Aby jedinec jako Hitler či Stalin ve 20. století dokázal zavraždit tolik lidí, potřeboval aparát totalitní vlády. Dnes je snadné si představit extremistické skupiny či jedince, kteří způsobí smrt milionů lidí bez pomoci státu. Snahy shodnout se na společné definici terorismu na půdě Organizace spojených národů rozleptává politika. Někteří skeptici tvrdí, že kdo je podle jednoho pozorovatele terorista, je podle jiného bojovník za svobodu a že snaha prosazovat potlačování terorismu jako celosvětový veřejný zájem je pouhá přetvářka mocných usilujících o odzbrojení slabých. Vůbec to tak být nemusí. Ne všechny zápasy za národní osvobození se mění v cílené vraždění nevinných lidí. Záměrné vraždění těch, kdo se neúčastní bojů (ať ve válce, či nikoliv), zavrhuje většina hlavních náboženství, včetně islámu.
Um im 20. Jahrhundert eine solche Zahl von Menschen töten zu können, waren Hitler oder Stalin auf einen totalitären Staatsapparat angewiesen. Heute kann man sich vorstellen, dass extremistische Gruppen oder Einzeltäter ohne jede staatliche Hilfe Millionen von Menschen ermorden. Bemühungen, sich im Rahmen der Vereinten Nationen auf eine gemeinsame Definition von Terrorismus zu einigen, sind bisher an den politischen Interessen der verschiedenen Länder gescheitert. Einige Skeptiker argumentieren, dass Gruppen, die für die Einen Terroristen sind, von den Anderen als Freiheitskämpfer betrachtet werden; die Bekämpfung des Terrorismus zum öffentlichen Gut zu erheben sei daher lediglich der scheinheilige Versuch der Mächtigen, die Schwachen zu entwaffnen. Dies muss nicht zwangsläufig der Fall sein. Nicht alle Anstrengungen zur nationalen Befreiung münden in die vorsätzliche Ermordung Unschuldiger. Die gezielte Tötung von Zivilisten (sei es im Krieg oder Frieden) wird von den meisten bedeutenden Religionen - auch dem Islam - verurteilt.