Piketty také vrhá nové světlo na „reformy“, které Ronald Reagan a Margaret Thatcherová vykreslovali v 80. letech jako motory růstu, z nichž budou mít nakonec prospěch všichni. Po jejich reformách následovaly pomalejší růst a zvýšená globální nestabilita, a pokud se nějaký růst přece jen dostavil, těžili z něj především lidé stojící vysoko na příjmovém žebříčku. Pikettyho práce však vyvolává zásadní otázky týkající se ekonomické teorie i budoucnosti kapitalismu. Autor dokládá velká zvýšení poměru bohatství k výkonu. Podle standardní teorie by taková zvýšení byla spojena s poklesem návratnosti kapitálu a růstem mezd. Dnes se však zdá, že se návratnost kapitálu nesnížila, zatímco mzdy ano.
Piketty wirft auch ein Licht auf die von Ronald Reagan und Margaret Thatcher in den 1980ern als Wachstumsverstärker verkauften „Reformen“, die allen zugute kommen sollten. Nach diesen Reformen gingen das Wachstum und die weltweite Stabilität zurück, und von dem Wachstum, das tatsächlich stattfand, profitierten vor allem die obersten Einkommensschichten. Aber Pikettys Arbeit wirft auch grundsätzliche Probleme der Wirtschaftstheorie und der Zukunft des Kapitalismus auf. Er beschreibt große Steigerungen im Verhältnis von Wohlstand zu Produktion. In der Standardtheorie würden solche Steigerungen mit nachlassenden Kapitalerträgen und steigenden Löhnen in Verbindung gebracht. Aber in letzter Zeit scheinen die Kapitalerträge nicht zurück gegangen zu sein, dafür aber die Löhne.