Podobné předpoklady se jeví jako slabý rámec, na němž by se dala vybudovat významná veřejná politika, a podle všeho neberou v potaz značné náklady na eliminaci fosilních paliv, které pravděpodobně dosáhnou nejméně 5% HDP ročně. Posun směrem od fosilních paliv nebude snadný. Politici musí dát prioritu investicím do výzkumu a vývoje zelených energií. Snaha vynucovat „uhlíkové škrty“ namísto prvotních investic do výzkumu se rovná zapřahání vozu před koně. Převratná řešení nejsou automatickým výsledkem kombinace zdanění fosilních paliv a dotací na současnou zelenou energii: navzdory mohutným výdajům spojeným s kjótským protokolem se investice účastnických zemí do výzkumu a vývoje, vyjádřené jako procento HDP, nezvýšily. Změna těžiště byla po katastrofě na kodaňském summitu pravděpodobně nevyhnutelná.
Derartige Annahmen erscheinen wie ein schwaches Gerüst, um wichtige politische Entscheidungen darauf zu stützen, ferner scheinen sie die erheblichen Kosten für den Ausstieg aus fossilen Brennstoffen nicht zu beachten, die sich wahrscheinlich auf mindestens 5 % des BIP pro Jahr belaufen werden. Der Ausstieg aus den fossilen Brennstoffen wird nicht einfach sein. Die politischen Entscheidungsträger müssen den Investitionen in die Forschung und Entwicklung von grünen Energien Vorrang einräumen. Wer versucht, CO2-Senkungen zu erzwingen, anstatt zuerst in die Forschung zu investieren, zäumt das Pferd von hinten auf. Die Kombination aus Steuern auf fossile Brennstoffe und Subventionen für die heutigen grünen Energien führt nicht automatisch zum Durchbruch: Trotz der gewaltigen Ausgaben, die sich aus dem Kyoto-Protokoll ergeben, haben die Investitionen der teilnehmenden Länder in Forschung und Entwicklung prozentual zum BIP nicht zugenommen. Die Änderung der Botschaft nach dem Desaster des Kopenhagener Gipfels war wahrscheinlich unvermeidlich.