Téměř v každém případě a u každé prahové hodnoty hlasovala většina členů Řídící rady pro změnu politiky, která nakonec byla uskutečněna, a jejich hlasy se daly předpovědět podle rozdílu mezi mírou inflace v jejich zemi a průměrnou inflací v eurozóně. Jeden návrh reformy hlasování v Řídící radě ECB přikládá větší význam šesti úředníkům z ústředí banky - za předpokladu, že nebudou ovlivněni národními zájmy. Ale můj experiment dokládá, že i v případě, kdy hlasuje jen těchto šest osob, jsou rozhodnutí přijatá mezi lednem 1999 a prosincem 2001 v souladu s výsledky vycházejícími z rozdílů v regionální inflaci. Z toho plynou dva zásadní závěry. Za prvé: jakákoli změna hlasovacích pravidel Řídící rady ECB by měla minimalizovat potenciál pro regionální zaujatost, který s rozšiřováním na východ rozhodně poroste. A za druhé: ti, kdo budou reformu uvádět do praxe, by neměli brát za dané, že úředníci ve frankfurtské centrále ECB budou méně neobjektivní než úředníci z národních centrálních bank. Jak Indie přežila finanční krizi
In beinah jedem Fall und bei jedem zugrunde gelegten Schwellenwert stimmte eine Mehrheit von Zentralbankratsmitgliedern für die jeweilige geldpolitische Änderung, die dann tatsächlich durchkam, mit einem Abstimmungsergebnis, das aus dem Unterschied zwischen ihrer nationalen Inflationsrate und der Durchschnittsrate für das Euro-Gebiet vorausgesagt werden konnte. Ein Vorschlag zu Reform des Abstimmungsmodus im Zentralbankrat sieht vor, den sechs ständigen Mitgliedern aus der EZB-Zentrale größeres Gewicht einzuräumen. Er unterstellt, dass diese Beamten wahrscheinlich weniger von nationalen Interessen beeinflusst sein würden. Doch mein Versuch zeigt, dass selbst dann, wenn sich die Abstimmung auf diese sechs Beamte beschränkte, die zwischen Januar 1999 und Dezember 2001 gefällten politischen Entscheidungen mit den Mehrheitsverhältnissen übereinstimmten, die sich aus den Unterschieden der regionalen Inflationsraten ergaben. Aus alledem ergeben sich zwei ernsthafte Folgerungen: 1. jede Änderung der Abstimmungsregeln im Zentralbankrat der EZB sollte die Möglichkeit für die regionale Einflussnahme, die mit der Osterweiterung nur wachsen kann, vermindern. 2. die Reformer sollten nicht unterstellen, dass die Beamten aus der Hauptzentrale der EZB in Frankfurt weniger Einseitigkeit erkennen ließen, als die Beamte aus den Zentralbanken der einzelnen Nationen. Wie Indien die Finanzkrise überstand