To znamená, že problémem u pojištění domů není jistý nárůst škod, ale spíš riziko jejich zvýšení. To je paradoxně dobrá zpráva, protože to znamená, že ke zmírňování problému lze využít postupů řízení rizik. Abychom si vyjasnili proč, zamysleme se nad zdravotním či životním pojištěním. Pokud nám genetické informace jednou umožní přesnou prognózu konečného data onemocnění a smrti každého jedince, nebude kvůli těmto informacím – v případě jejich všeobecné dostupnosti – možné si takové pojištění pořídit (nikdo by nepojistil toho, o kom je známo, že utrpí škodu, proti níž se pojišťuje). Pro pojištění domů platí totéž: jelikož riziko vzniku škod je nejisté, ti, kdo se ho obávají nejvíce, jej mohou prodat těm, kdo ho snáší lépe.
Dies bedeutet, dass das Problem nicht ein mit Bestimmtheit eintretender Anstieg der Schäden bei der Hauseigentümerversicherung ist, sondern vielmehr ein Anstiegsrisiko . Dies ist paradoxerweise gut, denn es bedeutet, dass man Risikomanagementtechnologien einsetzen kann, um das Problem abzufedern. Zur Veranschaulichung lassen Sie uns die Kranken- oder Lebensversicherung betrachten. Falls genetische Informationen je die genaue Vorhersage des letztlichen Krankheits- und Todesdatums jedes Einzelnen ermöglichten, würde dies den Erwerb einer Versicherung unmöglich machen (niemand würde jemanden versichern, von dem bekannt ist, dass er das Unheil erleiden wird, gegen das er sich zu versichern sucht). Bei der Hauseigentümerversicherung ist es genau dasselbe: Dass das Schadensrisiko unsicher ist, ermöglicht es jenen, die sich darüber die größten Sorgen machen, es an andere zu verkaufen, die es leichter tragen können.