A ve Vídni, kde se na ni teď díváme v Přírodopisném muzeu, ji umístili do tmy, do skleněné vitríny, a svrchu ji nasvítili. Instalace zvnějšku vypadá jako řecký chrám a na něm stojí "Willendorfská Venuše". A uvnitř toho malého chrámu je malé tlačítko, protože tohle je přírodovědné muzeum. Jsou tu spousty dětí a děti hrozně rády mačkají tlačítka. A když to udělají, bílé světlo nad figurkou zčervená a začne hrát flétna. My samozřejmě nemáme ponětí, jakou hudbu by tehdejší lidé byli poslouchali, pokud poslouchali vůbec nějakou. Jde opravdu spíše o pokus zodpovědět všechny otázky. O té figurce nevíme skoro nic.
Und im Museum in Wien, dem Naturhistorischen Museum ist sie eingehüllt in Dunkelheit, in einer Glasvitrine, von oben beleuchtet, zu beschauen. Die Außenseite sieht aus wie ein griechischer Tempel und auf ihr heißt es "Venus von Willendorf". Tatsächlich gibt es in dem Tempel eine kleine Taste, denn bedenken sie, dies ist ein Wissenschaftsmuseum mit Horden von Kindern zu Besuch, die es lieben Tasten zu drücken. Und wenn sie es tun, wird das weiße Licht auf die Figur rot und eine Flöte beginnt leise zu spielen. N, wenn diese Menschen Musik hören, Was die Musik gewesen wäre. Es ist wirklich ein Versuch, die Lücken zu füllen. Wir wissen fast nichts von ihr.