Je výsledkem mnohaletého hloubkového výzkumu, cílených analýz skupin, jako jsou Carbon Tracker nebo Institut pro energetickou ekonomii a finanční analýzu, tlaku ze strany investičních aliancí, agresivních kampaní nevládních organizací a divestičních rozhodnutí na straně nadací, církví, univerzit a penzijních fondů. K tomuto posunu v myšlení kapitálového trhu přispívají i politické kroky. Na listopadové glasgowské konferenci Organizace spojených národů o klimatických změnách (COP26) se téměř 40 zemí a institucí zavázalo, že ukončí veřejné financování ropných, plynárenských a uhelných projektů v zahraničí. Dánsko a Kostarika se navíc postavily do čela skupiny 12 zemí a regionů, které založily Alianci Beyond Oil and Gas. Tyto snahy jsou sice stále jen parciálně prezentované a nedostatečné, ale měli bychom je vítat jako známku toho, že se finanční toky začínají shodovat s cíli pařížské klimatické dohody z roku 2015, jak je stanovuje článek 2.1(c) této úmluvy.
Sie ist vielmehr das Ergebnis jahrelanger eingehender wissenschaftlicher Untersuchungen, zielgerichteter Analysen von Denkfabriken wie Carbon Tracker und dem IEEFA-Institute, des Drucks von Investoren, knallharter NGO-Kampagnen, und den Entscheidungen von Stiftungen, Kirchen, Universitäten und Pensionsfonds, ihre Kapitalanlagen aus fossilen Geldanlagen abzuziehen (Divestment). Politische Schritte haben diesen Sinneswandel auf den Kapitalmärkten verstärkt. Auf der Klimakonferenz der Vereinten Nationen (COP26) in Glasgow im vergangenen Monat verpflichteten sich fast 40 Länder und Institutionen, die öffentliche Finanzierung von Öl-, Gas- und Kohleprojekten in Drittländern einzustellen. Darüber hinaus standen Dänemark und Costa Rica an der Spitze einer Gruppe von 12 Ländern und Regionen, die die Beyond Oil and Gas Alliance ins Leben riefen. Obwohl noch unvollständig und unzureichend, sind diese Bemühungen zu begrüßen, da sie ein Zeichen dafür sind, dass Finanzströme allmählich mit den Zielen des 2015 unterzeichneten Pariser Klimaabkommens in Einklang gebracht werden, wie es in Artikel 2 (1) c des Abkommens vorgesehen ist.