Při tomto ideálním scénáři bychom mohli zachránit zhruba 105 životů ročně. Abychom toto číslo zasadili do kontextu, na amerických dálnicích přijde ročně o život 30 000 lidí. Na rozdíl od účinku zesílených obranných opatření by podpora větší mezinárodní spolupráce s cílem narušit financování teroristů byla relativně levná a docela efektivní. Znamenala by rozšířenější vydávání teroristů a zamezení dobročinným příspěvkům, drogovému překupnictví, padělání zboží, obchodu s komoditami a nezákonným aktivitám, které teroristům umožňují vyvíjet činnost. Tento přístup by sice jen o málo snížil počet malých incidentů, jako jsou „běžné“ pumové útoky nebo politické atentáty, avšak výrazně by omezil okázalé velké útoky, jež vyžadují rozsáhlé plánování a prostředky. Posílení mezinárodní spolupráce, které tento přístup vyžaduje, by se dosahovalo obtížně, protože si státy v policejních a bezpečnostních otázkách žárlivě střeží autonomii.
Bestenfalls könnten wir bei diesem Szenario etwa 105 Leben retten. Um es ins Verhältnis zu setzen: Jedes Jahr verlieren auf den Straßen der USA 30.000 Menschen ihr Leben. Im Gegensatz zur Ausweitung solcher Defensivmaßnahmen wäre die Förderung größerer internationaler Zusammenarbeit, um die Terroristen von ihren Geldquellen abzuschneiden, relativ billig und sehr effektiv. Dies würde eine verstärkte Auslieferung von Terroristen umfassen sowie ein strengeres Vorgehen gegen Spenden, Drogenhandel, Produktfälschungen, Warentermingeschäfte und illegale Handlungen, die es Terroristen erlauben, ihren Aktivitäten nachzugehen. Zwar würde eine derartige Strategie wenig dazu beitragen, die Zahl von kleineren Ereignissen – wie „routinemäßigen“ Bombenanschlägen oder politischen Morden – zu verringern, doch würde sie spektakuläre Anschläge, die umfassende Planung und große Ressourcen erfordern, erheblich behindern. Die Verstärkung der internationalen Zusammenarbeit, die dieser Ansatz voraussetzt, ist schwierig, weil die einzelnen Länder ihre Autonomie in Polizei- und Sicherheitsfragen eifersüchtig verteidigen.