Naše rodina fungovala podle rovnice, která vypadala nějak takto: Když jste inteligentní, nejste duchovně založení. Byla jsem ve své rodině za cvoka. Byla jsem zvláštní malé dítko, které si chtělo vážně povídat o světech, které by mohly existovat za hranicemi vnímání našich smyslů. Chtěla jsem vědět, jestli to, co lidské bytosti vidí a slyší a co si myslí je úplné a přesné vyobrazení reality. Při hledání odpovědí jsem šla na katolickou mši; připojila jsem se ke svým sousedům.
Es gab eine Gleichung in meiner Familie, etwa so: Wenn Du intelligent bist, bist Du infolgedessen nicht spirituell. Ich war das schwarze Schaf der Familie. Ich war dieses verrückte Kind, das tiefsinnige Gespräche führen wollte über die Welten, die vielleicht existieren könnten außerhalb derer, die wir mit Sinnen wahrnehmen. Ich wollte wissen, ob das, was wir Menschen sehen und hören und denken, wirklich das volle und exakte Abbild der Realität ist. Auf der Suche nach Antworten ging ich zur katholischen Messe. Ich ging mit meinen Nachbarn mit.