Ve vyspělých ekonomikách však do konce roku inflace přestane být pro centrální banky až tak palčivým problémem, neboť ochablost produktových trhů sníží schopnost firem zvyšovat ceny a vyšší nezaměstnanost omezí růst mezd. Jistěže, všechny centrální banky skupiny G7 znepokojuje přechodné zvýšení celkové inflace a všechny hrozí zvýšením úrokových sazeb. Nicméně riziko hluboké recese – a vážné bankovní a finanční krize – nakonec všechny banky G7 přiměje ke snižování sazeb. Problém je v tom, že k tomuto měnovému uvolnění dojde, zejména mimo USA, teprve až recese v G7 i recese globální zapustí kořeny. Taková politická reakce tudíž bude příliš slabá a opožděná, takže recesi nedokáže předejít. Nebezpečná iluze energetické nezávislosti Paradoxem dnešního tažení za energetickou nezávislost je, že jeho realizace ve skutečnosti zvyšuje energetickou nejistotu.
Allerdings wird die Inflation in den hoch entwickelten Volkswirtschaften für die Notenbanken bis Jahresende als Problem an Gewicht verlieren, da die Schwäche der Produktmärkte die Preissetzungsmacht der Unternehmen verringert und die zunehmende Arbeitslosigkeit den Anstieg der Löhne bremst. Natürlich machen sich alle G7-Notenbanken Sorgen über den vorübergehenden Anstieg der Gesamtinflation, und alle drohen mit Zinserhöhungen. Trotzdem wird die Gefahr einer schweren Rezession – und einer ernsten Banken- und Finanzkrise – die Notenbanken aller G7-Staaten letztlich zu Zinssenkungen zwingen. Das Problem ist, dass diese Lockerung der Geldpolitik vor allem außerhalb der USA erst erfolgen wird, wenn sich die Rezession in den G7-Staaten und weltweit verfestigt hat. Die Anpassung der Notenbankpolitik wird also nicht ausreichend stark ausfallen, und sie wird zu spät kommen, um die Rezession zu verhindern. Die gefährliche Illusion einer unabhängigen Energieversorgung Das Paradoxe am heutigen Streben nach einer unabhängigen Energieversorgung ist, dass es die Unsicherheit der Energieversorgung tatsächlich verstärkt .