Infrastruktura se musí předefinovat jako nová třída aktiv, a to na základě několika ohledů. Za prvé mnoho infrastrukturálních projektů obsahuje prvek veřejného statku, což vyžaduje podmíněné vládní závazky, jako je všeobecná úroveň krytí základních služeb. Aby byly takové projekty lákavější pro soukromé investory, měly by se ekonomické externality internalizovat a zároveň by se mělo navázat spojení mezi vnitřní návratností, která má význam pro komerčního investora, a ekonomickou návratností, jež je důležitá pro společnost. Navíc by byly zapotřebí novátorské mechanismy nabízení nových aktiv investorům – a to vyžaduje kreativitu, kterou nacházejí a oceňují trhy. Za tímto účelem musí sponzoři ze soukromého sektoru dostat prostor k zahájení hodnotných projektů. Nová třída aktiv by potřebovala vlastní standardizovaný profil rizika a výnosů, který by vystihoval například politická rizika, jež mohou vyplývat z angažmá ve veřejném sektoru, a také nižší výnosy z infrastruktury oproti tradičním private equity investicím. Rizika spojená s touto novou třídou aktiv by se navíc měnila s postupem projektů od studie proveditelnosti přes výstavbu až k provozu, což znamená, že každá fáze by přitahovala odlišné zdroje financování.
Infrastruktur muss als neue Anlageklasse umdefiniert werden. Grundlage dazu sind die folgenden Überlegungen: Zunächst einmal ist da das Element des öffentlichen Wohls vieler Infrastrukturprojekte, das Regierungsverpflichtungen wie die universelle Abdeckung grundlegender Dienstleistungen beinhaltet. Um solche Projekte für private Investoren attraktiver zu machen, müssen wirtschaftliche Externalitäten internalisiert werden. Außerdem sollte eine Verbindung zwischen der internen Rendite geschaffen werden, die für kommerzielle Investoren wichtig ist, und der wirtschaftlichen Rendite, die die Gesellschaft betrifft. Darüber hinaus werden innovative Mechanismen zur Bereitstellung neuer Anlagemöglichkeiten für Investoren benötigt – was Kreativität voraussetzt, die vom Markt gefunden und eingepreist wird. Um dies zu erreichen, muss privaten Sponsoren der Raum gegeben werden, wertvolle Projekte ins Leben zu rufen. Diese neue Anlageklasse muss über eine eigene, standardisierte Bestimmung des Chance-/Risikoverhältnisses verfügen, die beispielsweise die politischen Risiken des mit einbezogenen öffentlichen Sektors und die im Vergleich zu traditionellen Privatbeteiligungen niedrigeren Renditen berücksichtigt. Darüber hinaus ändern sich die Risiken dieser neuen Anlageklasse, wenn Projekte sich von der Machbarkeitsstudie über den Bau hin zum Betrieb entwickeln. Jede dieser Phasen zieht unterschiedliche Finanzierungsquellen an.