To jsou jen slova, neboť ani myšlením, ani jednáním Putin nechce dopustit, aby Ukrajině vládl kdokoliv, koho on nedosadí. Pro dosažení tohoto cíle není žádná cena příliš vysoká, a proto byly využity tradiční hrozby, že se Ukrajina rozpade. Hovořím jako ten, kdo býval předmětem ruských imperiálních plánů. Když se Litva a pak další pobaltské státy – Estonsko a Lotyšsko –, jež Stalin obsadil na začátku druhé světové války, chopily v letech 1990-91 příležitosti získat svobodu, Kreml neseděl s rukama v klíně. Věděl, že ostatní ruské kolonie – takzvané „sovětské republiky“ – by rády nevděčné pobaltské země na cestě ke svobodě následovaly. Přestože vládci Ruska už tehdy byli komunisty jen navenek, neváhali sáhnout po starých leninských receptech.
Das sind leere Worte, denn in Wirklichkeit möchte Putin nicht, dass irgendjemand in der Ukraine regiert, den nicht er eingesetzt hat. Um dieses Ziel zu erreichen ist kein Preis zu hoch und daher finden auch traditionelle Bedrohungsszenarien über die Teilung der Ukraine Anwendung. Ich spreche als jemand, der auf der Empfängerseite der imperialistischen Absichten Russlands stand. Als Litauen und die anderen baltischen Staaten – Estland und Lettland - die zu Beginn des Zweiten Weltkrieges von Stalin besetzt wurden, in den Jahren 1990 und 1991 ihre Chance zur Freiheit ergriffen, sah der Kreml dabei nicht untätig zu. Man wusste, dass der Rest der russischen Kolonien – die so genannten „Sowjetrepubliken“ – den undankbaren baltischen Staaten in die Freiheit folgen wollten. Obwohl es sich bei der russischen Führung damals nur mehr dem Namen nach um Kommunisten handelte, zögerte sie nicht, die alten leninistischen Rezepte auszupacken.