Například „kjótský protokol“ by býval stál biliony dolarů, ale při zastavování vzestupu globální teploty by dosáhl prakticky neznatelného rozdílu. Přesto aktivisté tvrdili, že existuje morální povinnost snižovat emise oxidu uhličitého, a přitom je povzbuzovaly firmy, které by z toho měly prospěch. Během neblahého klimatického summitu v Kodani v prosinci 2009 bylo dánské hlavní město oblepené úlisnými plakáty, které naléhavě vybízely delegáty k uzavření smělé dohody – tyto plakáty zaplatila firma Vestas, největší světový výrobce větrných turbín.
Das Kyoto-Protokoll beispielsweise, hätte Billionen Dollar gekostet, aber praktisch keine erkennbare Auswirkung bei der Bekämpfung des globalen Temperaturanstiegs gehabt. Doch die Aktivisten behaupteten, es gäbe eine moralische Verpflichtung zur Reduktion der Kohlendioxidemissionen und wurden dabei von Unternehmen bejubelt, die auf Gewinne hofften. Während des unglückseligen Klimagipfels in Kopenhagen im Dezember 2009 war die dänische Hauptstadt mit Hochglanzplakaten zugepflastert, auf denen man die Delegierten zu einem verbindlichen Abkommen aufforderte – finanziert wurde die Kampagne von Vestas, dem weltgrößten Hersteller von Windrädern.