Dokázal by však také natolik energizovat zemi, aby přetvořila svůj bankovní sektor, obnovila selhávající zdravotnictví nebo napravila sociální škody napáchané ve městech po celém Irsku? V podnikání platí, že podstupování rizika – a s ním úzce související inovace – nelze importovat. Některé věci se musí vypěstovat doma. Mikrobiologická síť sítí Nazýváme-li nepřátele našich počítačů „viry“, jako bychom tím chtěli naznačit podobnost se záškodnictvím jejích biologických jmenovců. Podobně užitečné je, představíme-li si naopak biosféru skutečných živých mikrobů jako celosvětovou informační „síť sítí“. Také živé mikroorganismy si mezi sebou a mezi svým prostředím vyměňují informace a DNA jim při tom slouží jako přenosová linka pro jejich „datové pakety“. Na rozdíl od počítačových virů se však mikroby mohou samy nejen šířit, ale i vyvíjet, a to navíc rychleji než jejich hostitelé.
Doch würde er das Land auch ausreichend in Schwung bringen, um sein Bankenwesen umzustrukturieren, das angeschlagene Gesundheitssystem wiederherzustellen oder die gesellschaftlichen Verwüstungen zu beheben, die in verschiedenen irischen Städten entstanden sind? Was Unternehmen angeht, können Risikobereitschaft und ihr naher Verwandter, die Innovation, nicht importiert werden. Einige Dinge müssen „hausgemacht“ sein. Das World Wide Web der Mikrobiologie Das gegenwärtige moderne Reden über Computer-„Viren” erklärt, was diese Übeltäter in Entsprechung zu ihren biologischen Namensvettern anrichten. Doch es ist ähnlich erhellend, die Biosphäre der realen, lebenden Mikroben als eine Art World Wide Web des Informationsaustauschs darzustellen. In der Tat tauschen lebende Mikroben Informationen miteinander und mit ihrer Umgebung aus und verwenden dabei die DNS als in alle Richtungen gelangende Datenpakete. Mikroben unterscheiden sich jedoch von Computerviren dadurch, dass sie sich nicht nur vermehren, sondern dass sie sich auch entwickeln können, und zwar mit einem schnelleren Tempo als ihre Wirte.