Nejhlasitěji se logicky ozývají ti, kdo nejvíce těží z privilegovaných schémat. Reforma se však dotkne i mnoha státních zaměstnanců – v neposlední řadě učitelů –, protože jejich dávky se budou počítat z průměrného platu za celý život, nikoliv z příjmu v době odchodu do penze. Tato pilulka je o to nestravitelnější, že francouzský premiér Édouard Philippe trvá na tom, aby reformní balík obsahoval i nový „rovnovážný věk“ 64 let (bude zaveden v roce 2027), jenž by snížil penze lidem, kteří odejdou do předčasného důchodu, a naopak je zvýšil těm, kdo odchod do důchodu odloží. Philippe má právem obavy z finanční udržitelnosti celého systému. Zdá se však, že prosazováním tohoto opatření porušuje předchozí Macronův slib, že věk odchodu do důchodu zůstane na úrovni 62 let.
Da überrascht es nicht, dass jene, die bislang von privilegierten Systemen profitiert haben, jetzt streiken. Aber auch viele Staatsdiener – nicht zuletzt die Lehrer – sind betroffen, da ihre Ansprüche durch ihre lebenslangen Einkünfte bestimmt werden, und nicht durch ihren Verdienst zu Beginn des Rentenalters. Darüber hinaus hat der französische Premierminister Édouard Philippe eine Einigung durch die Forderung erschwert, das Reformpaket müsse ein (bis 2027 erreichtes) neues „Gleichgewichtsalter“ von 64 Jahren enthalten, das die Bezüge für jene verringert, die vorzeitig in den Ruhestand gehen, und für jene erhöht, die ihren Renteneintritt aufschieben. Philippe sorgt sich um die finanzielle Nachhaltigkeit des ganzen Systems, und dies zu Recht. Aber dadurch, dass er diese Maßnahme durchsetzen will, scheint er ein früheres Versprechen Macrons zu brechen, dass das Rentenalter bei 62 Jahren gelassen werde.