A tam, kde ekologické otázky figurují mezi jejich druhotnými cíli, by centrální banky měly varovat před přehnanými očekáváními, pokud jde o jejich příspěvek. Přijmou-li veřejně zodpovědnost nad rámec svých omezených možností v tomto oboru, pak to zákonitě povede ke zklamání a podkopá to jejich pověst. Žádná „zelená“ měnová politika nemůže existovat. Politické téma, které je na hony vzdálené řádnému mandátu centrálních bank, nemůže být do jejich agendy uměle vneseno a veškeré snahy to učinit zákonitě skončí více či méně špatně. Zlomový okamžik pro centrální banky CURYCH – Americký ekonom Barry Eichengreen zabývající se hospodářskými dějinami zdůraznil ve své ceněné studiiZlaté okovy, věnované krachu zlatého standardu v meziválečném období, že zachování systému znemožnily důležité politické a společenské změny, zejména rozšíření volebního práva. Elektoráty už nebyly ochotné snášet fiskální přísnost, jestliže ji lpění na zlatém standardu vyžadovalo. V nové politické realitě byl přetrvávající režim měnové politiky rozmetán.
Und wo Umweltfragen zu ihren Sekundärzielen gehören, sollten die Notenbanken vor überzogenen Erwartungen bezüglich ihrer Beiträge warnen. Sich über ihre begrenzten Fähigkeiten in diesem Bereich hinaus öffentlich rechenschaftspflichtig zu machen, führt zwangsläufig zu Enttäuschung und wird ihren Ruf untergraben. So etwas wie eine „grüne“ Geldpolitik kann es nicht geben. Ein Politikbereich, der weit außerhalb des eigentlichen Mandats der Notenbanken liegt, kann dort nicht hineingetragen werden, und entsprechende Versuche werden unweigerlich ein mehr oder weniger schlimmes Ende nehmen. Es wird Ernst für die Notenbanken ZÜRICH – In Golden Fetters, seiner gefeierten Studie über den Zusammenbruch des Goldstandards in der Zwischenkriegszeit, betonte der amerikanische Wirtschaftshistoriker Barry Eichengreen, dass wichtige politische und gesellschaftliche Veränderungen, insbesondere die Ausweitung des Wahlrechts, eine Beibehaltung des Systems unmöglich gemacht hätten. Die Wähler seien nicht länger bereit gewesen, die Sparpolitik zu erdulden, die erforderlich gewesen sei, um am Goldstandard festzuhalten. Das vorherrschende geldpolitische System wurde in der neuen politischen Landschaft hinweggefegt.