Odpověď závisí takřka na jednom jediném čísle: budoucím tempu růstu produktivity USA. Po inflační úpravě se hodnota amerických burz během devadesátých let zhruba ztrojnásobila. Ceny akcií se na rozdíl od zisků zdvojnásobily. Míra spořivosti domácností klesla během posledního desetiletí z 5 % HDP v roce 1990 na nulu v roce 2000. Obchodní bilance USA – přebytek dovozu nad vývozem – je nyní ve schodku přibližně 3 % HDP. Jsou tato čísla varováním, anebo zcela běžnou známkou konjunktury? Pokud se tempo růstu ve Spojených státech nezmění a zůstane i v následujících desetiletích takové jako v posledních třiceti letech, pak je odpověď jasná a děsivá. Ceny akcií by se dostaly příliš vysoko.
Die Antwort hängt fast vollständig von einer einzigen Zahl ab, nämlich der zukünftigen Wachstumsrate von Amerikas Produktivität. Inflationsbereinigt verzeichneten Amerikas Börsen in den 90er Jahren annähernd eine Wertverdreifachung. Die Aktienkurse verdoppelten sich sogar im Vergleich zu den Profiten. Die Sparquote für Haushalte verlief von 5% des BIP im Jahre 1990 auf Null im Jahre 2000. Amerikas laufender Kontostand – der Importüberschuss gegenüber den Exporten – weist im Moment ein Defizit in der Größenordnung von 3% des BIP auf. Reflektieren diese Zahlen alarmierende Ungleichgewichte, oder sind sie lediglich die normalen Zeichen eines Booms? Wenn Amerikas Wachstumsrate in den kommenden Jahrzehnten so bleibt wie in den vergangenen 30 Jahren, ist die Antwort einfach und erschreckend. Die Aktienkurse wären viel zu hoch.