Evidence koronerů uvádí u 95% úmrtí vyvolaných drogami přítomnost opiátů, u 20% benzodiazepiny, u 14% kokain a v 10% případů tricyklická antidepresiva. Riziko úmrtí vyvolaného drogami bezprostředně po propuštění z vězení nebo při relapsu po ukončení léčby je podle studií provedených v Evropě i jinde značně zvýšené. Studie VEdeTTE v Itálii (Davoli a kol., 2007) pozorovala úmrtnost na předávkování v míře jeden léčený uživatel heroinu na 1000 a 23 na 1000 v prvním měsíci po ukončení léčby, což odpovídá 27krát vyššímu riziku úmrtí na předávkování v prvním měsíci po ukončení léčby po upravení o další možné působící faktory. Ze 442 úmrtí, k nimž v tomto období ve vzorku došlo, jich většina (59%) souvisela s drogami. V roce po propuštění činila úmrtnost vyvolaná drogami 5,2 na 1000 mužů a 5,9 na 1000 žen. V období bezprostředně po propuštění byla předpokládaná úmrtnost u žen překročena více než 10krát a u mužů více než osmkrát. Úmrtí všech že na 95% mužů, k nimž došlo během prvních čtrnácti dnů po propuštění, souvisela s drogami a bylo možné je připsat předávkování drogami nebo obecněji chorobám Navzdory pozorované souvislosti mezi úmrtími vyvolanými drogami a propuštěním z vězení nebo ukončením léčby jen málo zemí systematicky investuje do osvěty vězňů nebo léčených uživatelů v oblasti rizika předávkování. V mnoha zemích také není rozvinuta pokračující péče a rehabilitace uživatelů drog propuštěných z vězení.
In Italien kommt in der Hälfte der dem öffentlichen Gesundheitsdienst unterstehenden Suchtbehandlungseinrichtungen eine Kombination aus Schulungen über im Falle von Überdosierungen zu ergreifende Maßnahmen und der Abgabe von Naloxon für die Zuhause-Anwendung zum Einsatz. durchgeführt, die sich zwischen 1998 und 2001 in öffentlichen Einrichtungen in Behandlung begeben haben, und untersuchte den Verbleib in der Behandlung sowie die Mortalität durch Überdosierungen. Die proaktive Überwachung des psychosozialen Wohlbefindens von Drogenkonsumenten, einschließlich der Konsumenten, die eine Substitutionsbehandlung erhalten, kann insofern sinnvoll sein, als Überdosierungen häufig von vorangegangenen gesundheitlichen oder sozialen Vorkommnissen ausgelöst werden und ein hoher Anteil der Überdosierungen absichtlich erfolgt (Oliver et al., 2007). Die gezielte Verbreitung von Informationen über das Risiko und die Vermeidung von Überdosierungen durch Handzettel, Broschüren und Poster ist in den meisten Ländern gängige Praxis. Darüber hinaus berichtet derzeit die Hälfte aller Mitgliedstaaten über Schulungsworkshops zur Verbesserung der Kenntnisse und Fähigkeiten für den Umgang mit Überdosierungen. Diese Schulungen werden für Drogenkonsumenten, Angehörige und Personal angeboten und umfassen in der Regel Informationen über spezifische Risiken, darunter die geringere Toleranz nach Phasen der Abstinenz, die Auswirkungen des polyvalenten Drogenkonsums, insbesondere des gleichzeitigen Alkoholkonsums, den Konsum von Eine weitere Herausforderung liegt darin, dass sich die Gesundheits- und Sozialdienste in vielen Ländern zunehmend mit älteren langjährigen Drogenkonsumenten befassen müssen, bei denen nicht nur ein erhöhtes Risiko einer Überdosierung besteht, sondern die auch anfälliger für eine ganze Reihe gesundheitlicher Folgen sind.