Když je sociální zabezpečení pro chudé pečovatele spojeno s povinností hledat práci, dokonce ani v tomto na výběr nemají. Řešení těchto problémů bude vyžadovat, aby vlády rozšířily a přepracovaly programy sociální ochrany. V prvé řadě je důležité si uvědomit, že ženy jednoduše nechtějí „peníze zdarma“. Přestože přijímání „nevydělaných“ peněz může obvykle zahanbovat spíš mladé muže, kvůli kulturním očekáváním, že muž musí uživit rodinu, také mladé ženy mají sklon se považovat za živitelky, ne pouhé vychovatelky. Tento závěr potvrzují důkazy z programů hotovostních výplat zaměřených na chudé na venkově v Malawi a Lesothu. Chudé ženy sice tolik potřebnou hotovost oceňují, ale často je jim nepříjemné postavení příjemců státních dávek a usilovně se snaží svým rodinám a komunitám produktivně přispívat. Je proto podstatné zajišťovat ženám skutečné příležitosti si vydělat, namísto prostého přidělování drobných hotovostních výplat, které je drží těsně nad hranicí chudoby. Navíc není metou každé ženy uplatnit se výhradně jako poskytovatelka péče.
Und wenn Sozialleistungen für verarmte Elternteile mit der Pflicht verbunden sind, Arbeit zu suchen, fällt sogar diese Wahlmöglichkeit weg. Um diese Herausforderungen zu bewältigen, müssen die Regierungen ihre Programme der sozialen Sicherung ausweiten und überdenken. Zunächst einmal ist es wichtig zu erkennen, dass Frauen nicht einfach nur „Geld abschöpfen“ wollen. Auch wenn sich junge Männer – aufgrund der kulturellen Erwartung, Männer müssten Versorger sein – vielleicht stärker schämen, „unverdientes“ Geld anzunehmen, sehen sich junge Frauen ebenfalls nicht nur als Pflegerinnen, sondern auch als Versorgerinnen. Zu dieser Schlussfolgerung tragen auch Erkenntnisse bei, die aus armutsbezogenen Geldtransferprogrammen im ländlichen Raum von Malawi und Lesotho gewonnen wurden. Obwohl arme Frauen sich über dringend benötigtes Geld freuen, fühlen sie sich mit ihrem Status als Empfängerinnen staatlicher Zuwendungen oft nicht wohl und sind sehr darum bemüht, produktive Beiträge für ihre Familien und Gemeinschaften zu leisten. Daher ist es entscheidend, Frauen nicht nur kleine Geldzahlungen zukommen zu lassen, die sie nahe der Armutsgrenze halten, sondern echte Einkommensmöglichkeiten für sie zu schaffen. Darüber hinaus will sich nicht jede Frau nur um ihre Familie kümmern.