Jistěže, různé ekonomiky jsou v různých fázích rekonvalescence a rychlejší růst v některých regionech – například v Číně a Indii – pomůže těm vysílenějším, jako jsou Evropa a Amerika. Pokud se však v příštím čtvrtletí neobjeví solidnější důkazy o oživení, evropští a američtí činitelé by se měli nachystat ke zrychlení a rozšíření výdajových programů. Jinak jejich ekonomikám bude hrozit riziko, že v recesi uvíznou. Bonus a riziko CHICAGO – Evropský parlament schválil na svém červencovém zasedání pravidla vyplácení bonusů bankéřům, z nichž některá patří k nejpřísnějším na světě. Cílem je omezit riskování finančních institucí. Nová pravidla vyžadují, aby se v hotovosti vyplácelo maximálně 30% bonusů, aby se výplata 40-60% bonusů odložila nejméně o tři roky a aby se nejméně 50% bonusů investovalo do „podmíněného kapitálu“, nové formy dluhu, kterou lze proměnit v majetek, když se finanční společnost ocitne v tísni. Nejvíce novátorským aspektem těchto nových pravidel je skutečnost, že se omezení netýkají pouze nejvyšších šéfů finančních institucí, nýbrž všech topmanažerů (ačkoliv definice topmanažera byla přenechána národním parlamentům).
Natürlich befinden sich die verschiedenen Ökonomien in unterschiedlichen Stadien der Genesung und schnelleres Wachstum in manchen Regionen – wie beispielsweise China und Indien – wird den schwächeren wie etwa Europa und Amerika helfen. Aber wenn es im nächsten Quartal keine eindeutigeren Hinweise für eine Erholung gibt, sollten die Verantwortlichen in Europa und Amerika sich auf eine Beschleunigung und Ausweitung ihrer Konjunkturbelebungsprogramme vorbereiten. Andernfalls besteht die Gefahr, dass diese Ökonomien in der Rezession verharren. Das Bonusrisiko CHICAGO – In seiner Juli-Sitzung verabschiedete das Europäische Parlament einige der weltweit strengsten Regelungen für Bonuszahlungen an Bankmanager. Ziel ist es, die Risikobereitschaft von Finanzinstituten zu dämpfen. Die neuen Regelungen sehen vor, dass maximal 30 % der Bonuszahlungen an Banker bar bezahlt werden. Zwischen 40 % und 60 % müssen mindestens drei Jahre lang zurückgestellt werden und mindestens 50 % müssen als „bedingtes Kapital“ investiert werden, einer neuen Schuldenform, die als Kapital bereitsteht, wenn ein Finanzinstitut in Schwierigkeiten gerät. Der innovativste Aspekt dieser Neuregelungen ist, dass die Einschränkungen nicht nur für die Hauptgeschäftsführer der Banken gelten, sondern für alle Topmanager (wobei die Definition von Topmanager allerdings den nationalen Parlamenten überlassen wird).