Jak rozvinout jihoafrickou dividendu rozmanitosti KAPSKÉ MĚSTO – Po velmi podnětné a příjemné návštěvě Jihoafrické republiky – do této nádherné země jsem zavítal poprvé po 15 letech – odtud odjíždím ze smíšenými pocity. Pokračující proces hospodářského a politického rozvoje vyvolal u lidí, kteří zde žijí, i u zainteresovaných pozorovatelů, jako jsem já, naděje a současně i obavy z budoucnosti. Před čtvrt stoletím nastoupila Jihoafrická republika mimořádnou cestu odchodu od téměř padesáti let dusivého apartheidu, když se přihlásila k zásadové vizi Nelsona Mandely „odpustit, ale nikdy nezapomenout“. Jakmile černošská většina v zemi konečně dostala právo mluvit do vládnutí v zemi, zvolila vládu Afrického národního kongresu (ANC), která upustila od konfiskací a znárodňování soukromého majetku vlastněného privilegovanou menšinou, a tím se odlišila od mnoha jiných států v Africe i jinde, které se vymanily z útisku koloniální vlády. Vláda v čele s Mandelou si místo toho uvědomila, že rozmanitost země je potenciálním zdrojem její dlouhodobé jednoty a blahobytu, a rozhodla se pro pozoruhodně inkluzivní přístup. Tento model inspiroval mnoho dalších lidí mimo Jižní Afriku, a to i v zemích, kde stále vládnou autoritářské režimy, které používají zastrašovací taktiku k tomu, aby se udržely u moci. Mandelův přístup ukázal, že spořádané a inkluzivní změny režimu jsou možné a že dříve utiskovaní a věznění bojovníci za svobodu se mohou proměnit a vytvořit legitimní a efektivní vládu.
Ein Boost für die Diversitätsdividende von Südafrika KAPSTADT – Nach einem erkenntnisreichen und angenehmen Besuch in Südafrika – meinem ersten in diesem schönen Land seit 15 Jahren – fliege ich mit gemischten Gefühlen heim. Der aktuelle Prozess der wirtschaftlichen und politischen Entwicklung erfüllt sowohl Einheimische als auch geneigte Beobachter zugleich mit Hoffnung und Sorge, was die Zukunft betrifft. Vor einem Vierteljahrhundert hat Südafrika, nach fast 50 Jahren erstickender Apartheid, einen außerordentlichen Wandel eingeleitet, indem es dem Prinzip Nelson Mandelas folgte „vergeben ja, vergessen niemals“. Als die schwarze Mehrheit endlich an der Regierung beteiligt wurde, wählte sie eine Regierung, die vom African National Congress (ANC) geleitet wurde. Sie hat sich mit der Konfiszierung und Verstaatlichung von Privateigentum, das sich in den Händen einer privilegierten Minderheit befand, zurückgehalten, was das Land von vielen anderen Ländern in Afrika und anderswo unterscheidet, die sich aus einer repressiven Kolonialmacht befreiten. Stattdessen hat die Regierung unter Nelson Mandela die Diversität des Landes als eine Chance verstanden, langfristig Einheit und Wohlstand im Land zu etablieren, und einen bemerkenswert inklusiven Ansatz verfolgt. Dieses Modell wurde zum Vorbild für viele andere Länder, nicht zuletzt auch für solche, die noch von autoritären Regimes regiert wurden, die ihre Macht mit der Verbreitung von Angst aufrechterhalten. Mandelas Ansatz hat bewiesen, dass geordnete und inklusive Übergänge möglich sind und dass zuvor unterdrückte und gefangene Oppositionelle den Wandel vollziehen und legitime und effektive Regierungsarbeit leisten können.