Existují rovněž různě dlouhé programy stu­dia, které stavějí na znalostech, získaných v před­cházejících programech absolvovaných na vyšší se­kundární škole. Na vyšších sekundárních školách, podobně jako na povinných školách, se neskládají žádné zkoušky a známky se udělují podle stejných základních zásad. To v současnosti znamená, že nejsou definitivně sta­noveny požadavky, které je třeba splnit pro udělení určité známky. Znalosti žáků se srovnávají se zna­lostmi jiných žáků, kteří v zemi studují stejný kurz. Žáci vyšších sekundárních škol jsou známkováni každý semestr ze všech předmětů. Obecní vyšší sekundární školy rovněž odpovídají -prostřednictvím svých dozorových činností a posky­továním určitého objemu výuky - za přípravu učňů, jejíž převážná část probíhá na pracovišti mimo sys­tém škol. Ze studentů, kteří v roce 1991/1992 ukon­čili studium, téměř 50 % absolvovalo na vyšší se­kundární škole tříletý program teoretického studia, přibližně 40 % pak absolvovalo dvouletý program odborného studia.
Ferner gibt es Ausbildungsprogramme von unterschiedlicher Länge, die auf Der allgemeine Lehrplan für die Schulen des Sekundarbereichs II stammt aus dem Jahre 1970. Die Zielsetzungen und die Richtlinien innnerhalb der Lehrpläne wurden 1992 überarbeitet und an das neue Schulverwaltungssystem angepaßt. Bis zum Inkrafttreten des neuen Lehrplans gelten diese Zielsetzungen und Richtlinien für den gesamten Sekundarbereich II. Nach den bisherigen Bestimmungen haben alle Bildungsgänge und Spezialisierungskurse eigene Stundentafeln und Stoffpläne. Schwedisch, Englisch, Leibeserziehung, Staatsbürgerkunde und Betriebspraktika sind in allen Bildungsgängen Pflicht. In allen akademischen und in vielen beruflichen Bildungsgängen sind ferner Fremdsprachen als Pflichtfach zu belegen.