O naší společné budoucnosti rozhodne otázka, jak se adaptujeme na jejich trajektorie a jak je budeme navádět žádoucím směrem. Z ekonomického hlediska vstupuje svět do éry zmenšených očekávání. Dosáhne-li roční průměrný růst HDP v dohledné budoucnosti v souladu s předpověďmi 3%, pak potrvá 25 let, než světová ekonomika zdvojnásobí svou velikost – to je o deset let déle, než jí trvalo před globální hospodářskou krizí, kdy průměrný růst HDP činil 5%. Naučit se žít s pomalejším růstem nebude snadné. Vzhledem k tomu, že spotřeba tažená dluhem se vyčerpala, stane se stále klíčovějším motorem hospodářského růstu zvyšování produktivity. V době, kdy prohlubující se nerovnost podkopává sociální soudržnost, zdaleka není jisté, že lze splnit podmínky, které jsou pro podporu tohoto zvyšování nezbytné – tedy kvalitnější vzdělání a silnější podněty k inovacím.
Die Art und Weise, wie wir uns an den Verlauf ihrer Entwicklung anpassen und diese lenken, wird unsere gemeinsame Zukunft bestimmen. In wirtschaftlicher Hinsicht tritt die Welt in eine Ära der verringerten Erwartungen ein. Wenn sich das durchschnittliche jährliche BIP-Wachstum, wie prognostiziert, in absehbarer Zeit auf 3% beläuft, wird es 25 Jahre dauern bis die Weltwirtschaft ihre Größe verdoppelt – zehn Jahre länger als es vor der weltweiten Wirtschaftskrise gedauert hat, als das durchschnittliche BIP-Wachstum bei 5% lag. Es wird nicht einfach sein, mit schwächerem Wachstum leben zu lernen. Angesichts der Tatsache, dass schuldenfinanzierter Konsum ausgedient hat, werden Produktivitätssteigerungen eine immer wichtigere Triebfeder des Wirtschaftswachstums werden. Doch in einer Zeit, in der zunehmende Ungleichheit den sozialen Zusammenhalt untergräbt, ist keineswegs sicher, dass die notwendigen Voraussetzungen für die Förderung derartiger Steigerungen – also eine verbesserte Aus- und Weiterbildung und stärkere Anreize für Innovation – erfüllt werden können.