Tamní nedostatky však vesměs odrážejí skutečnost, že centrální banky nedokážou samy o sobě implementovat nezbytná opatření tak, aby byla politika záporných úrokových sazeb plně efektivní. Druhý přístup, který v polovině 90. let poprvé analyzovali ekonomové Fedu, by spočíval ve zvýšení cílové inflační sazby ze 2% na 4%. Představa je taková, že by se tím nakonec o dva procentní body zvýšil profil všech úrokových sazeb, takže by vznikl větší prostor ke škrtům.
Aber die Mängel dabei spiegeln größtenteils die Tatsache wider, dass die nötigen Maßnahmen, um eine Negativzinspolitik wirklich effektiv zu machen, nicht von den Zentralbanken selbst eingeführt werden können. Der andere Ansatz, der erstmals Mitte der 1990er Jahre von Fed-Ökonomen analysiert wurde, besteht darin, die Zielinflationsrate von 2% auf 4% zu erhöhen. Die Idee ist, dass dadurch nach und nach das Profil aller Zinssätze um zwei Prozentpunkte erhöht würde, die dann im Gegenzug für eine Zinssenkung verfügbar wären.