Pokud všichni přispějeme svým dílem, šíří se chřipka pomaleji, ale stále se šíří. Výrok „není to mnoho, ale nic lepšího dělat nelze“ přiměje lidi k přijetí těchto opatření stejně účinně jako výrok „je to prevence chřipky“ – pravda je mnohem trvaleji udržitelná než přehánění. 8. Nežádejte nemožné. Doporučováním opatření, která veřejnost nemůže přijmout, se vytváří pocit marnosti, nikoliv pocit kontroly nad situací. Oficiální činitelé by neměli vyzývat lidi, aby si myli ruce, když v místě není dostupná čistá voda. Neměli by vyzývat městské obyvatele náchylné k chorobě, aby se „vyhýbali davu“, aniž empaticky uznají, že vyhýbat se po celou dobu trvání krize davům je nemožné. 9. Nezanedbejte vhodnou chvíli k osvětě. V rozvojovém světě je prasečí chřipka (zatím) daleko méně závažná než mnohé endemické zdravotní hrozby, a hlavním cílem rizikové komunikace by tak mělo být pomoci lidem projít reakcí z přivykání, přijmout reálně uskutečnitelná preventivní opatření a přesunout pozornost na jiné priority.
Die Grippe breitet sich langsamer aus, wenn wir alle unseren Teil dazu beisteuern, aber sie breitet sich immer noch aus. „Es ist nicht viel, aber es ist alles, was wir haben“ ist als Botschaft ebenso wirksam wie „Dadurch lässt sich eine Ansteckung mit der Grippe vermeiden“, wenn man will, dass die Menschen diese Maßnahmen ergreifen – und die Wahrheit lässt sich bei Weitem besser aufrechterhalten als Übertreibungen. 8. Nicht das Unmögliche fordern. Maßnahmen zu empfehlen, die die Öffentlichkeit nicht umsetzen kann, schafft ein Gefühl der Sinnlosigkeit anstelle eines Gefühls der Kontrolle. Die Behörden sollten die Menschen nicht dazu anhalten, sich die Hände zu waschen, wenn kein sauberes Wasser verfügbar ist. Sie sollten Stadtbewohner mit bereits bestehenden gesundheitlichen Problemen nicht dazu anhalten, „Menschenansammlungen zu meiden“, ohne einfühlsam anzuerkennen, dass es unmöglich ist, Menschenansammlungen während der gesamten Dauer der Pandemie zu meiden. 9. Den Lerneffekt nicht vernachlässigen. In den Entwicklungsländern ist die Schweinegrippe (bislang) wesentlich weniger bedrohlich als viele endemische Gesundheitsrisiken, und das Hauptziel der Risikokommunikation sollte es sein, den Menschen durch ihre Anpassungsreaktionen zu helfen, Vorkehrungen zu treffen, die machbar sind, und sich wieder auf andere Prioritäten zu konzentrieren.