Lidé nejsou organismy, které se nejprve vytvoří a pak se namočí do nějaké kultury jako Achilles do řeky Styx. Jsou od počátku kulturními bytostmi. Protože však kulturu nelze matematicky postihnout, přebírají ekonomové obvykle myšlenku předkulturního lidství. Chceme-li pochopit lidi jako kulturní bytosti, musíme o nich vyprávět příběhy. Lidské životy se neodvíjejí předvídatelným způsobem, jako když Mars obíhá kolem Slunce. Nezanedbatelnou roli hrají nahodilost, idiosynkrazie a nevyzpytatelná rozhodnutí. Život má jeden rys, jenž by se dal nazvat „narativností“, z čehož vyplývá potřeba vysvětlovat ho pomocí příběhů.
Menschen sind keine Organismen, die zuerst erschaffen und dann in irgendeine Kultur getaucht werden wie Achilles in den Styx. Sie sind von Beginn an kulturelle Wesen. Doch da sich Kultur nicht in mathematischen Begriffen ausdrücken lässt, machen sich die Ökonomen in der Regel die Vorstellung eines präkulturellen Menschseins zu eigen. Um Menschen als kulturelle Wesen zu begreifen, muss man Geschichten über sie erzählen. Menschliche Leben entfalten sich nicht in vorhersagbarer Weise, so wie der Mars um die Sonne kreist. Zufälle, persönliche Eigenarten und unvorhersehbare Entscheidungen spielen eine nicht reduzierbare Rolle. Das Leben zeigt etwas, was man als „Narrativität“ bezeichnen könnte und was die Notwendigkeit nach einer Erklärung durch Geschichten impliziert.