V roce 2000 jsem na durbanském summitu k problematice AIDS doporučil zřízení nového „globálního fondu“ pro boj proti těmto nemocem právě proto, že Světová banka neplnila svůj úkol. Vznikl Globální fond pro boj proti AIDS, TBC a malárii a zachránil už miliony životů, přičemž jen počet úmrtí na malárii v Africe se snížil přinejmenším o 30 %. Podobně Světová banka promeškala zásadní příležitosti k podpoře drobných samozásobitelských rolníků a obecněji k prosazování integrovaného rozvoje venkova v chudinských vesnických komunitách v Africe, Asii a Latinské Americe. Asi dvacet roků, zhruba v letech 1985 až 2005, se SB vzpírala prověřenému používání cílené podpory pro drobné majitele půdy s cílem pomoci zbídačeným samozásobitelským zemědělcům zvýšit výnosy a vymanit se z chudoby. V poslední době sice podporu pro drobné rolníky posílila, ale stále zbývá mnohé, co může a měla by udělat. Personál SB je profesně velice zdatný a dokázal by udělat mnohem víc, kdyby byl osvobozen od nadvlády úzkých amerických zájmů a postojů. Banka má potenciál stát se katalyzátorem pokroku v klíčových oblastech, které budou formovat budoucnost světa. K jejím prioritám by měla patřit zemědělská produktivita, mobilizace informačních technologií pro účely udržitelného rozvoje, zavádění nízkouhlíkových energetických systémů a kvalita vzdělání pro všechny, přičemž je třeba více spoléhat na nové formy komunikace, abychom pronikli ke stamilionům studentů se špatným přístupem ke vzdělávacím službám.
Im Jahre 2000 sprach ich mich auf dem AIDS-Gipfel in Durban – aufgrund eben dieser Tatsache, dass die Weltbank ihrer Aufgabe nicht nachkäme – für einen neuen „globalen Fonds“ zur Bekämpfung dieser Erkrankungen aus. Die Schaffung dieses globalen Fonds zur Bekämpfung von AIDS, TB und Malaria hat seitdem Millionen von Leben gerettet; die Zahl malariabedingter Todesfälle in Afrika allein ist um mindestens 30% gesunken. In ähnlicher Weise hat die Bank entscheidende Gelegenheiten zur Unterstützung kleinbäuerlicher Subsistenzfarmer und zur Förderung einer integrierten ländlichen Entwicklung im Allgemeinen in den verarmten ländlichen Gemeinschaften Afrikas, Asiens und Lateinamerikas verpasst. Rund 20 Jahre lang – von etwa 1985 bis 2005 – widersetzte sich die Bank dem bewährten Einsatz zielgerichteter Hilfen für bäuerliche Kleinbetriebe, der es verarmten Subsistenzfarmern ermöglicht hätte, ihre Erträge zu steigern und der Armut zu entkommen. In letzter Zeit hat die Bank ihre Unterstützung für die Kleinbauern zwar verstärkt, aber es gibt noch immer viel mehr, was sie tun könnte und sollte. Die Mitarbeiter der Bank sind äußerst professionell und könnten viel mehr erreichen, wenn man sie von der Dominanz verengter US-amerikanischer Interessen und Ansichten befreien würde. Die Bank hat das Potenzial, in zentralen Bereichen als Katalysator zu wirken, der die Zukunft der Welt mitgestaltet. Ihre Prioritäten sollten die landwirtschaftliche Produktivität, die Mobilisierung von Informationstechnologien zur nachhaltigen Entwicklung, den Einsatz kohlenstoffarmer Energiesysteme und eine qualitativ hochwertige Bildung für alle umfassen, die verstärkt die neuen Formen der Kommunikation nutzt und so hunderte von Millionen heute unzureichend betreuter Schüler und Studenten erreicht.