A nakonec, vlastně ani nevím, proč tu jsem, ale -- jistě znáte tu noční můru, že jste hochštapler, přijdete na operu a oni do vás strčí: "Zpívejte!" Nevím. (Smích) Takže tak. Protože nemám nic, co bych ukázal, a nic, co bych řekl, pokusím se mluvit o něčem jiném. Můžeme začít, pokud tedy chcete, seznámením s tím -- je to jen úvod, není to zajímavé, ale -- jak pracuji. Když za mnou někdo přijde a zeptá se mě, čím jsem se proslavil, odpovídám, ano, vymačkávačem citronů, záchodovou štětkou, zubním párátkem, krásnými záchodovými prkénky, ale proč ne -- zubním kartáčkem? Nepokouším se navrhnout zubní kartáček.
Und ich weiß bestimmt nicht, warum ich hier bin, aber - Sie kennen vielleicht den Albtraum, ein Hochstapler zu sein, man erreicht das Opernhaus und dann schubsen sie einen: "Du musst singen!" Ich weiß nicht. Also, weil ich nichts zu zeigen und nichts zu sagen habe, werden wir versuchen, über etwas anderes zu sprechen. Wenn Sie wollen, können wir damit anfangen, nachzuvollziehen - nur zu Anfang, es ist nicht sehr interessant - wie ich arbeite. Wenn jemand auf mich zukommt und fragt, wofür ich bekannt bin, sage ich, ja, Zitronenpresse, Klobürste, Zahnstocher, schöne Toilettensitze und, warum nicht, eine Zahnbürste. Ich versuche nicht, die Zahnbürste zu designen.