Zaprvé jsem si uvědomila, oh můj bože, už se tak vůbec necítím. Už se tak necítím, ale ona ano, a já vím, jaké to je. Zadruhé, ona tu má být! Může to předstírat, může se tím stát. Takže jsem jí řekla, „Ano, máš tu být.
Zum einen wurde mir klar, dass ich mich glücklicherweise nicht mehr so fühlte. Und zweitens, sie gehörte hier hin! Sie kann es vortäuschen und sie kann es werden. Ich sagte ihr also: "Tust du doch! Du gehörst hier hin!