Když se k tomu přidají stále polarizovanější a téměř kmenově rozdělené sdělovací prostředky, které mohou štěpení ve společnosti zesilovat, je prostor pro transformaci založené na vzájemné spolupráci mimořádně omezený. Mnoho okrajových stran má zase navzdory rostoucí popularitě velké problémy dostat se k moci, dokladem čehož byly i nedávné volby v Británii. A ty, které uspějí, například Syriza, začnou být brzy frustrované do značné míry nehybnými systémy, v nichž musí působit – jejich nedostatek zkušeností s vládnutím přitom tuto situaci ještě více komplikuje. Západní politické systémy se postupem času vyvinou tak, aby naplňovaly potřeby svých ekonomik. Do té doby se však drtivá většina firem a domácností bude muset potýkat se systémy, které dělají relativně méně pro to, aby jim pomohly naplnit jejich potenciál, což je staví do nevýhodné pozice oproti konkurentům působícím v systémech s lepší podporou.
Kommen noch zunehmend polarisierte und auf loyale Parteiberichterstattung konzentrierte Medien hinzu - die die Spaltung in der Gesellschaft verstärken können - sind dem kollaborativen Gestaltungswillen überaus enge Grenzen gesetzt. Trotz ihrer steigenden Beliebtheit haben viele der Randparteien zu kämpfen, an die Macht zu kommen – eine Herausforderung, die an den jüngsten Wahlen in Großbritannien zu erkennen war. Und Parteien, die in dieser Hinsicht Erfolg haben, sind rasch frustriert über die weitgehend unbeweglichen Systeme, innerhalb derer sie agieren müssen. In dieser Situation wirkt sich ihre mangelnde Regierungserfahrung noch ungünstiger aus. Mit der Zeit werden sich die politischen Systeme des Westens so entwickeln, dass sie den Bedürfnissen ihrer Volkswirtschaften gerecht werden. In der Zwischenzeit jedoch wird die große Mehrheit der Firmen und Haushalte mit Systemen zurecht kommen müssen, die relativ wenig zur Entfaltung ihres Potenzials beitragen und ihnen damit einen Nachteil gegenüber jenen Wettbewerbsteilnehmern einbringen, die in stärker unterstützenden Systemen operieren.