Zatímco se do Johannesburgu sjíždějí světoví politici diskutovat o globálních hrozbách životního prostředí, na mnoha místech naší planety řádí sucha, povodně, obrovské lesní požáry a dokonce nové choroby. Vztah člověka k přírodě je téma staré jako lidstvo samo, ovšem tento vztah se velice komplexně mění. Nejdůležitějším výsledkem johannesburského summitu by měl být závěr, že je zapotřebí více vědeckého výzkumu a více globální spolupráce. Povodně a sucha jsou metlou lidstva už od nepaměti, ale častost, rozsah a hospodářský dopad těchto pohrom v posledních letech stouply. V průběhu 90. let vzrostly pojistné nároky vůči přírodním katastrofám do dříve nevídaných výší, z čehož plyne, že sociální náklady na environmentální otřesy se vystupňovaly. Klimatické šoky, jako byl například intenzivní El Niňo v letech 1997-98, sehrály v nedávných hospodářských otřesech významnou roli. Indonésie, Ekvádor a celá řada dalších zemí podlehly finančním krizím let 1997-98, jež byly jedním z dopadů zemědělské krize, kterou způsobil nebývale mohutný El Niňo.
Während sich führende Politiker der Welt in Johannesburg versammeln, um globale Umweltbedrohungen zu erörtern, werden viele Teile dieses Planeten von Fluten, Dürren, Missernten, riesigen Waldbränden, und sogar von neuen Krankheiten heimgesucht. Die Beziehung des Menschen zur Natur ist ein Thema, das so alt ist wie unsere Gattung. Doch diese Beziehung ändert sich auf komplexe Weise. Das wichtigste Ergebnis des Gipfeltreffens in Johannesburg sollte das Eingeständnis sein, dass mehr wissenschaftliche Forschung und viel mehr globale Zusammenarbeit nötig sind. Fluten und Dürren sind seit uralten Zeiten Plagen, doch die Häufigkeit, die Ausmaße und die wirtschaftlichen Auswirkungen dieser Katastrophen haben in den letzten Jahren zugenommen. Die Inanspruchnahme von Versicherungen wegen Naturkatastrophen stieg während der 1990er Jahre zu einem bisher beispiellosen Grade an. Daran zeigt sich, dass die gesellschaftlichen Kosten der Umweltschäden zugenommen haben. Klimaschocks wie der starke El Nino von 1997-98 spielten bei den jüngsten wirtschaftlichen Krisenerscheinungen eine größere Rolle. Indonesien und Ecuador erlebten, mit anderen Ländern, zwischen 1997 und 1998 Finanzkrisen, die (teilweise) mit landwirtschaftlichen Krisen verknüpft waren, die der strenge El Nino ausgelöst hatte.