Za třetí může současně nebo s časovým odstupem zavést domácí úsporná opatření (jako jsou vyšší daně či výdajové škrty), které uvolní zdroje potřebné pro splátky dluhu. Za čtvrté může země v hotovostní nouzi zavést strategie podporující hospodářský růst, čímž generuje přírůstkový příjem, který pak lze zčásti použít na splátky. A pokud žádná z těchto metod nefunguje, může zvolit pátou možnost: umožnit tržním silám, aby samy zařídily převážnou část úprav, ať už prostřednictvím výrazných cenových pohybů (včetně devizového kurzu) nebo vynucením bankrotu. Většina ekonomů se shoduje na ideálním mixu a pořadí těchto manévrů. Takzvané „nádherné oddlužení“ („beautiful de-leveraging“) obsahuje kombinaci vnitřních reforem, financování a uvážlivého použití mechanismu tržního oceňování.
Drittens kann es zeitgleich oder mit Verzögerung im Inland Austeritätsmaßnahmen (wie Steuererhöhungen oder Ausgabesenkungen) umsetzen, die Mittel zur Schuldentilgung freimachen. Viertens kann ein Land, das knapp bei Kasse ist, auch Strategien umsetzen, um das Wirtschaftswachstum anzukurbeln und so steigende Einkünfte herbeiführen, die für einen Teil der Zahlungen genutzt werden können. Und wenn nichts davon funktioniert, hat es noch eine fünfte Option: Es kann den Marktkräften gestatten, den Großteil der Anpassungen zu bewirken – entweder durch sehr große Preisbewegungen (unter anderen beim Wechselkurs) oder durch einen erzwungenen Zahlungsausfall. Die meisten Ökonomen sind sich über die ideale Kombination und Abfolge derartiger Maßnahmen einig. Ein sogenanntes „Beautiful Deleveraging“ (zu Deutsch: schöne Entschuldung) umfasst eine Mischung aus internen Reformen, Kreditaufnahmen und einem umsichtigen Einsatz des Preissetzungsmechanismus der Märkte.