Při vzestupu eura vůči dolaru „býci“ sázející na euro údajně reagují na deficit běžného účtu platební bilance Spojených států, na silnou ekonomiku eurozóny a na rostoucí úrokové sazby eura. Vybočení z parity pochopitelně netrvají věčně. Pohyby základních makroekonomických ukazatelů sice mohou vést „býky“ ke zvyšování hodnoty určité měny dále od parity, avšak takové chování zároveň posiluje obavy z protipohybu zpátky k paritě – a tím ke kapitálovým ztrátám –, což zmírňuje touhu zvyšovat dlouhé pozice. Vztah riskantnosti držení otevřené pozice na měnovém trhu k divergenci směnného kurzu od paritní úrovně naznačuje novátorský způsob uvažování o tom, jak mohou centrální banky ovlivňovat trh, aby omezily odchylky od parity.
Beim jüngsten Anstieg des Euro gegenüber dem Dollar haben die Eurobullen anscheinend auf Amerikas Leistungsbilanzdefizit, die starke Konjunktur der Eurozone sowie die steigenden Eurozinsen reagiert. Natürlich können beharrliche Abweichungen von der Parität nicht dauerhaft Bestand haben. Zwar mögen Bewegungen bei den makroökonomischen Eckdaten dazu führen, dass die Bullen den Kurs einer Währung weiter vom Paritätsniveau weg treiben; dabei werden sie jedoch zunehmend besorgter über eine Gegenbewegung zurück in Richtung Parität und damit einhergehende Kapitalverluste – was ihr Streben, ihre Aktivpositionen auszubauen, bremst. Die Gefährlichkeit einer offenen Position auf dem Devisenmarkt mit der Abweichung vom Paritätsniveau in Bezug zu setzen, legt einen neuartigen Weg nahe zum Nachdenken darüber, wie Zentralbanken den Markt beeinflussen können, um Paritätsabweichungen zu begrenzen.