Občané ani domácí politici nedelegují své politiky na sousedy ani mezinárodní organizace, pokud je k tomu nenutí přísné závazky přijaté při emisi dluhopisu. Takže by bylo mnohem lepší, kdyby každá země zavedla seriózní zákonné meze rozpočtových pravomocí zákonodárců. Restrikce u rozpočtových deficitů jsou začátek a samy nestačí. Hlavním původcem systémového ekonomického rizika na národní i globální úrovni se stalo nesmírné rozrůstání sociálního státu a vystřelující veřejné schodky a dluhy. Je tedy zapotřebí souběžně zavést omezení výdajů, daní a zadlužení, aby se předešlo budoucím hospodářským a finančním krizím. Obdobná pravidla federálního rozpočtování v 80. a 90. letech do jisté míry prospívala USA, ale v roce 1998 se od nich upustilo. Budoucí zákonodárné sbory nelze takovými pravidly zcela svázat, nejsou-li zakotvena v ústavě. Ústavní pravidla o vyrovnaných rozpočtech (platící pro provozní rozpočty, přičemž půjčky na kapitálové výdaje, například výstavbu škol, jsou povolené), jež nalezneme v mnoha státech USA, se celkově osvědčily a Německo se nedávno vydalo tímtéž směrem.
Bürger und lokale Politiker werden ihre Politik nicht an Nachbarn oder internationale Organisationen auslagern, es sei denn, sie werden durch strenge Vereinbarungen dazu gezwungen. Es wäre also für jedes Land wesentlich besser, die Budgetverantwortung ihrer Gesetzgeber mit ernsthaften Beschränkungen zu belegen. Beschränkungen in Bezug auf die Haushaltsdefizite sind ein Anfang, aber nicht ausreichend. Das immense Wachstum des Sozialstaats und stark ansteigende Haushaltsdefizite und Schulden sind national und international zu einer der Hauptursachen für systemisches Wirtschaftsrisiko geworden. Gleichzeitige Beschränkungen der Ausgaben, Steuern und der Verschuldung sind also erforderlich, um Wirtschafts- und Finanzkrisen in Zukunft zu vermeiden. Analoge Regeln für die Aufstellung des Bundeshaushalts waren in den USA in den 80er Jahren einigermaßen hilfreich, wurden aber 1998 wieder abgesetzt. Zukünftige Legislativen können nicht vollständig an Regeln dieser Art gebunden werden, es sei denn, sie sind in der Verfassung verankert. Die Regeln für den in der Verfassung verankerten Ausgleich des Haushalts (für operative Budgets, mit einer Gestattung von Schuldenaufnahme für Investitionen z. B. in den Schulbau), die man in vielen US-Bundesstaaten findet, funktionieren im Großen und Ganzen recht gut, Deutschland ist in letzter Zeit auch in diese Richtung gegangen.