Taková je tedy budoucnost Evropy. Dokonce i země s těsnými historickými vazbami na Francii, jako je Rumunsko, se stavějí Francii na odpor, protože jim Chirac a jeho kolegové nenabízejí takový druh „evropského reflexu“, jaký chtějí a potřebují. Nizozemsko – tato tradičně proevropská země – může ve vlastním referendu (které se uskuteční po referendu francouzském) rovněž hlasovat „ne” – nejen na protest proti konzervativní a moralistické politice Balkenendeho vlády, ale i jako odmítnutí korporativní Evropy ovládané francouzskými a německými zájmy. Korporativní stát jednoduše nepřinesl kontinentální Evropě dobro a předvolební průzkumy ukazují, že si voliči možná vylijí zlost na navrhované ústavě. Někteří komentátoři se nicméně strachují, že francouzské „ne“ oddálí rozšiřování EU a potopí euro. „Jaké vyhlídky by měly konstruktivní rozhovory s Tureckem nebo pokrok ve věci vstupu balkánských států, kdyby se francouzský elektorát obrátil k EU zády?“ klade si otázku Philip Stephens v deníku Financial Times . Do značné míry je to pravda. Záporný výsledek hlasování však nebude znamenat, že se francouzský elektorát obrátil k Evropě zády.
Dies ist die Zukunft Europas. Selbst Länder mit engen historischen Beziehungen zu Frankreich – wie Rumänien – bieten Frankreich die Stirn, weil Chirac und seine Kollegen ihnen nicht jene Art von „europäischem Reflex“ bieten, die sie sich wünschen und die sie brauchen. Die Niederlande – ein traditionell europafreundliches Land – wird möglicherweise in einem eigenen (nach dem französischen erfolgenden) Referendum die Verfassung ebenfalls ablehnen – nicht nur aus Protest gegen die konservative und moralistische Politik der Regierung Balkenende, sondern aus Ablehnung eines durch französische und deutsche Interessen dominierten korporatistischen Europas. Der korporatistische Staat hat in Kontinentaleuropa die an ihn gestellten Erwartungen einfach nicht erfüllt, und die Meinungsumfragen zeigen, dass die Wähler ihre Enttäuschung hierüber an der vorgeschlagenen Verfassung auslassen könnten. Einige Kommentatoren befürchten nun, dass ein französisches „Nein“ die EU-Erweiterung blockieren und den Euro torpedieren wird. „Welche Aussichten bestünden für konstruktive Gespräche mit der Türkei oder für Fortschritte in Richtung eines Beitritts der Balkanstaaten, wenn die französischen Wähler der EU den Rücken kehren?“ fragt etwa Philip Stephens in der Financial Times. Wohl wahr. Aber ein „Nein“ der französischen Wähler bedeutet nicht, dass sie Europa den Rücken kehren.