Mubarakův režim proto musel použít nejrůznější triky, aby soudcovskou unii neutralizoval. Jedním z nich bylo rozšíření definice „soudcovského stavu“ tak, aby zahrnovala i tisíce loajálních státních zaměstnanců, kteří mají právní vzdělání, ale nulové zkušenosti za soudním stolcem. Tím jsou skuteční soudci zahnáni do slepé uličky, neboť vyjádří-li protest bojkotem svých dohlížitelských povinností, připadne tento úkol i tentokrát policii spadající pod nechvalně proslulé ministerstvo vnitra. A tak měla soudcovská unie v minulosti sklon se podřídit – s předvídatelnými výsledky. V parlamentních volbách v roce 2000 získala Mubarakova vládnoucí strana v okrscích, kde na volby dohlíželi skuteční soudci, přibližně 38% hlasů, avšak v okrscích pod dohledem kvazisoudců toto procento nějakou záhadou vyskočilo na 86%. Letošní rok slibuje převratnou změnu.
Daher musste das Mubarak-Regime auf verschiedene Tricks zurückgreifen, um die Richtervereinigung auszubooten. Man nahm beispielsweise in die „Judikative“ auch Tausende loyale Regierungsbeamte auf, die zwar einen Abschluss in Rechtswissenschaften vorweisen konnten, aber keine Erfahrung bei Gericht hatten. Damit hat man den echten Richtern die Hände gebunden, denn bei einem Protest durch Boykott ihrer Überwachungspflichten wäre diese Aufgabe wieder einmal der Polizei des berüchtigten Innenministeriums zugefallen. In der Vergangenheit fügte sich die Richtervereinigung mit vorhersehbaren Auswirkungen. Bei den Parlamentswahlen im Jahr 2000 erreichte die regierende Partei Mubaraks in den von echten Richtern überwachten Wahlkreisen ungefähr 38 % der Stimmen, während der Stimmanteil dort, wo die Quasi-Richter am Werk waren, auf 86 % anstieg. Heuer verspricht es ganz anders zu werden.