To vyžaduje odklon od širší agendy vládnutí směrem k reformám konkrétních institucí s cílem zaměřit se na svazující omezení růstu. Chudé země trpí řadou růstových omezení a efektivní reformy řeší ta nejvíce svazující. Obecně řečeno může špatné vládnutí svazujícím způsobem omezovat v Zimbabwe a několika dalších zemích, ale nikoho neomezovalo v Číně, Vietnamu nebo Kambodži – tyto země rychle rostou navzdory špatnému vládnutí – a dozajista nikoho neomezuje v Etiopii, Jihoafrické republice, Salvadoru, Mexiku nebo Brazílii. Široká reforma vládnutí není pro růst zpravidla nezbytná ani dostatečná. Nezbytná není proto, že tím, co ve skutečnosti funguje, je odstraňování jednoho svazujícího omezení za druhým, ať už jde o stimuly na nabídkové straně v zemědělství, úzká místa v infrastruktuře nebo vysoké úvěrové náklady. A dostatečná není proto, že plody reformy vládnutí se bez doprovodného růstu sklízejí jen těžko. Jakkoliv mohou být vláda zákona a podobné reformy z dlouhodobého hlediska pro růst obecně žádoucí, jen zřídkakdy si v rámci růstové strategie zasluhují prioritu. Vládnutí s malým V se místo toho zaměřuje na takové institucionální aranžmá, které dokáže nejlépe uvolnit růstová omezení.
Dazu bedarf es einer Abkehr von der breit angelegten Agenda für gute Regierungsführung und einer Konzentration auf Reformen spezieller Institutionen, um wachstumsbehindernde Faktoren zu identifizieren. Arme Länder leiden unter einer Reihe wachstumshemmender Beeinträchtigungen und wirksame Reformen zielen auf die Beseitigung der hartnäckigsten dieser Beeinträchtigungen ab. In Simbabwe und in ein paar anderen Ländern ist schlechte Regierungsführung wohl eine solche Beeinträchtigung, aber in China, Vietnam oder Kambodscha - in Ländern also, die trotz schlechter Regierungsführung rasch wachsen – war dies ebenso wenig der Fall wie in Äthiopien, Südafrika, El Salvador, Mexiko oder Brasilien. In der Regel ist eine breit angelegte Reform der Regierungsführung zur Schaffung von Wachstum weder notwendig noch ausreichend. Sie ist deshalb nicht notwendig, weil es in Wirklichkeit auf die schrittweise Beseitigung dieser Hindernisse wie schlechte Angebotsanreize in der Landwirtschaft, unzureichende Infrastruktur oder hohe Kreditkosten ankommt. Und eine solche Reform ist nicht ausreichend, weil eine nachhaltige Ernte der durch Reformen der Regierungsführung erzielten Erträge ohne begleitendes Wachstum schwierig ist. So wünschenswert Rechtsstaatlichkeit und ähnliche Reformen langfristig und für die Entwicklung insgesamt auch sein mögen, so selten verdienen sie Priorität als Teil einer Wachstumsstrategie. Eine abgespeckte Form guter Regierungsführung konzentriert sich stattdessen auf jene institutionellen Maßnahmen, mit denen man den Wachstumshindernissen am besten begegnen kann.