Jádrová inflace (odhlížející od cen energií a potravin) ale po většinu období zotavování přesahovala 2 % a nepřímé daně jako DPH – zavedené kvůli snižování fiskálního deficitu – přispívají k tlaku na růst cen. Na druhou stranu roční růst mezd ve výši pouhých 2 % znamená, že i po 16 měsících inflace nad hladinou cíle stále dochází jen k minimálním sekundárním účinkům. BOE se zdá skutečně rozpolcená.
Aber die Kerninflation (ohne Energie- und Lebensmittelpreise) hat während des größten Teils der Konjunkturerholung über 2% gelegen, und indirekte Steuern wie Mehrwertsteuer – die verhängt wurden, um das Haushaltsdefizit abzubauen – haben zum Aufwärtsdruck auf die Preise beigetragen. Andererseits bedeutet ein jährliches Lohnwachstum von nur 2%, dass sich selbst nach 16 Monaten über dem Zielwert liegender Inflation nur minimale Sekundäreffekte eingestellt haben. Bei der Bank von England scheint es einen echten Konflikt zu geben.