Vedoucí představitelé země by se přitom měli zaměřit na jedinou klíčovou otázku: na nakládání s ropnými příjmy země. Nejsmělejsím řesením by paradoxně bylo, kdyby vláda přestala s těmito příjmy vůbec nakládat a přenechala významný podíl získaných prostředků přímo lidu, jak se stalo například v americkém státě Aljaska nebo v kanadské provincii Alberta. Nigerijská vláda by při nejbližsí příležitosti měla svolat konferenci vsech celostátních i regionálních vůdců a dohodnout se s nimi na ústavním zákoně, podle něhož by měla každá domácnost zaručen podíl na ropných příjmech, jehož výse by se stanovovala podle stávajících cen a kvót. Jaká je logika tohoto návrhu a jak by se dal uvést v život?
Seine Führer sollten sich auf eine Hauptaufgabe konzentrieren: Die Verwaltung der Öleinkünfte Nigerias. Paradoxerweise wäre der mutigste Kurs, den die Regierung einschlagen könnte, damit aufzuhören, diese Einkünfte zu verwalten, und einen großen Anteil davon dem Volk zukommen zu lassen, wie man es im US-Staat Alaska und in der kanadischen Provinz Alberta getan hat. Bei der ersten sich bietenden Gelegenheit sollte Nigerias Regierung eine Konferenz aller nationalen und regionalen Führer einberufen und sich dabei ihrer Zustimmung zu einer Verfassungsbestimmung vergewissern, wonach jedem Haushalt ein Anteil an den Öleinkünften zugesichert würde. Dabei würde sich der Betrag nach den herrschenden Preisen und Fördermengen richten. Was sind die Gründe für einen solchen Vorschlag und wie könnte er umgesetzt werden?