A co lze učinit pro to, aby rodiny vůbec nebyly nuceny migrovat? To jsou dvě z několika klíčových otázek, na které jsme se s kolegy pokusili odpovědět v nové studii OECD s názvem States of Fragility 2018. Naše zjištění leccos objasňují, ale zároveň jsou znepokojivá. Do roku 2030 bude více než 80% chudých lidí světa žít v oblastech definovaných jako „křehké“ – toto označení může odrážet řadu politických, sociálních, bezpečnostních, ekonomických či ekologických příčin. Pokud současné trendy přetrvají, pak příliš málo rozvojové pomoci bohužel poputuje na řešení faktorů přispívajících k této křehkosti. Například v roce 2016 byla jen 2% z 68,2 miliardy dolarů oficiální rozvojové pomoci (ODA) putující na místa postižené křehkostí použita na prevenci konfliktů a pouhých 10% bylo určeno na mírotvorné iniciativy.
Und was kann getan werden, damit Familien gar nicht erst dazu gezwungen werden, zu migrieren? Dies sind einige der Schlüsselfragen, die ich mit Kollegen in einer neuen OECD-Studie, States of Fragility 2018, zu beantworten versucht habe. Die Ergebnisse sind ebenso aufschlussreich wie beunruhigend. Bis 2030 werden mehr als 80 % der Armen der Welt in einem als „fragil” definierten Gebiet leben - ein Status, der eine Vielzahl von politischen, sozialen, sicherheitspolitischen, wirtschaftlichen oder ökologischen Ursachen widerspiegeln kann. Wenn die aktuellen Trends anhalten, wird leider viel zu wenig Entwicklungshilfe bereitgestellt, um die Faktoren anzugehen, die zur Fragilität beitragen. Im Jahr 2016 wurden beispielsweise nur 2 % der 68,2 Milliarden Dollar an öffentlicher Entwicklungshilfe (ODA), die an von Fragilität betroffene Orte gingen, für Konfliktverhütungsmaßnahmen verwendet, und nur 10 % für friedensfördernde Initiativen.