptische Bürger wahrscheinlich eher zurück als mit irgendwelchen, noch so gut gemachten Informationskampagnen. Gleichzeitig ist es notwendig, den durch die Entwicklungen um die Verfassung bedingten Stillstand zu beenden. Wie bereits vom Konvent vorgeschlagen, würde das zu einer Trennung zwischen reinen Verfassungsfragen und der Politik der Union führen. Die wahren Neuerungen sind in Teil I und II der Verfassung enthalten – in der Definition der normativen und politischen Identität der Union, ihrer Kompetenzen, in der Festlegung des neuen institutionellen Gleichgewichts – einschließlich der Etablierung eines Europäischen Außenministers – und, nicht zuletzt, in der Einführung eines Grundrechtskatalogs. Der Teil der Verfassung, welcher abgelehnt wurde und der am meisten Besorgnis unter den Bürgern der Mitgliedsstaaten ausgelöst hat, befindet sich in Teil III, der dem gemeinsamen Markt, der Wettbewerbspolitik und der gemeinsamen Landwirtschaftspolitik gewidmet ist. Daher könnten der erste und der zweite Teil ohne Neuverhandlungen ratifiziert werden und die Grundlage für den neuen Vertrag bilden, so dass der Vertrag von Nizza seine Gültigkeit behalten würde und die Debatte über das europäische Sozialmodell weitergeführt werden könnte. Es ist von entscheidender Bedeutung, den normativen Charakter des Verfassungsvertrages erneut zu bestätigen, um die größte Errungenschaft des Verfassungskonvents zu schützen.