Masoví vrazi, kteří se dostali k moci ve dvacátém století byli odsouzeni k tomu, že budou buď zabiti při lidové vzpouře, nebo souzeni za své zločiny – tedy pokud nezemřeli u moci. Kdo může být hrdý na to, že poslední komunistický vůdce Rumunska Nikolae Ceauşescu a jeho žena byli zastřeleni bez sebemenšího zdání spravedlivého procesu? Formální nástrahy skutečného soudu se zdají vždy lepší než okamžitá spravedlnost, byť by konečným výsledkem byla rovněž smrt. Dnes existují dva schůdné způsoby, jak postupovat proti svrženému tyranovi.
Die Massenmörder, die im 20. Jahrhundert an die Macht kamen, waren – wenn sie nicht verstarben, während sie noch an der Macht waren – dazu verdammt, bei Volksaufständen getötet oder für ihre Verbrechen vor Gericht gestellt zu werden. Wer kann stolz darauf sein, dass der letzte kommunistische Machthaber Rumäniens, Nicolae Ceauşescu, und seine Frau ohne auch nur den Anschein eines fairen Prozesses erschossen wurden? Das formale Brimborium echter Gerichte erscheint allemal besser als die Selbstjustiz, selbst wenn am Ende in beiden Fällen der Tod steht. Es gibt heute zwei glaubwürdige Methoden, gegen einen abgesetzten Tyrannen vorzugehen.