Na to se však veřejná interpretace nedívá. Ztráta reálné hodnoty v důsledku inflace už desítky let není výrazným tématem veřejné debaty v USA, protože díky trvalé cenové stabilitě na ni lidé zapomněli. Nezapomněli však na velkou hospodářskou krizi z 30. let, třebaže většina dnes žijících lidí tuto dobu nezažila. V roce 2008 se nicméně téma velké hospodářské krize recyklovalo úplně všude, včetně barvitých historek o finanční panice a rozběsněných davech shlukujících se kolem uzavřených bank. Také tehdy navíc důvěryhodné instituce stále dokola opakovaly, že podobné události jsou historicky vzdálené a znovu k nim dojít nemůže. Ve zlostné atmosféře roku 2008 zkrátka veřejná reakce na relativně nevýznamnou událost vyrostla do udivujících proporcí. Po krizi trvalo téměř šest let, než americká Komise pro cenné papíry a burzy snížila zranitelnost fondů peněžního trhu, když v roce 2014 nařídila „plovoucí NAV“ (čistou hodnotu aktiv), což znamená, že fondy peněžního trhu už neslibují vyplatit dolar za dolarovou nominální hodnotu. Místo toho vyplatí vkladateli jeho podíl na účtech fondu.
Aber darauf richten sich die Erklärungsmuster nicht. Der Realwertverlust aufgrund von Inflation war in den letzten Jahrzehnten in der öffentlichen Wahrnehmung der USA kein großes Thema, da die Menschen ihn wegen der dauerhaften Preisstabilität aus den Augen verloren. Die Große Depression der 1930er allerdings vergaßen sie nicht, obwohl die meisten heute lebenden Menschen damals noch gar nicht geboren waren. 2008 lebte das Erklärungsmuster der Großen Depression überall wieder auf, einschließlich all seiner grellen Geschichten über finanzielle Panik und wütende Menschenmengen vor geschlossenen Banken. Darüber hinaus schienen vertrauenswürdige Behörden immer wieder behauptet zu haben, solche Ereignisse seien lang her und könnten nicht wieder geschehen. Im wütenden Zeitgeist von 2008 nahm die Reaktion der Öffentlichkeit auf ein relativ geringfügiges Ereignis erstaunliche Ausmaße an. Die US-Börsenaufsichtsbehörde Securities and Exchange Commission benötigte nach der Krise fast sechs Jahre, um die Verletzlichkeit der Geldmarktfonds zu verringern, indem sie 2014 die „Freigabe des NAV“ (Nettovermögenswertes) einführte, was bedeutet, dass führende Geldmarktfonds nicht mehr versprechen müssen, für jeden Dollar Nominalwert auch einen Dollar auszuzahlen. Heute zahlen sie lediglich den tatsächlichen Anteil des Investors am Fondsvermögen aus.