Pobídky ve vzdělávání navíc mohou být jemné. Není třeba opakovat strašlivé dřívější chyby a nutit děti z etnických menšin, aby se vzdělávaly v internátních školách, jak v devatenáctém a na počátku dvacátého století dělaly USA, Kanada a Austrálie. Rozsáhlý soubor důkazů ukazuje, že pobídky v penězích a naturáliích dokážou v rozvojových zemích podstatně zvýšit školní docházku. Nesnadnost takových politik spočívá zčásti v množství času, který vyžadují.
Darüber hinaus können Bildungsanreize sanft gesetzt werden. Es besteht keine Notwendigkeit, schreckliche Fehler aus der Vergangenheit zu wiederholen, indem man Kinder aus ethnischen Minderheiten in Internate zwingt, wie die USA, Kanada und Australien das im 19. und frühen 20. Jahrhundert taten. Eine große Zahl an Belegen zeigt, dass Geld- und Sachanreize den Schulbesuch in Entwicklungsländern erheblich steigern können. Die Schwierigkeit bei einer derartigen Politik besteht teilweise in der Zeit, die sie erfordert.