Když se podíváte na ledovou kru, snadno vás napadne, že stojí sama o sobě a že se cítí osamělá, podobně jako se někdy cítí lidé. Realita je však úplně jiná. Když ledové kry tají, vdechuji jejich pradávnou atmosféru. Když ledové kry tají, uvolňují sladkou vodu bohatou na minerály, která dává potravu mnoha živým tvorům. K focení ledových ker přistupuji stejně, jako bych fotila své předky. Vím, že v tom konkrétním okamžiku žijí tak, jak už nikdy nebudou žít v budoucnosti.
Wenn man einen Eisberg betrachtet, denkt man leicht dass sie isoliert sind, getrennt und allein, ganz so wie wir Menschen uns oft sehen. Aber die Wahrheit ist weit davon entfernt. Während ein Eisberg schmilzt, atme ich seine vorzeitliche Atmosphäre ein. Während der Eisberg schmilzt setzt er mineralstoffreiches Trinkwasser frei, das viele Lebensformen nährt. Ich gehe bei meinen Aufnahmen dieser Eisberge so vor, als würde ich Portraits meiner Vorfahren machen, in dem Bewusstsein, dass sie in diesen individuellen Augenblicken aus diese Weise existieren, und niemals wieder so existieren werden.