Jistě, vždycky se dá vylepšovat, ale nebylo by v tomto případě možné něco úplně jiného a lepšího? Walter Bagehot už v roce 1873 ve svém klasickém díle o centrálním bankovnictví Lombard Street psal, že centrální banky by měly být schopny předcházet finančním panikám tím, že budou do ekonomiky píchat likvidní injekce. Strategie navrhované Bagehotem jsem studoval natolik, že jsem schopen je srovnat s dnešním pojištěním bankovních vkladů. Stěžejním závěrem mé práce je to, že politika zaměřená na zajištění likvidity dokáže zabránit nejen bankovní panice, ale i přemíře rizika, k níž pojištění vkladů vybízí. Dojde-li k panice, měla by dobrá politika pomoci pokrýt vklady bankám, které sice dostatečně disponují aktivy, ale nemohou vyplatit peníze všem střadatelům najednou, protože některá jejich aktiva jsou vázána v nemovitostech nebo jiných dlouhodobých investicích. Tyto banky jsou nelikvidní, ale ne nesolventní. Centrální banka tady může pomoci známými nástroji. Například v rámci smluv o zpětném odkoupení kupují měnové úřady aktiva nelikvidních bank s příslibem, že banka tato aktiva koupí zpět v určené datum a za určenou cenu.
Natürlich gibt es Wege, das System zu verbessern, aber gibt es vielleicht auch etwas ganz anderes und besseres? Bereits 1873 schrieb Walter Bagehot in seinem Klassiker über das Zentralbanksystem Lombard Street, dass Zentralbanken fähig sein sollten, Finanzpaniken zu verhindern, indem sie Liquidität in die Wirtschaft bringen. Ich habe Maßnahmen, wie sie von Bagehot vorgeschlagen werden, studiert, mit der Bankeinlagenversicherung verglichen und bin im Laufe meiner Untersuchungen zu dem Schluss gekommen, dass Maßnahmen zur Garantie von Liquidität nicht nur Bankpaniken verhindern können, sondern auch die Risiken ausschließen, die mit den Einlagenversicherungen einhergehen. Bei einer Panik sollte eine gute Maßnahme jenen Banken helfen, deren Mittel ausreichen, um ihre Einlagen abzudecken, die aber nicht alle Depositeninhaber gleichzeitig auszahlen können, weil einige Vermögenswerte an Immobilien oder andere langfristige Investitionen gebunden sind. Diese Banken sind illiquide, aber nicht insolvent. Die Zentralbank kann mit den üblichen Mitteln helfen. Im Zuge einer Rückkaufvereinbarung können Finanzbehörden zum Beispiel Vermögenswerte von einer illiquiden Bank kaufen, und die Bank verpflichtet sich, die Werte zu einem bestimmten Datum und Preis zurückzukaufen.