Společně by tyto strany měly zaujmout binární přístup a řešit jak „hardwarové“ faktory (které zůstávají neměnné, například fyzická vzdálenost od léčebných center nebo prodloužené zásobovací řetězce), tak i „softwarové“ faktory (těžko uchopitelné aspekty, které se v každém regionu nesmírně liší, například úloha rodiny nebo kulturní zvyklosti). Tyto principy jsou obzvláště platné v místech, jako je čínská venkovská provincie Sin-ťiang, kde se průměrná očekávaná délka života zadrhla na 67 letech (oproti 73,5 letům v Číně jako celku) a absence přístupu ke zdravotní péči podkopává blahobyt obyvatel. Sin-ťiang má rozlohu téměř 1,7 milionu čtverečních kilometrů, ale jen 21 milionů obyvatel, z nichž mnozí jsou příslušníky kočovných kmenů. Z ekonomického hlediska je odolnost této provincie klíčovým předpokladem čínské strategie hospodářského růstu – Sin-ťiang se považuje za čínskou bránu k Západu. Skutečnost je však taková, že udržovat živobytí a blahobyt tamního obyvatelstva i občanů v jiných venkovských částech Číny je náročný úkol. Šíření nakažlivých nemocí – zejména hepatitidy B, která postihuje miliony obyvatel – je odrazem absence osvěty o hygieně v celé venkovské Číně. Ministerstvo zdravotnictví uvedlo, že počet úmrtí způsobených nakažlivými nemocemi se od roku 2011 do roku 2012 zvýšil o 9,5%. Na venkově je navíc značný nedostatek zdravotníků – pouhých 1,3 osob na tisíc obyvatel venkovské Číny.
Gemeinsam sollten diese Parteien einen binären Ansatz verfolgen, der sowohl “Hardware”-Faktoren (die wie die Entfernung zu Behandlungsorten oder verlängerte Angebotsketten konstant bleiben) als auch “Software”-Faktoren (die Unwägbarkeiten, die je nach Region beträchtlich variieren, wie beispielsweise kulturelle Ansichten oder die Rolle der Familie) berücksichtigen. Diese Prinzipien treffen insbesondere auf Orte wie die ländliche Xinjiang-Provinz in China zu, wo die Lebenserwartung auf 67 Jahre beschränkt ist (verglichen mit 73,5 in ganz China) und die Lebensqualität der Einwohner durch mangelnden Zugang zu Gesundheitsmaßnahmen erschwert wird. Xinjiang umfasst beinahe 1,7 Millionen Quadratkilometer, aber beheimatet nur 21 Millionen Menschen, von denen viele zu nomadischen Stämmen gehören. Von wirtschaftlichem Standpunkt aus beeinträchtigt Xinjiangs Entwicklungsrückstand die wirtschaftliche Wachstumsstrategie Chinas – die Provinz wird als das Tor des Landes zum Westen betrachtet. In Wirklichkeit aber ist die Beibehaltung der Lebensqualität und des Lebenserwerbs der Bevölkerung dieses und anderer Gebiete des ländlichen Chinas eine ernste Herausforderung. Überall im ländlichen China spiegelt die Ausbreitung von Infektionskrankheiten – insbesondere Hepatitis B, von der Millionen betroffen sind – einen Mangel an Hygieneerziehung wider. Das Gesundheitsministerium meldet für den Zeitraum zwischen 2011 und 2012 9,5% Zunahme der Todesfälle durch Infektionskrankheiten. Darüber hinaus gibt es einen ernsthaften Mangel an medizinischem Personal – nur 1,3 pro 1.000 ländlichen Bewohnern in China.