Standardy DV, jimž vyspělé země projevují přízeň, jsou obvykle sestaveny tak, aby nemaximalizovaly novátorství a vědecký pokrok, nýbrž zisky velkých farmaceutických firem a jiných subjektů schopných vychýlit obchodní jednání. Není tedy divu, že v čele protiútoku jsou velké rozvojové země s podstatnou průmyslovou základnou – například Jižní Afrika, Indie a Brazílie. Tyto země si berou na mušku především nejlépe viditelný projev nespravedlnosti DV: dostupnost nezbytných léků. Indická novela v roce 2005 vytvořila unikátní mechanismus, který do patentových předpisů vrací vyváženost a spravedlnost, čímž zajišťuje dostupnost.
Die von den hochentwickelten Ländern bevorzugten Normen in Bezug auf geistiges Eigentum sind in der Regel nicht darauf ausgelegt, Innovation und wissenschaftlichen Fortschritt im größtmöglichen Maße zu fördern, sondern sollen die Gewinne der großen Pharmakonzerne und anderer, die imstande sind, die Handelsverhandlungen zu beeinflussen, maximieren. Es überrascht daher nicht, dass große Entwicklungsländer mit starker industrieller Basis – wie Südafrika, Indien und Brasilien – den Gegenangriff anführen. Diese Länder nehmen dabei vor allem die offensichtlichste Manifestierung der Ungerechtigkeit des aktuellen Systems ins Visier: die Zugriffsmöglichkeit auf lebenswichtige Medikamente. In Indien schuf 2005 eine Gesetzesnovelle einen einzigartigen Mechanismus, um das Gleichgewicht wiederherzustellen, wieder für Fairness bei den Patentierungsrichtlinien zu sorgen und so den Zugriff auf Medikamente zu gewährleisten.