Jeho vliv na vládu Margaret Thatcherové přispěl k transformaci Británie z postindustriálního kocourkova, jemuž vévodil třídní zápas, v dominantní hospodářskou mocnost Evropy. Když v 80. letech zahájil své volnotržní reformy Vietnam, vysoce postavení vládní představitelé podrobně studovali jeho spisy. Dal také do pohybu dnes už běžnou praxi měření a porovnávání politických a ekonomických svobod v různých státech, která napomáhá utváření názorů v zemích, jež jsou považovány za státy omezující svobodu. Friedmanův důsledný odpor k moci státu jej však zavedl až k zaujímání postojů, které se dostávaly do střetu s politickým cítěním mnoha konzervativců, což podtrhuje intelektuální poctivost, která byla puncem jeho životní dráhy. Jeho nesouhlas s právem vládních úřadů zakazovat nebo regulovat lidské chování se týkalo i požadavků na koncese či oprávnění u lékařů a řidičů a také protidrogových zákonů, které podle jeho názoru fungují jako subvence organizovaného zločinu. Vynaložil rovněž značné úsilí na agitaci proti americké branné povinnosti. Třebaže ve všech svých intelektuálních bitvách nezvítězil, zřídka lze o někom s takovou jistotou říci, že šlo o velkého muže a že dílo, které za sebou zanechal, si udrží trvalý vliv. Žiji v Polsku, které je dnes svobodné, a Miltona Friedmana považuji za jednoho z hlavních intelektuálních architektů naší svobody.
Sein Einfluss auf die Regierung von Margaret Thatcher trug dazu bei, Großbritannien von einem von Klassenkämpfen beherrschten postindustriellen Tollhaus in Europas führende Wirtschaftsmacht zu verwandeln. Als Vietnam in den 1980er Jahren seinen marktwirtschaftliche Reformen einleitete, studierten die führenden Regierungsvertreter genauestens seine Schriften. Er löste auch die inzwischen gängige Praxis aus, politische und wirtschaftliche Freiheit zu messen und grenzüberschreitend zu vergleichen, und trug so zur Meinungsbildung in Ländern bei, die als freiheitsbeschränkend gelten. Aber Friedmans konsequent antidirigistische Haltung führte auch dazu, dass er sich Positionen zu Eigen machte, die die politischen Empfindlichkeiten vieler Konservativer vor den Kopf stießen – was die intellektuelle Integrität unterstreicht, die so bezeichnend für seine Karriere war. So erstreckte sich beispielsweise sein Widerstand gegen die Befugnis des Staates, menschliches Verhalten zu verbieten oder zu regulieren, selbst auf die Lizenzanforderungen an Ärzte und Führer von Kraftfahrzeugen, aber auch auf Antidrogengesetze, die seiner Meinung nach eine Subventionierung des organisierten Verbrechens darstellten. Ebenso unternahm er beträchtliche Anstrengungen, gegen die amerikanische Wehrpflicht zu polemisieren. Obgleich er nicht alle seine intellektuellen Kämpfe gewann, kann man selten mit gleicher Sicherheit von einem großen Mann sprechen wie im Falle Friedmans, und die von ihm hinterlassenen Werke werden von bleibendem Einfluss sein. Ich lebe heute in einem freien Polen, und ich betrachte Milton Friedman als einen der wichtigsten intellektuellen Architekten unserer Freiheit.