Dopad silné ochrany duševního vlastnictví na společenský prospěch se už dlouho považuje za nejednoznačný. Příslib monopolních práv může podněcovat inovace (přestože k nejvýznamnějším objevům, jako byl například objev DNA, obvykle dochází na univerzitách a ve vládou financovaných výzkumných laboratořích a tyto objevy jsou závislé na jiných podnětech). Často to však s sebou nese i značné nevýhody: vyšší ceny pro spotřebitele, utlumení dalších inovací v důsledku omezeného přístupu k poznatkům a v případě život zachraňujících léků také úmrtí všech lidí, kteří si nemohou dovolit zaplatit za inovace, jež by je mohly zachránit. Váha přikládaná každému z těchto faktorů závisí na okolnostech a prioritách a měla by se lišit stát od státu i období od období.
Die Auswirkungen eines starken Schutzes des geistigen Eigentums auf die öffentliche Wohlfahrt werden schon lange als zweifelhaft betrachtet. Das Versprechen von Monopolrechten kann zur Innovation anstacheln (obwohl die wichtigsten Entdeckungen, wie die der DNA, in der Regel innerhalb von Universitäten und staatlich geförderten Forschungslaboratorien gemacht werden und von anderen Anreizen abhängen). Aber es sind damit häufig auch ernste Kosten verbunden: höhere Preise für die Verbraucher, der dämpfende Effekt einer Beschränkung des Zugangs zu Wissen auf die weitere Innovationstätigkeit und, im Falle lebensrettender Medikamente, der Tod all jener, die sich die rettende Innovation nicht leisten können. Das jedem dieser Faktoren eingeräumte Gewicht hängt von den Umständen und Prioritäten ab und sollte je nach Land und auch zeitlich variieren.