Volný obchod bude možný po rekonstrukci, až budou evropské země schopné soupeřit na mezinárodních trzích. Marshall ve svém krátkém projevu nadnesl další tři důležité věci. Zaprvé, jelikož si povšiml úlohy, již v ekonomickém zpomalení Německa sehrálo zhroucení obchodu mezi městskými a venkovskými oblastmi, připomněl staletý evropský ekonomický poznatek: všechny bohaté země mají města s výrobním sektorem. „Lék,“ vysvětlil Marshall, „spočívá v… obnovení důvěry evropského lidu,“ aby „výrobci průmyslového a zemědělského zboží“ byli „schopni a ochotni směňovat své produkty za měny, jejichž trvalá hodnota není otevřenou otázkou“. Zadruhé, Marshall prohlásil, že participativní instituce přinášejí ekonomický pokrok, nikoliv obráceně – tedy opak dnešního všeobecného mínění. Konkrétně uvedl, že záměrem politiky „by mělo být oživení funkční ekonomiky ve světě, která umožní, aby vznikly politické a sociální podmínky, ve kterých mohou existovat svobodné instituce.“ Zatřetí, Marshall zdůraznil, že pomoc by měla být komplexní a koncepční, aby napomáhala opravdovému pokroku a rozvoji. „Taková pomoc,“ uvedl, „nesmí být útržkovitá podle vývoje různých krizí.
Freihandel wäre erst nach einem Wiederaufbau möglich, wenn die europäischen Länder sich auf den internationalen Märkten im Wettbewerb behaupten könnten. Marshall betonte in seiner kurzen Rede noch drei weitere wichtige Punkte. Erstens kommentierte er die Rolle, die der Zusammenbruch des Handels zwischen den städtischen und den ländlichen Gebieten bei der Konjunkturverlangsamung in Deutschland gespielt habe, und erinnerte an eine Jahrhunderte alte europäische wirtschaftliche Erkenntnis: Alle wohlhabenden Länder hätten Städte mit einem Fertigungssektor. „Das Heilmittel“, so erklärte Marshall, „liegt in … der Wiederherstellung des Vertrauens der europäischen Bevölkerung“, damit „der Hersteller und der Bauer“ dann „fähig und willens sind, ihre Produkte gegen Geld zu tauschen, dessen Werthaltigkeit nicht in Frage steht.“ Zweitens argumentierte Marshall, dass die beteiligten Institutionen aus dem wirtschaftlichen Prozess hervorgehen sollten und nicht umgekehrt – das genaue Gegenteil von dem, was heute allgemein vertreten wird. Er formulierte es so: Zweck der verfolgten Politik „sollte die Wiederbelebung einer funktionierenden Weltwirtschaft sein, um das Entstehen von politischen und gesellschaftlichen Bedingungen zu ermöglichen, in denen freie Institutionen existieren können.“ Drittens betonte Marshall, dass die Hilfe umfassender und strategischer Art sein solle, um echte Fortschritte und Entwicklung zu fördern. „Eine derartige Unterstützung“, so erklärte er, „darf nicht häppchenweise beim Aufkommen unterschiedlicher Krisen erfolgen.