Evropa potřebuje svou Radu bezpečnosti Evropská unie se zřejmě rozhodla jednat jako pštros a zavrtat hlavu pod hromadu zahraničněpolitických deklarací. Ačkoliv ovšem mnohé evropské vlády myšlenku vytvoření společné zahraniční a bezpečnostní politiky slovně podporují, nedokáží pojmenovat klíčovou překážku, totiž fakt, že moc - a schopnost moc projevit - je mezi členské státy rozložena nerovnoměrně. Členské státy EU - staré i nové, velké i malé - si tuto skutečnost nechtějí ani zdaleka přiznat a trvají na rovnoprávnosti hlasů v zahraničněpolitických rozhodnutích. Upřednostňovaným prostředkem rozhodování v této oblasti zůstává evropské pravidlo jednomyslnosti, přestože o několika omezených výjimkách se jedná. Pravda, konsenzus je důležitý, neboť zajišťuje důvěryhodnost a legitimitu. Realita je ale taková, že některé členské státy EU jsou si "rovnější" než jiné a že vlivnější země unie vždy cítí odpor k vnějšímu nátlaku.
Europa braucht seinen eigenen Sicherheitsrat Die Europäische Union scheint fest entschlossen, eine Vogel-Strauß-Politik zu verfolgen: Sie vergräbt ihren Kopf unter Bergen von außenpolitischen Erklärungen. Während jedoch die meisten Regierungen innerhalb der EU Lippenbekenntnisse im Hinblick auf die Idee einer gemeinsamen Außen- und Sicherheitspolitik ablegen, unterlassen sie es, sich mit einem der wichtigsten Stolpersteine zu befassen - der Tatsache der ungleichen Machtverteilung und Fähigkeit zur Geltendmachung von Macht unter den Mitgliedsstaaten. Anstatt diese Realität anzuerkennen, bestehen die EU-Mitglieder - alte und neue, große und kleine - auf einem gleichberechtigten Mitspracherecht bei außenpolitischen Entscheidungen. Die Einstimmigkeitsregel der EU bleibt das bevorzugte Mittel beim Treffen von Entscheidungen in diesem Bereich, obwohl inzwischen einige begrenzte Ausnahmen diskutiert werden. Es stimmt, Einvernehmlichkeit ist wichtig, denn sie gewährleistet Glaubwürdigkeit und Legitimität. Die Realität jedoch sieht so aus, dass einige EU-Mitglieder „gleicher" sind als andere, und die mächtigeren Mitglieder der Union nehmen Beschränkungen von außen unweigerlich übel.