Na druhé straně David Autor a jeho spolupracovníci poukazují, že ve Spojených státech „čínský šok“ míru inovativnosti snížil. Čím tyto rozbíhavé výsledky vysvětlit? Jedna možná odpověď spočívá ve změnách ve zpracovatelském sektoru. Výroba je tradičně místem, kde dochází k většině inovací. V bohatých zemích – zejména USA – však výroby jako podílu produkce a zaměstnanosti už desítky let ubývá, neboť nadnárodní firmy přesouvají výrobu náročnou na práci do ekonomik s nižšími mzdami, jako jsou Čína či východoevropské země. Jestliže k novátorství dochází tam, kde se uskutečňuje výroba, dává smysl, aby vzestup Číny jako tahouna výroby koreloval s klesajícím novátorstvím v zemi jako USA. Takový výsledek však není nevyhnutelný. Jestli úbytek pracovních míst ve výrobě podkope inovace, v podstatné míře závisí na způsobu organizace nadnárodní firmy – především na vazbách mezi produkční a inovační stranou podniku.
Andererseits zeigen David Autor et al., dass der „Chinaschock“ die Innovationsrate in den USA verringert hat. Wie sind diese unterschiedlichen Ergebnisse zu erklären? Eine mögliche Antwort liegt in den Veränderungen im Fertigungssektor. Die Fertigung ist traditionell der Bereich, in dem die meisten Innovationen passieren. Doch in reichen Ländern – insbesondere in den USA – schrumpft der Anteil der Fertigung an der Wirtschaftsleistung und Beschäftigung seit Jahrzehnten, da viele multinationale Unternehmen ihre arbeitsintensive Produktion in Niedriglohnländer wie China oder die osteuropäischen Staaten verlagert haben. Wenn Innovation dort abläuft, wo produziert wird, wäre es verständlich, dass Chinas Aufstieg zur Industriemacht mit sinkender Innovation in einem Land wie den USA korreliert ist. Doch ist ein solches Ergebnis nicht unvermeidlich. Ob der Verlust von Industriearbeitsplätzen die Innovation untergräbt, hängt stark davon ab, wie ein multinationales Unternehmen organisiert ist – insbesondere was die Verknüpfungen zwischen der Produktions- und der Innovationsseite des Geschäfts angeht.