Je o tolik snazší uhýbat před občany očima než se potýkat s jejich nelehkým osudem. Je o tolik snazší – a často i levnější – odvracet zrak od tragických životních podmínek jednotlivců než přizpůsobit politiku jejich potřebám. Pro státního činitele, který se otočí zády k utrpení, postrádají občané jeho země důležitost. Jejich životy jsou bezvýznamné, jejich skrytá nebo i viditelná úzkost bezcenná jako zoufalství nul.
Es ist so viel leichter, die Augen von den Bürgern abzuwenden, als sich mit ihrem Mühsal zu beschäftigen. Es ist so viel leichter und oft billiger, die tragischen Umstände von Menschen zu ignorieren, anstatt die Politik an ihren Bedürfnissen auszurichten. Einen Staatsdiener, der dem Leiden den Rücken kehrt, interessieren die Bürger seines Landes nicht. Ihr Leben ist für ihn bedeutungslos. Ihre versteckten oder sogar sichtbaren Qualen sind wertlos, die Verzweiflung von Nichtswürdigen.