Americká tvrzení se nezakládala na ekonomické analýze – jak věc uzavřela WTO, když rozhodla o amerických dotacích do produkce bavlny. Každá dotace pokřivuje trh, jestliže zvyšuje produkci (tedy pokud o stejné množství zázračně nezvýší spotřebu). Právě to americké zemědělské dotace dělají. Představitelé rozvojového světa, již jsou přesvědčeni, že za sebou máme historii vyjednávání se skrytými sobeckými úmysly, mají pádné argumenty. Rozvojové země to staví před těžkou volbu: polepší si, když přijmou drobky, které se jim nabízejí? Ba toto rozhodování může být těžší než kdy dřív: vzhledem k tomu, že mnoho rozvojových zemí se stává fungujícími demokraciemi, voliči mohou potrestat vlády, které akceptují to, co se všeobecně považuje za další nefér obchodní dohodu.
Amerikas Behauptungen beruhten nicht auf Wirtschaftsanalysen – wie die WTO feststellte, als sie über die amerikanischen Baumwollsubventionen entschied. Eine Subvention verzerrt den Handel, wenn sie die Produktion erhöht (es sei denn, sie erhöht den Verbrauch auf wundersame Weise um dieselbe Menge). Genau das tun die amerikanischen Subventionen. Die Menschen in den Entwicklungsländern, die glauben, dass in der Vergangenheit oft in böser Absicht verhandelt wurde, haben triftige Gründe für diese Annahme. Somit stehen die Entwicklungsländer vor einer schwierigen Wahl: Sind sie besser dran, wenn sie „die Krümel“ annehmen, die ihnen angeboten werden? Dies mag heute allerdings schwerer sein als je zuvor: Bei so vielen Entwicklungsländern, die zu lebendigen Demokratien werden, könnten die Wähler Regierungen abstrafen, die weitere Handelsabkommen akzeptieren, die allgemein als ungerecht angesehen werden.