Žádná snaha najít řešení potíží obklopujících globální nápor migrantů a běženců však neuspěje, nezaměří-li se konkrétně na tíživou situaci světové venkovské chudiny. Podle Světové banky v roce 1990 žilo v rozvojových regionech zhruba 37 % lidí za méně než 1,90 dolaru na den. Do roku 2012 jich bylo 12,7 %, což znamená, že z krajní chudoby se vymanila víc než miliarda lidí. Přesto ovšem vzrostla nerovnost mezi venkovem a městy. Dnes na venkově žijí tři čtvrtiny nejchudších a nejhladovějších lidí světa. Drobné farmy celosvětově živí 2,5 miliardy lidí a připadá na ně až 80 % potravin produkovaných v Asii a subsaharské Africe. Většina drobných rolníků ale stále pracuje bez mnoha základních podmínek nezbytných k růstu jejich podnikání a investic do komunit, jako jsou finance, infrastruktura, přístup na trhy, bezpečné vlastnictví půdy a právo na zdroje.
Doch alle Bemühungen, die Probleme im Zusammenhang mit der weltweit wachsenden Zahl an Migranten und Flüchtlingen zu bewältigen, werden im Sande verlaufen, sofern sie nicht gezielt bei der Not der armen Weltbevölkerung in ländlichen Gebieten ansetzen. Angaben der Weltbank zufolge mussten 1990 rund 37% der Bevölkerung in Entwicklungsregionen mit weniger als 1,90 US-Dollar pro Tag auskommen. Im Jahr 2012 waren es 12,7% und damit sind über eine Milliarde Menschen der extremen Armut entkommen. Und trotzdem hat die Ungleichheit zwischen dem ländlichen und dem urbanen Raum zugenommen. Heute leben drei Viertel der weltweit ärmsten und hungrigsten Menschen auf dem Land. Kleinbäuerliche Betriebe ernähren 2,5 Milliarden Menschen weltweit und erzeugen bis zu 80% der Nahrungsmittel in Asien und Afrika südlich der Sahara. Aber die meisten Kleinbauern arbeiten noch immer ohne viele grundlegende Voraussetzungen, die notwendig sind, um ihre Betriebe auszubauen und in ihre Gemeinschaften zu investieren, wie etwa Finanzierungsmöglichkeiten, Infrastruktur, Marktzugang und gesicherte Eigentumsrechte an Boden und Ressourcen.