HDP na hlavu při konstantních cenách byl v Británii roku 1960 o 140 % vyšší než v Brazílii roku 2010. V Japonsku byl tehdy o 80 % vyšší než dnes v Kolumbii, ve Francii o 42 % než v současném Tunisku, v Nizozemsku o 250 % než v současném Turecku a v Itálii o 470 % než v současné Indonésii. Proč jsou dnešní menší a vzdělanější urbanizované rodiny v ekonomikách rozvíjejících se trhů o tolik méně produktivní, než byly jejich protějšky před půlstoletím v dnešních bohatých zemích?
Das BIP pro Kopf zu konstanten Preisen war 1960 in Großbritannien um 140% höher als 2010 in Brasilien. Es war in Japan damals um 80% höher als aktuell in Kolumbien und im damaligen Frankreich 42% höher als im heutigen Tunesien. In den Niederlanden war es damals sogar 250% höher als heute in der Türkei, und in Italien 470% höher als aktuell in Indonesien. Wie kommt es, dass die heutigen kleineren, gebildeteren Familien in den Schwellenländern so viel weniger produktiv sind als ihre Gegenstücke es vor einem halben Jahrhundert in den heutigen reichen Ländern waren?