Abychom zajistili, že to tentokrát bude jinak, potřebuje Řecko reformovat svůj sociálně ekonomický a politický systém. Naše vláda si rozvoj nepředstavuje jako vytváření nových bublin. Tentokrát by naopak nová rozvojová banka měla hlavní slovo při alokaci vzácných domácích zdrojů do vybraných produktivních investic. Mezi ně patří startupové firmy, IT společnosti využívající místní talenty, malé a střední podniky zabývající se organickým zemědělstvím, exportně orientované farmaceutické společnosti, snahy o přilákání filmového průmyslu do řeckých lokalit nebo vzdělávací programy využívající intelektuální výkony Řeků a nenapodobitelná historická místa v zemi. Řecké regulační orgány by zatím bedlivě střežily praktiky při poskytování komerčních půjček a dluhová brzda by naší vládě bránila v návratu ke starým špatným zvyklostem, což by zajistilo, že náš stát už nikdy nesklouzne do primárních schodků. Kartely, antikonkurenční fakturační praktiky, profese bezdůvodně uzavřené ostatním a byrokracie, která tradičně mění stát ve veřejnou hrozbu, by brzy zjistily, že naše vláda je jejich největším nepřítelem. V minulosti představovaly překážku růstu neblahá spojení zájmů oligarchů a politických stran, skandální veřejné zakázky, klientelismus, trvale pošramocená média, přehnaně vstřícné banky, slabé berní úřady a přetížené, ustrašené soudnictví. Pouze jasné světlo demokratické průhlednosti může tyto bariéry odstranit; naše vláda je odhodlaná si na ně posvítit.
Um sicherzustellen, dass so etwas nicht wieder passiert, muss Griechenland seine Sozialwirtschaft und sein politisches System reformieren. Neue Spekulationsblasen zu schaffen ist nicht, wie sich unsere Regierung Entwicklung vorstellt. Diesmal würde es anders laufen: Die neue Entwicklungsbank würde eine Führungsrolle dabei übernehmen, die knappen heimischen Ressourcen in ausgewählte, produktive Investitionen zu kanalisieren. Dazu würden Startups, IT-Unternehmen, die örtliche Beschäftigte einsetzen, kleine und mittelgroße biolandwirtschaftliche Unternehmen, exportorientierte Pharmaunternehmen, Bemühungen, die internationale Filmindustrie an griechische Standorte zu locken, sowie auf Griechenlands geistiger Produktion und seinen beispiellosen historischen Stätten aufbauende Bildungsprogramme zählen. Zugleich hätten die griechischen Regulierungsbehörden ein wachsames Auge auf die gewerbliche Kreditvergabe, während eine Schuldenbremse unsere Regierung hindern würde, sich wieder den alten, schlechten Gewohnheiten hinzugeben. So würde sichergestellt, dass unser Staat nie wieder ein Primärdefizit anhäuft. Kartelle, wettbewerbsfeindliche Rechnungspraktiken, grundlos abgeschottete Berufe und eine Bürokratie, die den Staat traditionell in eine Gefahr für die Öffentlichkeit verwandelt hat, würden schnell erkennen, dass unsere Regierung ihr schlimmster Feind ist. Die Wachstumsbarrieren der Vergangenheit beruhten auf einer unheiligen Allianz oligarchischer Interessen und politischer Parteien, einem skandalösen Beschaffungswesen, Vetternwirtschaft, dauerhaft gestörten Medien, übertrieben kreditfreudigen Banken, schwachen Steuerbehörden und einer überlasteten, ängstlichen Justiz. Nur das helle Licht demokratischer Transparenz kann derartige Hemmnisse beseitigen. Unsere Regierung ist entschlossen, diesem Licht den Weg zu bereiten.