Jak nedávno poznamenal rozvojový ekonom Dani Rodrik, velká část základních investic do nových technologií ve Spojených státech byla a je financována z veřejných prostředků. Toto financování může být přímé prostřednictvím institucí typu ministerstva obrany či Národních institutů zdraví (NIH) anebo nepřímé prostřednictvím daňových úlev, postupů při zadávání veřejných zakázek nebo dotací akademických laboratoří či výzkumných center. Jakmile nějaký výzkum dospěje do slepé uličky – což se u mnoha projektů zákonitě stává –, nese náklady veřejný sektor.
Wie der Entwicklungsökonom Dani Rodrik jüngst ausführte, wird in den Vereinigten Staaten ein großer Teil der Basisinvestitionen in neue Technologien aus öffentlichen Mitteln finanziert. Diese Finanzierung kann direkt über Institutionen wie das Verteidigungsministerium oder die Gesundheitsbehörde National Institutes of Health (NIH) erfolgen oder indirekt über Steuererleichterungen, Beschaffungsmethoden und Subventionen für wissenschaftliche Laboratorien oder Forschungszentren. Gerät ein Forschungsvorhaben in die Sackgasse – wie dies zwangsläufig des Öfteren passiert – trägt der öffentliche Sektor die Kosten.