Kdyby tyto příklady cíleně a konkrétně promyslelo 110 zemí, které mají národní plány rozvoje širokopásmového internetu (jakož i ty, které je nemají), s mnohem větší pravděpodobností bychom dosáhli změn, jež všichni chceme. Tento posun náhledu mezi tvůrci politik bude zásadní nejen pro socioekonomické zlepšení, ale i pro vytvoření nízkouhlíkové ekonomiky, která bude vyžadovat odklon od energeticky náročné fyzické infrastruktury minulého století k propojené, informačně založené infrastruktuře jedenadvacátého století.
Würden die 110 Länder, die derzeit nationale Pläne zum Ausbau der Breitbandtechnologie verfolgen, (und auch jene, die das bisher nicht tun) diese Beispiele bewusst und in konkreter Weiser in Betracht ziehen, würden wir die positiven Veränderungen, die wir alle anstreben, mit sehr viel höherer Wahrscheinlichkeit erreichen. Diese Sensibilisierung der Politik ist nicht nur Voraussetzung für sozioökonomische Verbesserungen, sondern auch für die Schaffung einer kohlenstoffarmen Volkswirtschaft, die eine Abkehr von der energieintensiven physischen Infrastruktur des vergangenen Jahrhunderts hin zur vernetzten, informationsgestützten Infrastruktur des 21. Jahrhunderts erfordert.