To je cesta, která vede k demoralizaci a novým sporům. Nebudeme rozhodovat ve prospěch protěžovaných vrstev či klanů, nýbrž v národním zájmu a zákon uplatníme rovně vůči svým stoupencům i odpůrcům. Vodítkem a závazkem nám bude právní řád – a duch spořádané svobody, který jej oživuje. Samozřejmě, přetrvávají ohromné potíže. První je obnova jednoty země. Ano, na Ukrajině žijí lidé hovořící ukrajinsky a lidé hovořící rusky; ano, žijí tu pravoslavní a katolíci. S těmito rozdíly však bylo manipulováno se stejným cynismem, s jakým proti sobě Slobodan Miloševič a Franjo Tudjman v bývalé Jugoslávii rozeštvali Srby, Chorvaty a Bosňany. Ukrajinci se s hněvem a hrůzou děsí právě myšlenky rozdělení státu.
Ein solcher Weg würde Demoralisierung und neuerliche Spaltungen bedeuten. Wir werden im nationalen Interesse regieren, statt zugunsten favorisierter Gruppen oder Klans; wir werden das Recht in gleicher Weise auf unsere Anhänger und unsere Gegner anwenden. Wir werden uns durch den Rechtsstaat leiten lassen und durch ihn gebunden sein – und durch den Geist geordneter Freiheit, der ihn belebt. Natürlich bleiben immense Schwierigkeiten. Die erste besteht in der Reparatur der Einheit unseres Landes. Ja, in der Ukraine gibt es Menschen, die ukrainisch und solche, die russisch sprechen; ja, es gibt Orthodoxe und Katholiken. Diese Unterscheidungen aber wurden mit derselben Art von Zynismus manipuliert, wie ihn Slobodan Milosevic und Franjo Tudjman im ehemaligen Jugoslawien einsetzten, um Serben, Kroaten und Bosnier gegeneinander aufzuhetzen. Die Ukrainer weisen den bloßen Gedanken einer Spaltung der Nation in Zorn und Horror von sich.