EU by tak měla rychle zavést cílený program sociální podpory pro „energeticky chudé“ v kombinaci s finanční podporou investic do zvýšení energetické účinnosti. Zkušenosti z východní Evropy, kde ceny energií musely v 90. letech podstatně vzrůst, ukázaly, že jednoduchá opatření – jako je lepší izolace spolu s údržbou a opravou mnoha dlouho zanedbávaných systémů centrálního vytápění v regionu – přinášejí rychlé a významné výsledky při snižování energetické náročnosti. Dokonce i malé zlepšení celkové energetické účinnosti na Ukrajině by přispělo k poklesu emisí skleníkových plynů více než obrovské částky, které se v současné době vynakládají na rozvoj obnovitelných zdrojů energie. Vzhledem k rozsáhlé vládní korupci a neefektivitě by se však takový program musel realizovat přímo prostřednictvím společného týmu EU-Ukrajina. Blízké členské státy, zejména ty, jejichž jazyky se podobají ruštině a ukrajinštině, by měly být schopny rychle mobilizovat požadované technické znalosti. A konečně se příjmy z plynovodů musí vrátit do státní pokladny. Také zde může hrát EU významnou roli tím, že uzná zvláštní zájem Ruska na řádné údržbě plynovodů a řádném vyúčtování přepravovaného plynu. V rámci snahy o budování důvěry by však Rusko mělo dostat pozvánku k účasti na tripartitní dohodě, na jejímž základě by se provozní kontrola nad plynovody svěřila Evropské bance pro obnovu a rozvoj (EBRD), což je instituce, v níž mají všechny strany podíl. EBRD by pak zabezpečovala legitimní zájmy všech stran (včetně Ruska), což by zajistilo řádný provoz a údržbu plynovodů i dohled nad rozdělováním tranzitních poplatků.
Deshalb sollte die EU rasch ein zielgerichtetes Sozialprogramm für die „Energiearmen“ in Kombination mit finanzieller Unterstützung für Investitionen in Energieeffizienz umsetzen. In Osteuropa mussten die Energiepreise in den 1990er Jahren beträchtlich angehoben werden und die Erfahrung zeigte, dass man mit einfachen Maßnahmen – wie etwa besserer Isolierung sowie der Wartung und Reparatur der vielen lange vernachlässigten Zentralheizungen – rasch bemerkenswerte Erfolge hinsichtlich der Verringerung der Energieintensität erzielen kann. Selbst eine geringfügige Verbesserung der Energieeffizienz in der Ukraine würde mehr zur Verringerung der Treibhausgasemissionen beitragen als die enormen Summen, die man derzeit für die Entwicklung erneuerbarer Energiequellen ausgibt. Doch angesichts der weitverbreiteten staatlichen Korruption und Ineffizienz müsste ein derartiges Programm direkt von einer gemeinsamen Arbeitsgruppe der EU und der Ukraine umgesetzt werden. In benachbarten EU-Mitgliedsländern, vor allem in jenen, deren Sprachen dem Russischen und Ukrainischen ähnlich sind, sollte man in der Lage sein, rasch die erforderliche technische Expertise zu mobilisieren. Schließlich müssen die Einkünfte aus den Gaspipelines wieder in die Staatskassen fließen. Auch in diesem Bereich kann die EU eine bedeutende Rolle spielen, indem sie Russlands besonderes Interesse an der ordnungsgemäßen Instandhaltung der Pipelines und der vorschriftsmäßigen Abrechnung des darin transportierten Gases anerkennt. Natürlich darf man nicht erwarten, dass die ukrainische Regierung dem Wort eines Landes vertraut, das gerade einen Teil des ukrainischen Territoriums annektiert hat. Doch als vertrauensbildende Maßnahme sollte man Russland einladen, an einer dreiseitigen Vereinbarung teilzunehmen, im Rahmen derer man die Europäischen Bank für Wiederaufbau und Entwicklung, an der alle Parteien beteiligt sind, mit der operativen Kontrolle der Pipelines betraut. Die EBWE würde die legitimen Interessen aller Beteiligten (auch Russlands) schützen und den ordnungsgemäßen Betrieb und die Wartung der Pipelines sicherstellen sowie die Verteilung der Durchleitungsgebühren überwachen.