Místní vládci byli pěstováni, upláceni a obraceni jeden proti druhému. Obrovským územím v Indii dlouho vládla jediná britská obchodní společnost. Poté převzaly moc koloniální vlády, aby ochránily obchodní zájmy domovských zemí. Imperiální vládnutí se často ospravedlňovalo křesťanským misionářským zápalem a na samém sklonku devatenáctého století také vzletným ideálem vzdělat domorodé elity tak, aby dokázaly napodobit Západ. USA byly ve svém koloniálním úsilí vlažnější. Koneckonců mají být Američané proti imperialismu. Jejich deklarovaným ospravedlněním boje proti komunismu ve Vietnamu nebo proti diktaturám v Iráku či v Afghánistánu byla snaha osvítit tmářské obyvatele prostřednictvím tržního kapitalismu a demokratického vládnutí, často s katastrofálními následky. Ať už je však ospravedlnění zahraniční intervence jakékoliv, výsledky jsou stále stejné.
Man versuchte die Gunst lokaler Machthaber zu erlangen, die bestochen und gegeneinander ausgespielt wurden. Lange Zeit wurden große Teile Indiens von einer britischen Handelsgesellschaft beherrscht. Dann übernahmen Kolonialregierungen, um die Handelsinteressen der Heimatländer zu schützen. Als Rechtfertigung für die imperiale Herrschaft diente häufig der christliche Missionseifer, oder ‒ in der sehr späten Phase, kurz vor Ende des 19. Jahrhunderts ‒ das hochtrabende Ideal, einheimische Eliten zur Nachahmung des Westens zu erziehen. Die USA haben sich bei ihren kolonialen Unternehmungen eher halbherzig verhalten. Schließlich sollten Amerikaner den Imperialismus eigentlich ablehnen. Ihre Begründung für den Kampf gegen den Kommunismus in Vietnam oder gegen Diktaturen im Irak oder in Afghanistan bestand erklärtermaßen darin, die unwissende Bevölkerung durch freie Marktwirtschaft und demokratische Regierungen aufklären zu wollen ‒ oft mit katastrophalen Folgen. Wie auch immer ausländische Interventionen gerechtfertigt werden, die Ergebnisse sind die gleichen.