V tomto novém schématu je ochrana přírody komerční záležitostí, přičemž životní prostředí není ničím více než souborem obchodovatelného zboží a služeb. Důsledkem této logiky je skutečnost, že služby ekosystému už nebudou poskytovány bezplatně. Podle Pavana Sukhdeva, hlavního autora studie Ekonomie ekosystémů a biodiverzity, která si klade za cíl zdůrazňovat ekonomické dopady ničení životního prostředí, „využíváme přírodu, protože je hodnotná, ale přicházíme o ni, protože je zadarmo“. Jistě, ohodnocení služeb ekosystému nespočívá v pouhém přilepení cenovky na tyto služby. Zmíněný přístup může pomoci formulovat takovou ekologickou politiku, která efektivněji využije přínosů biodiverzity a ekosystémů. Na rozdíl od HDP zahrnují některé nové účetní modely mechanismy pro kvantitativní vyjádření výhod spojených se službami ekosystému nebo naopak nákladů spojených s jejich zničením, čímž se vytváří základ pro politickou a ekonomickou akci.
Bei diesem neuen Paradigma ist die Erhaltung der Natur eine Handelssache und die natürliche Umgebung ist nichts als eine Reihe handelbarer Güter und Dienstleistungen. Nach dieser Logik stehen Dienstleistungen des Ökosystems nicht mehr gratis zur Verfügung. Laut Pavan Sukhdev, dem führenden Autor der Studie The Economics of Ecosystems and Biodiversity, die die wirtschaftlichen Folgen der Umweltzerstörung hervorhebt, „nutzen wir die Natur, weil sie wertvoll ist, aber wir verlieren sie, weil sie kostenlos ist.“ Natürlich geht es bei der Bewertung der Leistungen des Ökosystems um mehr als nur darum, ihnen ein Preisschild zu verpassen. Dieser Ansatz kann tatsächlich dazu beitragen, Umweltpolitik so zu gestalten, dass Biodiversität und Ökosysteme effizienter genutzt werden. Einige neue Bewertungsmodelle enthalten, anders als das Modell des Bruttoinlandsproduktes, Mechanismen für die Quantifizierung der Vorteile von Ökosystemleistungen oder der Kosten ihrer Zerstörung, wodurch eine Grundlage für politische und wirtschaftliche Maßnahmen geschaffen wird.