Jedna odpověď zní, že politika hodnot jakožto americký fenomén může nyní představovat většinu, ale v žádném případě není všeobecná. Evropa a další části světa jsou rozděleny stejnou měrou. Na osobnosti bezpochyby záleží a pod vnějšími politickými rozdíly se mohou ukrývat také otázky hodnot, které ještě nevystoupily do popředí. Tradiční politické rozdíly založené na neshodě ohledně základních hodnot nicméně hrají ve volbách stále menší roli. Například britský premiér Tony Blair, další významný představitel, kterého čekají volby, sice hraje osobnostní kartu a hovoří o politických strategiích, ale ve skutečnosti reprezentuje především hodnotovou sadu střední třídy.
Eine Antwort ist, dass die Politik der Werte derzeit als amerikanisches Phänomen eine Mehrheit erzeugen kann, doch ist dies keinesfalls allgemeingültig. Europa und andere Teile der Welt sind gleichermaßen gespalten. Persönlichkeit ist zweifellos wichtig, und unterhalb der offensichtlichen politischen Unterschiede verstecken sich möglicherweise Wertefragen, die noch nicht ans Tageslicht gelangt sind. Doch traditionelle politische Unterschiede, die auf Uneinigkeit hinsichtlich grundlegender Werte beruhen, spielen eine immer geringere Rolle bei den Wahlen. Zum Beispiel setzt der englische Premierminister Tony Blair, der als nächster großer Führer vor einer Wahl steht, auf die Karte „Persönlichkeit“ und spricht von Politik, aber er vertritt vor allem ein Gefüge von Werten der Mittelklasse.