Podle jejich argumentu by měli být všichni ptáci, kteří nejsou na seznamu ohrožených druhů, usmrceni. To by ovšem znamenalo, že bychom museli zabít 26 267 ptáků pouze ve státu São Paulo v roce 2006. Ovšem někteří výzkumníci, včetně mně samé, spolu s některými NNO a lidmi z brazilské vlády věří, že je zde alternativa. Myslíme, že v momentě kdy zvířata splní jistá kritéria týkající se jejich zdraví, chování, původu a toho co víme o jejich přírodní populaci, stává se zodpovědné vypouštění zvířat do přírody možným. To by prospělo jak jedincům, tak k zachování druhu a souvisejících ekosystémů. Dojde totiž k návratu genů do populace, což může být důležité pro čelení novým enviromentálním výzvám. Také by se tím do přírody navrátili potencionální roznašeči semen, dravci, kořistí, atd.
Folgerichtig schlagen sie daher vor, dass all diejenigen beschlagnahmten Vögel, die zu einer nicht bedrohten Spezies gehören, eingeschläfert werden sollten. Das jedoch würde bedeuten, dass man 26.267 Vögel töten müsste, und das allein im Staate São Paulo und allein im Jahre 2006. Einige Forscher aber, mich eingeschlossen, und einige nichtstaatliche Organisationen und einige Mitglieder der brasilianischen Regierung glauben, dass es eine Alternative gibt. Wir glauben, wenn man gewisse Kriterien beachtet, was die Gesundheit der Tiere, ihre erschlossene Herkunft und alle unsere Erkenntnisse über ihre natürlichen Populationen betrifft, dann sind technisch verantwortliche Auswilderungen durchaus möglich. Und zwar sowohl zum Wohl des einzelnen Tieres als auch zum Schutz der Arten und ihrer Ökosysteme. Denn wir geben diesen Populationen ja Gene zurück, die für sie wichtig sein könnten, wenn sie sich den Umweltgefahren stellen müssen. Außerdem könnten wir ihnen auf diese Weise potentielle Samenverbreiter, Raubtiere, Beutetiere usw.