Ba neposkytnutí podpory gruzínské demokracii, jež zápasí s nepřízní, by s nejvyšší pravděpodobností odročilo demokratický pokrok na Ukrajině, v Bělorusku i v samotném Rusku. To zřetelně zvyšuje sázky. Rusko, ač se nikdy nevzdalo svých imperiálních snů a nástrojů dominance, se nicméně začínalo smiřovat s nevyhnutelností demokracie, přinejmenším po svých okrajích. Váhavé přijímání určité normality ve vztazích s jeho sousedy však bylo vždy náchylné k náhlému výbuchu proslulé iracionální ruské „děržavy“ – agresivního étosu, který glorifikuje stát a prosazuje jeho sílu vrháním se na slabost. Tady je klíč k pochopení nedávné ruské plynové krize. Neméně jisté je to, že každá známka odklonu od demokracie v Gruzii a dalších postsovětských státech bude pouze dál pohánět neoimperiální ambice Ruska. Je evropskou zodpovědností přesvědčit Rusko, že návrat do minulosti je beznadějně nemožný. Evropa se musí své úlohy ujmout nejen proto, aby si do budoucna zajistila nezávislost dodávek energií, ale také aby ukázala, že evropské hodnoty svobody, demokracie a spravedlnosti mezi národy mají skutečnou moc.
Die Weigerung, Georgien in seinem Kampf um Demokratie zu unterstützen würde sehr wahrscheinlich den demokratischen Prozess auch in der Ukraine, in Weißrussland und sogar in Russland selbst verzögern. Es steht daher immer mehr auf dem Spiel. Obwohl Russland seinen Großmachtträumen und Machtinstrumenten nie abgeschworen hatte, musste man sich mit der Unausweichlichkeit der Demokratie, zumindest an den Grenzen abfinden. Aber diese zögerliche Akzeptanz einer gewissen Normalität in den Beziehungen zu seinen Nachbarn war immer schon anfällig für den plötzlichen Wiederausbruch von Russlands berühmt irrationaler „Derschawa“ – eines aggressiven Ethos, das den Staat glorifiziert und seine Stärke aus der Ausnutzung von Schwächen der anderen bezieht. Das ist der Schlüssel zum Verständnis der jüngsten russischen Gaskrise. Sicher ist, dass jedes Anzeichen eines Rückzuges der Demokratie in Georgien und anderen postsowjetischen Staaten Russlands neoimperialistische Ambitionen wieder aufleben lassen wird. Es ist die Verantwortung Europas, Russland zu überzeugen, dass es keine Hoffnung auf eine Rückkehr in die Vergangenheit gibt. Europa muss diese Rolle annehmen, nicht nur um die Unabhängigkeit seiner zukünftigen Energieversorgung sicherzustellen, sondern auch um zu demonstrieren, dass die europäischen Werte Freiheit, Demokratie und Gerechtigkeit zwischen Völkern auch wirklich auf soliden Grundfesten stehen.