Stejně tak předvolební průzkumy i volby samotné signalizují po celé Evropě vzestup populistů, přičemž supí chování finančních trhů pramení z cynické kalkulace, že EU postrádá prostředky k obnovení vlastní důvěryhodnosti. Takový je koneckonců smysl evropské svěrací kazajky v podobě úsporných opatření, která brzdí růstové vyhlídky Evropy, a z ekonomického hlediska mají tudíž pramalý smysl. Konečným cílem úsporných opatření je totiž právě obnova důvěry – v případě severních Evropanů jde o důvěru, že peníze napumpované do problémových ekonomik nepřijdou nazmar, a mezi obyvateli států postižených bolestnými výdajovými škrty jde o důvěru, že se jejich úsilí stane předmětem uznání a podpory. Píšu ze srdce problémového jihu, a proto mohu dosvědčit, že potřeba úsporných opatření byla leitmotivem vlády premiéra Mariana Rajoye – kurzem, který si v nedávných volbách získal otevřenou podporu obyvatel. Reformy španělských cajas (družstevních záložen), trhu práce, systému sociálních dávek a fungování španělských autonomních regionů figurují na nejvyšších příčkách národní agendy (byť bohužel pouze na naléhání Evropské komise a Německa). Obnova důvěry a důvěryhodnosti však vyžaduje víc než jen disciplínu na jihu. Také severní Evropa musí dostát své části dohody.
Ebenso verkünden Abstimmungen und Wahlen den Aufstieg der Populisten in ganz Europa, während das Gebaren der Finanzmärkte im Stile der Aasgeier seinen Ursprung in der zynischen Annahme hat, wonach es der EU an den nötigen Ressourcen fehle, ihre Glaubwürdigkeit wiederherzustellen. Darum geht es letzten Endes auch im Hinblick auf das europäische Korsett an Sparprogrammen, die Wachstumsaussichten zunichte machen und daher in wirtschaftlicher Hinsicht wenig Sinn ergeben. Das oberste Ziel der Austerität ist ja genau die Wiederherstellung des Vertrauens – der Nordeuropäer, dass ihr Geld für die in Schieflage geratenen Ökonomien nicht verschwendet wird und der von den schmerzhaften Ausgabenkürzungen betroffenen Menschen, dass ihre Bemühungen anerkannt und unterstützt werden. Als Stimme aus einem Kernland des in Bedrängnis geratenen Südens kann ich bestätigen, dass die Notwendigkeit von Sparprogrammen das Leitmotiv der spanischen Regierung unter Ministerpräsident Mariano Rajoy ist, deren Kurs die explizite Unterstützung des Volkes bei den jüngsten Wahlen gewann. Die Reformen der spanischen cajas (Sparkassen), des Arbeitsmarktes, der Sozialleistungen und die Rolle der autonomen Regionen stehen an oberster Stelle der nationalen Agenda (obwohl leider nur aufgrund des Beharrens der Europäischen Kommission und Deutschland). Allerdings bedarf es zur Wiederherstellung des Vertrauens und der Glaubwürdigkeit mehr als der Disziplin im Süden. Auch Nordeuropa muss sich an seinen Teil der Abmachung halten.