Korupce rozežírá společnost zevnitř, neboť ničí důvěru občanů v budoucnost založenou na jednotném vnímání společného dobra. Pokud se na druhé straně laťka vlády zákona nastaví příliš vysoko, rovněž to skončí neúspěchem. Neúplatná a modernizaci nakloněná vláda jedné strany na singapurský způsob je pro většinu nedemokratických režimů pravděpodobně příliš ambiciózní cíl. Propast oddělující Západ od zemí, které se opírají o zfalšované volby, není jen zeměpisná, náboženská nebo kulturní; je také chronologická. Jejich „čas“ neběží, nikdy neběžel nebo už přestal běžet stejně jako Západu. Jak jim lze porozumět bez toho, že by byly odsuzovány nebo že by jim někdo pomáhal s ponižující povýšeností, případně – což je ještě horší – s nepřijatelnými „vedlejšími škodami“ jako v Afghánistánu?
Korruption zerfrisst eine Gesellschaft von innen heraus und zerstört das Vertrauen der Bürger in eine Zukunft, die auf einer allgemeinen Idee des Gemeinwohls beruht. Andererseits darf man die Latte bei der Rechtsstaatlichkeit auch nicht zu hoch ansetzen. Ein unbestechlicher Einparteienstaat von der Art Singapurs, der entschlossen ist, die Gesellschaft zu modernisieren, ist vermutlich für die meisten nicht demokratischen Regime ein allzu ehrgeiziges Ziel. Die Distanz des Westens gegenüber Ländern, welche sich auf Wahlbetrug verlassen, ist nicht allein geografischer, religiöser oder kultureller, sondern auch chronologischer Art. Ihre „Zeit“ ist nicht, war nie oder ist nicht mehr dieselbe wie die des Westens. Wie kann man sie verstehen, ohne sie zu verurteilen, oder ihnen helfen ohne beschämenden Paternalismus oder, schlimmer noch, ohne unannehmbare „Kollateralschäden“ wie in Afghanistan?