Aby se multilaterální vyjednávání setkalo s úspěchem, muselo by řešit také očekávání zahraničních investorů, kteří chtějí záruky, že jejich investice jsou bezpečné. Dohoda by měla obsahovat ustanovení o zlepšení podnikatelského prostředí – o jeho průhlednosti a vyzpytatelnosti – tím, že se stanoví rámec pro státní intervence, aniž by vláda ztratila svá nezadatelná práva. Tím by se snížila pravděpodobnost krizí a zároveň zavedly mechanismy pro dělbu nákladů, pokud by k nějakým krizím došlo. Žádná multilaterální dohoda o investicích nedokáže vyřešit všechny institucionální problémy a tržní selhání, které zamezují toku kapitálu do rozvojových zemí. Někteří ekonomové poukazují na nedokonalé informace, jež brání firmám uvažovat o vyšší návratnosti dostupných investic v rozvojovém světě.
Um hierbei Erfolg zu haben, müssten multilaterale Verhandlungen auch die Erwartungen ausländischer Betreiber berücksichtigen, die Garantien für die Sicherheit ihrer Investitionen wollen. Ein Abkommen sollte Bestimmungen zur Verbesserung des unternehmerischen Umfeldes – seiner Transparenz und Vorhersagbarkeit – enthalten, indem es einen Rahmen für staatliche Interventionen festlegt, ohne die Regierungen ihrer natürlichen Rechte zu berauben. Dies würde die Wahrscheinlichkeit von Krisen verringern und zugleich Mechanismen für die gemeinsame Übernahme gegebenenfalls anfallender Kosten schaffen. Kein multilaterales Investitionsabkommen wird alle institutionellen Probleme und Marktstörungen regeln können, welche Kapitalflüsse in Entwicklungsländer verhindern. Einige Ökonomen verweisen auf mangelhafte Informationen, welche die Unternehmen daran hindern, die in den Entwicklungsländern erzielbaren höheren Renditen in Erwägung zu ziehen.