Existuje značná propast mezi radou, kterou nelze odmítnout, a zodpovědností za řešení následků, když se tato rada ukáže jako mylná nebo mimořádně obtížně uskutečnitelná. Rádcové světa by se mohli pokusit to mít na paměti, až budou nabízet pomoc představitelům vzdálených zemí potýkajících se s problémy, s nimiž mají rádcové malé nebo vůbec žádné bezprostřední zkušenosti. Jednou za čas určitá profese (nejčastěji ekonomie) stanoví, že dospěla ke konsensu v otázce řešení nějakého problému. Dobrým příkladem byl takzvaný „washingtonský konsensus“, jenž vládl před nedávnou finanční krizí. V případě rodících se demokracií zní formule, která dnes často bývá povinnou, zhruba takto: zrušte veškeré zákazy politických aktivit, liberalizujte média, zorganizujte volby (čím dříve, tím lépe), vyřešte všechny otázky menšin ve prospěch menšin, zrušte obchodní bariéry a zbavte zemi korupce, pokud možno přes noc. Nové vlády jsou naléhavě vyzývány, aby všechny tyto problémy řešily okamžitě a současně, jinak ztratí „dynamiku“ a začnou upadat.
Zwischen Ratschlägen, die nicht abgelehnt werden können, und der Verantwortung für die Folgen, wenn der Rat falsch oder schwer durchführbar war, besteht ein tiefer Graben. Dies sollten die weltweiten Ratgeber im Auge behalten, wenn sie Staatsführern ferner Länder Hilfe zu Problemen anbieten, mit denen sie selbst wenig oder gar keine eigene Erfahrung haben. Immer mal wieder behauptet ein Berufsstand (meistens die Ökonomen), dass er zu der Frage, wie ein Problem zu lösen sei, einen Konsens erzielt hat. Ein gutes Beispiel dafür war der sogenannte “Washington-Konsens”, der vor der letzten Finanzkrise als absolut galt. Im Fall von jungen Demokratien hört sich die heute oft unvermeidliche Formel so an: Hebt alle Beschränkungen politischer Aktivitäten auf, liberalisiert die Medien, führt Wahlen durch (je eher, desto besser), löst alle Minderheitenprobleme zum Vorteil der Minderheiten, beseitigt Handelsbeschränkungen und befreit das Land von Korruption, am besten über Nacht. Neue Regierungen werden dazu gedrängt, all diese Probleme sofort und auf einmal zu lösen, um ja kein “Momentum” zu verlieren und nicht zurückzufallen.