Pokud vezmete v úvahu nejen jídlo, které skončí v obchodech a v restauracích, ale také jídlo, kterým lidé krmí hospodářská zvířata, kukuřici, sóju, pšenici, potraviny, které lidé mohou jíst, ale místo toho jím vykrmují hospodářská zvířata, aby zvýšili produkci masa a mléčných výrobků, zjistíte, že ve většině bohatých zemí je třikrát až čtyřikrát více jídla, než kolik jejich obyvatelstvo potřebuje pro vlastní výživu. Země jako USA má čtyřikrát více potravin než potřebuje. Když lidé mluví o potřebě zvýšit globální produkci potravin, aby se nasytilo těch devět miliard lidí, kteří budou podle očekávání žít na naší planetě do roku 2050, vzpomenu si vždycky na tyhle grafy. Ve skutečnost máme v bohatých zemích enormní rezervu potravin. V minulosti jsme neměli nikdy tak obrovský přebytek jídla.
Wenn man alle Lebensmittel in Betracht zieht, nicht nur jene, die in Läden und Restaurants landen, sondern auch jene, die zur Ernährung von Vieh genutzt werden, Mais, Soja und Weizen, was Menschen alles essen könnten, aber lieber zum Mästen ihres Viehs benutzen, um wachsende Mengen an Fleisch und Milchprodukten herzustellen, findet man heraus, dass dies dem Drei- bis Vierfachen von dem entspricht, was ihre Bevölkerung zur eigenen Ernährung braucht. Ein Land wie die USA hat viermal so viele Lebensmittel, wie es eigentlich braucht. Wenn die Leute über die Notwendigkeit sprechen, die weltweite Nahrungsproduktion zu steigern, um die neun Milliarden Menschen zu ernähren, die wir bis 2050 erwarten, dann denke ich immer an diese Grafiken. Tatsächlich haben wir in wohlhabenden Ländern einen riesigen Puffer zwischen uns und dem Hunger. Wir hatten noch nie zuvor derartig große Überschüsse.