Když národní jazyky - zejména francouzstina - vytlačily latinu, náboženský diskurz ustoupil pozorování, analýze a naprosté víře v rozum a vědecký pokrok. Komunikační síť, která umožňovala rychlé síření myslenek, posloužila společnému duchu. Intelektuální a kulturní vazby posilovalo cestování, takže úplně přirozeně plynula slova, jaká pronásel Montesquieu: ,,Evropa je jediným národem vytvořeným z mnoha``. Vývoj obou komunit - ač směřovaly k opačným cílům - tvoří klíčový vztažný bod evropské identity. Německý filozof Karl Jaspers kdysi řekl, evropská svoboda je založená na protikladech ,,sekulárního světa a transcendence, vědy a víry, materiální techniky a náboženství``.
Als das Lateinische allmählich von den neu entstehenden Sprachen, besonders vom Französischen, verdrängt wurde, machte der religiöse Diskurs der Beobachtung und der Analyse Platz, mit einem uneingeschränkten Glauben an die Vernunft und den wissenschaftlichen Fortschritt. Ein Kommunikationsnetzwerk, das die schnelle Verbreitung von Ideen erlaubte, diente als gemeinsamer Geist. Intellektuelle und kulturelle Bande wurden durch Reisen vertieft, so dass Aussagen wie die Montesquieus - Europa sei eine Nation, gemacht aus vielen - nur natürlich schienen. Das Entstehen beider Gemeinschaften - wenn auch gegensätzliche Ziele verfolgend - ist der Schlüssel zur europäischen Identität. Der deutsche Philosoph Karl Jaspers sagte einst, die europäische Freiheit sei aus dem Gegensatz zwischen ,,der säkularen und der transzendentalen Welt, zwischen Wissenschaft und Glauben, Technik und Religion`` entstanden.