Tato myšlenka sice v žádném případě není bláznivá, ale jen stěží je to všelék, za který ji její levicoví stoupenci považují. A rozhodně jde o slabou náhražku hlubší daňové reformy zaměřené na to, aby se celý systém stal jednodušším, průhlednějším a progresivnějším. Jak americká společnost stárne a domácí nerovnost se prohlubuje – a také vzhledem k předpokladu, že úrokové sazby ze státního dluhu nakonec vzrostou –, budou se daně muset zvýšit: pro bohaté lidi naléhavě, ale jednoho dne i pro střední vrstvu. Žádný kouzelný proutek v tomto případě neexistuje a politicky vděčná myšlenka transakční „daně Robina Hooda“ se ošklivě přeceňuje. Jistě, FTT už dnes v takové či onaké podobě používá řada rozvinutých států. Ve Velké Británii existuje několik staletí „stamp tax“ na prodeje akcií a také USA měly v letech 1914 až 1964 podobnou daň.
Die FTS ist zwar keineswegs abwegig, aber auch kaum das Allheilmittel, als das sie von ihren Fürsprechern von der politischen Linken gesehen wird. Sie wäre nur ein schwacher Ersatz für eine umfassendere Steuerreform, die das System einfacher, transparenter und progressiver machen würde. Während die amerikanische Gesellschaft altert und die Ungleichheit im Land wächst, müssen angesichts der wahrscheinlich steigenden Zinsen auf Staatsschulden die Steuern erhöht werden – zuerst für die Reichen, aber irgendwann auch für die Mittelklasse. Es gibt dabei keine Zaubersprüche, und die politisch populäre Idee einer „Robin-Hood-Steuer“ wird völlig überschätzt. Natürlich haben schon eine ganze Reihe von Industriestaaten die ein oder andere FTS eingeführt. In Großbritannien gibt es bereits seit Jahrhunderten eine „Stempelsteuer“ auf Aktienverkäufe, die es auch in den USA in den Jahren 1914 bis 1964 gab.