Má jen útržkovité hospodářské politiky vůči Rusku, ctižádost stát se aktérem na Středním východě neprovází vhodná strategie a navzdory původně vůdčímu postavení ohledně Kjótského protokolu postrádá návazný program. A největší otázku ze všech – jak pěstovat vztahy s Čínou, Indií a dalšími giganty budoucnosti – tvůrci politik na úrovni EU prakticky přehlížejí. Těmto záležitostem je teď třeba věnovat pozornost a EU by jako nedílnou součást své snahy najít nové globální strategie měla vítat kritiku své činnosti, ne se jí vyhýbat.
Gegenüber Russland gibt es nur skizzenhafte Wirtschaftsstrategien. Im Nahen Osten möchte man zwar als Akteur auftreten, verfügt aber nur über Ambitionen und keinen Spielplan und trotz der ursprünglichen Führerschaft im Bereich des Kyoto-Protokolls, gibt es im Bereich des Klimawandels kein Nachfolgeprogramm. Der wichtigsten aller Fragen – wie man sich nämlich gegenüber China, Indien und anderen Giganten der Zukunft behaupten soll – wurde von den Entscheidungsträgern der EU praktisch überhaupt kein Augenmerk geschenkt. Man muss sich diesen Themen aber jetzt stellen und ein integraler Bestandteil der Bemühungen der EU um neue globale Strategien sollte es sein, zur Kritik an ihren Aktivitäten einzuladen, anstatt sie zu verhindern.