Jakou rovnováhu by měli evropští lídři nastavit? Mnozí lidé v Británii přesně vědí, co chtějí: zavést kontroly pohybu pracovníků ze zbytku EU, a tím ochránit domácí trh práce, avšak beze ztráty přístupu na jednotný trh nebo práv na přeshraniční činnost, které britským firmám umožňují prodávat své finanční služby na kontinentu. Tak zněla ostatně dohoda, kterou mnozí čelní stoupenci brexitu před červnovým referendem slibovali. Slib „brexitýrů“ však zůstává jen zbožným přáním. Jak poznamenal německý ministr financí Wolfgang Schäuble, přístup na jednotný trh je neoddělitelně spjatý s volným pohybem osob. Schäuble se dokonce nabídl, že zašle britskému ministru zahraničí Borisi Johnsonovi kopii Lisabonské smlouvy, v níž je tato spojitost zakotvena. Možná to zní legalisticky a rozhodně je to odraz politických motivací. Ze základních ekonomických principů nicméně vyplývá, že volný pohyb osob je skutečně přinejmenším stejně důležitý jako volný obchod.
Welchen Weg sollten die europäischen Regierungen dabei gehen? Viele in Großbritannien wissen genau, was sie wollen: der Freizügigkeit der Arbeitnehmer aus der übrigen EU Kontrollen auferlegen und so den heimischen Arbeitsmarkt schützen, aber ohne den Zugang zum Binnenmarkt oder den Europäischen Pass zu verlieren, der es britischen Firmen ermöglicht, ihre Finanzdienstleistungen auf dem Kontinent zu vertreiben. Dies war schließlich die Art von Übereinkunft, die viele führende Mitglieder der „Leave“-Kampagne vor dem Referendum im Juni versprochen hatten. Doch das Versprechen der Brexiteers bleibt Wunschdenken. Bundesfinanzminister Wolfgang Schäuble hat darauf verwiesen, dass der Zugang zum Binnenmarkt unauflöslich mit der Freizügigkeit verknüpft sei. Er hat sogar angeboten, dem britischen Außenminister Boris Johnson eine Kopie des Vertrags von Lissabon zuzuschicken, in dem diese Verknüpfung etabliert wird. Dies mag legalistisch klingen, und es spiegelt mit Sicherheit politische Motivationen wider. Doch grundlegende ökonomische Prinzipien legen nahe, dass die Freizügigkeit tatsächlich mindestens ebenso wichtig ist wie der Freihandel.