Kdy a jak svou expanzní měnovou politiku změní, rozhodnou Ben Bernanke z Federálního rezervního systému USA, Mervyn King z Bank of England a Jean-Claude Trichet z Evropské centrální banky. Prezident USA neúkoluje Bernankeho a Kinga neřídí britský ministerský předseda (a kdo by o sobě měl tvrdit, že vydá příkaz Trichetovi, vlastně ani není jasné). Takže pittsburské politické sliby ohledně měnové politiky jsou vlastně jen prohlášeními důvěry vlád, že příslušný měnový orgán v jejich zemi bude vhodně postupovat. Pro Bernankeho to zřejmě bude náročné. Federální rezervní systém je sice přísně vzato vůči prezidentovi nezávislý a nezodpovídá se mu, leč zřizuje jej Kongres USA a jemu se zodpovídá. Vzhledem k opožděnosti účinků měnové politiky a nutnosti řídit očekávání by bylo vhodné, aby Fed svou politiku zpřísnil včas.
Ben Bernanke von der US-Notenbank Federal Reserve, Mervyn King von der Bank of England und Jean-Claude Trichet von der Europäischen Zentralbank werden entscheiden, wann und wie sie ihre expansive Geldpolitik umkehren werden. Bernanke nimmt keine Befehle vom US-Präsidenten entgegen, King nimmt keine Befehle vom britischen Premierminister entgegen (und bei Trichet ist nicht einmal klar, wer einen Anspruch darauf erheben würde, ihm zu sagen, was er tun soll). Die politischen Versprechen zur Geldpolitik in Pittsburgh sind daher wirklich nur Aussagen über die Zuversicht der Regierungen, dass die jeweiligen Währungsbehörden ihrer Länder sich angemessen verhalten werden. Das wird besonders für Bernanke eine Herausforderung. Obwohl die Federal Reserve theoretisch unabhängig ist und dem Präsidenten keine Rechenschaft schuldet, ist sie eine Schöpfung des US-Kongresses und diesem gegenüber rechenschaftspflichtig. Da sich die Auswirkungen der Geldpolitik verzögern und die Erwartungen gelenkt werden müssen, wäre eine frühe Straffung seitens der Fed angemessen.