Hrozba rozšíření malárie se využívá jako argument pro drastické omezování uhlíkových emisí. Teplejší a vlhčí počasí zlepší podmínky pro malarického parazita. Většina odhadů poukazuje, že do roku 2100 globální oteplování o 3 % rozšíří řady obyvatel planety ohrožených infekcí malárie. Podle výzkumu Richarda Tola pro Centrum Kodaňského konsenzu by nejúčinnější celosvětová omezení emisí uhlíku – navržená tak, aby udržela přírůstky teplot pod dvěma stupni Celsia – vyšla do roku 2100 na 40 bilionů dolarů ročně. Podle nejpříznivějšího scénáře by tyto výdaje snížily rozsah ohrožené populace o 3 %. Oproti tomu vynaložením tří miliard dolarů za moskytiéry, ekologicky šetrné interiérové spreje DDT a subvence do účinných nových kombinovaných terapií by se celkový počet nakažených mohl během jediné dekády snížit na polovinu.
Die zunehmende Malariagefahr wurde benutzt, um für drastische CO2-Senkungen zu argumentieren. Wärmeres, nasseres Wetter wird die Bedingungen für den Malariaparasit verbessern. Die meisten Schätzungen gehen davon aus, dass bis 2100 durch die globale Erwärmung weitere 3 % der Erdbevölkerung dem Risiko einer Malariainfektion ausgesetzt sein werden. Nach den Forschungsergebnissen von Richard Tol im Auftrag des Copenhagen Consensus Center würden die effizientesten, globalen CO2-Senkungen – mit denen der Temperaturanstieg unter zwei Grad Celsius bleiben soll – bis 2100 pro Jahr 40 Billionen US-Dollar kosten. Im besten Fall würden diese Ausgaben die Risikobevölkerung um lediglich 3 % reduzieren. Im Vergleich dazu könnte eine Ausgabe von 3 Milliarden Dollar jährlich für Moskitonetze, umweltverträgliche DDT-Sprays für Innenräume und für Subventionen für neue Kombinationstherapien die Gesamtanzahl der Infizierten innerhalb eines Jahrzehnts halbieren.