Během diskuse skupiny se může stát, že se postoje nejprve budoulišit či dokonce budou protichůdné. Hlavní úlohou moderátoraje protořídit diskusitak, aby bylo možné nalézt společnévýchodiskoa názorysezačalysbližovat,ikdyžcílemskupinové diskuse není úplný konsenzus. Zvláštní zpráva č. 3/2010 – Posuzování dopadů v orgánech EU: napomáhá při rozhodování? Odborníci byliexterními moderátory požádáni,aby pečlivě prozkoumaliauditní práci: standardy,kterébylyuplatněny,nahlášenáfaktaazjištění,znichvycházejícízávěry a nakoneczda doporučení pomáhajízmírnit problémyzjištěné přiauditu.Jejich práce významně přispělakekvalitě,relevantnostialegitimitěcelkovéhovýsledkuauditního procesu. Zpráva externího moderátora o průběhu a výsledku diskusí byla všem účastníkům a Komisi předložena vsrpnu 200919. 4 Mezinárodní konference o reformě regulace, Berlín, listopad 2008; Zwischenbilanz Nationaler Normenkontrollrat (NKR) (Průběžné hodnocení Národní rady pro kontrolu předpisů), Berlín, květen 2009. Koordinačně se na něm podílela univerzita Freie Universität Berlin a partnery pro výzkum bylo německé středisko pro výzkum evropské ekonomiky (ZEW), Ústav pro evropskou environmentální politiku (IEEP), AVANZI, Institut pro perspektivní technologické studie (JRC-IPTS), Centrum pro řízení regulace při University of Exeter a Institut pro environmentální studia při Vrije Universiteit Amsterdam. Zvláštní zpráva č. 3/2010 – Posuzování dopadů v orgánech EU: napomáhá při rozhodování?
Esist davon auszugehen, dass durch die Diskussionin einer Fokusgruppensitzung Meinungen geäußert werden, diezunächst unterschiedlichsind und sogar auseinandergehen. Eine Schlüsselfunktion des Moderators besteht deshalb darin, die Diskussionsozuleiten,dass Gemeinsamkeitenfestgemachtund Auffassungsunterschiede verringert werdenkönnen, obwohlvoll und ganz übereinstimmende Standpunkte nicht das Ziel einer Fokusgruppensitzungsind. Sonderbericht Nr. 3/2010 – Folgenabschätzungen in den EU-Organen: Helfen sie bei der Entscheidungsfindung? Die Experten wurdenvon den externen Moderatorenaufgefordert, die Prüfungshandlungen, d.¶h. dieangewandten Standards, dieim Bericht formulierten Fakten und Feststellungen sowie die daraus gezogenen Schlussfolgerungen zu untersuchen und schließlich zu beleuchten, ob dieim Rahmen der Prüfungfestgestellten Probleme durch die Empfehlungen abgemildert würden.Ihre Überprüfungtrug entscheidendzur Qualität, Relevanz und Legitimität des Ge-samtergebnisses der Prüfung bei. Ein Bericht der externen Moderatoren mit einer Zusammenfassung der Vorgehensweisen und der Diskussionsergebnisse wurdeallen Teilnehmern und der Kommissionim August 2009 übermittelt19. 4 International Regulatory Reform Conference, Berlin, November 2008; Zwischenbilanz Nationaler Normenkontrollrat (NKR), Berlin, Mai 2009. Koordinator war die Freie Universität Berlin, Forschungspartner waren das Zentrum für Europäische Wirtschaftsforschung (ZEW), das Institut für europäische Umweltpolitik (IEEP), AVANZI, das Institut für technologische Zukunftsforschung (GFS-IPTS), das Centre for Regulatory Governance der Universität Exeter und das Institut für Umweltstudien der Freien Universität Amsterdam. Sonderbericht Nr. 3/2010 – Folgenabschätzungen in den EU-Organen: Helfen sie bei der Entscheidungsfindung?