Ti, kdo mají méně, přitom dostávají přednost před těmi, kdo mají více. Touto filozofií se implicitně nebo i explicitně řídí pomoc zaměřená na hospodářský rozvoj, pomoc zaměřená na zdraví i pomoc zaměřená na řešení humanitárních krizí. Na první pohled dává kosmopolitní prioritarianismus smysl. Potřeby lidí v chudých zemích jsou naléhavější a cenová úroveň daleko nižší, takže za jeden dolar či euro tam lze vykonat dvakrát až třikrát více užitku než doma. Domácí výdaje jsou nejen dražší, ale navíc putují k těm, kdo už jsou na tom docela dobře (přinejmenším relativně, měřeno podle globálních standardů), takže vykonají méně dobrého.
Wer weniger hat, genießt höhere Priorität als Menschen, die mehr haben. Hilfsmaßnahmen für wirtschaftliche Entwicklung, für Gesundheit und für humanitäre Notfälle sind implizit oder explizit von dieser Philosophie getragen. Auf den ersten Blick ergibt dieser kosmopolitische Prioritarismus durchaus Sinn. Die Bedürfnisse der Menschen in armen Ländern sind vordringlicher und das Preisniveau in armen Ländern ist weit niedriger, so dass man mit einem Dollar oder Euro dort zwei- bis dreimal mehr bewirken kann als daheim. Geld im eigenen Land auszugeben ist nicht nur kostspieliger, sondern kommt auch jenen zugute, denen es ohnehin gut geht (zumindest relativ gesehen, gemessen an weltweiten Standards), wodurch man damit weniger Gutes bewirkt.