Zcela jednoduše řečeno, přestali jsme na své geografické umístění a na své dějiny pohlížet jako na prokletí či nevýhodu. Naopak jsme svou polohu na křižovatce Evropy, Asie a Středního východu začali vnímat jako příležitost k souběžné interakci s více aktéry. Začali jsme se tudíž obracet na země ve svém sousedství i mimo něj. Snažili jsme se rozšiřovat politický dialog, upevňovat vzájemnou ekonomickou závislost a posilovat kulturní a společenské porozumění. A přestože deset let je doba příliš krátká na definitivní hodnocení takové ambiciózní politiky, nepochybně se nám podařilo pokrýt značný prostor. Jen s našimi sousedy jsme kupříkladu dokázali zečtyřnásobit obchodní výměnu. Při několika příležitostech jsme rovněž přispěli k usnadnění míru a usmíření. Ještě důležitější je však to, že se Turecko stalo vzorem úspěchu, který se teď řada zemí kolem nás snaží napodobit.
Wir haben einfach aufgehört, unsere geographische Lage und Geschichte als Fluch oder Nachteil zu betrachten. Im Gegenteil, wir begannen unsere Lage zwischen Europa, Asien und dem Mittleren Osten als Chance zu begreifen, gleichzeitig mit mehreren Akteuren zu interagieren. Infolge dieser Entwicklung fingen wir an, auf Länder in unserer Nachbarschaft und darüber hinaus zuzugehen. Wir versuchten, den politischen Dialog auszuweiten, die ökonomische Verflechtung weiterzuentwickeln und das kulturelle und soziale Verständnis zu stärken. Und obwohl zehn Jahre eine zu kurze Zeit sind, um eine derart ambitionierte Politik abschließend zu beurteilen, haben wir zweifellos beträchtliche Fortschritte erzielt. So gelang es uns beispielsweise unser Handelsvolumen allein mit unseren Nachbarn zu vervierfachen. Bei etlichen Gelegenheiten spielten wir auch eine entscheidende Rolle, wenn es darum ging, Frieden und Aussöhnung zu ermöglichen. Noch wichtiger ist jedoch, dass die Türkei zu einem Erfolgsmodell wurde, dem viele Länder um uns herum nun nacheifern wollen.