Vyšší cena za paliva, elektřinu a průmyslové činnosti založené na uhlíku bude motivovat k používání čistších paliv, úsporám energie a podpoře přechodu na zelenější investice. Opatření, jako jsou uhlíkové daně a poplatky, programy obchodování s emisemi a další mechanismy oceňování, mohou v kombinaci s odbouráním neefektivních dotací zajistit firmám a domácnostem jistotu a předvídatelnost, které potřebují k dlouhodobým investicím do klimaticky „chytrého“ rozvoje. Mezinárodní měnový fond se soustředí na reformu fiskálních systémů členských zemí tak, aby vybíraly vyšší příjmy z daní na uhlíkově intenzivní paliva a naopak nižší příjmy z jiných daní, které poškozují hospodářský výkon, například daní z práce a kapitálu. Výsledkem oceňování uhlíku tak mohou být chytřejší a efektivnější daňové systémy, nikoliv vyšší daně. Uhlíkové daně by se měly vztahovat na veškeré emise z fosilních paliv. Cena musí být natolik vysoká, aby se z výtěžku daly plnit ambiciózní ekologické cíle podle národních podmínek, a musí být stabilní, aby podněcovala firmy a domácnosti k investicím do čistých technologií. Správa uhlíkové daně je jednoduchá a lze při ní vycházet z již existující spotřební daně na paliva, která je ve většině zemí dobře zavedená. Stanovení ceny za uhlík bude v nejlepším zájmu mnoha zemí vzhledem k řadě domácích ekologických přínosů.
Höhere Preise für Kraftstoffe, Strom und industrielle Aktivitäten auf Kohlenstoffbasis werden Anreize für die Verwendung umweltfreundlicherer Kraftstoffe schaffen, für Energieeinsparungen sorgen sowie einen Schwenk in Richtung grüner Investitionen bewirken. Maßnahmen wie Steuern und Abgaben auf Kohlendioxid, Programme für den Emissionshandel und andere Mechanismen der Bepreisung sowie die Beseitigung ineffizienter Subventionen können Unternehmen und Haushalten die für langfristige Investitionen in eine klimafreundliche Entwicklung notwendige Gewissheit und Berechenbarkeit verschaffen. Der Schwerpunkt des Internationalen Währungsfonds liegt auf der Reformierung der Steuersysteme seiner Mitgliedsländer. Die Einkünfte aus Steuern auf kohlenstoffintensive Brennstoffe sollen erhöht werden, während Einnahmen aus Steuern, die sich nachteilig auf die Wirtschaftsleistung auswirken - wie etwa Steuern auf Arbeit und Kapital - zu verringern sind. Die Bepreisung von Kohlendioxid muss also nicht in höhere Steuern münden, sondern kann durchaus zu intelligenteren und effizienteren Steuersystemen führen. Kohlenstoffsteuern sollten umfassend auf Emissionen aus fossilen Brennstoffen erhoben werden. Der Preis muss hoch genug sein, um im Einklang mit nationalen Gegebenheiten ehrgeizige ökologische Ziele zu erreichen und er muss stabil sein, um Firmen und Haushalte zu ermutigen, in saubere Technologien zu investieren. Die Organisation von Kohlendioxidsteuern ist unkompliziert und kann auf bestehenden Kraftstoffsteuern, wie sie in den meisten Ländern eingehoben werden, aufbauen. Aufgrund der zahlreichen ökologischen Vorteile liegt die Festsetzung eines Preises für Kohlendioxid im besten Interesse vieler Länder.