Ekonomie nám naštěstí může pomoci stanovit, jak s prostředky, které máme k dispozici, vykonat maximum dobrého. To je obzvláště důležité dnes, kdy vlády 193 států světa pracují na stanovení Cílů trvale udržitelného rozvoje (SDG), jimiž se bude po dobu příštích 15 let řídit úsilí o globální rozvoj. SDG budou modelovány podle Rozvojových cílů tisíciletí, které byly dohodnuty v roce 2000 a zaměřovaly se na cíle typu snížení mateřské a novorozenecké úmrtnosti, vymýcení chudoby a zlepšení přístupu k primárnímu vzdělávání. Dosud byl navržen obrovský počet potenciálních cílů SDG, z nichž některé souvisejí s biodiverzitou. Ačkoliv však do SDG poputují biliony dolarů, prostředků zkrátka není dost na to, aby to stačilo na realizaci všech projektů. Proto se musí vedoucí světoví představitelé zaměřit na cíle, které budou mít největší dopad. Můj mozkový trust Kodaňský konsensus spolupracuje s více než 60 špičkovými ekonomy a několika nositeli Nobelovy ceny na určení, které cíle slibují nejvyšší návratnost. Ukazuje se, že ochrana biodiverzity je nejen žádoucí; podle tří nových studií ekonomů Anila Markandyi, Lukea Brandera a Alistaira McVittieho má smysl i po ekonomické stránce, přinejmenším u některých projektů.
Zum Glück kann uns die Ökonomie bei der Entscheidung helfen, wie wir die uns zur Verfügung stehenden Ressourcen am sinnvollsten einsetzen können. Dies ist heute, da die 193 nationalen Regierungen der Welt an der Festlegung der nachhaltigen Entwicklungsziele (Sustainable Development Goals; SDGs) für die weltweiten Anstrengungen um Entwicklung während der kommenden 15 Jahre arbeiten, von besonderer Relevanz. Die SDGs werden die Millenniumziele zum Vorbild nehmen, die im Jahr 2000 vereinbart wurden und sich auf Ziele wie die Verringerung der Mütter- und Kleinkindersterblichkeit, die Beseitigung der Armut und die Verbesserung des Zugangs zu einer Grundschulbildung konzentrierten. Inzwischen wurde eine enorme Anzahl potenzieller SDG-Ziele vorgeschlagen, von denen einige mit der Artenvielfalt zu tun haben. Doch obwohl die Ausgaben für die SDGs in die Billionen gehen werden, stehen schlicht nicht genügend Ressourcen zur Verfügung, um jedes Projekt umzusetzen. Aus diesem Grund müssen sich die Regierungen auf diejenigen Ziele konzentrieren, die die größten Auswirkungen haben werden. Meine Denkfabrik, das Copenhagen Consensus Center, arbeitet mit mehr als 60 führenden Ökonomen und mehreren Nobelpreisträgern zusammen, um zu ermitteln, welche Ziele die höchsten Renditen versprechen. Wie sich zeigt, ist die Erhaltung der Artenvielfalt nicht bloß wünschenswert; laut drei neuen Studien der Ökonomen Anil Markandya, Luke Brander und Alistair McVittie ist sie zudem finanziell sinnvoll, zumindest was einige Projekte angeht.