Příští prezident bude muset Američanům udělat osvětu v tom, jak se vypořádat s globalizací, který mnohým přijde hrozivý. Národní identity jsou imaginární komunity v tom smyslu, že jen málo lidí má přímou zkušenost s ostatními členy. Během minulého jednoho či dvou století byl národní stát imaginární komunitou, pro kterou jsou lidé ochotni i zemřít, a většina lídrů deklarovala své prvořadé povinnosti jako národní. Je to nevyhnutelné, ale v globalizujícím se světě to není dost. Ve světě globalizace patří mnoho lidí k imaginárním komunitám – lokálním, regionálním, národním, kosmopolitním – které jsou překrývajícími se kruhy, udržovanými internetem a levným cestováním. Diaspory jsou nyní propojeny i přes národní hranice.
Der nächste Präsident muss die Amerikaner darüber aufklären, wie mit dem auf viele Menschen bedrohlich wirkenden Globalisierungsprozess umgegangen werden kann. Nationale Identitäten sind imaginierte Gemeinschaften in dem Sinne, dass nur wenige Menschen über direkte Erfahrungen mit den anderen Mitgliedern verfügen. In den letzten ein oder zwei Jahrhunderten war der Nationalstaat eine imaginierte Gemeinschaft, für die die Menschen bereit waren zu sterben, und die meisten Politiker fühlten sich hauptsächlich ihrer Nation gegenüber verpflichtet. Dies ist unvermeidlich, reicht aber in einer immer stärker globalisierten Welt nicht aus. Dort gehören viele Menschen zu mehreren imaginierten Gemeinschaften lokaler, regionaler, nationaler und kosmopolitischer Art, die Schnittmengen bilden und durch das Internet sowie günstige Reisemöglichkeiten bestimmt sind. Diasporas sind nun über Nationalgrenzen hinaus miteinander verbunden.