Z tohoto důvodu bude možná nezbytné se průmyslovým trans-tukům (≤0.5% energie) zcela nebo téměř zcela vyhnout, chceme-li se vystříhat nepříznivých účinků a minimalizovat zdravotní rizika. Dánsko se v roce 2004 stalo první zemí, která uzákonila limity na obsah trans-tuků v potravinářských výrobcích, čímž v této zemi do značné míry eliminovala výskyt průmyslových trans-tuků ve všech potravinách (včetně restaurací). Kanada zvažuje podobnou právní úpravu a rovněž město Chicago se zabývá možností zakázat používání průmyslových trans-tuků v restauracích. Pokud restaurace a potravinářští výrobci nepřestanou používat trans-tuky dobrovolně (jak se do značné míry stalo v Nizozemsku), pak lze potřebu a důležitost legislativních opatření vedoucích ke snížení spotřeby trans-tuků zdůvodnit několika body: 1. Škodlivé účinky trans-tuků jsou dnes prokázány lépe než v případě téměř všech ostatních látek v naší nabídce potravin. Síla důkazů i potenciální rozsah škod vysoce převažují tytéž faktory u znečišťujících látek či zbytků pesticidů v potravinách, jejichž obsah je prostřednictvím regulace patřičně snížen na velmi nízkou úroveň. 2. Již extrémně nízké příjmové hladiny trans-tuků jsou spojeny se značně zvýšeným rizikem srdečních onemocnění. Během naší analýzy perspektivních studií čítajících celkem 140 000 mužů a žen jsme zjistili, že příjem 2% z celkového počtu kalorií v podobě trans-tuků (to jest 40 kalorií denně u typické stravy s denním příjmem 2 000 kalorií) znamená třiadvacetiprocentní zvýšení rizika infarktu nebo úmrtí na srdeční onemocnění.
Um diese gesundheitsschädigende Wirkung zu vermeiden und Gesundheitsrisiken zu minimieren wäre ein vollständiger oder beinahe vollständiger Verzicht auf industrielle Transfette (≤0,5 % der Energieaufnahme) notwendig. Als erstes Land führte Dänemark im Jahr 2004 gesetzlich festgelegte Grenzwerte für Transfette in Nahrungsmitteln ein, wodurch industriell hergestellte Transfette aus dem Essen (auch in Restaurants) größtenteils verschwanden. In Kanada überlegt man ähnliche Schritte und auch in Chicago erwägt man ein gesetzliches Verbot für die Verwendung von Transfetten in Restaurants. Sollten Restaurantbetreiber und Nahrungsmittelhersteller nicht freiwillig auf den Einsatz von Transfetten verzichten (wie es in den Niederlanden überwiegend geschieht), gilt es ihnen ein paar Punkte näher zu bringen, welche die Notwendigkeit und die Bedeutung legislativer Maßnahmen zur Verringerung des Konsums an Transfetten darlegen: 1. Die gesundheitsschädigende Wirkung von Transfetten ist heute besser belegt als die Schädlichkeit beinahe jeder anderen Substanz in unserer Nahrung. Hinsichtlich der Eindeutigkeit der Beweise und des potenziellen Schadensausmaßes übertreffen Transfette andere Schadstoffe oder Pestizidrückstände, für die es zurecht sehr niedrig festgelegte gesetzliche Grenzwerte gibt, bei weitem. 2. Die Aufnahme sehr geringer Mengen an Transfetten steht in Zusammenhang mit einem signifikant erhöhten Risiko für Herzkrankheiten. In unserer Untersuchung prospektiver Studien mit insgesamt 140.000 Frauen und Männern kamen wir zu dem Ergebnis, dass die Aufnahme von 2 % der Kalorien in Form von Transfetten (oder 40 Kalorien täglich bei einer typischen Energiezufuhr von 2000 Kalorien pro Tag) ein um 23 % erhöhtes Risiko birgt, einen Herzinfarkt zu erleiden oder an einer Herzkrankheit zu sterben.