Bude to vyžadovat také vhodné řízení, předvídatelné struktury oceňování a důvěryhodné regulační prostředí. Země nemají času nazbyt. Jedinečná role infrastruktury při poskytování základních služeb chudým lidem, tvorbě pracovních míst a příležitostí, usnadňování přístupu na trhy a zajišťování trvale udržitelného růstu v našich stále rostoucích městech vyžaduje, aby politici jednali rychle a rozhodně. Nejlepší způsoby pro boj s extrémní chudobou KODAŇ – V roce 1950 vydělávali ročně obyvatelé Jižní Korey a Pákistánu zhruba stejně. Dnes jsou obě země sotva porovnatelné. Příjem per capita Jižní Korey se od té doby zvýšil 23 krát, zatímco ten Pákistánu pouze třikrát. Jedna z nejdůležitějších otázek, které dnes svět čelí, je jak pomoci více světově nejchudším zemím napodobit úspěch Jižní Korey.
Dafür muss man eine geeignete Kontrolle, vorhersehbare Preisstrukturen und ein glaubwürdiges regulatorisches Umfeld sicherstellen. Die Länder haben keine Zeit zu verlieren. Die einzigartige Rolle der Infrastruktur liegt darin, armen Menschen eine Grundversorgung bereitzustellen, Arbeitsplätze und Chancen zu schaffen, den Marktzugang zu erleichtern und ein nachhaltiges Wachstum in unseren immer weiter wachsenden Städten zu gewährleisten. Dafür müssen die Entscheidungsträger schnell und entschieden handeln. Die besten Möglichkeiten im Kampf gegen die extreme Armut KOPENHAGEN – Im Jahr 1950 lag das jährliche Einkommen der Menschen in Südkorea und Pakistan etwa gleich hoch. Heute sind die beiden Länder kaum noch miteinander vergleichbar. Das Pro-Kopf-Einkommen in Südkorea hat sich seit damals verdreiundzwanzigfacht, während sich der entsprechende Wert in Pakistan lediglich verdreifachte. Wie wir den ärmsten Ländern der Welt helfen können, den Erfolg Südkoreas nachzuahmen, ist eine der wichtigsten Fragen, die es heute auf der Welt zu beantworten gilt.