Zesnulý Stephen J. Gould, autor knihy Pokřivené měření člověka , odmítl transkulturní výzkum používající IQ testy coby snahu bělochů dát najevo svou nadřazenost. I kdyby tomu tak ovšem bylo, pak tato snaha selhala, protože obyvatelé východní Asie dosahují lepších výsledků než lidé původem z Evropy. Na druhou stranu je evidentně možné, že na rozdíly v hodnotě IQ mezi lidmi žijícími ve zbídačelých zemích a lidmi žijícími v zemích blahobytných mají vliv faktory, jako jsou vzdělání a výživa v raném dětství. Zohledňování těchto proměnných je obtížné. Tvrdit však, že bychom neměli v této oblasti provádět výzkum, je jako tvrdit, že bychom měli zavrhnout otevřené zkoumání příčin nerovností v příjmech, vzdělání a zdraví mezi lidmi různých rasových či etnických skupin. Čelíme-li takto velkým společenským problémům, lze upřednostňování nevědomosti nad znalostmi jen těžko obhájit. Zrušení Watsonovy přednášky vysvětlilo Vědecké muzeum tím, že jeho poznámky „překročily rámec přijatelné debaty“. Muzeum poté nalezlo rozumný kompromis, když vyzvalo lidi, kteří se chtějí dozvědět více o „vědě v pozadí genetiky a rasy“, aby se zúčastnili jiných akcí chystaných muzeem.
Der verstorbene Stephen J. Gould, Verfasser von Der falsch vermessene Mensch, verwarf kulturübergreifende Untersuchungen per IQ-Test als Versuch des weißen Mannes, seine Überlegenheit unter Beweis zu stellen. Falls dem so war, ging dieser Versuch freilich nach hinten los: Ostasiaten schneiden bei solchen Tests tendenziell besser ab als Menschen europäischer Abstammung. Andererseits ist es ganz klar möglich, dass Unterschiede zwischen den IQ-Ergebnissen von Menschen in verarmten und in wohlhabenden Ländern durch Faktoren wie Bildung und frühkindliche Ernährung beeinflusst werden. Derartige Variablen zu kontrollieren, ist schwierig. Doch wer verlangt, dass wir in diesem Bereich keine Forschungen durchführen sollten, sagt damit auch, dass wir auf eine unvoreingenommene Untersuchung der Ursachen von Unterschieden bei Einkommen, Bildung und Gesundheit von Menschen unterschiedlicher Rassen und ethnischer Gruppen verzichten sollten. Angesichts derart gravierender gesellschaftlicher Probleme ist es schwer zu rechtfertigen, der Unwissenheit den Vorzug über das Wissen zu geben. Das Science Museum begründete die Absage von Watsons Vortrag damit, dass seine Äußerungen „über den Punkt einer akzeptablen Debatte“ hinausgegangen seien. Es fand dann einen vernünftigen Mittelweg, indem es Leute, die mehr über „die hinter Rasse und Genetik steckende Wissenschaft“ wissen wollten, einlud, an weiteren kommenden Veranstaltungen des Museums teilzunehmen.