Nejedná se o nahodilý, ale nutný znak obrany křesťanství ze strany nové pravice. Aby přitáhli dostatek příznivců, její čelní představitelé musí poskytovat přebytečné potěšení („čirý přebytek potěšení nad běžné uspokojení“) oplzlosti. Ideologie, která svým stoupencům dovoluje dát průchod jejich nejhorším popudům, může mobilizovat miliony. Vezměme si jiný příklad: není ruská „mírotvorná vojenská intervence“ na Ukrajině něco jako „legitimní znásilnění“, které v roce 2012 definoval americký poslanec Todd Akin, tehdejší republikánský kandidát do senátu za Missouri? Podle Akina by potraty měly být úplně zakázané, protože když žena utrpí „legitimní znásilnění“, její tělo nějak pozná, že nemá otěhotnět. Když za svou poznámku čelil pobouření, Akin tvrdil, že se „špatně vyjádřil“. Měl prý na mysli, že existují „legitimní případy znásilnění“, jež tak označuje policie, „když vedou vyšetřování nebo tak něco“. Jeho hlavní poselství ale zůstalo: pokud žena po znásilnění otěhotní, musela to vskrytu chtít, protože jinak by tomu „stresová“ reakce jejího těla zabránila.
Dabei handelt es sich um einen notwendigen und nicht um einen zufälligen Bestandteil der Verteidigung des Christentums durch die Neue Rechte. Um genügend Anhänger zu gewinnen, müssen ihre Anführer das Surplus Enjoyment des Obszönen bieten, was im Deutschen „dem reinen Lustgewinn im Vergleich zu gängigen Befriedigungen“ entspricht. Eine Ideologie, die es ihren Anhängern erlaubt, ihren niedersten Trieben nachzugehen, kann Millionen mobilisieren. Ein anderes Beispiel: Ist Russlands „friedensstiftende militärische Intervention“ in der Ukraine nicht wie die „legitime Vergewaltigung“, die der US-Abgeordnete Todd Akin, der damalige republikanische Senatskandidat aus Missouri, 2012 definierte? Akin zufolge sollte Abtreibung grundsätzlich verboten werden, denn wenn eine Frau Opfer einer „legitimen Vergewaltigung“ wird, wisse ihr Körper irgendwie zu verhindern, dass sie schwanger wird. Angesichts der Empörung über diese Bemerkung behauptete Akin, er habe sich „falsch ausgedrückt“. Was er meinte, war, dass es „legitime Fälle von Vergewaltigung“ gibt, auf die sich die Polizei bezieht, „wenn sie eine Untersuchung durchführen oder was auch immer“. Aber seine Grundaussage blieb: Wenn eine Frau nach einer Vergewaltigung schwanger wird, muss sie es insgeheim gewollt haben, denn sonst hätte die „Stressreaktion“ ihres Körpers es verhindert.