Tuckova historická analýza je správná. EU je v rozporu s projekty jako NHS a znárodněná odvětví (byť to byl právě britský národní stát, za ministerské předsedkyně Margaret Thatcherové, kdo dal EU jeho neoliberální háv). A silnější xenofobii snad podnítila ztráta kontroly nad přistěhovalectvím z Evropy. Jakmile se však země do takové EU začlení, není pravděpodobné, že by politická kampaň za vystoupení navedla národní politiku na cestu směřující k levicovým metám. Vyústí nejspíš v novou toryovskou vládu, která ještě přitáhne šrouby fiskální přísnosti a vystaví nové zátarasy, aby do země nevkročili opovrhovaní cizinci. Pro mnohé příznivce levice je těžké pochopit, proč jsem se účastnil kampaně za setrvání v EU poté, co mě osobně lídři unie očernili a v roce 2015 rozdrtili řecké „Aténské jaro“. Samozřejmě, žádnou skutečně progresivní agendu nelze oživit skrze instituce EU. Hnutí DiEM25 vzniklo na základě přesvědčení, že progresivní politika má v Evropě naději jedině uvnitř EU, byť navzdory institucím EU.
Tucks historische Analyse ist richtig. Die EU steht Projekten wie dem NHS und verstaatlichten Industrien feindselig gegenüber (obwohl der britische Nationalstaat unter Premierministerin Margret Thatcher der EU ihr neoliberales Gepräge verlieh). Und möglicherweise führte auch der Kontrollverlust im Bereich Einwanderung aus Europa zu stärkerer Fremdenfeindlichkeit. Aber als Teil dieser EU, ist es unwahrscheinlich, dass eine politische Kampagne für den Austritt die nationale Politik in Richtung linker Ziele führt. Höchstwahrscheinlich wird sie zu einer neuen Tory-Regierung führen, die die Schrauben der Sparpolitik noch fester anzieht und neue Zäune errichtet, um die ungewollten Ausländer fernzuhalten. Vielen Linken fällt es schwer zu begreifen, warum ich mich für einen Verbleib einsetzte, nachdem mich Vertreter der EU-Führung persönlich verunglimpften und den „Athener Frühling“ des Jahres 2015 zerschlugen. Natürlich kann eine wahrhaft progressive Agenda nicht durch die EU-Institutionen wiederbelebt werden. DiEM25 wurde auf Grundlage der Überzeugung gegründet, dass eine progressive Politik in Europa nur gegen die EU-Institutionen, aber innerhalb der EU eine Chance hat.