Systém bude pokřivený jako všechny nevyvážené soustavy, a přesto takové uspořádání může vydržet mnoho let. Návrat postkomunismu Pád komunismu ve střední a východní Evropě před 15 lety přinesl obrovské a pozitivní demokratické změny. V roce 2006, po více než desetiletí úsilí o uznání Západem, se však plně obnažilo morální a politické vakuum, které komunismus zanechal. Lze nalézt novou rovnováhu mezi demokratickým étosem a spodními proudy politických dějin a kultury tohoto regionu? V Polsku například převažující směsice katolicismu a nacionalismu učinila společnost mimořádně odolnou vůči komunismu (rozhodně ve srovnání s rovnostářským, sociálnědemokratickým étosem předválečného Československa).
Wie alle unausgeglichenen Systeme wird auch dieses seine Verzerrungen aufweisen, aber trotzdem könnte dieses Arrangement viele Jahre lang halten. Die Rückkehr des Postkommunismus Der Zusammenbruch des Kommunismus in Mittel- und Osteuropa vor 15 Jahren hat gewaltige und positive demokratische Veränderungen gebracht. Doch wurde 2006, nach über einem Jahrzehnt des Strebens nach Anerkennung durch den Westen, das moralische und politische Vakuum, das der Kommunismus hinterlassen hat, vollständig aufgedeckt. Kann ein neues Gleichgewicht zwischen demokratischem Ethos und dem Sog der politischen Geschichte und Kultur der Region gefunden werden? In Polen z. B. hat die vorherrschende Mischung aus Katholizismus und Nationalismus die Gesellschaft dem Kommunismus gegenüber besonders widerstandsfähig gemacht (auf jeden Fall im Vergleich zum egalitären, sozialdemokratischen Ethos in der Tschechoslowakei vor dem Krieg).