Přesto se z malé armády ekonomů centrálních bank neozval ani jediný disentní hlas. Centrální banky jsou sice nezávislé ve vztahu k vládám svých zemí, ale interně bylo velice těžké odchýlit se od nastolené linie. Je samozřejmě zapotřebí nastavit jistou rovnováhu mezi tuhou institucionální disciplínou a volností pro rozkvět sta intelektuálních poupat. Centrální banka není univerzitní katedra ekonomie, kde je rozmanitost téměř bezvýhradně zdrojem síly. Vnější pozorovatelé jsou nuceni číst politická poselství mezi řádky každé publikace, což bance nemusí vždy pomáhat k dosahování jejích cílů. Zjevně ovšem existuje prostor pro průchod rozmanitějšího uvažování. Je proto povzbudivé, že BoE experimentuje s platformou, která umožňuje vyslechnout širší paletu názorů: blogem nazvaným Bank Underground (což je odkaz na stanici metra pod centrálou banky), který zveřejňuje příspěvky mladších členů personálu, kteří zpochybňují – nebo podporují – převažující politiku. Během několika týdnů už se Bank Underground prosadil jako plodný pramen provokativních myšlenek.
Und trotzdem war aus der kleinen Gruppe der Zentralbankökonomen keine einzige abweichende Stimme zu hören. Von den Regierungen ihrer jeweiligen Staaten mögen die Zentralbanken unabhängig gewesen sein, aber intern war es sehr schwierig, von der Parteilinie abzuweichen. Natürlich muss zwischen enger institutioneller Disziplin und dem Blühen von hundert intellektuellen Blumen ein mittlerer Weg gefunden werden. Eine Zentralbank ist keine wirtschaftswissenschaftliche Fakultät an der Universität, wo Vielfalt fast ausschließlich eine Quelle von Stärke ist. Externe Beobachter versuchen, zwischen den Zeilen jeder Veröffentlichung politische Botschaften zu finden, was der Bank nicht immer dabei hilft, ihre Ziele zu erreichen. Trotzdem gibt es sicherlich Raum für heterodoxeres Denken. So ist es beispielsweise ermutigend, dass die BoE mit einer Plattform experimentiert, die die Veröffentlichung einer größeren Vielfalt von Ansichten ermöglicht: einem Blog namens Bank Underground (genannt nach der U-Bahn-Station unter der Bankzentrale), wo Beiträge jüngerer Mitarbeiter veröffentlicht werden, die die vorherrschende Politik in Frage stellen – oder unterstützen. Bereits innerhalb weniger Wochen hat sich „Bank Underground“ zu einer reichen Quelle provokativer Ideen entwickelt.