Klíčem k boji proti rezistenci je snižování rychlosti, s jakou se patogeny dokážou adaptovat. Pokud však nadměrně předepisujeme antibiotika a neabsolvujeme celou léčebnou kúru, pak na bakterie působí jen takové množství léčiva, které u nich vyvolá rezistenci. V podstatě tak očkujeme bakterie proti lékům, jež proti nim chceme nasazovat. Je to dáno tím, že jsme začali pokládat antibiotika téměř za spotřební zboží – za zboží, které můžeme sami u lékařů poptávat a které můžeme užívat nebo přestat užívat, jak sami uznáme za vhodné. I nejpoučenější pacienti přitom tyto zázračné léky užívají nesprávně. Výzkum provedený ve Velké Británii zjistil, že dokonce i lidé, kteří chápou, jak se rezistence vyvíjí, často prohlubují tento problém tím, že berou antibiotika bez předpisu nebo poskytují své léky příbuzným. Změna tohoto destruktivního chování bude vyžadovat, abychom lépe chápali společenské a kulturní faktory, které ho způsobují.
Der Schlüssel im Kampf gegen die Resistenz liegt darin, die Anpassungszeit der Pathogene zu verzögern. Aber dadurch, dass wir zu viele Antibiotika verschreiben und die Behandlungen nicht richtig abschließen, setzen wir die Bakterien genau der richtigen Menge an Medizin aus, mit der sie sich am besten anpassen können. Im Endeffekt impfen wir die Bakterien gegen die Medikamente, die wir eigentlich gegen sie verwenden wollten. Der Grund dafür ist, dass wir Antibiotika heute wie Konsumgüter behandeln – mit dem Recht, sie von den Ärzten zu fordern und die Behandlung nach unserem Belieben abzubrechen. Diese Wundermittel werden sogar von den am besten informierten Patienten missbraucht. Forschungen in Großbritannien ergaben, dass sogar Menschen, die die Funktionsweise der Resistenz verstehen, Antibiotika häufig ohne Verschreibung nehmen oder sie an Mitglieder ihrer Familie weitergeben und damit zum Problem beitragen. Um solche destruktiven Verhaltensweisen zu ändern, müssen wir die begleitenden sozialen und kulturellen Faktoren besser verstehen.