Odstranění tohoto nedostatku je naléhavé, protože klimatické změny už dnes narušují města po celém světě. Téměř na všech kontinentech jsou města sužována vlnami veder, požáry, tajfuny či hurikány. Pobřežní města se ocitají pod náporem silných záplav souvisejících se vzestupem mořské hladiny. A některá megaměsta a jejich rozšiřující se periferie jsou předmětem úplného přehodnocování plánů, jak je tomu například v případě indonéského plánu přesunout hlavní město země do roku 2024 z Jakarty na Borneo za cenu 34 miliard dolarů. Ještě horší je, že zatímco řada subnárodních vlád vytyčuje ambiciózní nové zelené cíle, více než 40% měst (v nichž žije přibližně 400 milionů lidí) stále postrádá smysluplnou strategii klimatické připravenosti. A tento podíl je ještě vyšší v Africe a Asii, kde se v příštích třiceti letech očekává plných 90% veškeré budoucí urbanizace.
Diese Lücke muss dringend geschlossen werden, da Städte in aller Welt bereits jetzt vom Klimawandel betroffen sind. Auf fast allen Kontinenten werden sie von Hitzewellen, Bränden, Taifunen oder Hurrikanen heimgesucht. Küstenstädte leiden wegen des steigenden Meeresspiegels unter schweren Überschwemmungen. Und einige Megastädte und ihre wuchernden Randbezirke werden völlig neu geplant: Ein Beispiel dafür ist Indonesiens 34 Milliarden-Dollar-Plan, die Hauptstadt des Landes 2024 von Jakarta nach Borneo zu verlegen. Schlimmer noch, während sich viele subnationale Regierungen ehrgeizige grüne Ziele setzen, haben mehr als 40% der Städte (mit insgesamt etwa 400 Millionen Einwohnern) keine nennenswerte Strategie zur Vorbereitung auf Klimafolgen. Und in Afrika und Asien – wo in den nächsten drei Jahrzehnten schätzungsweise 90% der weltweiten Urbanisierung stattfinden soll – ist dieser Anteil sogar noch höher.