Hospodářskou škodu napáchanou tímto korporativistickým modelem ještě zhoršují rozšířené státní zásahy do všech částí ekonomiky. Služby jsou chráněny před konkurencí, což v těchto sektorech zpomaluje jak růst produktivity, tak i tvorbu pracovních míst. Vládní intervence pokřivují ceny, což vede k neefektivní alokaci zdrojů v oblastech, jako jsou zdravotnictví, školství a zemědělství. Francouzští státní úředníci vedou ve svém přesvědčení, že dokážou rozpoznat příležitost k zisku lépe než trh, proaktivní průmyslovou politiku s využitím celé řady nástrojů včetně držení menšinových či kontrolních podílů v řadě velkých firem. Důsledkem toho všeho je ekonomika, která roste příliš pomalu a kde jsou nejslabší odsouzeni k bezprizornímu životu, zbaveni jakékoliv příležitosti vypracovat se vzhůru. Proč Francie v této pasti uvízla?
Der wirtschaftliche Schaden, den dieses korporativistische Sozialmodell verursacht, wird durch weit verbreitete staatliche Eingriffe in alle Bereiche der Wirtschaft verschlimmert. Dienstleistungen sind vom Wettbewerb ausgenommen, wodurch in diesen Sektoren sowohl die Produktivitätssteigerung als auch die Schaffung von Arbeitsplätzen behindert werden. Staatliche Eingriffe verzerren die Preise, was zu einer ineffizienten Ressourcenverteilung in Bereichen wie Gesundheit, Bildung und Landwirtschaft führt. Französische Beamte, die davon überzeugt sind, dass sie Gewinnchancen besser erkennen als der Markt, betreiben eine proaktive Industriepolitik mit einer Reihe von Hilfsmitteln, zu denen das Zurückhalten von Minderheits- und Mehrheitsbeteiligungen an mehreren großen Unternehmen zählt. All dies führt dazu, dass die Wirtschaft zu langsam wächst, wobei die Schwächsten dazu verdammt sind, ein Leben lang ausgeschlossen zu bleiben, und über keine Möglichkeit zum Aufstieg verfügen. Wie ist Frankreich in diese Falle getappt?