Potíže mají i velké rozvíjející se ekonomiky, od nichž se očekávalo, že budou v nadcházejících letech fungovat jako motory růstu: Čína a Indie podřadily a Brazílie a Rusko se smršťují. Když konjunktura nebo propad trvá tak dlouho, začne se zdát, že bude pokračovat napořád. Šest let po krizi se někteří význační ekonomové ptají, zda nedostatečné investice nebo vytrácející se přínosy z technických inovací nevytlačily globální ekonomiku do „nového normálu“ pomalejšího růstu a nízkých či nulových přírůstků životních úrovní.
Selbst die großen Schwellenökonomien, die in den kommenden Jahren als Wachstumsmotoren hätten fungieren sollen, haben zu kämpfen: In China und Indien verlangsamt sich die Wirtschaft, während Brasilien und Russland eine Kontraktion aufweisen. Hält ein Boom oder ein Abschwung derart lange an, beginnt sich der Eindruck zu verfestigen, als würde sich die Entwicklung ewig fortsetzen. Sechs Jahre nach der Krise fragen nun einige prominente Ökonomen, ob unzureichende Investitionen und/oder schwindende Gewinne aus technologischen Innovationen die Weltwirtschaft in eine „neue Normalität“ geringeren Wachstums und – wenn überhaupt - langsamerer Zuwächse bei den Lebensstandards drängen.