Jak bychom se cítili, kdybychom využili rozhodovací lenosti spojené se Systémem I a nechuti změnit primární volbu k tomu, abychom někoho „trikem“ přiměli k postupu, proti němuž by měl daný člověk zásadní námitky, například z náboženských důvodů? Ve způsobu, jakým nás libertariánští paternalisté hodlají pošťuchovat, tedy v konečném důsledku existuje zásadní a nevyřešený deficit zodpovědnosti. Osvícenská představa, že naše racionalita Systému II může vždy ukazovat na optimální volbu, na níž by se všichni rozumně uvažující jednotlivci shodli, se střetává s široce uznávanou moderní představou, že existuje pluralita rozumných rozhodnutí. Je-li tomu tak, kdo má rozhodovat, ve kterých oblastech mohou sociální inženýři právoplatně pošťuchovat jednotlivce? Čí a jaká rozhodnutí mají pošťuchovači podněcovat?
Wie würden wir uns fühlen, wenn wir die entscheidungsbezogene Trägheit von System I hinsichtlich der Änderungen von Normen dazu benützten, jemanden durch einen Trick zu einer Vorgehensweise zu bewegen, die er oder sie womöglich aus religiösen Gründen strikt abgelehnt hätte? Letztlich ist die Art, wie uns libertäre Paternalisten stupsen, von einem grundlegenden Defizit hinsichtlich der Rechenschaftspflicht gekennzeichnet. Die Idee der Aufklärung, wonach unsere System-II-Rationalität immer auf eine optimale Entscheidung hinweisen kann, der jedes vernunftbegabte Individuum zustimmen würde, steht im Widerspruch zur modernen Vorstellung, dass es eine Vielfalt an vernünftigen Entscheidungsmöglichkeiten gibt. Wenn das der Fall ist, wer bestimmt dann eigentlich, in welchen Bereichen Menschen durch Social Engineers gestupst werden? Wessen und welche Entscheidungen werden die Stupser fördern?