Místo aby degradovala půdu, revitalizuje ji a přispívá k její obnově a ochraně. Domorodé kmeny, rolníci a další malovýrobci potravin zaujímali tento přístup orientovaný na tvorbu integrálního prospěchu odjakživa. Tradiční kolektivní znalosti trvale udržitelného farmaření (jemuž se z velké části věnují ženy) v kombinaci s místně přizpůsobenými a soběstačnými inovacemi jsou pro tyto skupiny a jejich systémy obhospodařování půdy stěžejní. Ochrana těchto znalostí a podpora agroekologie jsou proto nezbytnými součástmi přechodu na trvale udržitelnější, zdravější a spravedlivější způsob produkce, distribuce a spotřeby potravin. Dobrým příkladem je Kuba, kde zemědělci a městští farmáři zvýšili produkci potravin a odolnost i při dramatickém omezení spotřeby agrochemikálií Jedním z klíčových faktorů jejich úspěchu přitom bylo posílení zemědělských sítí tak, aby usnadňovaly sdílení poznatků.
Statt das Land zu veröden, erweckt sie die Böden wieder zum Leben und trägt zu ihrem Schutz bei. Schon immer wurde dieser Ansatz – der sich an der Erzeugung integralen Wohlbefindens orientiert – von indigenen Völkern, Landarbeitern und anderen Kleinbauern verfolgt. Entscheidend für die Verwaltungssysteme dieser Gruppen sind traditionelles, kollektives Wissen über nachhaltigen Landbau (das häufig von Frauen bewahrt wird) und lokale Innovationen, die die Selbstversorgung fördern. Dieses Wissen zu schützen und die Agroökologie zu unterstützen, ist für eine nachhaltige, gesunde und gerechte Produktions-, Verteilungs- und Verbrauchsweise von Nahrungsmitteln von entscheidender Bedeutung. Ein gutes Beispiel dafür ist Kuba, wo Landarbeiter und städtische Bauern die Produktion und Resilienz von Nahrungsmitteln gesteigert und gleichzeitig den Verbrauch von Agrochemikalien dramatisch verringert haben. Ein wichtiger Faktor für ihren Erfolg war die Stärkung der Landarbeiternetzwerke, um die Weitergabe von Wissen zu fördern.