Tak dlouho, jak je země podřízena nekontrolovatelným silám globalizace, pokud leží její budoucnost v cizích rukách. Ale s tím, jak se tyto chudé rozvojové země otevřou regionálním ekonomikám a povolí jejich importy do svých zemí, musejí také získat nějaké prostředky, kterými by mohly ochránit své nové podniky. Je to pochopitelně spravedlivé, částečně i díky pokrytectví těch zemí, které proklamují svoji víru ve svobodný obchod, ale dennodenně se modlí k oltáři protekcionismu. Každý souhlasí s tím, že trh vyžaduje jistá pravidla, aby bylo možné vyhnout se případným deformacím, jako jsou například monopoly a oligarchie. Ovšem monopoly bohatství jsou přímo zhoubné. Stát by se neměl vzdát své přerozdělovací role; a stejně tak nemůže stát přenechat trhu svoji roli v rozvoji.
Solange ein Land den unkontrollierbaren Kräften der Globalisierung unterworfen ist, befindet sich seine Zukunft in fremden Händen. Wenn man sich aber über die Öffnung regionaler Ökonomien gegenüber Importen verständigt, müssen armen, und sich entwickelnden Staaten, einige Mittel zum Schutz ihrer neuen Industrien zugebilligt werden. Dies birgt Gerechtigkeit in sich, besonders angesichts der Heuchelei jener Staaten, die ihren Glauben an den freien Handel verkünden und gleichzeitig jeden Tag am Altar des Protektionismus beten. Jeder gibt zu, dass der Markt Regeln erfordert, um Deformationen wie Monopole und Oligopole zu vermeiden. Wohlstandsmonopole sind indes genauso schädlich. Der Staat sollte nicht auf seine distributive Rolle verzichten; ebenso kann der Staat seine Funktion bei der Entwicklung nicht an den Markt abtreten.