Před sedmdesáti lety překročilo 200 000 sovětských vojáků – v drtivé většině mužů a převážně Rusů – řeku Volhu a vstoupilo do města Stalingrad. Jako příslušníci 62. armády Vasilije Čujkova sevřeli špičku nacistické armády a už ji nepustili. Bojovali pět měsíců. A v troskách města možná 80% z nich zahynulo. Čujkovův bojový deník u 15. října – takový vcelku běžný den – uvádí, že ve 12.20 obdržel rádiové hlášení od 416. pluku: „Jsme obklíčení, munice a voda k dispozici, smrt před kapitulací!“ V 16.35 podplukovník Ustinov povolal dělostřelectvo na vlastní obklíčené velitelské stanoviště.
Vor siebzig Jahren überschritten 200.000 sowjetische Soldaten – hauptsächlich Männer russischer Abstammung – die Wolga in Richtung der Stadt Stalingrad. Als Mitglieder von Vasily Chuikovs 62ster Armee packten sie die Armee der Nazis an der Nase und ließen nicht mehr los. Sie kämpften fünf Monate lang. Und etwa 80% von ihnen starben in den Ruinen dieser Stadt. Am 15. Oktober – einem typischen Tag – zitiert Chuikov in seinem Kampftagebuch eine Radiomitteilung des 416. Regiments um 12.20 Uhr: “Wir wurden umzingelt, Munition und Wasser vorhanden, Kämpfen bis zum Tod!” Um 16.35 Uhr rief Oberstleutnant Ustinov in seinem umstellten Kommandoposten die Artillerie zu Hilfe.