V celé části týkající se bodů 245 až 253 napadeného rozsudku nepřezkoumává totiž Soud důvod neplatnosti, který uplatnila Impala v řízení v prvním stupni, nýbrž vyjadřuje se obiter dicta k použití kritérií pro zjištění společného dominantního postavení. Všechny ostatní důvody opravného prostředku mohou naproti tomu dosáhnout cíle, který navrhovatelky sledují. C – Trvání právního zájmu na podání návrhu 43 — Rozsudky ze dne 18. března 1993, Parlament v. Frederiksen, C-35/92 P, Recueil, s. Právní zájem na podání návrhu je tedy nezbytnou podmínkou přípustnosti, která musí být přezkoumána z úřední povinnosti a může být rozhodná v různých částech řízení. Právní zájem na podání žaloby či návrhu tak musí existovat bezpochyby již v okamžiku podání žaloby nebo kasačního opravného prostředku; musí však rovněž nadále trvat od tohoto okamžiku až do rozhodnutí soudce ve věci 44. Toto druhé rozhodnutí je ve svém výroku rovnocenné zcela s prvním rozhodnutím, jelikož obě prohlásila bez podmínek a povinností, že spojení je slučitelné se společným trhem a Dohodou o EHP.
245 bis Randnr. 253 des angefochtenen Urteils prüft das Gericht nämlich nicht etwa einen von Impala in erster Instanz geltend gemachten Nichtigkeitsgrund, sondern gibt obiter dicta zur Handhabung der Kriterien für die Feststellung einer kollektiven marktbeherrschenden Stellung ab. Alle anderen Rechtsmittelgründe sind hingegen geeignet, das von den Rechtsmittelführern verfolgte Ziel zu erreichen. C — Fortbestand des Rechtsschutzinteresses 43 — Urteile vom 18. März 1993, Parlament/Frederiksen (C-35/92 P, Slg. 1993, I-991, Randnr. 31), vom 8. Mai 2003, T. Port/Kommission (C-122/01 P, Slg. 2003, I-4261, Randnr. Das Rechtsschutzinteresse ist deshalb eine zwingende Zulässigkeitsvoraussetzung, die von Amts wegen zu prüfen ist und in verschiedenen Verfahrensabschnitten relevant werden kann. So muss das Rechtsschutzinteresse ohne Zweifel bereits zum Zeitpunkt der Einlegung einer Klage oder eines Rechtsmittels vorliegen; es muss jedoch auch über jenen Zeitpunkt hinaus bis zur Entscheidung des Richters in der Sache fortbestehen 44. In ihrem verfügenden Teil steht diese zweite Genehmigung der ersten in nichts nach, weil beide jeweils ohne Bedingungen und Auflagen den Zusammenschluss für mit dem Gemeinsamen Markt und dem EWR-Abkommen vereinbar erklärten.