Jinými slovy, celkové náklady “afrického století“, včetně nákladů vztažených na klima a zdraví, by činily 170 miliard dolarů. Celkový výnos na úrovni 8,4 bilionů by tak byl skoro 50 krát vyšší. Stejný obecný argument pravděpodobně platí i pro Indii a další rozvojové země. Například v Číně se emise CO2 od roku 1981 zvýšily o 500%; chudoba však v zemi prudce klesla – od 89% tehdy na 10% dnes. Aktivisté zdůrazňují, že v bohatých zemích by tuna CO2 mohla stát nějakých 50 dolarů a měla by být zdaněna za účelem snížení emisí. V případě Afriky však ekonomický, společenský a ekologický přínos většího množství energie a vyššího CO2 tvoří cenu vyšší než 2000 dolarů na tunu.
Mit anderen Worten: die Gesamtkosten für das „afrikanische Jahrhundert“, einschließlich aller klima- und gesundheitsbezogenen Kosten würden 170 Milliarden Dollar betragen. Der gesamte Nutzen von 8,4 Billionen Dollar läge aber 50 Mal höher. Das gleiche gilt möglicherweise auch für Indien und andere Entwicklungsländer. In China beispielsweise sind die CO2-Emissionen seit 1981 zwar um 500 Prozent angestiegen, aber die Armutsquote fiel auch steil ab – von 89 auf gegenwärtig weniger als 10 Prozent. In den reichen Ländern betonen Aktivisten, dass eine Tonne CO2 etwa 50 Dollar kosten könnte und besteuert werden sollte, um die Emissionen zu reduzieren. Für Afrika allerdings belaufen sich die wirtschaftlichen, sozialen und ökologischen Vorteile einer besseren Energieversorgung und höherer CO2-Emissionen auf 2.000 Dollar pro Tonne.