Vedle odvrácení aliance mezi Ruskem a Ankarou by se EU měla znovu zamyslet nad svými cíli v sousedství. Balkánské země stojící mimo EU sice zůstanou v této pozici ještě mnoho dalších let, avšak už dnes se nacházejí v evropském bezpečnostním prostoru a Evropané by měli být připraveni zasáhnout vojensky, pokud v této oblasti znovu vypukne násilí. Vedoucí představitelé EU by se navíc měli snažit definovat mír šířeji než jako prostou absenci války, a zahrnout do něj i politickou a sociální stabilitu a odvrácení radikalizace v Bosně a Kosovu. V případě Gruzie, Ukrajiny a Moldavska by mělo být cílem podporovat stabilní a předvídatelné vlády. EU by měla tyto země v příštích letech pokládat spíše za nezávislé nárazníkové státy než za čekatele na členství.
Zusätzlich zur Vorsorge gegen eine Allianz zwischen Russland und Ankara muss die EU ihre Ziele in Bezug auf ihre Nachbarländer überdenken. Obwohl die Balkanländer außerhalb der EU viele Jahre nicht für eine Mitgliedschaft in Frage kommen werden, befinden sie sich bereits im europäischen Sicherheitsbereich, und die Europäer müssen darauf vorbereitet sein, dort im Fall von Gewaltausbrüchen militärisch zu intervenieren. Darüber hinaus müssen die EU-Politiker die Radikalisierung in Bosnien und im Kosovo verhindern und die Definition von Frieden über die Abwesenheit von Krieg hinaus auf politische und soziale Stabilität ausweiten. Im Fall von Georgien, der Ukraine und Moldawien sollte das Ziel darin bestehen, stabile und verlässliche Regierungen zu fördern. In den nächsten Jahren sollte die EU sie weniger als potenzielle Mitgliedsländer, sondern eher als unabhängige Pufferstaaten betrachten.