Vidíte svět z perspektivy odlišné společenské vrstvy, pohlaví, náboženství, kultury, sexuální orientace, chápání morálky a dalších faktorů, které definují a odlišují lidskou zkušenost. Pokud čtenář zprostředkovaně žije život určité postavy, nejenže cítí totéž co ona, ale zároveň se nad těmito pocity zamýšlí, zvažuje podstatu činů, k nimž vedou, a při troše praxe přebírá moudrost a schopnost posuzovat skutečné lidi v celé jejich složitosti. Nejde o to vzdát se obrovských výdobytků ekonomie, ale vytvořit něco, čemu říkáme „humanomie“, tedy obor, který umožní, aby si každá disciplína zachovala svou jedinečnou kvalitu. Humanomie nespojuje ekonomii s humanitními obory, ale vytváří mezi nimi dialog. Taková konverzace by skutečně vrátila ekonomii k zářným kořenům obsaženým v myšlenkách Adama Smitha, který v Teorii mravních citů výslovně popřel, že by se lidské chování dalo dostatečně popsat prostřednictvím „racionální volby“ jednotlivců s cílem maximalizovat jejich individuální prospěch. Lidé se koneckonců často chovají bláhově.
Man erlebt die Welt aus der Sicht einer anderen sozialen Schicht, eines anderen Geschlechts, einer anderen Religion, Kultur, sexuellen Orientierung, eines anderen moralischen Verständnisses oder sonstiger Aspekte, die die Erfahrung des Menschseins bestimmen und differenzieren. Indem man das Leben einer Figur auf indirekte Weise durchlebt, fühlt man nicht nur, was diese Figur fühlt, sondern setzt sich auch mit diesen Gefühlen auseinander, betrachtet den Charakter der Handlungen, zu denen sie führen, und erwirbt mit etwas Übung die Weisheit, echte Menschen in all ihrer Komplexität zu schätzen. Der Punkt ist nicht, die großen Leistungen der Ökonomie aufzugeben, sondern etwas zu schaffen, was wir als „Humanomics“ bezeichnen und das es jeder Disziplin ermöglicht, sich ihre eigenen unverwechselbaren Eigenschaften zu bewahren. Statt Wirtschaftswissenschaften und Geisteswissenschaften zu verschmelzen, erzeugt Humanomics einen Dialog zwischen beiden. Ein derartiger Dialog würde die Ökonomie tatsächlich zu ihren illustren Wurzeln im Denken von Adam Smith zurückführen, der, in seiner Theorie der ethischen Gefühle, ausdrücklich bestritt, dass man menschliches Verhalten adäquat unter Rückgriff auf deren „rationale Entscheidungen“ beschreiben könne, um den individuellen Nutzen für sich zu maximieren. Schließlich verhalten sich Menschen oft töricht.