Německo za posledních pět let přijalo 2,7 milionu nových rezidentů, po odečtení odchozích, ze kterých byli téměř jeden milion uprchlíci. To poskytuje zřejmé keynesiánské oživení, ale příliš nepřispívá k potenciální produkci. Příliv migrantů do Německa není nezvyklý. Země si prožila obdobný nápor i dříve během posledních tří dekád, bez tak nepříznivého účinku na růst HDP per capita. Naopak, v mnoha případech přispěli imigranti – zejména ti mladí a kvalifikovaní – k potenciální produkci. Hlavní příčina pomalého růstu HDP per capita Německa se musí hledat jinde. Podle Banky pro mezinárodní platby, poklesly od vrcholu dluhové krize v roce 2012 pohledávky německých bank u dalších zemí eurozóny – včetně Rakouska, Francie, Irska, Itálie, Holandska, Portugalska a Španělska – v souhrnu o více než 200 miliard dolarů. Pohledávky u Itálie jsou na úrovni před zavedením eura a pohledávky u Španělska se tomu blíží.
Deutschland hat in den letzten fünf Jahren eine Nettozuwanderung von 2,7 Millionen neuen Einwohnern zu verzeichnen, wobei es sich bei einer Million um Flüchtlinge handelt. Letztere bilden einen offensichtlichen keynesianischen Schub, tragen aber nicht viel zur potenziellen Produktionsleistung bei. Doch der Migrantenstrom nach Deutschland ist nicht wirklich außergewöhnlich. Das Land verzeichnete zu anderen Zeitpunkten in den letzten drei Jahrzehnten ähnliche Nettozuwanderungsraten ohne derartig negative Auswirkungen auf das Pro-Kopf-BIP-Wachstum. Im Gegenteil: in vielen Fällen haben vor allem die jungen und qualifizierten unter den Migranten zur potenziellen Produktionsleistung beigetragen. Der wahre Schuldige hinter Deutschlands niedrigem Pro-Kopf-BIP-Wachstum muss an anderer Stelle gesucht werden. Laut Angaben der Bank für den Internationalen Zahlungsausgleich sind die Forderungen deutscher Banken gegenüber andere Ländern der Eurozone – einschließlich Österreich, Frankreich, Irland, Italien, den Niederlanden, Portugal und Spanien – seit dem Höhepunkt der Schuldenkrise Mitte 2012 insgesamt um über 200 Milliarden Dollar gesunken. Die Forderungen gegenüber Italien liegen bei Werten aus der Zeit vor dem Euro und Forderungen gegenüber Spanien nähern sich dieser Marke.