U kulatého stolu nemají svůj hlas například dělníci, kteří skutečně mají co ztratit, jestliže banka uskutečňuje přísnou politiku. Avšak finanční trhy - které nemůže příliš ohrozit nezaměstnanost, ale inflace se jich určitě dotýká - jsou obvykle slušně zastoupeny, přestože jen stěží mají monopol na odborné kompetence. Mnozí představitelé finančního společenství skutečně jen málo chápou spletitost fungování makroekonomického systému - jak dokazují jejich časté chyby při jeho řízení. Tak například většinu recesí v USA od roku 1945 způsobilo to, že Fed příliš prudce šlápnul na brzdu. Obdobně platí, že centrální banky horlivě přijímaly monetarismus na konci 70. let a na počátku 80. let, právě když se začínaly objevovat empirické důkazy zpochybňující teorie, o něž se směr opíral. Ať jsou přednosti společné měny jakékoliv, Evropané, kteří zvažují přijetí eura, by si měli promyslet, zda chtějí své osudy svázat s institucionálním uspořádáním, jehož chyby je stále více vidět. Obdobně musí rozvojové země uvažovat nejen o nezávislosti centrálních bank, ale také o jejich mandátu a reprezentativnosti.
Arbeiter beispielsweise haben viel zu verlieren, wenn Zentralbanken eine strikte Politik verfolgen, aber sie haben im Entscheidungsprozess keine Stimme. Die Finanzmärkte allerdings - die durch Arbeitslosigkeit nicht viel zu verlieren haben, jedoch sehr wohl durch Inflation -sind typischerweise stark vertreten. Doch Finanzmärkte haben aber wohl kaum das Monopol auf fachmännische Kompetenz. So haben wenige Finanzexperten eine genaue Vorstellung von den komplizierten Zusammenhängen im makroökonomischen System - was auch an den vielen Fehlern zu sehen ist, die ihnen beim Management desselben unterlaufen. So wurden beispielsweise die meisten Rezessionen in den USA seit 1945 deshalb verursacht, weil die Fed zu stark auf der Bremse stand. Ebenso waren die Zentralbanken in den späten siebziger und frühen achtziger Jahren des vorigen Jahrhunderts glühende Verfechter des Monetarismus, als empirische Daten die Fragwürdigkeit der ihm zugrunde liegenden Theorien bereits zuhauf bestätigten. Was auch immer der Nutzen einer Einheitswährung sein möge, diejenigen in Europa, die gegenwärtig über eine Einführung des Euros nachdenken, sollten sich fragen, ob sie ihr Schicksal tatsächlich in die Hände institutioneller Regelungen legen wollen, deren Mängel zunehmend offensichtlich werden. Ebenso müssen Entwicklungsländer nicht nur über die Unabhängigkeit der Zentralbanken nachdenken, sondern auch über deren Mandat und wer dort vertreten sein soll.