Prezident Světové banky a ředitel Open Society Institute se na tomto místě zamýšlejí nad problémy, na něž je potřeba se zaměřit. V zemích střední a východní Evropy tráví romské děti a mládež až příliš často své dny na skládkách. Jelikož si nemohou dovolit vzdělání, probírají se hromadami a hledají papír a další odpadky, které mohou odevzdat ve sběrnách, a vydělat si tak alespoň na jídlo. Romské rodiny mnohdy žijí ve stěsnaných dřevěných či plechových chatrčích bez elektřiny a tekoucí vody a s chmurnými vyhlídkami do budoucna. Podobný obrázek, byť v menším měřítku, existuje také v mnoha členských zemích Evropské unie, v nichž romská menšina našla svůj domov. Mezi evropským většinovým obyvatelstvem a Romy zeje hluboká socioekonomická propast a mnoho Romů dnes žije v extrémní chudobě. Nebude-li se tato přetrvávající bída řešit, hrozí se stát trvalou brzdou evropské prosperity, což by byla tragédie pro Romy i Neromy. Situace sedmi až devíti milionů Romů žijících na evropském kontinentu zasluhuje naléhavou pozornost vládních činitelů, neboť právě oni formulují politiku rozšířené EU.
Im vorliegenden Artikel erörtern der Präsident der Weltbank und der Vorsitzende des Open Society Institute Probleme, die in Angriff genommen werden müssen. In den Ländern Mittel- und Osteuropas verbringen Kinder und Jugendliche der Roma zu oft ihre Zeit auf Mülldeponien. Nachdem sie aus Geldmangel keine Schule besuchen können, durchsuchen sie den Unrat nach Altpapier und anderen verwertbaren Abfällen, um sich so wenigstens etwas Geld für Essen zu verdienen. Zu viele Roma-Familien leben in winzigen und oft überfüllten Holz- oder Blechhütten ohne Strom und Fließwasser und ohne Zukunftsperspektive. Ein ähnliches Bild, wenngleich in etwas milderer Form, bietet sich in Mitgliedsländern der Europäischen Union, wo ebenfalls Roma-Minderheiten leben. Zwischen der europäischen Mehrheitsbevölkerung und den Roma oder ,,Zigeunern", von denen viele in extremer Armut leben, gibt es eine tiefe sozioökonomische Kluft. Wird dagegen nichts unternommen, droht diese Armut zu einer ständigen Belastung des europäischen Wohlstandes zu werden, was für Roma und Nicht-Roma gleichermaßen zu einer Tragödie werden könnte. Die Situation der 7-9 Millionen Roma am europäischen Kontinent verdient die ungeteilte Aufmerksamkeit der Staats- und Regierungschefs, die gerade an der politischen Gestaltung eines erweiterten Europa arbeiten.