Připočtěme si k tomu propad výstupu ve vyspělých zemích a uvidíme, jak dnes rozvíjející se země trpí vyššími úvěrovými náklady a nižší vývozní poptávkou. Zatřetí, ve vyspělých zemích úder uštědřený bohatství a ještě víc přízrak další Velké hospodářské krize přiměl jedince i firmy k prudkému osekání útrat. Nejenže pozměnili své plány výdajů, ale v mnoha případech také odložili nákupy, aby počkali, až se nejistota vyjasní. Důsledkem je prudký pokles výstupu a zaměstnanosti, což posiluje obavy z budoucna a dále potlačuje útraty. Teď mi dovolte obrátit se k politikám. Pokud je má charakterizace událostí správná, pak je vhodný balíček politik jasný: Zaprvé, dříve zavedená opatření k nápravě finanční soustavy je zapotřebí zdokonalit a upevnit. Jedním dobrým rysem nejhorších dní krize v říjnu bylo, že vyděsily vlády natolik, že se na finanční frontě pustily do díla.
Fügt man noch die verminderte Produktion in den Industrieländern hinzu, kann man verstehen, dass die aufstrebenden Länder jetzt sowohl unter den höheren Kreditkosten als auch unter dem geringeren Exportbedarf leiden. Drittens: In den Industrieländern hat der Schlag gegen den Wohlstand und mehr noch das Schreckgespenst einer weiteren Weltwirtschaftskrise dazu geführt, dass die Menschen und Unternehmen ihre Ausgaben scharf gekürzt haben. Sie haben nicht nur ihre Ausgabenpläne überarbeitet, sondern in vielen Fällen Käufe verschoben, um abzuwarten, bis die Unsicherheit vorbei ist. Das Ergebnis war ein steiler Rückgang der Produktion und Beschäftigung, was die Ängste im Hinblick auf die Zukunft verstärkt hat, sowie weiter abnehmende Ausgaben. Wenden wir uns nun der Politik zu. Wenn meine Darstellung der Ereignisse korrekt ist, dann liegt das richtige Maßnahmenpaket auf der Hand: Erstens müssen die zuvor eingeleiteten Maßnahmen, um das Finanzsystem zu reparieren, weiterentwickelt und gefestigt werden. Ein positiver Aspekt der schlimmsten Tage der Krise im Oktober war, dass die Regierungen zum Handeln an der Finanzfront gezwungen wurden.