Poměry se však změnily. Ústup USA z Iráku vytyčil hranice jejich angažmá a problémy v bezprostředním sousedství EU – nejen v Sýrii, ale i východně a jižně – dnes klepou na dveře. Zdálo by se tedy, že hlavní prioritou EU by měla být ochrana sebe sama a stabilizace vlastního prostředí. Dosažení těchto cílů však komplikují tři vnitřní zlomové linie EU. Velká Británie zvažuje, zda by neměla z unie vystoupit. Západní a východní Evropa jsou ve sporu kvůli uprchlické krizi. A Francie s Německem se rozcházejí v prioritách. Britská nerozhodnost ohledně členství v EU má historické kořeny: Winston Churchill ve slavném projevu v roce 1946 prosazoval Spojené státy evropské – ovšem bez Británie.
Doch die Dinge haben sich geändert. Der Rückzug der USA aus dem Irak ließ die Grenzen ihres Engagements erkennen und die Probleme in der unmittelbaren Nachbarschaft der EU – nicht nur in Syrien, sondern auch im Osten und im Süden – machen sich nun bemerkbar. Man müsste eigentlich meinen, dass Selbstschutz und die Stabilisierung des Umfelds die oberste Priorität der EU wäre. Doch drei interne Bruchlinien erschweren der EU, diese Ziele zu erreichen. Großbritannien denkt über einen Austritt nach. West- und Osteuropa sind sich uneins im Hinblick auf die Flüchtlingskrise. Und zwischen Frankreich und Deutschland herrschen Differenzen hinsichtlich der Prioritäten. Großbritanniens Vorbehalte gegenüber seiner EU-Mitgliedschaft sind historisch begründet: Im Jahr 1946 plädierteWinston Churchill in einer berühmten Rede für die Schaffung der Vereinigten Staaten von Europa – aber ohne Großbritannien.