Nesnadný vztah peněz a politiky v posledních letech vyústil v několik ostře sledovaných skandálů. Není už vůbec jasné, že francouzští velice vzdělaní vůdci dokáží záležitosti státu řídit účinněji a čestněji než ostatní. Japonská meritokraticky vybíraná byrokracie čelí víceméně téže veřejné potupě. Úřednictvo samotné je často obviňováno ze zkostnatělosti a trvající stagnace země. Britská vláda, která má nakročeno do třetího období v úřadu, se už víc než jednou vyjádřila, že by zemi ráda viděla „meritokratickou“. Obzvlášť nedočkavě tímto směrem touží jít ministr Gordon Brown, právoplatný dědic Tonyho Blaira.
Die schwierige Beziehung zwischen Geld und Politik hat in den vergangenen Jahren zu einer Reihe von in den Medien viel beachteten Skandalen geführt. Es ist nicht länger klar, dass Frankreichs hochgebildete Führer so viel besser als andere in der Lage sind, die Angelegenheiten des Landes effizient und ehrlich zu verwalten. Japans nach meritokratischen Prinzipien ausgewählter Verwaltungsapparat sieht sich in ähnlicher Form der öffentlichen Schmach ausgesetzt. Tatsächlich wird die Verwaltung selbst häufig für die mangelnde Flexibilität und anhaltende wirtschaftliche Stagnation des Landes verantwortlich gemacht. Großbritanniens Regierung, die derzeit auf eine dritte Amtszeit zusteuert, hat mehr als einmal verkündet, das Land müsse „meritokratisch“ werden. Schatzkanzler Gordon Brown, Tony Blairs mutmaßlicher Erbe im Amt, ist besonders begierig darauf, einen solchen Weg einzuschlagen.