To platí ve stejné míře pro naše malé dobročinné dary i pro humanitární rozpočty vlád či filantropů. V roce 2008 požádalo Centrum Kodaňského konsensu, v jehož čele stojím, skupinu špičkových světových ekonomů, aby označili „investice“, které by mohly nejlépe pomoci planetě. Tito experti – bylo mezi nimi i pět nositelů Nobelovy ceny – porovnávali možnosti, jak utratit 75 miliard dolarů za více než 30 intervencí s cílem snížit podvýživu, rozšířit příležitosti ke vzdělání, zpomalit globální oteplování, snížit znečištění ovzduší, zabránit konfliktům, bojovat s nemocemi, zlepšit přístup k vodě a kanalizaci, odbourat obchodní a imigrační bariéry, mařit terorismus a prosazovat rovnost pohlaví. Experti se u každé možnosti řídili vlastním posouzením jejích nákladů a přínosů a ponechali stranou faktory jako mediální pozornost. Nakonec identifikovali několik nejlepších investic – takových, u nichž by relativně malé množství peněz mohlo přinést podstatné výsledky v oblasti zdraví, prosperity a výhod pro společnost. Bylo mezi nimi rozšíření imunizace, iniciativy za snížení podílu dětí, které nedokončí školní docházku, podpora výživy založená na komunitách a zajištění přísunu stopových prvků. Tato poslední iniciativa, která by mohla nesmírně pomoci rodině Dulu Bibiové v Kalkatě, je mimořádně levná. Zajištění vitaminu A na jeden rok stojí pouhých 1,20 dolaru na dítě, zatímco zajištění zinku vyjde na rovný jeden dolar. Tím, že náš projekt „vypíchl“ oblasti, v nichž mohou i malé investice dosáhnout obrovské změny, ovlivnil filantropické organizace a vlády.
Und das gilt für unsere eigene kleine Spende genauso wie für Hilfsbudgets von Regierungen und Philanthropen. 2008 bat das Copenhagen Consensus Center, das ich leite, eine Gruppe der besten Ökonomen der Welt, die Investitionen zu nennen, die am ehesten dazu geeignet seien, der Welt zu helfen. Die Experten – darunter fünf Nobelpreisträger – verglichen verschiedene Möglichkeiten, 75 Milliarden Dollar für mehr als 30 Projekte auszugeben, darunter Bekämpfung von Mangelernährung, Verbesserung von Bildungschancen, Verlangsamung der Erderwärmung, Reduzierung der Luftverschmutzung, Konfliktprävention, Kampf gegen Krankheiten, Verbesserung des Zugangs zu Wasser und sanitären Anlagen, Verringerung von Handels- und Einwanderungsbarrieren, Kampf gegen den Terrorismus und Förderung der Gleichberechtigung. Anhand der Kosten-Nutzen-Analyse jeder einzelnen Option und ohne Themen wie Medienaufmerksamkeit zu berücksichtigen, stellten die Experten fest, dass die besten Investitionen diejenigen sind, die für vergleichsweise wenig Geld eine hohe Wirkung in Bezug auf Gesundheit, Wohlstand und Vorteile für die ganze Gemeinschaft erzielen können. Dazu gehören flächendeckende Impfungen, Initiativen zur Reduzierung von Schulabbrecherquoten, Ernährungsförderung innerhalb der Gemeinschaften und die Gabe von Mikronährstoffen. Diese letzte Initiative, die Dulu Bibis Familie in Kalkutta so sehr helfen würde, ist extrem preiswert. Die jährliche Versorgung eines Kindes mit Vitamin A kostet 1,20 Dollar, mit Zink sogar nur 1,00 Dollar. Durch die Herausstellung der Bereiche, in welchen auch kleine Investitionen große Wirkungen erzielen können, beeinflusste das Projekt philanthropische Organisationen und Regierungen.