Snaha o plnění většího počtu cílů by podle této logiky uváděla finanční trhy a aktéry v soukromém sektoru ve zmatek. Centrální banky však sledují větší počet cílů současně, aniž to přináší špatné výsledky nebo ničí jejich důvěryhodnost. Stejně tak mnoho centrálních bank od roku 2008 – pod tlakem vlád – konkrétně reaguje na jiné vývojové trendy v reálné ekonomice (zejména na nezaměstnanost), místo aby udržovaly jednostranné zaměření na dlouhodobou cenovou stabilitu. To je obzvláště zjevné ve Velké Británii, kde vláda v zoufalé snaze zajistit hospodářské zotavení ještě před volbami plánovanými na rok 2015 tlačí BoE k tomu, aby zavedla úvěrové dotace a v poslední době i avizování budoucí politiky. V důsledku toho jsou rozhodnutí BoE v souladu s krátkodobými kompromisy mezi růstem a inflací – což znamená, že BoE rozhoduje nejen o nástrojích, ale i o cílech.
Versuche, mehrere Ziele zu verfolgen, würden dieser Logik folgend die Finanzmärkte und die Akteure im Privatsektor verwirren. Doch haben die Zentralbanken mehrere Ziele gleichzeitig verfolgt, ohne schlechte Ergebnisse zu erzielen oder ihr eigene Glaubwürdigkeit zunichtezumachen. Ebenso haben viele Zentralbanken seit 2008 – unter dem Druck der Regierungen – speziell auf andere Entwicklungen in der Realwirtschaft reagiert (vor allem auf die Arbeitslosigkeit), anstatt sich ausschließlich auf die langfristige Preisstabilität zu konzentrieren. Das ist besonders im Vereinigten Königreich augenfällig, wo die Regierung, die unbedingt eine Wirtschaftserholung vor den Wahlen 2015 wollte, die BoE dazu drängte, Zinsvergünstigungen und die sogenannte „Forward Guidance“ (Zinsausblick) einzuführen. In der Folge waren die Entscheidungen der BoE auf den kurzfristigen Kompromiss zwischen Wachstum und Inflation abgestimmt – was bedeutet, dass sie Entscheidungen über Ziele traf, nicht nur über Instrumente.