Ve snaze pomoci tento proces řídit požádalo Centrum Kodaňského konsensu 62 týmů špičkových ekonomů, aby stanovili oblasti, v nichž by omezené zdroje mohly do roku 2030 přinést největší užitek. Některé jimi identifikované cíle – například vyšší potravinová bezpečnost, rozšíření vzdělávacích příležitostí nebo zkvalitnění zdravotní péče – nebyly nijak překvapivé. Jedno doporučení – omezení nezákonných finančních toků – však přišlo nečekaně. Na první pohled se tyto toky nejeví jako stejně silná či stejně naléhavá hrozba lidského blahobytu jako například nedostatek potravin. A mnozí lidé si vůbec neuvědomují, že nezákonné toky představují problém. Ekonom Alex Cobham nicméně trvá na tom, že omezení těchto toků by mělo mít vysokou prioritu. A přináší silné argumenty.
Um zur Lenkung dieses Prozesses beizutragen, hat das Copenhagen Consensus Center 62 Teams von hochrangigen Ökonomen befragt, um herauszufinden, in welchen Bereichen die begrenzten Ressourcen bis 2030 am meisten Gutes bewirken können. Einige der von ihnen gefundenen Ziele – wie bessere Lebensmittelsicherheit, erweiterte Ausbildungsmöglichkeiten und verbesserte Gesundheitsdienste – waren keine Überraschung. Aber eine Empfehlung – die Eindämmung illegaler Finanzströme – war unerwartet. Immerhin scheinen solche Geldflüsse auf den ersten Blick keine so starke oder akute Bedrohung für das Wohlergehen der Menschen darzustellen wie beispielsweise ein Mangel an Nahrung zum Überleben. Dass illegale Finanzströme überhaupt ein Problem sind, ist vielen Menschen gar nicht bewusst. Trotzdem beharrt der Ökonom Alex Cobham darauf, dass die Eindämmung solcher Flüsse mit an erster Stelle stehen sollte. Und dafür hat er triftige Gründe.