Ochrana zdraví aživota lidí azvířat aochranarostlin je nejoblíbenějším zdůvodněním, které se členské státy obvykle snaží použít kospravedlnění překážek volného pohybu zboží. Přestože judikatura Soudního dvora je vtéto oblasti velmi rozsáhlá, je zde několik zásadních pravidel, která je nutno dodržovat: na ochranu zdraví se nelze odvolávat, pokud skutečným účelem opatření je ochrana domácího trhu, přestože vpřípadě neexistence harmonizace je na členském státu, aby si zvolil požadovanou úroveň ochrany; přijímaná opatření musí být vyvážená, tzn. omezit se na to, co je skutečně nezbytné kdosažení legitimního cíle, kterým je ochrana veřejného zdraví. Kromě toho musí být dotyčná opatření řádně podložená – poskytovat relevantní důkazy, údaje (technické, vědecké, statistické, nutriční) aveškeré další důležité informace (178). pečí vážného narušení zahraničních vztahů nebo mírového soužití národů může ohrozit bezpečnost členského státu“. Soudní dvůr vcelé řadě nedávných případů (184). Ve svých rozhodnutích Soudní dvůr zdůraznil, že je nutno prokázat skutečná rizika ve světle nejnovějších výsledků mezinárodního vědeckého výzkumu. Na členských státech tak spočívá počáteční důkazní břemeno, kdy musí prokázat, že lze přijmout preventivní opatření podle článku 36SFEU. Nicméně členské státy nemusí prokazovat jednoznačnou spojitost mezi důkazy arizikem; stačí prokázat, že vdotyčné oblasti panuje vědecká nejistota.
Anwendung des „Vorsorgeprinzips“: Das Vorsorgeprinzip wurde vom Gerichtshof erstmals in der Rechtssache National Farmers’ Union u.a.(179) angewandt, auch wenn es in früheren Urteilen bereits implizit eine Rolle gespielt hatte. Der Gerichtshof erklärte: „Wenn das Vorliegen und der Umfang von Gefahren für die menschliche Gesundheit ungewiss ist, können die Organe Schutzmaßnahmen treffen, ohne abwarten zu müssen, dass das Vorliegen und die Größe der Gefahren klar dargelegt sind“. Dieses Prinzip legt fest, unter welchen Umständen ein Gesetzgeber auf nationaler, EU- oder internationaler Ebene Maßnahmen erlassen kann, um die Verbraucher vor Gesundheitsrisiken zu schützen, die aufgrund von Unsicherheiten bezüglich des Stands der wissenschaftlichen Forschung bei einer Ware oder einer Dienstleistung möglicherweise bestehen. Der Gerichtshof erklärte wiederholt, die Mitgliedstaaten müssten eine Risikobewertung vornehmen, bevor sie Vorsorgemaßnahmen Der Rechtfertigungsgrund der öffentlichen Sicherheit ist bisher ganz konkret im Bereich des EU-Energiemarkts angeführt worden. Man sollte die diesbezügliche Entscheidung jedoch nur auf die konkreten Sachverhalte beziehen; eine Anwendung auf breiter Basis ist nicht möglich. In einem solchen Fall verlangte ein Mitgliedstaat von Erdölimporteuren, dass sie bis zu 35% ihres Bedarfs an Erdöl durch Käufe bei einer nationalen Mineralölgesellschaft zu staatlich festgesetzten Preisen deckten. Der Gerichtshof hielt dies für eine eindeutig protektionistische Maßnahme, die gegen Artikel 34AEUV verstieß, die zugleich aber aus Gründen der öffentlichen Sicherheit gerechtfertigt war, weil sie gewährleisten sollte, dass eine wirtschaftlich lebensfähige Ölra nerie auch in Krisenzeiten die Versorgung aufrechterhalten konnte.(173)