Ekonomiky Brazílie a Ruska procházejí kontrakcí, zatímco růst čínské a jihoafrické ekonomiky značně zpomalil. Pouze tempo růstu v Indii zůstalo vysoké a dnes mírně překračuje čínský růst. Potvrdí státy BRICS svou někdejší slibnost? Nebo jsou trvalé problémy nevyhnutelné? Vzhledem k tomu, že nízkopříjmové ekonomiky mají obvykle málo fixního kapitálu (počítače, továrny, infrastruktura) i lidského kapitálu (vzdělání a výcvik) na zaměstnance, mívají vyšší potenciální návratnost kapitálových investic. To znamená, že mohou růst rychleji než bohatší ekonomiky tak dlouho, až jejich příjem na obyvatele srovná krok. Ačkoliv mají Čína, Indie a Brazílie stále velmi početné venkovské populace, udělaly obrovské pokroky při snižování chudoby, ze které v posledních pár desetiletích vybředlo několik stamilionů lidí (největší podíl jich byl v Číně).
Die Volkswirtschaften Brasiliens und Russlands befinden sich in der Phase der Kontraktion, während sich die Wirtschaftsentwicklung in China und Südafrika erheblich verlangsamt hat. Lediglich in Indien blieb die Wachstumsrate hoch und übertrifft mittlerweile den Wert Chinas. Werden die BRICS ihrem früheren Versprechen gerecht? Oder sind fortgesetzte Probleme unvermeidlich? Angesichts der Tatsache, dass Ökonomien niedrigen Einkommens typischerweise über wenig Anlagevermögen (Computer, Fabriken, Infrastruktur) und Humankapital (Schul- und Berufsbildung) pro Arbeitskraft verfügen, sind dort tendenziell höhere Renditen auf Kapitalinvestitionen zu erzielen. Das heißt, bis diese Volkswirtschafen hinsichtlich des Pro-Kopf-Einkommens aufgeholt haben, können sie rascher wachsen als wohlhabendere Ökonomien. Obwohl der Anteil der Landbevölkerung in China, Indien und Brasilien nach wie vor sehr hoch ist, erzielten diese Länder enorme Fortschritte in der Armutsreduktion, wobei in den letzten Jahrzehnten mehrere hundert Millionen Menschen (der höchste Anteil davon in China) der Armut entkommen konnten.