K roztočení motoru evropských inovací je zapotřebí zajistit financování, které ženami řízeným podnikům umožní naplnit potenciál. Roční ušlá produktivita, o niž Evropská unie přichází v důsledku odchodu žen z pracovních pozic v informačních a komunikačních technologiích (IKT), dosahuje kolem 16,2 miliard eur. Přestože ženy představují zhruba 52 % celkové populace Evropy, tvoří v EU jen 34 % samostatně výdělečně činných pracujících a 30 % podnikatelů ve startupech. Ba co hůř, na ženami vedené společnosti v oboru IKT v roce 2017 připadlo necelých 10 % RK investovaného napříč kontinentem. Výzkum naznačuje, že ženami řízené společnosti projevují jistou míru averze k riziku a mají menší sklon usilovat o možnosti vnějšího financování. I když jsou si ženy pouštějící se v EU do nových podniků vědomé příležitostí zajistit si externí zdroje, mnohé přesto raději poskytnou podstatnou část rozjezdového kapitálu samy. Při zakládání podniku je tudíž u žen oproti mužům méně pravděpodobné, že budou usilovat o investici RK. Relativní nedostatek podnikatelek, společně s upřednostňováním budování podniků „vlastními silami“, k němuž se ženy samy hlásí, patrně v Evropě přispívá ke snížené poptávce po externím financování.
Um die europäische Innovation voranzutreiben, muss die Finanzierung von Unternehmen unter weiblicher Führung sichergestellt werden, damit diese ihr Potenzial ausschöpfen können. Der jährliche Produktivitätsverlust für die Europäische Union infolge des Ausscheidens von Frauen aus der Informations- und Kommunikationstechnologie (IKT) beläuft sich auf rund 16,2 Milliarden Euro (19,1 Milliarden Dollar). Obwohl der Anteil der Frauen bei etwa 52 Prozent der Gesamtbevölkerung Europas liegt, stellen sie nur 34 Prozent der Selbständigen und 30 Prozent der Start-ups in der EU. Schlimmer noch, im Jahr 2017 entfielen auf von Frauen geführte IKT-Unternehmen weniger als 10% der Risikokapital-Investitionen auf dem gesamten Kontinent. Untersuchungen deuten darauf hin, dass von Frauen geführte Unternehmen, die eine gewisse Risikoaversion zeigen, weniger geneigt sind, externe Finanzierungsmöglichkeiten zu nutzen. Selbst wenn sich Frauen, die neue Unternehmen in der EU gründen, ihrer Möglichkeiten zur Beschaffung externer Finanzierung bewusst sind, ziehen es viele immer noch vor, ein beträchtliches Maß an Startkapital selbst bereitzustellen. Daher ist die Wahrscheinlichkeit, dass sich Gründerinnen um Risikokapital bemühen, geringer als bei Gründern. Der relative Mangel an Unternehmerinnen in Verbindung mit der von Frauen selbst angegebenen Präferenz auf externe Hilfe zu verzichten und ihre Unternehmen eigenständig zu finanzieren („Bootstrapping“), scheint in Europa zu einer geringeren Gesamtnachfrage nach externer Finanzierung beigetragen zu haben.