Nepřemožitelná popularita se může rozplynout. Očekávání rostoucích životních úrovní předežene realitu i za nejrůžovějšího ekonomického scénáře a výsledkem bude rozčarování. Pokud do té doby politický systém nezíská pevnější institucionální konstrukci a ojedinělá legitimita prezidenta zůstane – tak jako dnes – založena pouze na souhlasu veřejnosti s držitelem úřadu obklopeným stínomilnými a hašteřivými kremelskými frakcemi, bude hrozit značné riziko chronické destabilizace. Za takových okolností se izolovaný a čím dál nepopulárnější režim může rozhodnout zrušit nebo zmanipulovat prezidentské volby, jakmile to uzná za vhodné. Právě k tomu v listopadu 2004 došlo na Ukrajině, s revolučními následky. Bylo by neuvážené předpokládat, že v Rusku bude výsledek stejně příznivý jako ukrajinská „oranžová revoluce“. Integrace prezidentství do širších politických struktur a postupů – zejména do stranické politiky – by toto riziko snížila.
Auch unschlagbare Beliebtheitswerte können sich verflüchtigen. Selbst im rosigsten Wirtschaftsszenario werden Erwartungen hinsichtlich des Lebensstandards die Realität übertreffen und damit Ernüchterung hervorrufen. Wenn das politische System in der Zwischenzeit allerdings keine stärkere institutionelle Abfederung entwickelt und die Legitimität des Präsidentenamtes – wie heute – lediglich auf der offiziellen Bestätigung eines von dubiosen und streitsüchtigen Kremlfraktionen umgebenen Amtsinhabers beruht, besteht die große Gefahr einer chronischen Destabilisierung. Unter diesen Umständen könnte ein isoliertes und zunehmend unpopuläres Regime anstehende Präsidentenwahlen absagen oder manipulieren. So geschehen im November 2004 in der Ukraine, mit revolutionären Folgen. Es wäre allerdings voreilig anzunehmen, dass die Folgen in Russland ähnlich gutartig wären wie die „orange Revolution“ in der Ukraine. Die Integration des Präsidentenamtes in breiter angelegte politische Strukturen und Abläufe – vor allem im Bereich Parteipolitik – würde diese Gefahren vermindern.