Zákony o minimální mzdě a kolektivní smlouvy často způsobují, že nejméně produktivní pracující vyjdou zaměstnavatele dodržující zákony příliš draho. Tyto země tedy potřebují více pracovních příležitostí a vyšší platy v soukromém sektoru pro takto zaměstnané. Konkrétně by přijímání nekvalifikovaných dělníků mohl pro firmy zatraktivnit program mzdových dotací, který by snížil náklady na jejich zaměstnání na plný úvazek. Zároveň by program byl díky pracovnímu vzdělávání přitažlivý pro pracující i pro společnost jako celek. Vlády by si dotační výdaje mohly dovolit, poněvadž redukce nezaměstnanosti by nejen snížila náklady na zajišťování veřejného bezpečí, ale taktéž by omezila potřebnost sociálních programů.
Gesetzliche Mindestlöhne und Tarifverträge führen häufig dazu, dass die am wenigsten produktiven Arbeitnehmer für gesetzestreue Arbeitgeber unbezahlbar werden. Was diese Länder also brauchen, sind mehr Beschäftigungsmöglichkeiten und höhere Gehälter in der privaten Wirtschaft für diese Arbeitnehmer. Insbesondere könnte ein Subventionsprogramm, das die Kosten für die Vollzeitbeschäftigung ungelernter Arbeiter senkt, es für die Firmen attraktiver machen, diese einzustellen. Zugleich würde eine innerbetriebliche Weiterbildung das Programm für die Beschäftigten und die Gesellschaft als Ganze attraktiv machen. Die Regierungen könnten sich die mit diesen Subventionen verbundenen Kosten leisten, weil eine Senkung der Arbeitslosigkeit nicht nur die Kosten für die öffentliche Sicherheit, sondern auch die Notwendigkeit von Wohlfahrtsprogrammen verringern würde.