Nové je – přinejmenším v Rusku –, že proti tomuto neúspěšnému paradigmatu vyvstal organizovaný odpor. Kromě opozice se v posledních několika letech objevil také bezpočet nepolitických veřejných iniciativ, které protestovaly proti konkrétním vládním politikám – což zákonitě vedlo ke střetu s existujícím politickým uspořádáním. Jistě, tyto iniciativy se nestaly významnými a politická opozice se neustále snaží o jejich přisvojení, aby dodala větší důvěryhodnost vlastním cílům. Jsou to však právě tito lidé – motoristé, dobrovolní ekologové a organizátoři dobročinných kampaní –, kdo spíše než ruští politici představuje největší naději země na modernizaci. Berlínská zeď arabského světa Desítky milionů Arabů byly na jaře svědky svržení Saddáma Husajna a v jeho pádu spatřovaly zrcadlení své vlastní situace.
Was neu ist – zumindest in Russland –, ist das Aufkommen eines organisierten Widerstands gegen dieses gescheiterte Paradigma. Jenseits der Opposition sind in den letzten Jahren, außerhalb der Politik, eine ganze Reihe von Initiativen entstanden, die sich gegen bestimmte staatliche Programme richten – was unweigerlich zur Konfrontation mit der bestehenden politischen Ordnung führt. Sicher, diese Initiativen sind bisher nicht besonders einflussreich, und die politische Opposition versucht ständig, sie zu vereinnahmen, um dadurch selbst an Glaubwürdigkeit zu gewinnen. Doch es sind diese Leute – Autofahrer, Naturschützer und Organisatoren wohltätiger Kampagnen – und nicht Russlands Politiker, von denen die meiste Hoffnung auf eine Modernisierung des Landes ausgeht. Nieder mit der arabischen Berliner Mauer Zig Millionen Araber waren im letzten Frühjahr Zeugen des Sturzes von Saddam Hussein und sahen darin ein Spiegelbild ihrer eigenen Situation.