Na rozdíl od roku 2005 musí navíc G8 předložit akční plán. Absence konkrétních závazků konkrétních zemí je šokující ukázkou nejhorší formy řízení. A konečně je zapotřebí informovat příjemce, jaká meziroční navýšení pomoci mohou očekávat, aby mohli dopředu plánovat. Zvýšená pomoc by měla směřovat na výstavbu silnic, energetických sítí, škol a klinik a také na výcvik učitelů, lékařů a veřejných zdravotníků. Všechny tyto investice vyžadují plánování a několikaleté zavádění do praxe. Pomoc nemůže být střelbou od boku. Musí být poskytována za jasně definovaných podmínek v průběhu několika let, aby ji adresáti mohli rozumně a zodpovědně využít.
Außerdem müssen die G-8 im Gegensatz zu 2005 einen Aktionsplan vorlegen. Der Mangel an konkreten Zusagen durch gewisse Länder ist ein erschreckendes Beispiel schlechtester Regierungsführung. Schließlich müssen Empfängerländer über die zu erwartenden jährlichen Erhöhungen der Hilfsleistungen informiert werden, damit sie im Voraus planen können. Die höhere Hilfe sollte in den Bau von Straßen, Stromnetzen, Schulen, Kliniken und die Ausbildung von Lehrern, Ärzten und Mitarbeitern des kommunalen Gesundheitswesens investiert werden. Das alles bedarf der Planung und jahrelanger Umsetzung. Hilfe kann wohl kein Ratespiel sein. Sie muss zu klaren Konditionen über einen Zeitraum von mehreren Jahren angeboten werden, so dass die Empfänger sie auch in vernünftiger und verantwortlicher Weise einsetzen können.