Dřívější důraz na centrálně řízené bezpečnostní sektory je však proměnil v podstatnou přednost při politických soubojích, čímž jim dal možnost uniknout dohledu a výhodu faktické právní beztrestnosti. Je tedy potřebná lepší rovnováha, která zmírní obavy rozmanitých sociálních a politických aktérů, jejichž participace je nutná k obnovení ústavních rámců, posílení vlády práva a oživení národní identity a státních institucí v kontextu demokratické transformace. Nejpodstatnější je, že reformu bezpečnostního sektoru nelze provádět odděleně od širšího procesu demokratické transformace a národního usmíření. Dnešní proměňující se arabské státy zjišťují, jak těžké je hluboce zakořeněné autoritářské praktiky a vazby nahradit vytrvalou demokratizací, která podstatně závisí na transformaci jejich bezpečnostních sektorů.
Doch der Schwerpunkt auf zentral verwaltete Sicherheitssektoren in der Vergangenheit hat sie zu einem entscheidenden Faktor im politischen Wettbewerb gemacht und es ihnen ermöglicht, sich der Aufsicht zu entziehen und von einer De-facto-Straffreiheit zu profitieren. Es bedarf also eines verbesserten Gleichgewichts, um die Bedenken der unterschiedlichen sozialen und politischen Akteure zu zerstreuen, deren Beteiligung erforderlich ist, um den Verfassungsrahmen zu erneuern, die Rechtsstaatlichkeit zu stärken sowie nationale Identität und staatliche Institutionen im Kontext eines demokratischen Übergangs wiederzubeleben. Dies bedeutet im Endeffekt, dass Reformen des Sicherheitssektors nicht losgelöst vom umfassenderen Prozess eines demokratischen Übergangs und nationaler Aussöhnung umgesetzt werden können. Die arabischen Staaten, die sich heute in diesem Übergang befinden, erleben gerade wie schwierig es ist, tief sitzende autoritäre Praktiken und Beziehungen durch nachhaltige Demokratisierung zu ersetzen, wobei dieser Prozess entscheidend von einer Transformation ihrer Sicherheitsapparate abhängig ist.