V takových případech by se MAS měly považovat za místní partnerství rozvíjející specializované výrobky nebo za doplňující nástroje hledání nových cest. Rámce národních politik formují v práci MAS prostor pro manévrování. Ve většině zemí je politika rozvoje venkova, podobně jako regionální rozvoj, průřezovou otázkou, která je z administrativního hlediska podřízena zemědělské politice. Pouze několik zemí zavedlo rozvoj venkova jako samostatnou oblast politiky. MAS založené ze zdrojů programu Leader+ a jiných národních zdrojů pokrývají celé venkovské Je zřejmé, že kontext samostatného řízení formuje úlohu MAS. Následující tři příklady uvádějí různé pozice MAS a rozsah jejich činnosti. o skutečných potřebách obyvatelstva a poskytnout řešení dalece přesahující rozsah opatření programu Leader. Základem je síť místních rozvojových agentur, přičemž silný důraz je kladen na informace, propagaci, vzdělávání a budování kapacit v zájmu posílení plynulé integrace území.
In Österreich z. B. sind Programme zur Verbreitung von Maßnahmen in der Landwirtschaft auf Länderebene bereits stark verankert und werden in enger Zusammenarbeit mit staatlichen Stellen durchgeführt. Dort besteht eine Reihe starker sektorbezogener Organisationen (z. B. die regionalen Landwirtschafts- und Handelskammern sowie Wirtschaftsagenturen und Fremdenverkehrsbüros) mit langjähriger Tradition und erheblichem politischem Gewicht. Außer den LAGs sind auch Regionalverwaltungen für Maßnahmen zur lokalen bzw. regionalen Entwicklung zuständig. In diesen Fällen könnten LAGs als lokale Partnerschaften zur Entwicklung von Nischenprodukten oder als ergänzende Wegbereiter verstanden werden. Die Verwaltungsstrukturen haben also entscheidende Bedeutung für die Rolle der LAGs. Die folgenden drei Beispiele veranschaulichen die unterschiedliche Stellung von LAGs und die jeweils unterschiedlichen Handlungsspielräume. von den tatsächlichen Bedürfnissen der Bevölkerung vermittelt und Antworten gibt, die weit über den eigentlichen Rahmen von Leader-Maßnahmen hinausgehen. Dieser Ansatz ging von einem Netz lokaler Entwicklungsagenten aus; der Schwerpunkt lag auf Information, Betreuung, Schulung und Kapazitätsaufbau zur Förderung einer anhaltenden Integration des Territoriums.