Prosincová jednání světových lídrů v Montrealu rozhodnou o osudu Globálního rámce ochrany biologické rozmanitosti po roce 2020, dalekosáhlé dohody, která určí globální ekologickou agendu pro příští desetiletí. V sázce je budoucnost možná milionu rostlinných a živočišných druhů, ale i životy a živobytí několika miliard lidí. Biodiverzita nespočívá jen v počtu stromů, ptáků, ryb nebo hmyzích druhů. Ty jsou samozřejmě také důležité, ale neméně důležitá je i širší rovnováha ekosystémů, na které jsou ony, my i mnohé další druhy odkázané. Zájmeno „my“ musí navíc zahrnovat i domorodé národy, které v rozhovorech o životním prostředí hrají mimořádně důležitou roli. Patřím k nim i já. Můj čadský kmen Mbororo se nijak neliší od mnoha dalších skupin z celého světa, které mají dlouholeté vazby na území svých předků.
Die Verhandlungen der internationalen Staats- und Regierungschefs in Montreal im Dezember dieses Jahres werden über das Schicksal des Globalen Rahmens für die biologische Vielfalt für die Zeit nach 2020 entscheiden, ein weitreichendes Abkommen, in dem die Umweltagenda der Welt für das nächste Jahrzehnt festgelegt wird. Die Zukunft von etwa einer Million Pflanzen- und Tierarten steht ebenso auf dem Spiel, wie das Leben und die Lebensgrundlagen von Milliarden von Menschen. Bei der biologischen Vielfalt geht es nicht nur darum, Bäume, Vögel, Fische oder Insekten zu zählen. Diese sind sicherlich wichtig, aber ebenso wichtig ist das Gleichgewicht der Ökosysteme insgesamt, auf die sie, wir und viele andere Arten angewiesen sind. Darüber hinaus muss das „wir“ auch indigene Völker einschließen, denen in Umweltdiskussionen eine besonders wichtige Rolle zukommt. Ich bin eine von ihnen. Mein Volk, die Mbororo im Tschad, ist wie viele andere Gruppen, die uralte Bindungen zum Land ihrer Vorfahren auf der ganzen Welt haben.