Střet mezi klimatickými prioritami a lacinou, bezpečně zajištěnou energií sílí. Země s uhelnými zásobami může k zajištění svých dodávek energie vždy zužitkovat tyto zdroje. Dobrým příkladem je Německo, kde zhruba 30 % dodávek pochází z uhelných elektráren, vzhledem k rozhodnutí postupně ukončit jadernou energetiku, které tamní vláda přijala po katastrofě v japonské Fukušimě roku 2011. Letošní vzestup cen elektřiny a plynu zřetelně ukazuje, že energetická transformace nebude hladký proces. Výzvy jsou enormní. Největší z nich je překonat problém intermitence. Obnovitelné zdroje ke zmírnění volatility cen vyžadují záložní technologii, která je supluje, když je nízká intenzita větru nebo slunečního svitu.
Der Konflikt zwischen den Klimaprioritäten und billiger, sicherer Energie verschärft sich. Ein Land mit Kohlevorkommen kann sich dieser jederzeit bedienen, um seine Energieversorgung sicherzustellen. Deutschland ist hierfür ein Paradebeispiel; aufgrund der Entscheidung der Bundesregierung zum Atomausstieg nach der Katastrophe im japanischen Fukushima 2011 beruht die Stromversorgung hier zu rund 30% auf der Verfeuerung von Kohle. Der steile Anstieg der Gas- und Strompreise in diesem Jahr macht deutlich, dass die Energiewende kein reibungslos ablaufender Prozess sein wird. Die Herausforderungen sind riesig. Die wichtigste davon ist die Überwindung des Problems schwankender Energieeinspeisungen. Um Preisschwankungen abzumildern, erfordern erneuerbare Energien eine Reservetechnologie, die einspringt, wenn Wind oder Sonneneinstrahlung schwach sind.