Rozvojové země produkující ropu by měly zvážit, zda jejich zdroje mají ekonomickou budoucnost, vzhledem k ubývajícímu prostoru pro emise. Země jako Saúdská Arábie, Irák a Írán – kde je ropy hojnost a její těžba je levná – zřejmě ještě nějakou dobu v oboru zůstanou. I když se svět bryskně dekarbonizuje, spotřeba ropy zůstane dostatečná na to, aby se jejich zásoby vyplatilo těžit. Země méně štědře obdařené ropou ale musí zavést hospodářské reformy a odstranit subvence. Saúdská Arábie dala jasně najevo, že už se nehodlá vzdávat tržního podílu, aby vypomohla producentům s vyššími náklady. Její rozhodnutí zachovat výstup na současných hladinách – což v zásadě vyřazuje ze hry kartel OPEC – už má tlumivý vliv na konkurenční dodávky; pozastaveny byly investice do fosilních paliv v hodnotě téměř 400 miliard dolarů.
Ölproduzierende Entwicklungsländer sollten erwägen, ob ihre Ressourcen angesichts sinkender Emissionsgrenzen über eine wirtschaftliche Zukunft verfügen. Länder wie Saudi Arabien, Irak und Iran – wo Öl im Überfluss vorhanden und billig zu fördern ist – werden wohl noch für einige Zeit im Geschäft bleiben. Selbst wenn es zu einer rapiden Dekarbonisierung kommt, wird der Ölverbrauch hoch genug bleiben, um eine Förderung ihrer Ressourcen weiterhin lukrativ zu gestalten. Länder mit weniger gut ausgestatteten Ölvorkommen allerdings müssen Wirtschaftsreformen umsetzen und Subventionen streichen. Saudi Arabien hat deutlich gemacht, dass man nicht länger bereit ist, Marktanteile zu opfern, um kostenintensivere Produzenten zu stützen. Die Entscheidung des Landes, die Förderleistung auf derzeitigem Niveau zu halten – und damit praktisch das OPEC-Kartell zu neutralisieren – zeigt bereits dämpfende Wirkung auf die Konkurrenz. Investitionen in fossile Brennstoffe im Ausmaß von beinahe 400 Milliarden Dollar wurden bereits zurückgestellt.