Nejprve jsme totiž museli odmítnout úmluvu o využívání nerostných zdrojů, která byla v roce 1988 dojednána a podepsána ve Wellingtonu, čímž jsme riskovali obnovení velmi nejistých vyjednávání. Blafovali jsme a nakonec to vyšlo. Antarktidu a její prostředí dnes účinně chrání mezinárodní společenství, které je de facto vlastníkem tohoto kontinentu bez jakéhokoliv státního diferencování. Je to jediný podobný případ na světě. Mezinárodní právníci, kteří se snaží definovat právní status vesmíru – Kdo bude vlastnit Měsíc?
Wir mussten zunächst ein Übereinkommen zur Nutzung der mineralischen Ressourcen ablehnen, das bereits 1988 in Wellington verhandelt und unterzeichnet worden war, und liefen somit Gefahr, sehr ungewisse Verhandlungen erneut zu eröffnen. Wir blufften, aber unser Bluff funktionierte. Die Umwelt der Antarktis ist jetzt effektiv durch die internationale Gemeinschaft geschützt, die den De-facto-Eigentümer dieses Kontinents darstellt, ohne irgendwelche nationalen Unterscheidungen. Dies ist der einzige derartige Fall auf der Welt. Tatsächlich suchen internationale Anwälte, die versuchen, die Rechtsstellung des Weltraums zu definieren – Wem wird der Mond gehören?