OXFORD – Během celých dějin vytvářel technologický pokrok obrovské bohatství, ale zároveň způsoboval hluboký rozvrat. Například ocelářský průmysl ve Spojených státech prošel v 60. letech výraznou proměnou, když miniocelárny postupně vytlačily velké integrované ocelárny a nakonec zcela zničily ekonomickou základnu měst, jako jsou Pittsburgh v Pensylvánii nebo Youngstown v Ohiu. Minocelárny ovšem výrazně zvýšily produktivitu a vytvořily nové typy zaměstnání jinde. Příběh amerického ocelářství ilustruje důležité ponaučení z jevu, který ekonom Joseph Schumpeter nazýval „tvořivou destrukcí“: dlouhodobý hospodářský růst nespočívá jen ve zvyšování výkonu ve stávajících továrnách; předpokládá také strukturální změny v zaměstnanosti. Podobný jev můžeme pozorovat i v současné revoluci informačních a komunikačních technologií (ICT), která zasahuje většinu oblastí moderního pracovního prostředí – včetně těch, jež nejsou přímo spojené s programováním či softwarovým inženýrstvím. Počítačové technologie vytvořily prosperující nové firmy (ba dokonce i firemní klastry), přičemž některé zaměstnance ve výrobě učinily nadbytečnými a vyvolaly úpadek starších průmyslových měst. Metropole jako Detroit, Lille nebo Leeds však netrpí v důsledku klesajícího výkonu ve výrobě; výkon v těchto městech naopak v posledním desetiletí stoupá. Ve skutečnosti je jejich úpadek přímým důsledkem neschopnosti přilákat odlišné typy pracovních míst.
OXFORD – Immer wieder in der Geschichte wurden durch technologischen Fortschritt enorme Reichtümer, aber auch große Umwälzungen geschaffen. Die Stahlindustrie der Vereinigten Staaten erfuhr beispielsweise in den 1960ern, als große, integrierte Stahlwerke nach und nach durch kleinere Anlagen verdrängt wurden, einen enormen Wandel. Dies zerstörte die wirtschaftliche Grundlage von Städten wie Pittsburgh, Pennsylvania, und Youngstown, Ohio. Die kleinen Anlagen allerdings steigerten die Produktivität enorm und schufen an anderen Orten neue Arten von Arbeitsplätzen. Die Geschichte des Stahls in den USA lehrt uns eine wichtige Lektion über das, was der Ökonom Joseph Schumpeter „kreative Zerstörung“ nannte: Langfristiges Wirtschaftswachstum bedeutet mehr als nur die Steigerung der Produktion bestehender Fabriken, sondern beinhaltet auch strukturelle Veränderungen des Arbeitsmarktes. Ein ähnliches Phänomen können wir aktuell in der Informations- und Kommunikationstechnologie (IKT) beobachten, die die meisten Bereiche moderner Arbeitsumgebungen beeinflusst, darunter sogar jene, die nicht direkt mit der Programmierung von Computern oder der Erstellung von Software in Beziehung stehen. Durch Computertechnologien entstanden blühende neue Unternehmen (oder gar ganze Unternehmensgruppen). Andererseits verdrängten sie bestimmte Arbeitsplätze in der Produktion und führten zum Niedergang ganzer Städte, in denen alte Produktionstechniken vorherrschten. Aber Städte wie Detroit, Lille oder Leeds litten nicht unter einem Rückgang der Produktion. Im Gegenteil, die Produktion dort nahm im Laufe des letzten Jahrzehnts sogar zu. Stattdessen lässt sich ihr Niedergang direkt auf die mangelnde Fähigkeit zurückführen, unterschiedliche Arten von Arbeitsplätzen anzuziehen.