Co budou nezaměstnaní - především dlouhodobě nezaměstnaní, kteří si už jen matně vzpomínají na doby, kdy se zapojovali do pracovního procesu - dělat se sebou a svým časem? Co se stane s důvěrou ve vlády, které tento problém nedokáží řešit? Je snadné zapomenout na to, že před pouhými padesáti lety byla Evropa jedním z nejbouřlivějších míst na zemi. Předchozích čtyřicet let strávila Evropa vzájemným zabíjením, které svými rozměry nemá v dějinách obdoby. Západní Evropa po roce 1950 se na tomto pozadí zdála až neuvěřitelně klidná a stabilní, a to i přesto, že padla čtvrtá francouzská republika a že Portugalsko, Spanělsko a Řecko se přeměnily z diktatur v demokracie.
Was werden die Arbeitslosen - vor allem die Langzeitarbeitslosen, die sich nur noch schwach an ihre Zugehörigkeit zur Arbeitswelt erinnern können - mit sich und ihrer Zeit anfangen? Was wird aus dem Vertrauen in eine Regierung werden, die das Problem nicht lösen kann? Zu leicht vergisst man, dass Europa vor kaum mehr als 50 Jahren der gewalttätigste Kontinent der Welt war. Europäer verbrachten die vorausgegangenen vierzig Jahre damit, sich in einem Maße gegenseitig abzuschlachten, das in der menschlichen Geschichte ohne Beispiel ist. Vor diesem Hintergrund lebte Westeuropa seit 1950 erstaunlich friedlich und stabil, selbst wenn man den Sturz der Vierten Republik in Frankreich und den Übergang von der Diktatur zur Demokratie in Portugal, Spanien und Griechenland mit in Betracht zieht.