Některé vlády v eurozóně si zajistily souhlas svých parlamentů za pomoci téhož závazku. Důsledkem byl pád vlády a v lednu 2015 byla naše vláda, vedená Syrizou, zvolena s mandátem zpochybnit samotnou logiku těchto „sanací“. Jako nový ministr financí v tomto kabinetu jsem byl odhodlaný prosadit, že nová rekapitalizace bank se musí vyvarovat záludností předchozích dvou. Nové půjčky jsme si měli zajistit až poté, co bude zajištěna životaschopnost řeckého dluhu, a do komerčních bank neměly jít žádné injekce z veřejných zdrojů, dokud nebude zřízena speciální účelová instituce – takzvaná „špatná banka“ – k vypořádání jejich NPL. Trojka bohužel neměla o racionální řešení zájem.
Mehrere Regierungen der Eurozone hatten sich sie Zustimmung ihrer jeweiligen Parlamente ebenfalls mit dem gleichen Versprechen gesichert. Die Folge war, dass die griechische Regierung zerbrach und im Januar 2015 unsere Syriza-Regierung mit dem klaren Auftrag gewählt wurde, genau diese Logik der „Rettungspakete“ zu hinterfragen. Als Finanzminister der neuen Regierung war ich entschlossen, im Falle einer neuerlichen Rekapitalisierung der Banken die Fallstricke der ersten beiden Versuche zu vermeiden. Neue Kredite sollten erst aufgenommen werden, wenn die Schulden Griechenlands tragbar geworden waren und die Geschäftsbanken sollten keine neuen öffentlichen Mittel bekommen, sofern und solange nicht eine Zweckgesellschaft – eine „Bad Bank“ – für deren notleidende Kredite eingerichtet war. Doch leider war die Troika nicht an einer rationalen Lösung interessiert.