Je pravda, že strany zaměřené proti establishmentu a většinově zastávající euroskeptické postoje získaly zhruba pětinu hlasů. Charakterizovat volební výsledek jako odmítnutí Evropy však jednoduše není zcela přesné (ani spravedlivé). Ačkoliv se za prvé často tvrdilo, že EU je příliš odtržená od občanů, výzkumy veřejného mínění setrvale ukazují, že důvěra veřejnosti ve velké evropské instituce je vyšší než důvěra v instituce národní. Evropský parlament má napříč EU v průměru stále vyšší důvěru než národní parlamenty. Tento rozdíl se sice v posledních letech poněkud snížil, avšak i pokračující recese, jíž se často přičítají úsporná opatření zavedená EU a krize v eurozóně, pouze okrajově snížila náskok Evropského parlamentu oproti parlamentům národním. Poslední průzkumy naznačují, že zhruba 40% obyvatel celé Evropy stále důvěřuje Evropskému parlamentu, zatímco národním parlamentům věří jen 25%.
Zwar erhielten überwiegend euroskeptische Protestparteien rund ein Fünftel der Stimmen. Doch das Wahlergebnis als Ablehnung Europas zu beschreiben, ist einfach nicht ganz richtig (und auch nicht ganz fair). Obwohl ständig zu hören ist, dass die EU ihren Bürgern zu weit entrückt sei, zeigen Meinungsumfragen konsequent, dass das Vertrauen in die wichtigen europäischen Institutionen nach wie vor höher ist als jenes in nationale Institutionen. EU-weit genießt das Europaparlament im Durchschnitt immer noch höhere Zustimmungswerte als die nationalen Parlamente. Auch wenn sich die Vertrauenslücke in den letzten Jahren etwas verringert hat, hat selbst die anhaltende Rezession – für die häufig die von der EU verhängte Sparpolitik und die Krise in der Eurozone verantwortlich gemacht werden – den Vorteil des Europaparlaments gegenüber den nationalen Parlamenten nur marginal reduziert. Jüngste Umfragen legen nahe, dass europaweit noch immer etwa 40% der Bevölkerung dem Europaparlament vertrauen, während nur 25% ihren nationalen Parlamenten trauen.