O historii panuje stereotyp, že by se měla zaměřit na vládce, jako byli Lenin nebo Trockij. Výsledkem je, že lidé v mnoha zemích, včetně té mé, Ruska, pohlíží na dějiny jako na něco předurčeného nebo utvářeného lídry, co nemohou obyčejní lidé nijak ovlivnit. Mnoho Rusů dnes nevěří, že Rusko někdy mohlo být nebo někdy bude skutečně demokratickou zemí, což je z velké části způsobeno výkladem dějin ruským občanům. Přitom to není pravda. Abych to dokázal, strávil jsem dva roky snahou přesunout se 100 let do minulosti, do roku 1917, roku ruské revoluce. Ptal jsem se sám sebe, co kdyby před sto lety existoval internet a Facebook? Takže jsme vytvořili sociální síť pro mrtvé lidi nazvanou Project1917.com. S mým týmem jsme vytvořili software, zdigitalizovali a nahráli všechny možné skutečné deníky a dopisy napsané více než 3 000 lidmi před sto lety.
Es gibt dieses Klischee, dass sie sich auf Machthaber konzentrieren soll, wie Lenin oder Trotzki. Deshalb sehen Menschen aus vielen Ländern, wie meinem, Russland, Geschichte als etwas, das vorbestimmt ist oder von Machthabern bestimmt wurde, und auf das einfache Leute gar keinen Einfluss hätten. Viele Russen denken heute, dass Russland nie im Stande war oder je im Stande sein wird, wirklich demokratisch zu sein, und das kommt davon, auf welche Art die Geschichte auf Russen zugeschnitten wurde. Und das stimmt nicht. Als Beweis bin ich zwei Jahre lang 100 Jahre in die Vergangenheit gereist, in das Jahr 1917, das Jahr der Russischen Revolution. Was, wenn es das Internet und Facebook vor 100 Jahren gegeben hätte? Also haben wir letztes Jahr ein soziales Netzwerk für Tote geschaffen, namens Project1917.com. Mein Team und ich kreierten unsere Software, digitalisierten und uploadeten sämtliche echte Tagebücher und Briefe, die von mehr als 3000 Menschen vor 100 Jahren verfasst wurden.