Problém s tímto argumentem tkví v tom, že není snadné porozumět, proč právní paternalismus je na místě, ale právní moralismus nikoli. Obhájci tohoto rozlišování často tvrdí, že stát by měl být vůči soupeřícím morálním vzorům neutrální, ale je taková nezúčastněnost skutečně možná? Kdybych byl zastáncem právního moralismu, tvrdil bych, že jde přece o mravní soud – byť široce sdílený –, že nad hodnotou jízdy na motocyklu s volně vlajícími vlasy převažuje riziko zranění hlavy, jestliže dojde k havárii. Silnější námitkou proti zákazu homosexuality je popření tvrzení, jež je v jeho jádru: totiž že sexuální činy mezi plnoletými osobami téhož pohlaví jsou nemorální. Občas se tvrdí, že homosexualita je nemravná proto, že je „nepřirozená“, ba dokonce že je „zvrhlostí naší sexuální schopnosti,“ která údajně existuje za účelem reprodukce. To bychom ale stejnětak mohli říct, že používání umělých sladidel je „perverzí chuti,“ která existuje proto, abychom dokázali rozeznat výživnou potravu. Měli bychom se vyvarovat kladení rovnítka mezi „přirozené“ a „dobré“. Plyne tedy z faktu, že homosexuální činy nemohou vést k reprodukci, že jsou nemorální?
Dieses Argument ist problematisch, da nicht so einfach einzusehen ist, warum Rechtspaternalismus gerechtfertigt sein soll, Rechtsmoralismus aber nicht. Verfechter dieser Unterscheidung behaupten, dass sich der Staat gegenüber konkurrierenden moralischen Idealvorstellungen neutral zu verhalten habe, aber ist eine solche Neutralität überhaupt möglich? Wäre ich ein Anhänger des Rechtsmoralismus, würde ich argumentieren, dass es ein – wenn auch ein weit verbreitetes – moralisches Urteil ist, dass beim Motorradfahren das Risiko einer Kopfverletzung im Falle eines Unfalles größer ist, als der Wert einer Motorradfahrt ohne Helm. Der stärkere Einwand gegen ein Verbot der Homosexualität ist, den Anspruch, der diesem Verbot zugrunde liegt, abzulehnen: dass nämlich sexuelle Akte zwischen zwei erwachsenen Menschen gleichen Geschlechts unmoralisch sind. Manchmal wird behauptet, Homosexualität wäre falsch, weil sie „unnatürlich“, gar eine „Perversion unserer sexuellen Fähigkeit“ sei, die angeblich dem Zweck der Vermehrung dient. Genauso gut könnten wir behaupten, dass der Konsum künstlicher Süßstoffe eine „Perversion unseres Geschmacksinnes“ ist, den wir haben, um nahrhaftes Essen zu finden. Wir sollten uns davor hüten, „natürlich“ mit „gut” gleichzusetzen. Macht der Umstand, dass homosexuelle Akte nicht der Reproduktion dienen, sie zu einer unmoralischen Angelegenheit?