Demografické, sociální a ekonomické tlaky v největších evropských městech významně transformovaly jejich strukturu. Nejobvyklejším projevem je rozrůstání měst s tím, že lidé s vyššími příjmy se stěhují do řídce osídlených předměstí, kdežto lidé s nízkými příjmy se soustřeďují v chátrající staré zástavbě nebo ve čtvrtích s velmi vysokou hustotou osídlení, kde často chybí služby a veřejná prostranství. Výslednou sociální nerovnováhu a segregaci v rámci města často zvyšuje i přesouvání komerční a obchodní činnosti z centra města, do nových příměstských oblastí. Výsledkem rozrůstání měst je zvýšená hustota dopravy. Zvláště v řídce osídlených předměstích je veřejná dopravní obslužnost náročná a nákladná.
Wirtschaftliche Zwänge sowie demografischer und sozialer Druck haben in großen europäischen Städten zu einer tiefgreifenden Strukturveränderung geführt. Typische Folge dieser Entwicklung ist die Zersiedlung der Städte mit einer räumlichen Trennung der verschiedenen Einkommensschichten: während in den weniger dicht besiedelten Vororten vorwiegend Menschen mit höherem Einkommen leben, wohnen die Ärmeren eher in heruntergekommenen Altstadtbereichen oder Stadtvierteln mit sehr hoher Einwohnerdichte, in denen es zudem oftmals an sozialen Einrichtungen und öffentlichen Flächen fehlt. Die sich daraus ergebenden sozialen Ungleichgewichte und Tätigkeitsabgrenzungen innerhalb der Stadt werden häufig durch den Wegzug von Gewerbe- und Geschäftsbetrieben aus den Innenstadtbereichen in neue Gewerbegebiete vor den Toren der Stadt noch weiter verstärkt. Zersiedlung führt zu mehr Verkehr. Die Nahverkehrsanbindung von Vororten ist schwierig und teuer, insbesondere wenn diese eine niedrige Bevölkerungsdichte aufweisen.