Jakékoliv budoucí závazky jsou podmíněné tím, že si udrží většinu v komisi. To vede ke druhému problému: takzvané „knokauty“ – tedy další faktory, které mohou změnit směr politiky – zjevně nejsou založené na faktech, nýbrž na individuálním hodnocení. První knokaut by nastal, kdyby „podle názoru MPC existovala více než padesátiprocentní pravděpodobnost, že inflace indexu spotřebitelských cen během budoucích 18 až 24 měsíců přesáhne nejméně o 0,5 procentního bodu dvouprocentní cíl.“ Druhým knokautem je situace, kdy „střednědobá inflační očekávání přestanou být dostatečně dobře ukotvená“. Existuje obrovský prostor pro různá hodnocení obou těchto případů, z nichž žádný neumožňuje definitivní odpověď založenou na solidních číslech. A pokud jde o předpovídání inflace, BoE bohužel nemá příliš dobrou bilanci.
Alle künftigen Zusagen sind davon abhängig, eine Mehrheit des Ausschusses bei der Stange zu halten. Das führt zum zweiten Problem: den so genannten „knockouts“. Diese K.-O.-Kriterien sind die anderen Faktoren, die eine Änderung des politischen Kurses bewirken können und sind eindeutig Ermessensfragen und keine Tatsachen. Das erste K.O.-Kriterium würde eintreten, wenn „es nach Auffassung des MPC als wahrscheinlich gilt, dass die erwartete Verbraucherpreisinflation auf Sicht von 18 bis 24 Monaten auf mehr als 0,5 Punkte über den Zielwert von 2% steigt“. Das zweite ist, dass „mittelfristige Inflationserwartungen nicht mehr ausreichend fest verankert sind“. Es gibt bei beiden Themen viel Spielraum für unterschiedliche Ansichten und keines bietet sich für endgültige Antworten basierend auf soliden Zahlen an. Und leider hat die BoE, was Inflationsprognosen angeht, in der Vergangenheit nicht besonders gut gelegen.