To naznačuje, že vítězství vyhlášené OSN bylo, mírně řečeno, předčasné. Důkazů není málo. V roce 2011 se za nevhodnou k lidské konzumaci považovala voda z více než poloviny největších čínských jezer a řek. Loni čínské Ministerstvo ochrany životního prostředí přiznalo, že „znečištění toxickými a nebezpečnými chemikáliemi způsobilo řadu environmentálních katastrof, odřízlo dodávky pitné vody, a dokonce vedlo k závažným zdravotním a společenským problémům, jako jsou ‚rakovinné vesnice‘“. Indická situace není o mnoho lepší; státní Centrální výbor pro kontrolu znečištění loni uvedl, že téměř polovina ze 445 řek v zemi je v kategoriích biochemické spotřeby kyslíku (ukazatel organické kvality vody) a koliformních bakterií příliš znečištěná, takže vodu nelze bezpečně konzumovat.
Das legt den Schluss nahe, dass die UNO, gelinde gesagt, ihre Siegeserklärung zu früh verkündet hat. Es mangelt nicht an Beweisen. 2011 galten über die Hälfte der größten Seen und Flüsse Chinas als für den menschlichen Verbrauch ungeeignet. Letztes Jahr musste das chinesische Ministerium für Umweltschutz zugeben, dass „giftige und gefährliche chemische Verschmutzung zu vielen Umweltkatastrophen geführt hat, durch die die Trinkwasserversorgung abgeschnitten wurde und sogar schwerwiegende gesundheitliche und gesellschaftliche Probleme ausgelöst wurden, zum Beispiel die ‚Krebsdörfer‘.“ In Indien ist die Lage nicht viel besser. Das staatlich geführte Central Pollution Control Board meldete im letzten Jahr, dass nahezu die Hälfte der 445 Flüsse des Landes im Hinblick auf den biochemischen Sauerstoffbedarf (ein Indikator für die organische Qualität des Wassers) und Kolibakterien zu verschmutzt sei, um daraus sicheres Trinkwasser gewinnen zu können.