A žádný realizovatelný základní příjem by nebyl tak vysoký, alespoň prozatím, aby umožnil lidem hodit práci za hlavu. U nejchudších skupin by základní příjem ve skutečnosti zvýšil blahodárné účinky práce na důstojnost a solidaritu, neboť by částečně sejmul tlak z lidí – zejména žen –, kteří jsou dnes nesmírně přepracovaní. Místo aby se samostatně výdělečně činní lidé, jako jsou malovýrobci a prodejci, neustále báli o živobytí, mohli by začít dělat strategičtější rozhodnutí a využívat své zlepšené vyjednávací pozice ve vztahu k obchodníkům, prostředníkům, věřitelům a pronajímatelům. Závěrečný argument proti základnímu příjmu zní, že chudí lidé využijí těchto peněz k financování osobně či společensky škodlivých aktivit, jako jsou hazardní hry či konzumace alkoholu. Zkušenosti s přímými hotovostními transfery v řadě zemí včetně Ekvádoru, Indie, Mexika a Ugandy však nepřinášejí mnoho důkazů o podobném zneužívání; peníze se všeobecně používají na chvályhodné výrobky a služby. Návrhy na všeobecný základní příjem, jak si ho vysnili utopičtí socialisté a libertariáni, jsou v rozvinutých zemích možná předčasné. V rozvojovém světě by se však tyto plány neměly šmahem odsuzovat, neboť by díky tamním podmínkám mohly představovat dostupnou alternativu vůči administrativně těžkopádným a neefektivním sociálním programům.
Und kein durchführbares Grundeinkommen wäre – zumindest im Moment – hoch genug, dass sich die Menschen es leisten könnten, einfach mit der Arbeit aufzuhören. In der Tat würde ein Grundeinkommen bei den ärmsten Bevölkerungsgruppen die Würde und Solidarität fördernden Aspekte der Arbeit verstärken, indem es den Druck auf die Menschen – insbesondere Frauen – lindert, die im Moment noch völlig überarbeitet sind. Statt andauernd um ihr Überleben fürchten zu müssen, könnten Selbständige wie Kleinproduzenten oder Händler strategischer vorgehen und ihre bessere Verhandlungsmacht gegenüber Großhändlern, Vermittlern, Kreditgebern und Vermietern ausnutzen. Das letzte Argument gegen ein Grundeinkommen besteht darin, dass die Armen das erhaltene Geld für persönlich oder sozial schädliche Aktivitäten wie Glücksspiel oder Alkoholkonsum ausgeben würden. Aber Erfahrungen mit direkter finanzieller Unterstützung in Ländern wie Ecuador, Mexiko und Ugandakonnten nicht viele Belege für einen solchen Missbrauch erbringen. Im Allgemeinen wird das Geld für nützliche Güter und Dienstleistungen ausgegeben. In den Industriestaaten mögen Vorschläge für ein universales Grundeinkommen, die von utopischen Sozialisten oder Libertären kommen, voreilig sein. Aber in den Entwicklungsländern, in deren Umfeld solche Programme eine erschwingliche Alternative zu schlecht verwalteten und ineffektiven Wohlfahrtsprogrammen sein könnten, sollten diese Ideen nicht abgelehnt werden.