Neexistence věřitele pro případ nouze v dnešním světě jen zesiluje hrozbu, již každá krize představuje. Aby toho nebylo málo, s národními neúspěchy se nelze vypořádat, aniž by se situace nezhoršovala. Samozřejmě – ba v prvé řadě – platí, že za takových okolností svět mezinárodních financí čím dál více zapomíná na obrovské investice, jichž je zapotřebí k překonání zaostalosti a handicapů, jež z ní plynou. Vzhledem k tomu, že bohaté státy ohrožuje nestabilita a chudé země jsou do velké míry ponechány svému osudu, na přední místo mezinárodní agendy by se měla dostat přestavba světové finanční soustavy. Nová brettonwoodská konference by nemohla být naléhavější! Pět let v nejistotě
Das Fehlen eines Kreditgebers letzter Instanz in der Welt von heute verstärkt nur die mit jeder Krise einhergehende Bedrohung. Erschwerend kommt hinzu, dass nationalem Versagen nicht begegnet werden kann, ohne die Situation noch weiter zu verschlimmern. Selbstverständlich – oder eigentlich: vor allem – werden die unter diesen Umständen zur Überwindung der Unterentwicklung und der dadurch bedingten Handicaps nötigen immensen Investitionen von der internationalen Finanzwelt zunehmend vergessen. Da die reichen Länder von Instabilität bedroht und die armen Länder auf sich selbst angewiesen sind, sollte dem Umbau des globalen Finanzsystems auf der internationalen Agenda oberste Priorität eingeräumt werden. Ein neues Bretton Woods könnte nicht vordringlicher sein! Fünf Jahre im Limbo