Šlo také o důsledek počínající studené války a touhy obou stran konsolidovat „svou“ část Německa. Přesto se z tohoto vývoje můžeme poučit. Dvě ponaučení si zaslouží bližší zmínku. Jedno je ekonomické a týká se Marshallova plánu. Demokracie snáze zapouští kořeny, pokud se hospodářské poměry zlepšují, což je sice snad politováníhodné, nicméně je to tak. K tomuto zlepšování je zapotřebí především svépomoci, konání jedinců, kteří bídu nulté hodiny nepřijmou nadlouho. Tuto svépomoc lze podporovat politicky (což v Německu učinil Ludwig Erhard, otec „sociálně tržní ekonomiky“), ale určitý rozjezdový kapitál věci pomůže. Právě v tomto ohledu nabyl zásadního významu Marshallův plán americké podpory.
Es war auch die Folge des beginnenden Kalten Krieges und des Wunsches beider Seiten, „ihren“ Teil Deutschlands zu festigen. Trotzdem können aus diesem Prozess einige Lektionen gelernt werden. Zwei davon verdienen es, erwähnt zu werden. Die eine ist eine wirtschaftliche und hat mit dem Marshall-Plan zu tun. Es ist vielleicht bedauerlich, entspricht aber trotzdem der Wirklichkeit, dass Demokratie leichter Wurzeln schlagen kann, wenn sich die wirtschaftlichen Verhältnisse verbessern. Eine solche Verbesserung erfordert vor allem Selbsthilfe – das Handeln von Einzelnen, die das Elend der Stunde Null nicht lange hinnehmen. Eine solche Selbsthilfe kann von der Politik ermutigt werden (was Ludwig Erhard, der Vater der „sozialen Marktwirtschaft“ in Deutschland, getan hat), etwas Startkapital hilft jedoch. An dieser Stelle spielte der Marshall-Plan der amerikanischen Unterstützung eine entscheidende Rolle.