Pohlavní výběr je v jistém smyslu psychologickým rozšířením přírodního výběru. Místo získání výhody díky vlastnostem zvyšujícím schopnost jedince přežít však člověk získává výhodu díky kvalitám, které potenciální protějšek vzhledem k vlastnímu vývoji pokládá za přitažlivé. Jelikož sexuální volba lidí determinuje, kdo se bude reprodukovat nejvíce a které fyzické a psychologické vlastnosti budou v čase upřednostněny, vlastnost, která nemusí člověku pomoci přežít, může témuž člověku přesto poskytnout reprodukční výhodu, jež se přenese na potomstvo. Jinými slovy člověk volbou partnera spoluvytváří průběh evoluce. Z principu pohlavního výběru navíc vyplývá, že nervová soustava kromě regulace tělesných funkcí nepřímo ovlivňuje i postupný vývoj tělesných a duševních struktur, jako jsou okrasné prvky, dále kognitivní schopnosti, jako je hudební sluch, a také vlastnosti jako odvaha nebo vytrvalost.
Sexuelle Selektion ist gewissermaßen die psychologische Erweiterung der natürlichen Selektion. Aber anstatt sich einen Vorteil aus Merkmalen zu verschaffen, die die eigene Überlebensfähigkeit steigern, erlangt man einen Vorteil aus Qualitäten, die potenzielle Partner im Laufe der Evolution anziehend fanden. Da die sexuelle Wahl der Menschen maßgeblich dafür verantwortlich ist, wer sich am häufigsten vermehrt und welche physischen und psychologischen Merkmale mit der Zeit bevorzugt werden, kann ein Merkmal, das einer Person vielleicht nicht beim Überleben hilft, trotzdem einen reproduktiven Vorteil darstellen, der an die Nachkommen vererbt wird. In anderen Worten, mit der Wahl des Partners bestimmt man die Richtung der Evolution. Im Prinzip der sexuellen Selektion steckt auch, dass zusätzlich zu der Regulierung von Körperfunktionen das Nervensystem indirekt die progressive Entwicklung von Körper- und Mentalstrukturen beeinflusst, wie schmückendes Beiwerk, kognitive Fähigkeiten wie musikalische Fähigkeiten und Eigenschaften wie Mut und Durchhaltevermögen.