Jednou takovou myšlenkou je představa, že města, kraje a státy by se měly specializovat. Jelikož nemohou vynikat ve všem, musí se soustředit na to, v čem jsou nejlepší – na svou komparativní výhodu. Měly by dělat jen několik věcí velmi dobře a směňovat je za jiné zboží, které se lépe vyrábí jinde, a tím těžit z přínosů obchodu. Jenže ačkoliv jsou některé myšlenky intuitivní nebo jasné, mohou být také chybné a nebezpečné. Nezřídka se stává, že nám neškodí to, co nevíme, nýbrž to, o čem se mylně domníváme, že víme. A právě představa, že města a státy se reálně specializují, a že se proto mají specializovat, je jednou z oněch naprosto chybných a nebezpečných idejí. Když je určitá myšlenka intuitivně správná a zároveň ve skutečnosti mylná, je to často tím, že je sice správná na určité úrovni, leč aplikuje se na úrovni jiné. Ano, lidé se specializují a je to výhodné.
Eine solche Idee ist die Vorstellung, dass sich Städte, Regionen und Länder spezialisieren müssen. Weil sie nicht in allem gut sein können, müssen sie sich auf das konzentrieren, was sie am besten können – also auf ihren Wettbewerbsvorteil. Sie müssen ein paar Sachen sehr gut können, und diese dann gegen andere Leistungen tauschen, die woanders besser gemacht werden, sodass die Marktchancen optimal genutzt werden können. Aber auch wenn einige Ideen intuitiv oder offensichtlich sind, können sie trotzdem falsch und gefährlich sein. Wie so oft wird uns nicht zum Verhängnis, was wir nicht wissen, sondern was wir meinen zu wissen. Und die Idee, dass sich Städte und Länder tatsächlich spezialisieren und dass sie sich daher spezialisieren sollten, gehört zu diesen sehr falschen und sehr gefährlichen Ideen. Wenn eine Idee sowohl intuitiv wahr und tatsächlich falsch ist, dann liegt das oft daran, dass sie auf einer bestimmten Ebene wahr ist, aber auf einer anderen umgesetzt wird. Ja, Menschen spezialisieren sich tatsächlich und das sollten sie auch.