Mezinárodní energetická agentura (IEA) odhaduje, že pokud všechny země splní závazky, které potvrdily na klimatické konferenci v Paříži minulý měsíc, tak by v příštích 25 letech mohl podíl obnovitelných zdrojů lehce vzrůst na cca 18,7%. IEA vidí jako reálnější scénář dosažení úrovně pouze 15,4%. Většina této “obnovitelné energie“ bude stále pocházet z rostlinných zbytků, kravského hnoje, dřeva a biopaliv. Zatímco solární panel může poskytnout energii pro žárovku či nabití telefonu, příliš nepomáhá v provozu kamen k zabránění znečištění vnitřního ovzduší, nebo v provozu lednic k udržení čerstvosti vakcín a jídla, nemluvě o energii pro průmysl či zemědělství. V rámci optimistického scénáře IEA by do roku 2040 měla solární energie v subsaharské Africe produkovat 14kWh na osobu na rok, což je méně, než je třeba k permanentnímu svitu jedné dvouwattové LED žárovky. IEA také odhaduje, že obnovitelná energie bude stát v průměru stále více, než jakýkoliv jiný zdroj – ropa, plyn, jádro, uhlí či voda, dokonce i při uhlíkové dani. Jen málokterá z bohatých zemí by přešla na obnovitelné zdroje bez mohutných dotací a rozhodně by nikdo z nich neustřihl svůj přístup k převážně fosilními palivy poháněné síti, která zajišťuje stabilní zdroj energie v zamračených dnech a v noci (další forma dotace). Západní aktivisté si však zjevně myslí, že nejchudší lidé na světě by měli být spokojení s nedostatečnou a nepravidelnou dodávkou energie.
Laut Schätzungen der Internationalen Energieagentur (IEA) könnte der Anteil der Erneuerbaren in den nächsten 25 Jahren auf 18,7 Prozent ansteigen, wenn alle Länder ihre im letzten Monat bei der Klimakonferenz in Paris abgegebenen Versprechen erfüllen. Das etwas wahrscheinlichere Szenario der IEA spricht allerdings lediglich von einem Anteil der Erneuerbaren von 15,4 Prozent. Der größte Teil dieser „erneuerbaren“ Energieträger besteht dann allerdings immer noch aus Ernterückständen, Kuhdung, Holz und Biokraftstoffen. Ein Sonnenkollektor liefert vielleicht Energie für den Betrieb einer Glühbirne und das Aufladen eines Mobiltelefons, ist jedoch wenig hilfreich, wenn es darum geht, einen Kochherd zur Vermeidung der Luftverschmutzung in Innenräumen oder einen Kühlschrank zur Frischhaltung von Impfstoffen und Lebensmitteln zu betreiben – von der Energieversorgung der Landwirtschaft und Industrie ganz zu schweigen. Bis 2040, so das optimistische Szenario der IEA, wird man in Afrika südlich der Sahara jährlich pro Person 14 kWh aus Sonnenenergie produzieren. Das ist weniger als benötigt wird, um eine einzige Zwei-Watt-LED im Dauerbetrieb zu erleuchten. Außerdem schätzt die IEA, dass erneuerbare Energie im Durchschnitt immer noch mehr kosten wird als Energie aus anderen Quellen, – wie Öl, Gas, Atomkraft, Kohle oder Wasserkraft – auch wenn diese mit einer CO2-Steuer belegt sind. Ohne massive Subventionen würden in den reichen Teilen der Welt nur wenige auf erneuerbare Energieträger umsteigen und bestimmt niemand würde die Verbindung zu den größtenteils mit fossilen Brennstoffen betriebenen Netzen unterbrechen, die auch an wolkenverhangenen Tagen und in der Nacht eine stabile Versorgung gewährleisten (eine weitere Form der Subvention). Dennoch scheinen westliche Aktivisten zu glauben, dass die ärmsten Menschen der Welt sich mit unzureichender und unregelmäßiger Stromversorgung zufriedengeben sollen.