Politika upravující genetický přenos ve sportu proto musí být chápána jako podmnožina širších bioetických a bioprávních zájmů, které berou v potaz měnící se roli genetiky ve společnosti. Rétorika obestírající „genetický doping“ do značné míry spoléhá na jeho morální status jakési formy podvádění. Tento status se však opírá o současná antidopingová pravidla. Nezakážeme-li především genetický přenos jako takový, pak se na jisté úrovni o podvádění nejedná. Označovat geneticky modifikované sportovce za mutanty nebo nelidské bytosti je v každém případě morálně pochybné, neboť to evokuje stejný typ předsudků, jaké ve vztahu k jiným biologickým charakteristikám – především k rasovému původu, pohlaví a tělesnému postižení – odsuzujeme. Mnoho, ne-li přímo většina špičkových sportovců je koneckonců „přirozeně“ geneticky nadána. Pokud bychom tyto lidi označili za mutanty, bezpochyby bychom si za to vysloužili širokou kritiku. Ti, kdo se obávají, že genetický doping je předzvěstí „konce sportu“, by měli tento okamžik raději pochopit jako příležitost položit si klíčové a složité otázky o efektivitě a platnosti antidopingových testů.
Es muss daher klar sein, dass die Richtlinien zum Gentransfer im Sport den weiter reichenden bio-ethischen und rechtlichen Interessen unterliegen, welche die sich wandelnde Rolle der Genetik in der Gesellschaft anerkennen. Die Rhetorik, die das „Gendoping“ umgibt, stützt sich stark auf den moralischen Status des „Gendopings“ als einer Form von Betrug. Doch beruht dieser Status auf bestehenden Antidopingvorschriften. Wenn wir den Gentransfer nicht von vornherein verbieten, handelt es sich in gewisser Weise nicht um Betrug. In jedem Fall ist es moralisch bedenklich, genetisch veränderte Sportler als Mutanten oder unmenschlich hinzustellen, da so dieselbe Art von Voreingenommenheit erzeugt wird, die wir gegenüber anderen biologischen Merkmalen beklagen, insbesondere gegenüber Rasse, Geschlecht und Behinderungen. Schließlich sind viele, wenn nicht die meisten Spitzensportler „von Natur aus“ genetisch begabt. Diese Menschen als Mutanten zu bezeichnen, würde sicherlich auf allgemeine Kritik stoßen. Wer befürchtet, dass Gendoping das „Ende des Sports“ einläutet, sollte stattdessen diesen Moment als eine Gelegenheit auffassen, kritische und schwierige Fragen über die Wirksamkeit und Gültigkeit von Antidopingtests zu stellen.