Izrael je však „jedním z nás“. Jistě, přehnaně horlivé odsuzování Izraele a laciná přirovnávání izraelského násilí k nacistickému hromadnému vraždění svědčí o pochybném nutkání shodit ze sebe břímě viny. Po několika desetiletích, kdy Evropa cítila povinnost klopit kolektivně hlavu zahanbením kvůli tomu, co potkalo Židy, začínají lidé konečně s jistou dávkou škodolibosti prohlašovat, že i Židé dokážou být vrahy.
Israel aber „gehört zu uns“. Natürlich sind die unverhältnismäßige Verurteilung Israels und billige Vergleiche zwischen israelischer Gewalt und den Massenmorden der Nazis Zeichen eines zweifelhaften Drangs, die Last der Schuld abzuwerfen. Nach Jahrzehnten der gefühlten Verpflichtung, sich für das, was den Juden angetan wurde, in Europa gemeinsam in Grund und Boden zu schämen, können die Menschen endlich mit einem gewissen Element der Befriedigung sagen, dass auch Juden Mörder sein können.