Navíc je nejprve potřeba prolomit moc partikulárních zájmů, jež reformy brzdí – jde například o státní podniky, provinční vlády a armádu. Reformy potřebné k opětovnému nalezení rovnováhy v ekonomice tudíž nemohou probíhat dostatečně rychle, aby zabránily tvrdému přistání, až nejpozději napřesrok dojde k propadu investic. V Číně – a v Rusku (a zčásti též v Brazílii a Indii) – se pevněji uchytil státní kapitalismus, což růstu nevěští nic dobrého.
Zudem muss die Macht der Partikularinteressen, die sich Reformen widersetzen – z.B. staatseigene Unternehmen, Provinzregierungen und Militär –, erst noch gebrochen werden. Infolgedessen werden die für eine Neuaustarierung erforderlichen Reformen möglicherweise nicht schnell genug erfolgen, um eine harte Landung zu vermeiden, wenn es bis zum nächsten Jahr zu einem Investitionsabschwung kommt. In China – und in Russland (und teilweise in Brasilien und Indien) – hat sich der Staatskapitalismus verfestigt, was für das Wachstum nichts Gutes verheißt.