Staletí koloniální nadvlády následovaná desetiletími domácích despotických režimů. Chronická neprůhlednost obchodních transakcí, často doprovázená korupcí. Neudržitelné využívání přírodních zdrojů. Marginální účast na globální ekonomice. Působí tady ale ještě jeden, méně viditelný či dramatický faktor: žalostné zaostávání afrických zemí v oblasti vědy a technologií. Africké vědy a technologie jsou na tom v každém ohledu bezútěšně: ať už jde o zanedbatelný počet vědeckotechnických pracovníků a jejich neadekvátní odbornost, o ubohou a zanedbanou kvalitu infrastruktury, o nízkou úroveň vzdělání na základních a středních školách nebo o mizerné investice do univerzit a výzkumných pracovišť. Co mohou africké země udělat, aby posunuly své vědeckotechnologické schopnosti o kus dál? Já navrhuji tento pětibodový program: Za prvé: rozvinout, podporovat a využívat místní kapacity a lidi.
Auf jahrhundertelange fremdbestimmte Kolonialherrschaft folgten nationale autoritäre Regime. Bei wirtschaftlichen Transaktionen herrscht ein chronischer Mangel an Transparenz, zu dem sich oftmals Korruption gesellt. Bodenschätze werden nicht nachhaltig genutzt und an der Weltwirtschaft nimmt Afrika nur am Rande teil. Darüber hinaus ist noch ein zusätzlicher Faktor anzuführen, der weniger dramatisch ins Auge sticht: Afrikas trauriges Defizit in Wissenschaft und Technologie. Die Lage in diesen Bereichen ist in jeder Hinsicht trostlos: Die Personalressourcen sind spärlich und die Ausbildung mangelhaft. Das Niveau an Grundschulen und höheren Schulen ist schlecht. Investitionen in Universitäten und Forschungszentren halten sich in engen Grenzen. Was könnten afrikanische Staaten unternehmen, um ihre wissenschaftliche und technologische Leistungsfähigkeit zu steigern? Ich empfehle ein Fünf-Punkte-Programm: Erstens die Entwicklung, Erhaltung und Nutzung lokaler Ressourcen und die Ausbildung von Führungskräften.