Konečně už o tom vyšly studie. Britská studie nazvaná "Obžerství versus lenost", sledovala vztah váhy a stravování a vztah váhy a neaktivity. Našla mnohem vyšší, silnější korelaci mezi druhou dvojicí. Dr. James Levine z Mayo Clinic -- s majonézou to nesouvisí -- navlékl testovaným subjektům elektronické prádlo. Nejdřív je stravoval normálně, pak do nich začal pumpovat kalorie. Někteří lidé přibrali, někteří lidé nepřibrali. Předpokládal se vliv nějakého metabolického nebo DNA faktoru, byli však šokovaní, když zjistili, že jediný rozdíl mezi těmito subjekty, na který přišli, bylo množství pohybu. Ti co přibrali totiž v průměru seděli denně o dvě hodiny víc než ti, kteří nepřibrali.
Und wir haben endlich die Studien, eine in Großbritannien namens "Völlerei gegen Faulheit", die Gewicht und Ernährung verglich und Gewicht und Inaktivität verglich. Es wurde eine bedeutend stärkere Verbindung zwischen dem zweiten Paar festgestellt. Dr. James Levine an der in diesem Fall sehr passend benannten Mayo-Klinik steckte seine Testsubjekte in elektronische Unterwäsche, sorgte für eine stabile Ernährung und pumpte dann Kalorien in sie hinein. Einige Leute nahmen zu, andere taten es nicht. Einen Stoffwechsel- oder DNA-Faktor erwartend, waren sie überrascht zu erfahren, dass der einzige feststellbare Unterschied zwischen den Testpersonen die Menge ihrer Bewegung war und dass diejenigen, die zugenommen hatten, im Durchschnitt zwei Stunden mehr pro Tag saßen als die mit stabilem Gewicht.