Některé velké ekonomiky však silně zaostávají. Jižní Korea a Japonsko zaujímají na žebříčku 85 zemí navzdory silnému vývozu 20. a 21. místo, protože jsou pozadu v oblasti přistěhovalectví a přeshraničního internetového provozu. Čína, která je pětadvacátá, má silný exportní motor a vykazuje velký příliv kapitálu, avšak její toky osob a dat zůstávají nízké. V průměru stojí rozvíjející se tržní ekonomiky na žebříčku níže než rozvinuté, avšak několik rozvíjejících se tržních ekonomik – například Maroko, Indie, Brazílie, Saúdská Arábie nebo Čína – své postavení od poloviny 90. let podstatně vylepšily. Celkově dnes rozvíjející se trhy představují zhruba 38% globálních toků, což je trojnásobek jejich podílu v roce 1990. „Digitální propast“ mezi rozvinutými a rozvíjejícími se ekonomikami nicméně přetrvává v oblasti datových i komunikačních toků a znalostně náročných toků – a navíc se zdá, že se tato propast nezmenšuje. Rozvíjející se ekonomiky vytvářejí 40% globálního výkonu a žije v nich 80% světové populace, avšak na přeshraničním internetovém provozu se podílejí jen 24 procenty. Ekonomický přínos vzájemné propojenosti je značný, ale značné jsou i překážky.
Doch einige große Ökonomien sind weit abgeschlagen. Trotz ihrer Exportstärke liegen Südkorea und Japan auf Rang 20 und 21 von 85 Ländern. Sie hinken in den Bereichen Einwanderung und grenzüberschreitendem Internet-Verkehr hinterher. China, das an 25. Stelle rangiert, weist zwar einen starken Exportmotor und beträchtliche Kapitalzuflüsse auf, fällt jedoch in den Bereichen Personenverkehr und Datenflüsse zurück. Im Durchschnitt liegen Schwellenländer in der Rangliste weiter hinten als Industrieländer, doch einige Schwellenmärkte – wie Marokko, Indien, Brasilien, Saudi Arabien und China – haben sich seit Mitte der 1990er Jahre deutlich verbessert. Heute sind die Schwellenländer für 38 Prozent des globalen Austauschs verantwortlich, wobei dies einer Verdreifachung ihres Anteils im Jahr 1990 entspricht. Dennoch besteht zwischen Industrie- und Schwellenländern weiterhin eine „digitale Kluft“ hinsichtlich der Daten- und Kommunikationsströme sowie des wissensintensiven Austauschs – und diese Lücke scheint sich nicht zu schließen. Die Schwellenländer bringen zwar 40 Prozent der weltweiten Produktion hervor und dort leben auch 80 Prozent der Weltbevölkerung, aber ihr Anteil am grenzüberschreitenden Internet-Verkehr liegt bei lediglich 24 Prozent. Die wirtschaftlichen Vorteile der Vernetzung sind beträchtlich, aber das gilt auch für die Herausforderungen.