Komise věří, že stávající opatření – bezplatné povolenky a přístup k mezinárodním úvěrům – jsou oprávněná a měla by fungovat i nadále. Současná hospodářská krize ovlivňuje evropské plány na snižování emisí různými způsoby. Nižší hospodářský růst a vyšší ceny energií snižují náklady na dosažení cíle vytýčeného před dvěma lety. Krize však dramaticky omezila veřejné a soukromé investice, především u ekonomických subjektů vyvíjejících nízkouhlíkové technologie, a stlačila cenu uhlíku v EU, která byla vnímána jako hlavní pobídka pro modernizaci a inovaci. Mezinárodní konkurence V roce 2008 se náklady na implementaci kli-maticko-energetického balíčku odhadovaly na 70 miliard eur za rok až do roku 2020. Tato částka nyní poklesla o třetinu – na 48 miliard eur. Dosažení cíle 30% snížení by si v roce 2020 vyžádalo na 81 miliard eur (ekvivalent 0,54% HDP).
Auf der anderen Seite hat die Krise zu einem Rückgang öffentlicher und privater Investitionen geführt, besonders was Unternehmen betrifft, die kohlenstoffarme Technologien entwickeln. Die Analyse erkennt aber auch die heikle Wettbewerbssituation der energieintensiven Industriebereiche und das damit verbundene Risiko der Standortverlagerung an. Zu hohe Belastungen könnten die Industrie dazu bewegen, ihre Produktion in Länder außerhalb der EU zu verlegen. Die Kommission ist der Auffassung, dass die derzeitig gültigen Maßnahmen – Gratis-Zertifikate und Zugang zu internationalen Krediten – gerechtfertigt sind und bestehen bleiben müssen. Internationaler Wettbewerb 2008 wurden die Kosten für die Umsetzung des Klima- und Energiepakets auf €70 Milliarden pro Jahr bis zum Jahr 2020 geschätzt. Diese Schätzungen liegen nun bei €48 Milliarden, also bei zwei Dritteln der ursprünglich geschätzten Summe. Doch um eine Reduktion von 30 % zu erreichen, wären bis 2020 € 81 Milliarden nötig (dies entspricht 0,54% des BIP).