Svět potřebuje novátorskou, komplexní strategii zaměřenou na optimalizaci celé potravinové soustavy – například zlepšením využívání hnojiv a vody a přepravy a skladování potravin, zajištěním toho, aby byla vhodná výživa dostupná všem, a to i cenově, a změnou stravovacích návyků komunit, aby zahrnovaly potraviny méně náročné na zdroje. Potíž je, že složitost může být drtivá, takže lidé často spletité systémy raději rozdrobí na jednotlivé součásti. Místo aby se uvažovalo, řekněme, o vykořenění krajní chudoby a odvrácení globálního oteplování ve spojitosti a rozvíjely se vzájemně se posilující strategie dosahující těchto met, navrhovaná řešení se zaměřují buď na jeden, nebo na druhý cíl, což podrývá jejich efektivitu. Samozřejmě že souběžné řešení vzájemně provázaných problémů s sebou nese svůj díl těžkostí.
Die Welt braucht eine innovative, globale Strategie, die darauf abzielt, das gesamte Ernährungssystem zu optimieren – beispielsweise indem Dünger- und Wasserverbrauch sowie Transport und Lagerung verbessert werden, indem sichergestellt wird, dass eine adäquate Ernährung für alle zugänglich und erschwinglich ist, und indem die Essgewohnheiten der Bevölkerung so verändert werden, dass weniger ressourcen-intensive Lebensmittel verbraucht werden. Das Problem ist, dass Komplexität erdrückend sein kann, sodass die Menschen komplexe Systeme oft lieber in ihre einzelnen Bestandteile zerlegen. Anstatt zum Beispiel die Beseitigung der extremen Armut und die Eindämmung der Erderwärmung gemeinsam anzugehen – und zu diesem Zweck Strategien zu entwickeln, die sich gegenseitig verstärken –, konzentrieren sich die vorgeschlagenen Lösungen entweder auf das eine oder das andere, worunter die Effektivität leidet. Natürlich stellen sich auch viele Herausforderungen, wenn man zusammenhängende Probleme gleichzeitig in Angriff nimmt.