Zemím bývalého sovětského bloku, které na tom byly bledě, neposkytly pomocnou ruku. Hlásily se tím k receptům neoliberálního Washingtonského konsenzu. Právě tehdy se Čína vydala na svou ohromující cestu hospodářského růstu, kterou jí umožnil vstup – za podpory USA – do Světové obchodní organizace a mezinárodních finančních institucí. Nakonec Čína nahradila Sovětský svaz jako potenciální rival USA. Washingtonský konsenzus předpokládal, že finanční trhy dokážou korigovat své vlastní excesy, a pokud tak neučiní, o krachující ústavy se postarají centrální banky fúzí s většími institucemi. Bylo to mylné přesvědčení, jak ukázala globální finanční krize let 2007-08. Krach roku 2008 ukončil nezpochybňovanou globální dominanci USA a významně povzbudil vzestup nacionalismu. Obrátil také kartu v neprospěch otevřených společností.
Sie versäumten es, den ehemaligen Ostblockländern, die nun schwere Zeiten durchmachten, eine helfende Hand zu reichen. Sie hielten sich damit an die Vorgaben des neoliberalen Washingtoner Konsenses. Zur selben Zeit begann China seine erstaunliche wirtschaftliche Wachstumsentwicklung, die durch seinen mit US-Unterstützung erfolgten Beitritt zur Welthandelsorganisation und den internationalen Finanzinstitutionen ermöglicht wurde. Irgendwann ersetzte das Land die Sowjetunion dann als potenzieller Rivale der USA. Der Washingtoner Konsens ging davon aus, dass Finanzmärkte in der Lage sind, ihre eigenen Exzesse zu korrigieren, und dass, wenn sie das nicht täten, die Notenbanken sich um scheiternde Geldinstitute kümmern würden, indem sie diese zu größeren fusionierten. Wie die globale Finanzkrise von 2007-2008 zeigte, war das eine Fehlannahme. Der Crash von 2008 beendete die unbestrittene weltweite Dominanz der USA und leistete dem Aufstieg des Nationalismus enormen Vorschub. Er leitete zugleich die Abkehr von den offenen Gesellschaften ein.