V několika klíčových sektorech však existuje jen málo ekonomicky životaschopných bezuhlíkových alternativ k zelenému vodíku a jeho derivátům – například v dálkové dopravě a letectví, chemickém průmyslu a výrobě oceli. Nehledě na současné pozdvižení bude řada průmyslových oborů jednoznačně potřebovat obrovské množství čistého vodíku, aby do roku 2050 dosáhla čistých nulových emisí. Chceme-li si udělat obrázek o rozsahu této výzvy, můžeme si připomenout, že podle odhadu zakladatele agentury Bloomberg New Energy Finance Michaela Liebreicha by si i pouhé nahrazení dnešního „špinavého“ vodíku – vznikajícího z fosilních paliv – vyžádalo 143% veškeré větrné a sluneční energie, kterou má svět v současné době k dispozici. Několika zemím globálního Jihu se dostalo daru v podobě prvotřídního slunečního a větrného potenciálu, takže mohou vyrábět zelený vodík při velmi nízkých nákladech. Některé státy, jako například Namibie, už na této konkurenční výhodě postavily celou strategii svého průmyslového rozvoje.
Es gibt jedoch mehrere kritische Sektoren, in denen es nur wenige wirtschaftlich tragfähige kohlenstofffreie Alternativen zu grünem Wasserstoff und seinen Derivaten gibt, darunter die Langstreckenschifffahrt und der Luftverkehr, die chemische Industrie und die Stahlerzeugung. Auch wenn man den Hype weglässt, werden viele Industriezweige große Mengen an grünem Wasserstoff benötigen, um bis 2050 eine Netto-Null-Emission zu erreichen. Um das Ausmaß der Herausforderung zu verdeutlichen: der Gründer von Bloomberg New Energy Finance Michael Liebreich schätzte, dass allein für den Ersatz des heutigen "grauen" Wasserstoffs, der aus fossilen Brennstoffen hergestellt wird, 143 % der weltweit vorhandenen Wind- und Sonnenenergie benötigt würde. Mehrere Länder des globalen Südens verfügen über ein erstklassiges Solar- und Windpotenzial, das es ihnen ermöglicht, grünen Wasserstoff zu sehr geringen Kosten zu produzieren. Einige, wie Namibia, bauen ihre industrielle Entwicklungsstrategie auf diesem Wettbewerbsvorteil auf.