V roce 2003 představovaly celkové veřejné výdaje na terciární vzdělávání více než 1 % národního bohatství (HDP) každé země s výjimkou Bulharska, České republiky, Itálie, Lotyšska a Malty. Téměř ve všech evropských zemích jsou hlavním zdrojem financování na této úrovni finance veřejné (obr. C12). Veřejné výdaje na terciární vzdělávání činí více než 2 % HDP ve čtyřech skandinávských zemích: v Dánsku (i když zde jsou zahrnuty některé výdaje na úrovni ISCED 4), ve Finsku, Švédsku a v Norsku. V těchto zemích jsou tyto veřejné výdaje alespoň o 0,9 procentního bodu HDP vyšší než příslušný podíl celé EU-27. Obr. EU-27: Odhad založený na dostupných údajích. Belgie: Nejsou zahrnuty výdaje týkající se nezávislých soukromých institucí a Německy mluvícího společenství.
Die festgelegten Beträge können für alle Geförderten gleich sein oder von verschiedenen Faktoren abhängen (u. a. dem Einkommen, wie in Abbildung D5 dargestellt, der Region, der Hochschule oder dem Studiengang usw.). Folglich ist das Spektrum der tatsächlich gewährten Beiträge sehr groß. Nur in der französischen Gemeinschaft Belgiens und in Dänemark können Zuschüsse höher sein als Darlehen. In Deutschland, Litauen, Finnland und der Türkei ist die Höhe der Zuschüsse und Darlehen (nahezu) gleich. Das gilt in Luxemburg sowohl für Zuschüsse als auch für Darlehen, wobei die Letzteren manchmal über 14 000 EUR-KKS liegen, sowie für Österreich (Zuschüsse), Liechtenstein und Norwegen (Darlehen). FÜR Lettland: Die hier berücksichtigten Zuschüsse sind auf Studierende mit staatlich subventionierten Studienplätzen beschränkt. Bei Waisen bürgt der Staat zu 100 %. Litauen und Polen: In beiden Staaten ist eine Reform im Gange (siehe Abbildung D1).