Je také nutné si vyjasnit vliv hospodářského růstu a sociální soudržnosti. Rozumnější než slibovat všeobecné zlepšení je ukázat, k čemu povede polarizace, která vznikne po vytvoření nové infrastruktury. Pozitivní a negativní dopady nových dopravních tahů se na příslušném území nebudou projevovat rovnoměrně a místo všeobecných výroků o „strukturálních účincích“ je vhodnější vzít si na pomoc modely simulující vzájemné působení dopravy a lokalizace, protože tím se poukáže jak na „vítěze“, tak na „poražené“. Podobný postup může vést k více méně otevřenému jednání a porovnávání relativních pro i proti, což, pravda, není ta nejlepší forma demokracie, nicméně její nutná fáze. Je navíc třeba dělat rozdíly mezi zeměmi, kde je životní úroveň stále ještě hluboko pod evropským průměrem, a těmi nejrozvinutějšími oblastmi. Nesmíme ve jménu ochrany životního prostředí bránit Polsku či Řecku v budování efektivní dálniční sítě. Víme přece, že pohyb osob i zboží je významným faktorem hospodářského růstu, a nelze na toto poučení zapomínat. Musíme se samozřejmě vyhýbat přehnanému investování a financování infrastruktury, která by sloužila jen malému dopravnímu provozu, to ale neznamená, že bychom měli zakázat investice jako takové, ať již v nových, nebo starých členských státech.
Danach müssen hinsichtlich der Auswirkungen auf das Wirtschaftswachstum und den sozialen Zusammenhalt verschiedene Punkte klargestellt werden. Es ist logischer, zu zeigen, welche Effekte die aus dem Aufbau einer neuen Infrastruktur hervorgehende Polarisierung hätte, als eine allgemeine Verbesserung in Aussicht zu stellen. Die positiven und negativen Auswirkungen der neuen Verkehrsströme werden sich nicht gleichmäßig über den Raum verteilen. Anstatt ganz allgemein von „Struktureffekten“ zu sprechen, sollte man lieber Modelle zur Simulation der Interaktionen zwischen Verkehr und Ort heranziehen, um die Gewinner und Verlierer zu ermitteln. Dieses Verfahren kann dazu führen, dass mehr oder weniger offen „gefeilscht“ wird – vielleicht nicht die spannendste Form der Demokratie, aber doch eine unumgängliche Etappe. Zunächst ist zwischen den Ländern, deren Lebensniveau noch weit unter dem europäischen Durchschnitt liegt, und den weiter entwickelten Gebieten zu unterscheiden. Es wäre verkehrt, beispielsweise Polen oder Griechenland im Namen des Umweltschutzes zu verbieten, sich ein effizientes Autobahnnetz zuzulegen. Wir wissen, dass die Mobilität von Personen und Gütern erheblich zum Wirtschaftswachstum beiträgt. Diese Erkenntnis darf nicht außer Acht gelassen werden. Auch wenn man davon absehen sollte, übermäßig in Infrastrukturen mit schwachem Verkehrsaufkommen zu investieren und Beihilfen dafür bereitzustellen, sind nach wie vor Investitionen in den neuen wie in den alten Mitgliedstaaten erforderlich. Die Ent-