Nezbývá tedy než najít rovnováhu: globální společenství musí pozvednout z chudoby 1,5 miliardy lidí a současně je nutné omezit výstřelky nejbohatších spotřebitelů světa – kteří způsobují drtivou většinu ekologických škod. Nemusíme uvalovat další daně, abychom toho dosáhli, ale můžeme přesvědčit bohaté, že věčná honba za hmotným ziskem je neudržitelná a pro kvalitu jejich života také zbytečná. Tento koncept „trvale udržitelné harmonie“ lze podpořit zveřejňováním indexů osobní pohody a ochrany životního prostředí vedle standardních údajů o HDP.
Also müssen wir einen Mittelweg verfolgen: Die Weltgemeinschaft muss 1,5 Milliarden Menschen aus der Armut befreien, während die Exzesse der reichsten Verbraucher unserer Welt – die den bei weitem größten Teil der ökologischen Schäden verursachen – beschränkt werden müssen. Wir brauchen dazu keine Steuererhöhungen, aber wir können die Reichen überzeugen, dass das ewige Streben nach materiellem Profit weder nachhaltig noch zur Aufrechterhaltung ihrer eigenen Lebensqualität notwendig ist. Dieses Konzept „nachhaltiger Harmonie“ lässt sich fördern, indem wir neben den gängigen BIP-Daten Indizes für das persönliche Wohlbefinden und den Umweltschutz veröffentlichen.