V obou těchto oblastech zaostávají Romové za svými spoluobčany tak silně, že by nedílnou součástí plánu „Evropa 2020“ měla být i cílená opatření na odstranění této propasti. Největší odlišnost mezi Romy a většinovými populacemi nepředstavuje kultura ani životní styl – jak to často vykreslují sdělovací prostředky –, nýbrž chudoba a nerovnost. Tato propast není jen mentální, ale i fyzická. Segregované školství je překážkou integrace a vytváří předsudky a neúspěchy. Segregované bydlení vedlo ke vzniku obrovských vybydlených městských čtvrtí a osad postrádajících kanalizaci i další základní podmínky nutné k důstojnému životu. Nelehký úděl tolika milionů Romů v jednadvacátém století je výsměchem evropským hodnotám a skvrnou na svědomí Evropy. Nelehký úděl Romů navíc není jen krátkodobým bezpečnostním problémem, který lze řešit drakonickými opatřeními s cílem násilně odsunout lidi z jedné členské země do druhé.
Auf beiden Gebieten liegen die Roma weit hinter ihren Mitbürgern zurück, so dass zielgerichtete Maßnahmen zur Überbrückung dieser Kluft ein integraler Bestandteil der Initiative Europa 2020 sein sollten. Die größte Kluft zwischen Roma und den Mehrheitsbevölkerungen besteht jedoch nicht hinsichtlich Kultur oder Lebensstil – wie dies oft in den Medien dargestellt wird – sondern im Hinblick auf Armut und Ungleichheit. Es handelt sich also um eine physische und nicht nur um eine geistige Kluft. Getrennte Schulen sind ein Integrationshindernis und führen zu Vorurteilen und Erfolglosigkeit. Abgesonderte Quartiere führten zu riesigen Slums und Siedlungen ohne sanitäre Einrichtungen oder andere grundlegende Bedingungen für ein würdiges Leben. Die Not so vieler Millionen Roma im 21. Jahrhundert spricht den europäischen Werten Hohn und befleckt das Gewissen Europas. Das Elend der Roma ist kein kurzfristiges Sicherheitsproblem, das man mit drakonischen Maßnahmen zur Vertreibung der Menschen von einem Mitgliedsstaat in den anderen in den Griff bekommen kann.