Není však snadné odhadnout, jak hluboko se toto přizpůsobení vrylo. Bude-li se na Západ pohlížet tak, že si chce udržet vedoucí pozici, jíž se před 200 lety zmocnil industrializací, a že tedy chce postkonfuciánům upřít plody jejich dynamismu natrvalo, obzvlášť Číňané usoudí, že pluralismus je nesmysl a že světonázor Západu vlastně kopíruje jejich vlastní tradiční náhled. Dnešní obchodní a měnové bitvy by se pak proměnily v Kulturkampf. Za několik desítek let, až čínské hospodářství co do velikosti srovná krok s americkým, bude těžké určit vítěze. Pro Západ bude lepší, když uzná rovnost teď hned – a bude usilovat o její udržení.
Es ist jedoch schwierig zu wissen, wie weitreichend diese Anpassung ist. Wenn der Westen so wahrgenommen wird, dass er versucht die Führung beizubehalten, die er vor 200 Jahren ergriff, indem er zuerst industrialisierte, und den Postkonfuzianisten auf diese Weise dauerhaft die Früchte ihrer dynamischen Kraft verwehrt, werden insbesondere die Chinesen zu dem Schluss gelangen, dass Pluralismus Augenwischerei ist und dass die Weltsicht des Westens eigentlich eine Erwiderung ihrer traditionellen Weltsicht darstellt. Aus den Handels- und Währungsauseinandersetzungen von heute würde ein Kulturkampf werden. In einigen Jahrzehnten, wenn die chinesische Wirtschaft größenmäßig der amerikanischen entspricht, wird es schwierig den Gewinner auszumachen. Es ist besser für den Westen, die Ebenbürtigkeit jetzt zu akzeptieren – und darum zu kämpfen sie beizubehalten.