Lisabonská smlouva poskytla řadu důležitých nástrojů, které mohou členským státům napomoci při řešení těchto výzev. Prostřednictvím inovativního systému stálé strukturované spolupráce Smlouva členským státům umožňuje, aby postupovaly paralelně a různou rychlostí s cílem dosáhnout konkrétních cílů v závislosti na jejich ochotě a kapacitách. „Průkopnické“ skupiny států budou nyní moci zvýšit svou úroveň ambicí, pokud jde o rozmístitelnost, interoperabilitu a udržitelnost sil, což by jim dovolilo zajistit více schopností pro mise SBOP, NATO, OSN i další mise. EU má také problém v souvislosti s úsporami z rozsahu, pokud jde o její průmyslový atechnologický trh se zbraněmi: v porovnání s jinými dodavateli zbraní, například s USA, vyrábí Evropa mnohem méně za mnohem více peněz.
Generell sind die GSVP-Missionen in Art und Umfang eher Ausdruck von Stückwerk und Sachzwängen, als dass sie einem übergreifenden Plan oder einer umfassenden Strategie entsprächen. Außerdem besitzt die GSVP keine gemeinsame Finanzausstattung für ihre Missionen. Es gibt keine gerechte Lastenteilung zwischen den Mitgliedstaaten, wodurch die Bereitschaft zur Teilnahme an Militäroperationen untergraben wird. Dies gilt auch für die zivilen Missionen der EU, zu denen weniger als die Hälfte des von den Mitgliedstaaten zugesagten Personals tatsächlich entsandt wird.