Sovětské centrální plánování nemohlo zajistit patřičnou návratnost těchto půjček – a vlastně veškerých investic, což byl primární důvod rozpadu SSSR. Půjčky Pařížského klubu byly zprostředkovány vládními exportními úvěrovými agenturami, které jistí zahraniční nákupy kapitálových statků a dalších produktů svých zemí. Jak neustále upozorňuje OECD, jde spíše o formu vládní dotace domácího průmyslu než o podporu země, která půjčku přijímá. Odpuštění či snížení dluhů je v západních metropolích zmiňováno spolu se stále častějšími diskusemi o tom, „Kdo ztratil Rusko“. Kdo za to nese odpovědnost?
Die zentrale sowjetische Planwirtschaft konnte eine ordnungsgemäße Rückzahlung dieser Kredite nicht gewährleisten, allerdings auch nicht diejenige aller Investitionen, was ein primärer Grund für den Zusammenbruch der UdSSR war. Die Kredite des Paris-Clubs wurden von regierungsämtlichen Exportkredit-Agenturen geleistet, die für im Ausland getätigte Käufe von Investitionsgütern und anderen Produkten ihrer Länder bürgen. Wie es die OECD nicht oft genug aufweisen kann, handelt es sich hierbei eher um eine Form von Regierungssubvention für die heimische Industrie als um eine für das Empfängerland. Das Thema der Schuldenentlastung wird gleichzeitig mit einer sich verstärkenden Debatte in westlichen Hauptstädten über die Frage „Wer verlor Russland?“ aufgeworfen. Wen halte ich für verantwortlich?