Příroda, a.s.? BERLÍN – Jen málokdo si dnes ještě dělá iluze, že úmluvy Organizace spojených národů, jako jsou Rámcová úmluva OSN o změně klimatu nebo Úmluva o biologické rozmanitosti, mohou odvrátit globální oteplování, ztrátu biodiverzity a vyčerpávání orné půdy a vody. Stejně tak se zdá, že snaha prosadit pevné stropy na emise CO2 a přísnější ekologické a sociální normy s cílem snížit spotřebu přírodních zdrojů a ochránit zaměstnance vyšla z módy, neboť ekonomiky sužované krizemi se obávají, že podobné regulace by brzdily investice a obchod. V situaci, kdy staré metody ztratily důvěryhodnost, volí některé vlády, ekonomové a mezinárodní instituce, jako je Program OSN pro životní prostředí, nový přístup založený na názoru, že příroda je poskytovatelem „služeb ekosystému“. Tím přesouvají břemeno řešení ekologického rizika na soukromý sektor a tržní mechanismy.
Natur AG? BERLIN – Heute glauben nur noch wenige daran, dass Konventionen der Vereinten Nationen wie die Klimarahmen- oder die Biodiversitätskonvention die Erderwärmung, den Verlust von Biodiversität und die Ausschöpfung von Ackerböden abwehren kann. Genauso scheint die Festlegung strengerer Emissions-Obergrenzen oder Umwelt- und Sozialstandards zur Reduzierung des Raubbaus an Naturressourcen und zum Schutz von Arbeitnehmern nicht mehr zeitgemäß zu sein. Krisengeschüttelte Volkswirtschaften fürchten, derartige Vorschriften könnten sich nachteilig auf Investition und Handel auswirken. Während alte Methoden ihre Glaubwürdigkeit verlieren, haben einige Regierungen, Ökonomen und internationale Institutionen wie das Umweltprogramm der Vereinten Nationen einen neuen Ansatz entwickelt, bei dem die Natur als „Ökosystem-Dienstleister“ angesehen wird. Damit wird die Verantwortung für die Risikobewertung dem privaten Sektor und Marktmechanismen übertragen.