Soudě podle přechodů, které jsme dosud prozkoumali, má úspěšný demokratický výsledek největší šanci v případě, že prozatímní vláda nepodlehne pokušení prodloužit si mandát nebo sepsat novou ústavu sama. Klíčovým politickým úkolem prozatímní vlády by mělo být zorganizování svobodných a spravedlivých voleb a provedení pouze takových ústavních změn, které jsou zapotřebí k jejich uskutečnění. Sepsání nové ústavy je nejlépe ponechat na nastupujícím parlamentu voleném lidmi. Většina aktivistů a komentátorů si nyní klade otázku, kdo bude nebo by měl být příštím prezidentem. Proč však předpokládat, že bude vytvořen prezidentský politický systém, v jehož čele stane mocná sjednocující osobnost? Z osmi postkomunistických zemí, které jsou dnes členy Evropské unie, si takový systém nezvolila ani jedna. Všechny zavedly nějakou formu parlamentního systému, v němž je vláda přímo zodpovědná zákonodárnému sboru a pravomoci prezidenta jsou omezené (a často mají převážně ceremoniální charakter). Bylo to moudré rozhodnutí.
Betrachtet man jene Phasen des Wandels, die wir untersucht haben, so sind die Chancen für eine erfolgreiche Demokratisierung am größten, wenn die Übergangsregierung nicht der Versuchung erliegt, ihr Mandat auszuweiten oder selbst eine neue Verfassung abzufassen. Wichtigste politische Aufgabe der Übergangsregierung sollte es sein, freie und faire Wahlen zu organisieren, und sie sollte nur solche Verfassungsänderungen vornehmen, die hierfür erforderlich sind. Die Formulierung einer neuen Verfassung bleibt am besten dem neuen, vom Volk gewählte Parlament überlassen. Die meisten Aktivisten und Kommentatoren fragen nun, wer der nächste Präsident wird oder werden sollte. Doch warum sollte man voraussetzen, dass ein von einer mächtigen geeinten Exekutive geleitetes politisches Präsidialsystem eingeführt wird? Von den acht postkommunistischen Länder, die heute der Europäischen Union angehören, hat sich nicht eines für ein derartiges System entschieden. Alle von ihnen begründeten irgendeine Form von parlamentarischem System, in dem die Regierung der gesetzgebenden Körperschaft unmittelbar verantwortlich ist und die Befugnisse des Präsidenten beschränkt (und häufig weitgehend zeremonieller Art) sind. Das war eine weise Entscheidung.