Lidé se vyvinuli z primátů, již vytvářeli komunity, které v zájmu přežití spolupracovaly. Vzhledem k zřejmým výhodám přístupu k většímu území, ve kterém sbíraly plody a lovily, se k cizincům – zejména těm s rysy, které poukazovaly na jejich genetickou vzdálenost – přistupovalo jako k nepřátelům. V tomto smyslu je představa „my versus oni“ pro vývoj člověka fundamentální a nadále formuje naše interakce. Empatii i xenofobii lze sice vysvětlit pomocí přírodního výběru, ale zároveň obě mohou upravovat kulturní faktory. Mají ale obě rovnocenný nárok na status mravní emoce?
Menschen stammen von Primaten ab, die Gemeinschaften bildeten, welche sich gemeinsam um ihr Überleben kümmerten. Angesichts der offensichtlichen Nützlichkeit eines größeres Gebiets zum Jagen und Sammeln wurden Außenseiter als Feinde behandelt – insbesondere solche, die Anzeichen einer großen genetischen Abweichung trugen. In diesem Sinne war die Sichtweise des „wir gegen andere“ für die menschliche Evolution ein entscheidender Faktor, der immer noch unsere Interaktionen formt. Ebenso wie sowohl Empathie als auch Fremdenfeindlichkeit durch natürliche Auslese erklärt werden können, können beide auch durch kulturelle Faktoren beeinflusst werden. Können sie aber beide denselben Anspruch darauf erheben, moralische Emotionen zu sein?