Ani riziku budoucího zadlužení a inflační krize žádná jednotlivá změna nezamezí. Mnoho zemí potřebuje dalekosáhlé reformy, které zajistí větší efektivitu tamních daňových soustav a realističnost sociálních programů, včetně penzijních. Nedávný nástup fiskálních rad je slibný institucionální začátek. Řada zemí, mimo jiné Dánsko, Nizozemsko, USA a Belgie, má už dlouho agentury fiskálního dohledu, jmenujme kupříkladu americký Rozpočtový úřad Kongresu (CBO). Jenže ač se tyto starší instituce ukázaly jako nesmírně užitečné, jsou obvykle značně svázané. CBO například může volně publikovat dlouhodobé fiskální prognózy založené na vlastních nejlepších odhadech, ale je velkou měrou nucen akceptovat politicky nevěrohodné budoucí „korekce“ nominální hodnoty, což poněkud oklešťuje potenciální účinnost kritiky schodkových politik.
Auch wird keine einzelne simple Veränderung das Risiko künftiger Schulden- und Inflationskrisen ausschließen. In vielen Ländern sind umfassende Reformen erforderlich, um die Steuersysteme effizienter zu machen und die gesetzlichen Ansprüche – einschließlich der Renten – stärker der Realität anzupassen. Das Aufkommen finanzpolitischer Beratungsgremien in letzter Zeit ist ein vielversprechender institutioneller Anfang. In einer Anzahl von Ländern, darunter Dänemark, die Niederlande, die USA und Belgien, gibt es seit langem Haushaltswächter wie etwa das US Congressional Budget Office (CBO). Doch während sich diese älteren Institutionen als enorm nützlich erwiesen haben, unterliegt ihre Tätigkeit normalerweise engen Beschränkungen. So ist das CBO etwa berechtigt, langfristige Steuerprojektionen zu veröffentlichen, die auf seinen eigenen Wachstumsprognosen beruhen. Zugleich jedoch ist es überwiegend gezwungen, politisch unplausible künftige „Lösungen“ unbesehen zu akzeptieren – was die potenzielle Effektivität seiner Kritik ziemlich neutralisiert.