Ve světě s čím dál napjatějším vodním hospodářstvím se sdílené vodní zdroje stávají nástrojem moci, rozdmýchávajícím soupeření jak uvnitř zemí, tak mezi nimi. Zápas o vodu stupňuje politická pnutí a zhoršuje dopady na ekosystémy. Skutečně špatnou zprávou však je, že spotřeba vody roste rychleji než počet obyvatel – ve dvacátém století se zvyšovala dokonce dvojnásobným tempem. Vzhledem k tomu několik agentur OSN předpovídá, že do roku 2025 bude 1,8 miliardy lidí žít v regionech postižených absolutním nedostatkem vody, což bude znamenat nedostupnost adekvátních množství pro lidi i životní prostředí. Nadto budou dvě třetiny světové populace žít za podmínek vodního stresu, tedy nedostatku obnovitelné sladké vody.
In einer zunehmend von Wasserknappheit bedrohten Welt werden Wasserressourcen allmählich zu einem Machtinstrument, was zu einem Konkurrenzkampf zwischen Grenzstaaten führen kann. Die Konkurrenz ums Wasser führt vermehrt zu politischen Spannungen und verschärft die Auswirkungen auf die Ökosysteme. Die wirklich schlechte Nachricht hingegen ist, dass der Wasserverbrauch schneller wächst als die Weltbevölkerung – im zwanzigsten Jahrhundert sogar doppelt so schnell. Als Folge davon schätzen UN-Agenturen, dass bis 2025 ungefähr 1,8 Milliarden Menschen in Regionen mit absolutem Wassermangel leben werden, was hießt, dass nicht ausreichend Wasser für Mensch und Natur vorhanden sein wird. Insgesamt werden zwei Drittel der Weltbevölkerung unter Wasserknappheit leiden, also nicht ausreichend Zugang zu erneuerbaren Süßwasserressourcen haben.