Rapidní ekonomické a politické změny – a ve stále větší míře i změny ekologické – vykořeňují lidi a podněcují je k tomu, aby hledali příležitosti a bezpečí v nových domovech. Na pozadí rychlé globalizace budou rizika a náklady spojené s přesuny jednotlivců ze země do země i nadále klesat. Kombinace odhadovaného vzestupu počtu obyvatel zeměkoule o dvě miliardy, nižších nákladů na dopravu, lepší propojenosti a rozrůstajících se mezinárodních společenských a ekonomických sítí by mohla a měla vést ke zvýšenému pohybu osob. Umožníme-li tomuto procesu volný průchod, bude stimulovat globální růst a přispěje ke snížení chudoby. Zatímco však postupné odbourávání bariér přeshraničního toku kapitálu, zboží a služeb představuje velký výdobytek uplynulých desetiletí, mezinárodní migrace nikdy nebyla přísněji kontrolovaná. Klasickým ekonomům, jako byl John Stuart Mill, to připadalo ekonomicky nelogické a zároveň eticky nepřijatelné. Adam Smith vznášel námitky vůči všemu, co bránilo „volnému oběhu pracovní síly z jednoho zaměstnání do druhého“. Vynález páry a dalších způsobů přepravy vedl do devatenáctého století k emigraci jedné třetiny obyvatel Skandinávie, Irska a některých částí Itálie.
Schnelle wirtschaftliche und politische Veränderungen – und zunehmend auch Umweltveränderungen – entwurzeln viele Menschen und ermutigen sie, sich auf die Suche nach neuen Chancen, Sicherheit und einer neuen Heimat zu machen. Vor dem Hintergrund der schnellen Globalisierung werden die individuellen Risiken und Kosten der weltweiten Migrationsbewegungen weiter sinken. Die Kombination aus der geschätzten Zunahme der Weltbevölkerung um zwei Milliarden Menschen, niedrigeren Transportkosten, einer besseren Vernetzung und wachsenden transnationalen sozialen und wirtschaftlichen Netzwerken sollte und wird zu einer höheren Beweglichkeit der Menschen führen. Wenn dieser Prozess seinen Lauf nimmt, wird er globales Wachstum stimulieren und dazu beitragen, Armut zu verringern. Und dennoch, der fortschreitende Abbau von Hindernissen für den transnationalen Kapital-, Waren- und Dienstleistungsfluss ist zwar eine Errungenschaft der letzten Jahrzehnte, aber die internationale Migration ist noch nie strenger kontrolliert worden. Für klassische Ökonomen wie John Stuart Mill ist das sowohl im wirtschaftlichen als auch im ethischen Sinn nicht akzeptabel. Adam Smith wehrte sich gegen alles, was „die freie Zirkulation der Arbeitskraft von einer Beschäftigung zur anderen“ behinderte. Bis zum 19. Jahrhundert hatte die Entwicklung von Dampfmaschinen und anderen Transportmitteln dazu geführt, dass ein Drittel der Bevölkerung Skandinaviens, Irlands und Teilen Italiens emigriert war.