S růstem svých ekonomik získaly asijské země také sebedůvěru vytvářet a velebit novou minulost, ve které buďto zlehčují vlastní agresi nebo zvýrazňují vlastní neochvějnost tváří v tvář brutálnímu útlaku. Tento legitimizující výklad ve všech zemích směšuje historická fakta s mýty. V některých případech ovšem mohou historické odkazy získat neúměrný vliv a zhatit schopnost vedoucích představitelů činit racionální politická rozhodnutí. To vysvětluje, proč se Pak snaží o užší vztahy s Čínou, třebaže přirozeným regionálním partnerem Jihokorejské republiky je demokratické Japonsko. Jeden pramínek naděje vyvěrá z Abeho drtivého vítězství v nedávných všeobecných volbách, které mu dává politický kapitál oslovit Pak s návrhem velkorysé dohody: Pokud Japonsko zřetelněji vyjádří lítost nad svou militaristickou minulostí, Jižní Korea vyloučí historické křivdy ze své oficiální politiky. Japonsko ani Jižní Korea nemohou změnit minulost.
Im Zuge der Vergrößerung ihrer Volkswirtschaften haben die asiatischen Länder genug Selbstvertrauen erlangt, um eine neue, verherrlichte Vergangenheit zu konstruieren, wobei sie entweder ihre eigenen Aggressionen herunterspielen oder ihre Standhaftigkeit gegenüber brutalen Misshandlungen betonen. In all diesen legitimierenden Erzählungen werden historische Tatsachen und Mythen miteinander vermischt. Aber in manchen Fällen kann das historische Erbe einen übermäßigen Einfluss bekommen und die Fähigkeit von Staatsführern einschränken, rationale politische Entscheidungen zu treffen. Dies erklärt, warum Park die Annäherung an China sucht, obwohl Südkoreas natürlicher Partner in der Region Japan ist. Eine Quelle der Hoffnung stellt der Erdrutschsieg Abes bei den jüngsten allgemeinen Neuwahlen dar, der ihm das politische Kapital gibt, Park einen großen Handel vorzuschlagen: Wenn Japan stärkere Reue über seine militaristische Vergangenheit zeigt, wird Südkorea bereit sein, historische Wunden aus der offiziellen Politik heraus zu halten. Japan und Südkorea können die Vergangenheit nicht ändern.