Nicméně Panel vysoké úrovně dospěl ke stanovisku, jejž přední lékařský časopis The Lancet vystihl jako ztělesnění „chabého“ odhodlání řešit problematiku nepřenosných chorob. Odsouvání nepřenosných nemocí na nižší příčku globální zdravotnické agendy není nic nového. Nezávislá expertní komise sestavená Světovou zdravotnickou organizací zajistila, že tabákový průmysl už roky používá vynalézavé, utajené a účinné taktiky k odvracení zájmu WHO o nepřenosná onemocnění. Nedávné publikace odhalují, že podobné strategie ovlivňující globální zdravotnickou politiku používá také potravinářský průmysl. Jak přemoci úlohu, již při sestavování agendy světového zdraví, přehlížející klíčové příčiny chorob, mohou hrát skryté zájmy? Jedna z odpovědí snad spočívá v bedlivějším naslouchání komunitám, jež jsou nejvýznamnějšími zdravotními komplikacemi postiženy. Například lidé žijící s HIV zorganizovali energická sociální hnutí, která předložila požadavky na změny na národní i celosvětové úrovni, odstranila právní a společenské překážky, jež zvyšovaly rizika, a formulovala normy a standardy v lidskoprávních pojmech. Díky tomu bylo dosaženo obrovského pokroku v prevenci přenosu HIV a zajištění podmínek pro přežití nakažených osob. Valné shromáždění OSN by udělalo dobře, kdyby těmto zkušenostem věnovalo pozornost a poučilo se z nich.
Doch die Hochrangige Arbeitsgruppe einigte sich trotzdem auf eine Position, die das führende Medizinjournal The Lancet als ein „schwaches“ Bekenntnis zur Lösung des Problems der nicht übertragbaren Krankheiten bezeichnete. Die Herabstufung dieser Krankheiten in der globalen Gesundheitsagenda ist nicht neu. Ein von der Weltgesundheitsorganisation einberufenes, unabhängiges Expertengremium hat festgestellt, dass die Tabakindustrie jahrelang kreative, diskrete und effiziente Taktiken einsetzte, um die nicht übertragbaren Krankheiten aus dem Fokus der WHO zu lenken. Aus jüngsten Veröffentlichungen geht hervor, dass die Nahrungsmittelindustrie ähnliche Strategien anwendete, um die weltweite Gesundheitspolitik zu beeinflussen. Wie können wir nun jene Rolle eindämmen, die diese Partikularinteressen möglicherweise bei der Erstellung einer weltweiten Gesundheitsagenda spielen, in der die wichtigsten Krankheitsursachen außer Acht gelassen werden? Eine Antwort liegt vielleicht darin, den von den meistverbreiteten Krankheiten betroffenen Gemeinschaften mehr Aufmerksamkeit zu schenken. So organisierten Menschen die an HIV erkrankt oder in anderer Weise davon betroffen sind, lebendige soziale Bewegungen, die Veränderungen auf nationaler und internationaler Ebene forderten. Darüber hinaus trat man für den Abbau jener rechtlichen und sozialen Barrieren ein, die das Risiko noch verschärfen und artikulierte Normen und Standards hinsichtlich der Menschenrechte. Dadurch gelang es enorme Fortschritte bei der Vermeidung von Infektionen zu erzielen und das Leben der Menschen mit HIV zu verlängern. Die UNO-Generalversammlung täte gut daran, diese Erfahrungen zu beherzigen und daraus zu lernen.