Tento historický přerod se bude dále rozšiřovat a prohlubovat, a tím získávat na dynamice. Jeho přínosnost se však může plně realizovat pouze v případě, že vlády podniknou kroky k tomu, aby tyto síly změny dostaly volné pole působnosti, zajistí internalizaci masivních pozitivních externalit a minimalizují negativní dopady. Bohužel se ukazuje, že pro řadu vlád rozvinutých zemí je to mimořádně obtížné, zčásti i proto, že neschopnost plně se zotavit z nedávné krize a recese podkopala jejich důvěryhodnost a fungování. Nástup protirežimních a netradičních politických stran a kandidátů na obou stranách Atlantiku komplikuje i ty nejzákladnější prvky ekonomického řízení, jako je schválení aktivního rozpočtu ve Spojených státech. V tomto kontextu se přijetí opatření potřebných ke zkvalitnění ekonomických systémů, mimo jiné infrastruktury v USA a nekompletní unie v Evropě, případně k překonání historických výzev typu uprchlické krize jeví jako téměř nemožné. Západní politické a ekonomické struktury jsou totiž v některých ohledech výslovně koncipovány tak, aby vzdorovaly hlubokým a rychlým změnám – i kdyby jen proto, aby bránily nepatřičnému vlivu dočasných a vratných výkyvů na základní systémy. To funguje dobře, když politika a ekonomika pracují v cyklickém módu, jak je na Západě obvyklé. Jakmile se však objeví velké strukturální a sekulární výzvy, jako je tomu dnes, pak se institucionální architektura rozvinutých zemí chová jako významná překážka účinné akce.
Dieser historische Wandel wird weiter an Dynamik gewinnen, und zwar sowohl vom Umfang als auch von seiner Reichweite her. Doch der von ihm ausgehende Nutzen wird sich nicht völlig realisieren lassen, sofern die Regierungen nicht Maßnahmen zur Stärkung der Kräfte des Wandels, zur Internalisierung der enormen positiven Außeneffekte und zur weitestgehenden Vermeidung der negativen Auswirkungen ergreifen. Leider erweist sich dies für viele Regierungen in den hochentwickelten Ländern als äußerst schwierig, u. a. weil ihr Versagen dabei, eine vollständige Erholung von der jüngsten Krise und Rezession herbeizuführen, ihre Glaubwürdigkeit und Funktionsfähigkeit untergraben hat. Das Aufkommen systemkritischer und nicht-traditioneller politischer Parteien und Kandidaten auf beiden Seiten des Atlantiks kompliziert selbst grundlegendste Elemente der Wirtschaftsregierung wie die Verabschiedung eines aktiven Haushalts in den USA. In diesem Zusammenhang scheint es praktisch unmöglich, die erforderlichen Schritte zur Stärkung der Wirtschaftssysteme – wie die Verbesserung der Infrastruktur in den USA und die Vollendung der Einigung Europas – zu tun oder historische Herausforderungen wie die Flüchtlingskrise zu bewältigen. Tatsächlich sind die politischen und wirtschaftlichen Strukturen des Westens in gewisser Weise sogar darauf ausgelegt, tiefgreifenden und schnellen Veränderungen entgegenzuwirken, und sei es nur, um zu verhindern, dass vorübergehende, reversible Schwankungen unangemessene Auswirkungen auf die zugrundeliegenden Systeme haben. Dies funktioniert gut, wenn Politik und Volkswirtschaften in einem zyklischen Modus operieren, so wie das bisher in der Regel im Westen der Fall war. Bei großen strukturellen und säkularen Herausforderungen, wie sie heute vorliegen, erweist sich die institutionelle Architektur der hochentwickelten Länder als ein wesentliches Hindernis für effektives Handeln.