Kromě toho podotýkají, že působivé úspěchy Mexika v oblasti makroekonomické stabilizace jsou sice nezbytné, ale zatím nedostatečné pro uvolnění růstového potenciálu země. Ano, Mexiko si vybudovalo silné domácí i zahraniční finanční polštáře, zametlo si před vlastním fiskálním prahem, otevřelo ekonomiku vnějšímu světu a uzavřelo mnoho dohod o volném obchodu, zejména Severoamerickou dohodu o volném obchodu. Nyní však přišel čas navázat na tento pokrok současnou reformou pěti velkých a vlivných sektorů: školství, energetiky, financí, telekomunikací a trhu práce. A vláda Peni Nieta v posledních měsících tvrdě – a úspěšně – pracuje na schválení nezbytných úprav ústavy a uzákonění počáteční legislativy. Nejméně tři z těchto oblastí – školství, energetika a trh práce – byly dlouho pokládány za nedotknutelné či téměř nedotknutelné. Vzpomínám si na vlastní zkušenost z Mexika z konce 80. a počátku 90. let, kdy jsem byl součástí týmu Mezinárodního měnového fondu, který pomáhal místním představitelům se zotavováním země z latinskoamerické dluhové krize. Jakákoliv zmínka o energetických reformách okamžitě narážela na odpor, a to včetně poukazování na státní suverenitu a ústavní ochranu. Dnes se Mexiko snaží, aby dlouhodobí zahraniční investoři podpořili ambiciózní a rozsáhlé reformní úsilí, přičemž účast zahraničních subjektů je obzvláště důležitá u infrastrukturálních investic do telekomunikačních sítí, placených úseků silnic, plynovodů a později i ropného sektoru.
Weiterhin stellen sie fest, dass Mexikos beeindruckende Leistungen in Bezug auf makroökonomische Stabilisierung zwar notwendig waren, sich aber nicht als ausreichend erwiesen haben, um das Wachstumspotenzial des Landes freizusetzen. Ja, Mexiko hat solide in- und ausländische finanzielle Puffer aufgebaut, seinen öffentlichen Haushalt in Ordnung gebracht, seine Wirtschaft für die Außenwelt geöffnet und viele Freihandelsabkommen geschlossen, allen voran das Nordamerikanische Freihandelsabkommen. Doch nun ist es an der Zeit, auf diesen Fortschritten aufzubauen, indem gleichzeitig fünf große und einflussreiche Sektoren reformiert werden: Bildung, Energie, Finanzen, Telekommunikation und der Arbeitsmarkt. Und die Regierung Peña Nieto hat in den vergangenen Monaten hart – und mit Erfolg – daran gearbeitet, die notwendigen Verfassungsänderungen zu verabschieden und erste Rechtsvorschriften zu erlassen. Mindestens drei dieser Bereiche – Bildung, Energie und der Arbeitsmarkt – galten lange als unantastbar oder nahezu unantastbar. Tatsächlich erinnere ich mich an meine eigene Erfahrung in Mexiko Ende der 1980er- und Anfang der 1990er-Jahre, als ich als Mitglied einer Arbeitsgruppe des Internationalen Währungsfonds mit offiziellen Vertretern vor Ort zusammenarbeitete, um zur Erholung des Landes von der lateinamerikanischen Schuldenkrise beizutragen. Jede Erwähnung von Energiereformen stieß umgehend auf Widerstand und war mit Verweisen auf die nationale Souveränität und verfassungsrechtlich garantierten Schutz verbunden. Heute bemüht sich Mexiko um langfristig orientierte ausländische Investoren zur Unterstützung ehrgeiziger und umfassender Reformbemühungen. Dabei sind ausländische Beteiligungen vor allem für Infrastrukturinvestitionen in Telekommunikationsnetze, mautpflichtige Straßen, Gaspipelines und, in Zukunft, den Erdölsektor von Bedeutung.