Je to sice téma na jindy, ale evropská zkušenost nadnesla nelehké otázky, zda MMF u evropských zemí nepoužívá dvojí metr (a to i u těch, které jsou, tak jako Řecko, vlastně rozvíjejícími se trhy). Je samozřejmě třeba doufat, že až tak daleko situace nedojde. Zdá se nepravděpodobné, že by mezinárodní investoři na rozvíjející se trhy už teď zanevřeli, když jejich dlouhodobé vyhlídky stále vypadají lépe než vyhlídky vyspělých ekonomik. Kromě toho nynější pocit, že eurozóna se dostala z nejhoršího, se jeví jako přehnaně optimistický. Zatím došlo jen k velmi mírným strukturálním reformám v zemích, jako je Itálie a Francie. Zásadní otázky, mimo jiné jak v Evropě uskutečnit bankovní unii, zůstávají předmětem sporu. Obří riziková prémie Španělska se sice téměř vytratila, ale pro jeho dluhové problémy to neplatí. Na druhé straně Atlantiku přitom zneklidňuje politická polarizace ve Washingtonu, jelikož na obzoru je další debakl v jednáních o dluhovém stropu.
Dies ist ein Thema, das an anderer Stelle zu behandeln sein wird, doch die europäische Erfahrung hat schwierige Fragen darüber aufgeworfen, ob der IWF in Bezug auf europäische Länder (selbst solche wie Griechenland, die in Wahrheit Schwellenländer sind) der Doppelmoral frönt. Es ist natürlich zu hoffen, dass es nicht so weit kommt. Es scheint unwahrscheinlich, dass die internationalen Anleger die Schwellenmärkte schon jetzt aufgeben werden – nicht, solange deren langfristige Aussichten nach wie vor deutlich besser erscheinen als die der hochentwickelten Volkswirtschaften. Zudem scheint die aktuelle Einschätzung, wonach die Eurozone das Schlimmste überwunden hat, übertrieben optimistisch. Es hat in Ländern wie Italien und Frankreich nur sehr bescheidene Strukturreformen gegeben. Grundlegenden Fragen – darunter die, wie man eine Bankenunion in Europa bewerkstelligt – bleiben umstritten. Spaniens enormer Risikoaufschlag ist beinahe verschwunden, aber seine Schuldenprobleme sind es nicht. Zugleich herrscht auf der anderen Seite des Atlantik, in Washington, weiter eine verstörende politische Polarisierung, und in der Frage des Schuldenlimits droht ein weiteres Debakel.