Na historii lidstva je tedy nazíráno jako na jistý druh svahu, svažujícího se od starých dobrých časů. Ale já myslím, že jsme zralí na další změnu. Asi dvě generace po dosáhnutí vrcholu této křivky - - jen co vliv klesající populace začne konat své. V ten moment budeme opět romantizovat budoucnost místo brutální nepříjemné minulosti. Takže co na tom záleží? Proč se bavit o společensko-ekonomických hnutích, které můžou být vzdáleny víc než jedno století? Protože přechody jsou nebezpečné časy. Když majitelé pozemků začnou ztrácet peníze a pracovní síla vyžaduje víc peněz, vzniknou mocné zájmy, které se budou bát budoucnosti. Strach z budoucnosti vede k unáhleným rozhodnutím.
Also wird die menschliche Geschichte als eine abschüssige Rutschbahn betrachtet, mit der guten, alten Zeit als Startpunkt. Aber ich bin der Ansicht, wir haben eine weitere Änderung zu erwarten, und zwar ungefähr zwei Generationen nach der Spitze jener Kurve, sobald die Effekte einer sinkenden Bevölkerungzahl zu wirken beginnen. An diesem Zeitpunkt werden wir anfangen, wieder die Zukunft und nicht die scheußliche und unzivilisierte Vergangenheit zu romantisieren. Und warum ist das wichtig? Warum reden wir über sozio-ökonomische Bewegungen, die wohl noch mehr als ein Jahrhundert entfernt sind? Weil Übergangszeiten gefährliche Zeiten sind. Wenn Landbesitzer anfangen Geld zu verlieren und Arbeit mehr Geld erfordert, dann gibt es einige mächtige Interessen, die sich um die Zukunft Sorgen machen. Die Angst um der Zukunft führt zu einigen vorschnellen Entscheidungen.