Neztratily nic na své aktuálnosti. Po druhé světové válce se velcí vizionáři rozhodli ukončit hrůzy bratrovražedných válek, které vytvořily atmosféru vzájemné nenávisti a uvrhly náš kontinent do neštěstí. „Už nikdy více!“ se proto stalo jejich heslem. V dané souvislosti však bylo nezbytné vyvodit z historie správné poučení. Jakým způsobem to bylo možné uskutečnit? Nejdříve sloučením uhelného a ocelářského průmyslu jednotlivých zemí, jinak řečeno, bylo nutné naučit se společně využívat hospodářské zdroje, společně žít a budovat uprostřed studené války společnou budoucnost. Tyto schopnosti předvídat a odhodlání uskutečnit evropský sen pramenily z touhy upevnit mír, demokracii a opět nabytou svobodu a měly svůj původ také ve snaze o zajištění blahobytu pro občany Evropy. Neměly být přitom opomenuty ani sousední státy ve střední a východní Evropě, které žily v nesvobodě.
Schließlich haben sie in unserer instabilen Welt nichts an Aktualität eingebüßt. Nach dem Zweiten Weltkrieg haben große Visionäre beschlossen, den Schrecken der Bruderkriege ein Ende zu setzen, die ein Klima des gegenseitigen Hasses geschaen und unseren Kontinent in die Katastrophe gestürzt hatten. „Nie wieder!“ lautete deshalb ihr Ruf. Hierzu mussten jedoch aus der Geschichte die richtigen Lehren gezogen werden. Sehr schnell erkannten die Parlamentarier, dass jeglicher Stillstand dem europäischen Projekt erheblichen Schaden zufügen würde und der Weg zu einer politischen Union in Europa weiter und schneller beschritten werden muss. So erkannten sie künftige Entwicklungen frühzeitig, und auch wenn sie ihre Ziele nicht immer klar vermitteln konnten, setzten sie die Reformbewegung in Gang. Wie konnte dies verwirklicht werden?