Je však nutno ověřit, zda odmítnutím zohlednit tyto důkazní materiály odvolací senát neporušil čl. 74 odst. 40/94, když se domníval, že v tomto ohledu nemá žádný prostor pro uvážení. Na rozdíl od toho, co tvrdí OHIM a vedlejší účastníci řízení, není však v zásadě nutné omezit uplatňování zásad uvedených v bodech 40 až 42 výše vzhledem k povaze daných skutečností a důkazů, jelikož čl. 74 odst. 2 nařízení č. 40/94 takovéto omezení nevyžaduje. Povaha daných skutečností a důkazů však představuje prvek, který může být brán v úvahu v rámci výkonu posuzovací pravomoci OHIM, kterou mu přiznává uvedený článek.
Es ist jedoch zu prüfen, ob die Beschwerdekammer nicht mit ihrer Ablehnung, diese Beweise zu berücksichtigen, deshalb gegen Art. 74 Abs. Denn entgegen der Auffassung des HABM und der Streithelfer ist grundsätzlich die Anwendung der oben in den Randnrn. 40 bis 42 wiedergegebenen Prinzipien nicht nach Maßgabe der Art der in Frage stehenden Tatsachen und Beweismittel zu beschränken, da eine solche Beschränkung in Art. 74 Abs. 2 der Verordnung Nr. 40/94 nicht vorgesehen ist. Die Art der in Frage stehenden Tatsachen und Beweise ist jedoch ein Gesichtspunkt, der bei der Ausübung des dem HABM in dieser Bestimmung eingeräumten Ermessens zu berücksichtigen sein kann.