Systém je složitý, administrativně nákladný a může vést ke dvojímu zdanění, protože členské státy obvykle nepovolují úplné odpisy ztrát a daňových povinností vzniklých v zahraničí. Je také náchylný k daňovým únikům, a to kvůli rozdílným definicím příjmů právnických osob napříč členskými státy a rozsáhlým možnostem podvádění, jež nabízí ALP (neboť často neexistují referenční tržní ceny), o přelévání zisků pod jurisdikce s nižším zdaněním ani nemluvě. Komise nyní navrhuje, aby byly evropské společnosti podnikající ve více než jednom členském státu zdaňovány podle společné definice příjmu z výdělečné činnosti – Společného zdanění konsolidovaného základu (CCBT). Příjem z výdělečné činnosti by se vypočítal na základě konsolidovaného základu celé skupiny a pak „podělil“ mezi členské státy podle vzorce odrážejícího přispění jednotlivých obchodních jednotek k celkovému výdělku skupiny. Vzorec by mohl obsahovat faktory, jako jsou tržby, výplaty a hmotná aktiva, jako v Kanadě a ve Spojených státech, nebo přidanou hodnotu, upravenou tak, aby nezahrnovala dovozy a určovala tedy přidanou hodnotu „vytvořenou“ v jednotlivých zemích. Každý členský stát by nadále mohl svobodně rozhodovat o výši daňové sazby, která by platila pro jeho podíl na výdělku skupiny.
Dieses System ist komplex, teuer in der Verwaltung und kann zu Doppelbesteuerung führen, weil die Mitgliedsstaaten die volle Abschreibung von Verlusten und Steuerverbindlichkeiten im Ausland üblicherweise nicht gestatten. Außerdem verleitet das System auch zur Steuerhinterziehung. Dies aufgrund der unterschiedlichen Definitionen des Unternehmensgewinns in den Mitgliedsstaaten und der unzähligen Manipulationsmöglichkeiten beim Fremdvergleichsprinzip (da es in vielen Fällen keine Referenzwerte für Marktpreise gibt), von der Verlagerung der Unternehmensgewinne in Länder mit niedriger Steuerquote ganz zu schweigen. Die Kommission schlägt nun vor, dass Unternehmen in der EU, die ihre Geschäftstätigkeit in mehr als einem EU-Land entfalten, auf Grundlage einer gemeinsamen Definition des Unternehmensgewinns – der konsolidierten einheitlichen Körperschaftssteuerbemessungsgrundlage (Common Consolidated Base Taxation, CCBT) – besteuert werden sollen. Die Berechnung des Unternehmensgewinns würde auf Basis des konsolidierten Gruppengewinns erfolgen und dann aufgrund eines Berechnungsschlüssels für die jeweiligen Gewinnanteile der Geschäftseinheiten auf die verschiedenen Mitgliedsstaaten „aufgeteilt“. Dieser Berechnungsschlüssel könnte wie in den USA Erlöse, Gehaltslisten und Sachanlagen enthalten oder eine Importe ausschließende Wertschöpfungskomponente, um die im betreffenden Land „produzierte“ Wertschöpfung zu ermitteln. Jeder Mitgliedsstaat könnte frei über den in diesem Land anzuwendenden Steuersatz für den Gewinnanteil des Gruppenunternehmens entscheiden.