Další obavy do této směsi přilévá fakt, že největší z těchto institucí se nacházejí v Číně, v Rusku Vladimíra Putina a v některých nestabilních ropných státech. Růst FSM je přímým důsledkem toho, že ekonomiky rozvíjejících se trhů v Asii a země vyvážející ropu a jiné komodity nahromadily více než 5 bilionů USD v zahraničních rezervách. Přebytky obchodních bilancí těchto států, společně s rozsáhlými přílivy kapitálu, přivedly jejich měnové orgány ke snaze ochránit své národní měny před zhodnocováním, aby zachovaly konkurenční schopnost svých průmyslových odvětví. Zpočátku tyto země investovaly své zahraniční rezervy do likvidních aktiv – krátkodobých státních pokladničních poukázek Spojených států a cenných papírů vydávaných vládami dalších zemí s rezervními měnami. Pak si uvědomily, že jejich vlastnické podíly v likvidních aktivech s nízkými výnosy dalece převyšují to, čeho je zapotřebí k vyhnutí se onomu typu spekulativních úprků, které východní Asie zažila v roce 1997 a Rusko v roce 1998.
Dass die größten dieser Institutionen sich in China, im Russland Wladimir Putins und in einigen instabilen Ölstaaten befinden, ist ein zusätzlicher Grund zur Sorge dabei. Das Wachstum der SWFs ist eine direkte Folge der Akkumulation von mehr als fünf Billionen Dollar an Devisenreserven durch die Schwellenländer Asiens sowie die öl- und rohstoffexportierenden Länder. Aufgrund der Leistungsbilanzüberschüsse dieser Länder sowie ihrer enormen Kapitalzuflüsse haben die jeweiligen Währungsbehörden versucht, eine Aufwertung ihrer nationalen Währungen zu verhindern, um die Wettbewerbsfähigkeit ihrer Industrien zu gewährleisten. Zunächst investierten diese Länder ihre Devisenreserven in flüssige Mittel – kurzfristige US-Schatzanleihen und von anderen Ländern mit Reservewährungen ausgestellte Staatspapiere. Dann erkannten sie, dass ihre Bestände an liquiden Kapitalanlagen mit niedriger Rendite deutlich größer waren, als zur Verhinderung spekulativer Kursentwicklungen, wie sie Ostasien 1997 und Russland 1998 erlebten, erforderlich ist.