Ačkoliv ve většině států bývalého Sovětského svazu korupce klesá, v Rusku se od roku 2004 zvýšila a stala se racionalizovanější a koncentrovanější. Žádný z Putinových pohlavárů z KGB nebyl nikdy zatčen, ba ani degradován. Spolu s rostoucí dynamikou znovuznárodňování se změnila i veřejná ekonomická rétorika a stala se centrálně-plánovačskou. Putin dnes dává přednost protekcionismu, státním zásahům a dotacím. V této atmosféře nejsou žádné progresivní strukturální reformy pravděpodobné. Rusko donedávna uskutečňovalo obdivuhodně konzervativní makroekonomickou politiku, když hromadilo obrovské přebytky v rozpočtu i na běžném účtu platební bilance. Splatilo své zahraniční dluhy a vytvořilo rezervy v zahraničních měnách v hodnotě 450 miliard dolarů. Před volbami do Dumy však Putin ohrozil i tento poslední ostrůvek zodpovědné hospodářské politiky.
Obwohl die Korruption in den meisten Teilen der ehemaligen Sowjetunion sank, ist sie in Russland seit 2004 sprunghaft angestiegen, sie wird zunehmend rational begründet und tritt auch geballter auf. Keiner von Putins Schlüsselfiguren im KGB wurde verhaftet oder gar degradiert. Nachdem die Wiederverstaatlichung an Dynamik zulegte, veränderte sich auch die Rhetorik in der öffentlichen wirtschaftspolitischen Debatte und nahm dirigistische Züge an. Heute bevorzugt Putin Protektionismus, staatliche Intervention und Subventionen. In diesem Klima sind fortschreitende Strukturreformen nicht wahrscheinlich. Mit der Anhäufung riesiger Haushalts- und Leistungsbilanzüberschüsse verfolgte Russland bis vor Kurzem eine erstaunlich konservative makroökonomische Politik. Man bezahlte die Auslandsschulden und legte Devisenreserven in Höhe von 450 Milliarden Dollar an. Vor der Dumawahl allerdings setzte Putin dieses letzte Überbleibsel verantwortlicher Wirtschaftspolitik aufs Spiel.