̌ umo™ﾏujó ostatnóm orgènヮm uveden̅m v pﾖóloze II zapojit se pasivnｸ nebo aktivnｸ (vyslènóm pozorovatele) do pﾖedpoklèda-n̅ch ｲinnostó, V tomto pododstavci se smｸrnice obracó na ｲlenskï stèty, aby vyvinuly veþkerï ÿsiló k zajiþtｸnó, ™e se jejich odpovódajócó nor-malizaｲnó orgèny nepokusó maﾖit prèci na technickï harmoni-zaci provèdｸnou evropsk̅mi normalizaｲnómi orgèny tóm, ™e zabrènó pﾖópravｸ nèvrhu normy, kterou zam̅þlejó pﾖipravit samy na nèrodnó ÿrovni, na evropskï ÿrovni. Smｸrnice po™aduje, aby vþechny ｲlenskï stèty zajistily, aby je-jich odpovódajócó orgèny udｸlovaly jinïmu nèrodnómu orgènu (AFNOR, DIN, BSI atd.) prèvo ÿｲastnit se prèce na pﾖópravｸ nor-my v odpovódajócóm technickïm v̅boru.
In diesem Fall ist es ratsam, den Teil der techni-schen S p e z i « k a t i o n d e r Ÿ b e r t r a g effn effn Nffo r m z u Ÿ b e r p r Ÿ f effn , d e r von der internationalen Norm abweicht. Diese Informationen stehen den Mitgliedstaaten bei der Kom-mission in einer Form zur V e r f Ÿ g u n g , die eine Beurteilung und den Vergleich der verschiedenen Normungsprogramme gestat-tet. › Eine nationale Norm kann geêndert werden, um sie an die Anforderungen des technischen Fortschritts anzupassen.