V tomto případě nejde o záchranu populace, ale o řízení zdroje předvídatelnějším způsobem. Díky tomu, že v těchto souvislostech nedochází k žádnému napětí, se v rámci pracovní skupiny usnadnil dialog mezi vědci a rybáři. „Vědci k tomu přispěli ohromným způsobem,“ uznává Sean O’Donoghue, „vzali v potaz naše obavy.“ Plán řízení západní populace kranase obecného není založen na nadměrně využívaném druhu. Nejde o záchranu populace, ale o její řízení předvídatelnějším způsobem. Navrhovaný text byl mimořádně úspěšný: rybáři se nespokojili s tím, že předloží obecný rámec, ale také navrhli způsob tříletého výpočtu TAC, a dokonce vymezili rámec podmínek vyplývajících z výjimečného roku. Takovou iniciativu, prostřednictvím níž se zajišťuje udržitelné řízení populace, rybáři vítají z několika důvodů: „Z našeho pohledu by odvětví rybolovu mělo zůstat ústředním činitelem rozhodování,“ objasňuje Sean O’Donoghue.
Dieses Phänomen ist auf mehrere Faktoren zurückzuführen. Die Schleppnetzfischer gehen auf mehrere Arten und haben immer Alternativen – Makrele, Hering oder blauer Wittling, die auf bestimmten Märkten sehr gefragt sind und sich teurer verkaufen lassen. Auch der relativ hohe Treibstoffpreis kann eine Erklärung für diese mittelmäßigen Fangmengen sein. Jetzt handelt es sich nicht darum, eine Art zu retten, sondern darum, die Bewirtschaftung eines Bestandes vorhersehbarer zu gestalten. „Der Beitrag der Wissenschaftler war enorm“, gibt Sean O’Donoghue zu. Die Fischer hatten sich nicht damit begnügt, einen generellen Rahmen vorzulegen, sie machten auch einen Vorschlag, wie die dreijährige TAC berechnet werden sollte, und legten sogar einen Rahmen für die Bedingungen fest, sollte es ein außergewöhnlich gutes oder schlechtes Jahr geben. Nach neun Monaten Arbeit konnte die pelagische Arbeitsgruppe des RAC der Europäischen Kommission im Juli 2007 die Umrisse eines Bewirtschaftungsplans vorlegen, der eine konstante TAC für drei Jahre festlegte.