V některých případech jsou parlamenty spíše služkami výkonné moci než zdrojem suverenity. Premiéru Berlusconimu se například podařilo přesvědčit italský parlament k tomu, aby přijal zákon, který přinese užitek především jemu a jeho obchodním zájmům. Pramáti všech parlamentů, britský parlament ve Westminsteru, často krátí diskuse procedurálním prostředkem zvaným ve zdejší hantýrce gilotina, takže závažnou legislativu, jako například právě projednávaný návrh azylového zákona, britská dolní sněmovna nestíhá skoro vůbec projednat. (Absurdním důsledkem pak je, že skutečným zákonodárným tělesem země se stává nevolená Sněmovna lordů.) Všechny vlády si přitom už zvykly uplatňovat sekundární legislativu prostřednictvím nařízení a vyhlášek bez parlamentní kontroly.
In manchen Fällen sind Parlamente eher die Zofen des Präsidenten als der Ursprung der Rechtsetzungsgewalt. Premierminister Berlusconi hat das italienische Parlament davon überzeugt, Gesetze zu verabschieden, die vorrangig für ihn und seine wirtschaftlichen Interessen von Vorteil sind. Die Mutter der Parlamente überhaupt, das britische Parlament in Westminster, kürzt Debatten häufig durch ein als "Guillotine" bekanntes verfahrensrechtliches Mittel ab, so dass im Unterhaus über wichtige Gesetze wie den aktuellen Gesetzesentwurf zum Asylrecht größtenteils nicht beraten wird. (Die absurde Konsequenz ist, dass das nicht gewählte Oberhaus zur wahren Legislative des Landes wird.) Alle Regierungen haben es sich zur Gewohnheit gemacht, ohne parlamentarische Kontrolle, mittels Verfügungen und Verordnungen abgeleitetes Recht anzuwenden.