Pomoc chudým zemím v Africe i jinde, která jim má umožnit adaptaci na změnu klimatu, bychom neměli popisovat jako dobročinnost či pomoc v nouzi, ale spíš jako kompenzaci za škody, jež nejchudší lidé na planetě utrpí. Více pomoci těmto zemím, díky níž by měly uniknout krajní chudobě, slibujeme už celá desetiletí, ale stále ji neposkytujeme. Kromě přizpůsobování se změně klimatu svět musí také omezovat rizika, jež planetě hrozí, a to snižováním emisí skleníkových plynů, které člověkem vyvolanou změnu klimatu způsobují. Ačkoliv přizpůsobovat se změně klimatu je nezbytné – neboť k ní už dochází –, samotné to nestačí. Jestliže lidstvo nedokáže zmírnit budoucí změnu klimatu, dopady rostoucích teplot, narůstajícího sucha, častějších a silnějších tropických bouří, zvyšujících se hladin moří a šíření tropických nemocí budou představovat obrovské nebezpečí pro celou planetu.
Die Unterstützung armer Länder in Afrika und anderswo bei der Anpassung an den Klimawandel sollte nicht als Wohltätigkeit oder Hilfeleistung bezeichnet werden, sonder eher als Wiedergutmachung für Schäden, denen die Ärmsten auf diesem Planeten ausgesetzt werden. Seit Jahrzehnten wird umfassendere Hilfe für diese Länder versprochen, damit sie der äußersten Armut entkommen können, aber nicht geleistet. Zusätzlich zur Anpassung an den Klimawandel muss die Welt zukünftige Risiken für den Planeten durch die Senkung der Emission von Treibhausgasen verringern, die der Ursprung des von Menschenhand geschaffenen Klimawandels sind. Die Anpassung an die klimatischen Veränderungen ist zwar notwendig – denn sie finden bereits statt – aber nicht ausreichend. Wenn es der Welt nicht gelingt, zukünftige Klimaveränderungen zu mildern, werden die Auswirkungen steigender Temperaturen, zunehmender Dürreperioden, zahlreicherer und schwererer tropischer Stürme, steigender Meeresspiegel und einer Ausbreitung von Tropenkrankheiten eine enorme Bedrohung für den gesamten Planeten darstellen.