Základ kurikula je společný do 16 let v Dánsku, ve Španělsku, ve Finsku, ve Švédsku a ve Spojeném království. V Německu a v Rakousku jsou žáci postaveni před volbu směru studia na počátku nižšího sekundárního vzdělávání v 10 letech, v Lucembursku ve věku 12 let. Ve většině členských států se konec povinné školní docházky kryje s přechodem z nižší na vyšší úroveň sekundárního vzdělávání. Nicméně ve Francii a v Rakousku nižší sekundární vzdělávání končí o rok dříve než povinná školní docházka, v Belgii a ve Spojeném království (kromě Skotska) dva roky před ukončením studia s plnou povinnou školní docházkou. Plná povinná školní docházka trvá nejméně do 16 let ve většině členských států, s výjimkou Řecka, Irska, Lucemburska, Rakouska a Portugalska, kde končí v 15 letech. V Německu končí v 15 nebo 16 a v Itálii ve 14 letech.
In einigen Staaten (Dänemark, Spanien, Finnland, Schweden und Vereinigtes Königreich) werden die Schülerinnen und Schüler sogar bis zum Alter von 16 Jahren nach einem einheitlichen Grundlehrplan unterrichtet. In Deutschland und in Österreich treffen die Kinder im Alter von 10 Jahren und in Luxemburg im Alter von 12 Jahren eine erste Schullaufbahnentscheidung. Das Ende der Schulpflicht fällt in den meisten Mitgliedstaaten mit dem Ende des Sekundarbereichs I zusammen. In Frankreich und in Österreich besteht nach Abschluß der ersten Stufe der Sekundarbildung ein weiteres Jahr Schulpflicht, in Belgien und im Vereinigten Königreich (außer in Schottland) müssen die Kinder nach dem Sekundarbereich I noch zwei Jahre lang eine Schule besuchen. Ausnahmen bilden Griechenland, Irland, Luxemburg, Österreich und Portugal, wo sie für die Schüler bereits im Alter von 15 Jahren endet. In Deutschland ist die Vollzeitschulpflicht im Alter von 15 bzw. 16 Jahren erfüllt. In Italien werden die Jugendlichen mit 14 Jahren aus der Vollzeitschulpflicht entlassen.