Ačkoliv dnes spotřeba masa na Západě stagnuje, a v některých regionech dokonce klesá, stále je mnohem vyšší než ve většině jiných regionů světa. Příslušníci stále početnější střední vrstvy v rozvíjejících se ekonomikách – zejména v takzvaných státech BRICS (Brazílie, Rusko, Indie, Čína a Jihoafrická republika) – mezitím mění své stravovací návyky tak, aby se podobaly jídelníčku jejich protějšků z bohatých zemí. A s pokračujícím růstem jejich příjmů v nadcházejících desetiletích poroste také jejich poptávka po mase a mléčných výrobcích. Aby světový agrobyznys tuto poptávku uspokojil, pokusí se zvýšit produkci masa z dnešních 300 milionů tun na 480 milionů tun do roku 2050, čímž vyvolá vážné sociální problémy a ekologické tlaky prakticky ve všech fázích hodnotového řetězce (dodávka krmiv, produkce, zpracování a maloobchod).
Obwohl der westliche Konsum heute stagniert und in manchen Gebieten sogar zurück geht, ist er doch weiterhin viel höher als in den meisten anderen Regionen der Welt. Inzwischen nähern die Mitglieder der aufblühenden Mittelklasse in den Schwellenländern – insbesondere den sogenannten BRICS (Brasilien, Russland, Indien, China und Südafrika) – ihre Ernährungsgewohnheiten an diejenigen ihrer westlichen Nachbarn an. Bei weiter steigenden Einkommen in den nächsten Jahrzehnten wird auch die Nachfrage nach Fleisch und Milchprodukten weiter wachsen. Um diesen Bedarf zu befriedigen, werden die Agrarunternehmen in aller Welt versuchen, ihre Fleischproduktion von heute 300 Millionen Tonnen auf 480 Millionen Tonnen im Jahr 2050 zu steigern. Dies führt auf so gut wie jeder Stufe der Wertschöpfungskette (Futtermittel, Produktion, Verarbeitung und Verkauf) zu ernsthaften sozialen und ökologischen Problemen.