To ovšem nejsou všechny emise daného člověka – pouze ty, které vznikají z jídla. Čtyři pětiny emisí jsou opomenuty, což znamená, že skutečný dopad změny je pětkrát nižší. Zaměříme-li se na akademickou literaturu o snížení emisí po přechodu na vegetariánství, pak systematický přehled recenzovaných studií ukazuje, že nemasitá strava pravděpodobně sníží emise jednotlivce o ekvivalent 540 kilogramů CO2. U průměrného člověka v průmyslovém světě to znamená úbytek emisí o pouhých 4,3%. I tento odhad je přitom stále zveličený, protože opomíjí prastarý a dobře popsaný ekonomický jev známý jako „rebound efekt“. Vegetariánská strava je o něco levnější, a ušetřené peníze tudíž budou vynaloženy na další zboží a služby způsobující další emise skleníkových plynů. Ve Spojených státech mají vegetariáni asi o 7% nižší výdaje za potraviny a ve Velké Británii je to o 15%.
Dabei handelt es sich allerdings nicht um die Gesamtemissionen eines Menschen, sondern nur um jene, die aufgrund der Ernährung entstehen. Vier Fünftel der Emissionen werden dabei außer Acht gelassen und das heißt, die Auswirkungen sind eigentlich fünfmal geringer. Wenn wir uns der wissenschaftlichen Literatur über Emissionssenkungen durch einen vegetarischen Lebensstil zuwenden, so zeigt eine systematische Überprüfung von Peer-Review-Studien, dass fleischlose Ernährung die Emissionen einer Person um das Äquivalent von 540 Kilogramm CO2 senkt. Für den Durchschnittsmenschen in den Industrieländern bedeutet das eine Senkung der Emissionen von lediglich 4,3 Prozent. Doch dieser Wert überschätzt die Auswirkungen immer noch, weil man ein altbekanntes und in der Literatur ausführlich beschriebenes ökonomisches Phänomen außer Acht lässt, das als „Rebound-Effekt“ bekannt ist. Die vegetarische Ernährung ist zwar etwas billiger, aber das eingesparte Geld wird für andere Waren und Dienstleistungen ausgegeben, die zusätzliche Treibhausgasemissionen verursachen. In den Vereinigten Staaten sparen Vegetarier etwa 7 und in Großbritannien 15 Prozent ihres Lebensmittelbudgets.