Jeho ochránci a spojenci ho nedokázali zachránit, ale měli natolik vysoké postavení, že si vymohli, aby byl proces co nejotevřenější. Vzhledem k Poově schopnosti oslnit publikum museli být jeho spojenci přesvědčeni, že mu duchaplná obhajoba právně i politicky prospěje. Po rozhodně nezklamal. Mohl se procesem poníženě proplazit stejně jako jiní vysocí straničtí představitelé, které srazily korupční skandály, a stejně jako většina obžalovaných v dlouhých temných dějinách zinscenovaných komunistických procesů od Stalinových dob. Po však svůj politický zánik očividně nepřijímá jako hotovou věc – ve své závěrečné řeči oznámil soudu, že si chce ponechat členství ve straně (i tak byl vyloučen) – a za jeho oduševnělým výkonem v soudní síni mohl docela dobře stát i kalkul s případným návratem.
Seine Mentoren und Verbündeten konnten ihn nicht retten, aber sie waren immerhin einflussreich genug, um zu verlangen, dass sein Prozess so offen wie möglich durchgeführt werde. Angesichts von Bos Talent, ein Publikum für sich einzunehmen, mussten seine Verbündeten überzeugt gewesen sein, dass ihm eine couragierte Verteidigung nützen würde, sowohl rechtlich als auch politisch. Bo hat sicherlich nicht enttäuscht. Er hätte sich auch durch den Prozess katzbuckeln können, wie andere hohe Parteifunktionäre, die an Korruptionsskandalen scheiterten, und wie es die meisten Angeklagten in der langen und finsteren Geschichte kommunistischer Schauprozesse seit Stalin getan haben. Aber Bo hat seinen politischen Untergang offenbar noch nicht akzeptiert – in seinem Schlussplädoyer verkündete er dem Gericht, er wolle seine Parteimitgliedschaft behalten (er wurde trotzdem ausgeschlossen) – und ein Comeback-Kalkül mag sein mutiges Auftreten motiviert haben.