A tak platí, že jedinou věcí, kterou jsem si ohledně těch dnů naprosto jist, je podivný a kuriózní fakt, že Ceausescu snášel soudní frašku, ve které byl souzen a odsouzen, až do trpké popravy s mnohem větší důstojností, než bych si byl býval pomyslel. Všechny pochybnosti o naší „revoluci“ mají až dodnes oslabující účinky. Lidé zůstávají pasivní a neangažovaní. Tržně orientované reformy, Iliescovou vládou tak dlouho odkládané, nakonec selhaly v tom základním, když měly pozvednou životní úroveň. Podobně jako v Rusku se jim nepodařilo vybudovat právně ukotvené hospodářství, založené na svobodných trzích. Naopak, podíl stínové ekonomiky se zvýšil takovou rychlostí, že, dle některých ekonomů, skutečná ekonomika (složená z té „čisté“ i z té „stínové“) v podstatě během posledních dvou let rostla, přes všechen oficiální pokles HDP.
Das einzige, was ich mit Gewißheit über jene Tage sagen kann, ist denn auch dies, daß Ceausescu seinen Femeprozeß und die Hinrichtung in einer würdigeren Haltung durchstand, als ich je geglaubt hätte. Die Zweifel an unserer "Revolution" wirken sich nach wie vor schwächend aus. Wie schon damals ist die Bevölkerung auch heute noch passiv und uninteressiert. Marktwirtschaftliche Reformen, von der Regierung Iliescu immer wieder auf die lange Bank geschoben, scheinen keine Anhebung des Lebenstandards gebracht zu haben. Wie in Rußland haben sie auch in Rumänien nicht zu einer rechtsstaatlich abgesicherten, marktwirtschaftlichen Ordnung geführt. Im Gegenteil, der Anteil der Schwarzmarktökonomie hat sich mit einer derartigen Geschwindigkeit vergrößert, daß, nach Einschätzung von Wirtschaftsexperten, die Realökonomie (die aus der "weißen" und der "schwarzen" Ökonomie zusammengenommen besteht) in den beiden letzten Jahren ungeachtet des offiziell eingeräumten Rückgangs des Bruttosozialprodukts in Wirklichkeit gewachsen ist.