Ekonomové si lámou hlavu, čím to je, ale při pomalosti ekonomiky posledních let je rozhodně snazší zvažovat nízká tempa růstu v důsledku politik ochrany životního prostředí, pokud k něčemu takovému skutečně dojde. Člověk nemusí být ekolog, aby připustil naprosto prvořadý význam potlačování destruktivních dopadů ekonomiky na klima a životní prostředí Země. Mezím růstu se před půlstoletím dostalo všeobecného odmítnutí. Kdyby tomu tehdy bylo jinak, nemuseli bychom dnes tuhle debatu vést nanovo. Nemorálnost uhlí SYDNEY – Zdá se, že sílí vůle k tomu, aby na konferenci OSN o klimatických změnách, která se bude konat v prosinci letošního roku v Paříži, byla uzavřena globální dohoda. S tímto optimistickým pocitem přichází také naléhavé vědomí, že využívání fosilních paliv musí být celosvětově co nejrychleji utlumeno.
Die Ökonomen rätseln, warum das so ist. Doch erleichtert es die zuletzt schleppende wirtschaftliche Entwicklung mit Sicherheit, über umweltpolitisch bedingte niedrige Wachstumsraten nachzudenken, falls es dazu tatsächlich kommen sollte. Man muss kein Umweltschützer sein, um zu erkennen, dass die Begrenzung der zerstörerischen Auswirkungen der Wirtschaft auf Erdklima und Umwelt inzwischen höchste Priorität hat. Die Grenzen des Wachstums wurde vor einem halben Jahrhundert weithin verworfen. Wäre das nicht passiert, müssten wir die Debatte heute nicht erneut führen. Über die Unmoral der Kohle SYDNEY – Die Aussichten auf eine Einigung bei der Klimawandelkonferenz der Vereinten Nationen im Dezember in Paris scheinen an Schwung zu gewinnen. Dieser Optimismus wird von der klaren Erkenntnis begleitet, dass die Verwendung fossiler Brennstoffe weltweit so schnell wie möglich aufhören muss.