Ale co kdybychom toto přepracovali, a mrtvola by už nebyla zátěž pro půdu, ale její potencionální zachránce. Mluvím teď o "pohřbu na ochranu přírody", kde jsou velké pozemky skupovány pozemkovým spolkem. Ta krása spočívá v tom, že pokud jednou pohřbíte pár těl do takovéto země, nesmí být dotčena, nesmí být zpracována, proto "pohřeb na ochranu přírody". Je to obdoba posmrtného připoutání se ke stromu řetězem - "Sakra, ne, já neodejdu! Ne, vážně. Já nemůžu. Já se tady dole rozkládám." (Smích) Všechny peníze, které rodina dá hřbitovu, budou investovány zpět do ochrany a udržování půdy.
Aber was wäre, wenn wir es einfach anders nutzen würden und der Leichnam nicht mehr Feind des Bodens wäre, sondern sein möglicher Retter? Ich meine damit naturerhaltende Bestattungen. Dabei werden große Landflächen von einer Stiftung gekauft. Das Schöne daran ist, sobald ein paar Leichen auf dem Land gepflanzt wurden, darf es nicht mehr bebaut werden -- daher die Bezeichnung "naturerhaltende Bestattung". Das ist die Post-Mortem-Art sich an einen Baum zu ketten -- "Auf keinen Fall geh ich hier weg! Nein, wirklich, ich kann nicht anders. Ich verwese hier unten." (Gelächter) Zahlungen von Angehörigen an den Friedhof könnten für den Schutz und die Erhaltung des Bodens verwendet werden.