Právě proto je myšlenka sboru volitelů tak důležitá: umožňuje postupný přechod k systému řízení, který je žádoucí v dlouhodobé perspektivě. Sbor volitelů by každé zemi přidělil křesla v poměru k jejímu počtu obyvatel a každý kandidát by dostal ve sboru volitelů hlasy úměrné počtu hlasů v dané zemi, ať už podle všeobecného volebního práva nebo v národním parlamentu. To by prezidentské kandidáty přimělo vést kampaň ve všech zemích se stejnou energií. Ještě lépe by pravomoc vybírat členy sboru volitelů měla připadnout samotným národním parlamentům. Národní parlamenty mají větší legitimitu, neboť přitahují mnohem vyšší volební účast než volby do Evropského parlamentu. Evropa by se posunula blíže svým občanům a národní parlamenty by získaly přímý hlas v rozhodovacích procesech EU. Delegáti Konventu by tady ale neměli skončit.
Aus diesem Grunde ist die Idee eines Wahlmännergremiums so bedeutsam: damit käme es schrittweise zu einer Regierungsform, die auf lange Sicht wünschenswert erscheint. Ein Wahlmännergremium würde jedem Land entsprechend seiner Einwohnerzahl Sitze zuweisen und jeder Kandidat würde Wahlmännerstimmen entsprechend dem Wahlergebnis im jeweiligen Land erhalten, das entweder allgemeine Wahlen oder ein Votum im nationalen Parlament abhält. Dadurch wären Präsidentschaftskandidaten gezwungen sich in allen Ländern mit gleicher Energie dem Wahlkampf zu stellen. Noch besser wäre es, wenn man es den nationalen Parlamenten allein überließe, die Mitglieder des Wahlmännergremiums auszuwählen. Nationale Parlamente verfügen über eine größere Legitimität, wodurch eine weit höhere Wahlbeteiligung zustande käme, als normalerweise bei Wahlen zum Europäischen Parlament. Europa würde seinen Bürgern näherkommen und die nationalen Parlamente hätten eine direkte Stimme im Entscheidungsfindungsprozess der EU. Die Delegierten des Konvents sollten ihre Bemühungen aber nicht an dieser Stelle einstellen.