“Městská těžba” – záchrana, zpracování a doručení recyklovatelných materiálů z demolic – by také mohla být do současných klíčových aktivit lépe integrována. Globální důlní průmysl je na pokraji transformace z extrakce fosilních paliv do poskytování materiálů pro zelenější energetickou budoucnost. Toto “zelenání“ je výsledkem tvrdé práce, inovací, a komplexního porozumění propojení zdrojů. Ať již věří pro uhlí nadšený prezident USA čemukoliv, není to výsledek otřepaných politických frází. Zkouška pro čínské plenární zasedání TOKIO – Na konvenčních názorech v souvislosti s nadcházejícím třetím plenárním zasedáním 18. ústředního výboru Komunistické strany Číny je cosi zvláštního a současně znepokojivého. Jak se toto konkláve plánované na 9.-12. listopadu blíží, pozornost mezinárodního společenství jako by se soustředila především na technokratické politické změny, které jsou pokládány za nezbytné pro restrukturalizaci státem ovládané čínské ekonomiky a dodání nové energie hospodářskému růstu. Liberalizuje vláda úrokové sazby nebo uvolní kapitálové kontroly?
Die Betrachtung der Stadt als Rohstoffquelle, „Urban Mining” genannt – etwa die Bergung, Verarbeitung und Bereitstellung wiederverwendbarer Materialien aus Abrissmaßnahmen – ließe sich ebenfalls besser in gegenwärtige Kernaktivitäten integrieren. Die globale Bergbauindustrie ist kurz davor, einen Wandel von der Förderung fossiler Brennstoffe zum Werkstofflieferanten für eine grünere Energieversorgung in der Zukunft zu vollziehen. Doch diese „Ökologisierung“ ist harter Arbeit, Innovationen und einem umfassenden Verständnis des Ressourcen-Nexus zu verdanken. Egal, was Amerikas kohlefreundlicher Präsident glauben mag, politische Plattitüden hatten keinen Anteil daran. China Bewährungsprobe im Plenum TOKIO – Die vorherrschende Meinung im Hinblick auf die bevorstehende dritte Plenarsitzung des 18. Zentralkomitees der Kommunistischen Partei Chinas (KPC) hat etwas Seltsames und Beunruhigendes an sich. Mit dem Herannahen der vom 9. bis 12. November stattfindenden Sitzung scheint sich die Aufmerksamkeit der internationalen Gemeinschaft hauptsächlich auf jene technokratischen Änderungen der Politik zu konzentrieren, die für die Umstrukturierung der staatlich dominierten Wirtschaft Chinas sowie für die Neubelebung des Wachstums als unerlässlich betrachtet werden. Wird die Regierung die Zinssätze liberalisieren oder die Kapitalkontrollen lockern?