A stud za všechno, tento stud mne zaplavil. Stejně, jako když sedíte před televizí a sledujete Petera Jenningse oznamujícího příchod nového milénia. Znovu a znovu a znovu. Byl jsem podveden, oklamán napálen. Ale tentokrát jsem byl já ten falešný spasitel. Jak vidíte, od toho oltáře jsem prošel dlouhou cestu. Od té noci, kdy měl přijít konec světa. Světa, kde lidé hovoří jazyky a kde je utrpení vnímáno jako nezbytná část boží vůle. A kde je text brán za neomylnou pravdu. Ušel jsem dalekou pouť a jsem nyní opět tam, kde jsem začal. Protože jednoduše není pravdivé říci, že žijeme ve věku nevíry -- Ne, věříme nyní stejně jako kdysi. Někteří z nás věří v proroctví Brené Brownové nebo Tonyho Robbinse.
Und die Schande dessen überspülte mich, wie die Scham vor dem Fernseher zu sitzen und zu sehen, wie Peter Jennings das neue Jahrtausend ankündigt, immer und immer und immer wieder. Ich wurde betrogen, getäuscht, hereingelegt worden. Aber diesmal war ich der falsche Erlöser. Ich habe also einen langen Weg zurückgelegt, von jenem Altar in jener Nacht, von einer Welt, in der Menschen in fremden Zungen sprechen, Leiden als eine notwendige Tat Gottes ansehen und einen Text als unfehlbare Wahrheit ansehen. Ja, ich bin so weit gekommen, dass ich wieder am Anfang stehe. Es stimmt einfach nicht, wenn wir sagen, dass wir in einem Zeitalter des Unglaubens leben -- nein, heute glauben wir genauso viel wie in jeder Zeit zuvor. Manche von uns glauben an die Prophezeihungen von Brené Brown oder Tony Robbins.