Nebo má tělní tkáň vrozenou cenu jako část člověka? Jsou geny podstatou jedince a posvátnou částí lidského dědictví? Nebo jsou, jak ředitel SmithKline Beecham významně poznamenal, „měnou budoucnosti“? Proměňování lidské tkáně ve zboží, často bez vědomí a souhlasu majitele, je problematické, neboť porušuje společenské předpoklady a smýšlení o lidské schránce. Komercializace může podrýt důvěru ve vědu a lékařské zákroky z obavy před zneužitím. Případ Johna Moora naznačuje, že komerční záměry doktorů mohou vést k odebírání většího množství tkáně, než je nutné. Lékaři či instituce s ekonomickým zájmem mohou též ovlivnit rozhodování zranitelných pacientů v nemocnici, kteří odmítají souhlasit s určitými procedurami.
Oder hat Körpergewebe als Teil einer Person an sich einen Wert? Umfassen Gene das Wesen eines Individuums und sind sie damit heiliger Bestandteil seines menschlichen Erbguts? Oder sind sie, wie sich ein Direktor der SmithKline-Beecham Klinik angeblich ausgedrückt hat, "die Währung der Zukunft." Wenn menschliches B-Gewebe oft sogar ohne Wissen oder Einverständnis zum Wirtschaftsgut gemacht wird, ist das beängstigend, weil es die gesellschaftlichen Annahmen und Überzeugungen hinsichtlich des Körpers verletzt. Die Kommerzialisierung kann das Vertrauen in die Wissenschaft und die ärztliche Praxis dadurch untergraben, daß sie Ängste vor Ausbeutung wachrufen. John Moores Erfahrung lassen vermuten, daß Ärzte aus wirtschaftlichen Interessen dazu neigen könnten, mehr Gewebe, als für das Wohlergehen des Patienten nötig ist, zu entnehmen. Aus wirtschaftlichen Interessen könnten Mediziner oder Institutionen auch die Entscheidung anfälliger Krankenhauspatienten beeinflussen, trotz ihres Widerwillens in bestimmte Verfahren einzuwilligen.