V důsledku toho mohou politické spory získat kriminální ráz. Zhoubným nedávným příkladem je venezuelský prezident Nicolás Maduro, který v celostátně vysílaném projevu nařídil venezuelskému ministru spravedlnosti a veřejnému žalobci, aby „podnikli kroky“ proti ekonomovi Harvardovy univerzity Ricardu Hausmannovi za to, že se opovážil vznést otázku: „Měla by Venezuela vyhlásit státní bankrot?“ Hausmannova otázka přitom byla namístě. Venezuela v současné době nemá žádnou z těchto ingrediencí. Není tedy překvapivé, že mohutné vládní schodky financované explozivním měnovým růstem zapříčinily pád měny, kdy nadnárodní společnosti odepisují hodnotu svých venezuelských dcer pokaždé, kdy se sníží oficiální devizový kurz. Stejně tak nikoho nepřekvapí, že vzhledem k nedostatečnému objemu deviz má země potíže platit účty nebo že kontrola cen a regulace na způsob policejního státu silně zhoršily nedostatek potravin. A vzhledem ke všeobecným spekulacím, že Venezuela možná skutečně vyhlásí neschopnost splácet své zahraniční závazky v objemu až 80 miliard dolarů, také nikoho nepřekvapí, že výnosy z venezuelských suverénních dluhů dosáhly hodnoty 15%. Venezuela, jejíž zásoby uhlovodíků patří k největším na světě, by měla v době vysokých cen ropy zažívat éru prosperity.
Aufgrund dieser Entwicklung können politische Auseinandersetzungen eine kriminelle Note bekommen. Ein übles Beispiel aus jüngster Vergangenheit ist die in einer landesweit gesendeten Fernsehansprache geäußerte Forderung des venezolanisches Präsidenten Nicolás Maduro, der Generalstaatsanwalt des Landes möge „Schritte“ gegen den Harvard-Ökonomen Ricardo Hausmann einleiten, weil dieser die Frage zu stellen wagte: „Soll Venezuela den Zahlungsausfall anmelden?” Hausmann stellte diese Frage zu Recht. Derzeit verfügt man in Venezuela über keine dieser Zutaten. Daher ist es nicht verwunderlich, dass massive, mit explosionsartigem monetärem Wachstum finanzierte öffentliche Defizite einen Zusammenbruch der Währung verursachten, wobei multinationale Konzerne den Wert ihrer venezolanischen Tochterunternehmen bei jeder Senkung des offiziellen Wechselkurses abschreiben. Ebenso wenig überrascht es, dass das Land angesichts unzureichender Devisen Schwierigkeiten hat, seine Rechnungen zu bezahlen oder dass Preiskontrollen und polizeistaatliche Regulierungen die Lebensmittelknappheit drastisch verschärften. Und inmitten weit verbreiteter Spekulationen um einen möglichen Zahlungsausfall Venezuelas aufgrund seiner bis zu 80 Milliarden Dollar umfassenden Auslandsschulden ist es schließlich auch nicht überraschend, dass die Renditen für seine Staatsanleihen den Wert von 15 Prozent erreicht haben. Eigentlich sollte Venezuela als Land mit einigen der größten Erdölreserven in Zeiten hoher Ölpreise eigentlich florieren.