Uvažování, z něhož tyto epizody vycházejí, se zakládá na chybné analogii. Domácnost, která dluží víc peněz, než dokáže pohodlně splácet, musí snižovat výdaje. Pokud se tak ale zachová vláda, klesne výstup a příjmy, zvýší se nezaměstnanost a schopnost splácet dluh se ve skutečnosti může zhoršit. Co platí pro domácnost, neplatí pro stát.
Die Argumentation hinter solchen Episoden beruht auf einer fehlerhaften Analogie. Ein privater Haushalt, der mehr Schulden hat, als er bequem zurückzahlen kann, muss seine Ausgaben verringern. Doch wenn eine Regierung dies tut, sinken Produktion und Einnahmen, die Arbeitslosigkeit steigt, und die Fähigkeit, die Schulden abzubezahlen, nimmt möglicherweise sogar ab. Was für eine Familie gilt, gilt nicht für ein Land.