Nemůže se vyhýbat střetu tím, že bude veřejně trvat na úsporných pravidlech a pak jen trpně přihlížet, jak je členské státy porušují. Svou roli musí sehrát také vedoucí představitelé členských zemí. Podbízení se populistům může být lákavé z hlediska krátkodobých volebních zisků, avšak dlouhodobé náklady v podobě ztráty vlastní důvěryhodnosti i důvěryhodnosti EU mohou být velmi vysoké. Nastupující atlantické století PRINCETON – Spojené státy jsou na vzestupu, Evropa se stabilizuje a obě entity k sobě mají stále blíž. Takové bylo hlavní poselství únorové výroční Mnichovské bezpečnostní konference (MSC), významného setkání ministrů obrany, ministrů zahraničí, vysokých vojenských činitelů, poslanců, novinářů a národně-bezpečnostních expertů všeho druhu. Účastníci pocházejí převážně z Evropy a z USA; když konference v roce 1963 začínala, zaměřovala se výhradně na členské státy NATO.
Sie kann es nicht vermeiden, Partei zu ergreifen, indem sie öffentlich auf Austeritätsregeln beharrt und dann zulässt, dass die Mitgliedsstaaten sie brechen. Auch die führenden Politiker in den Mitgliedsstaaten müssen ihre Rolle spielen. Sich bei den Populisten anzubiedern, mag aufgrund kurzfristiger Stimmenzuwächse attraktiv sein, doch die langfristigen Kosten bei der Glaubwürdigkeit – ihrer eigenen und jener der EU – werden sehr hoch sein. Das kommende atlantische Zeitalter PRINCETON – Die Vereinigten Staaten sind im Aufwind, Europa stabilisiert sich, und beide nähern sich einander an. Dies war Anfang des Monats die Hauptbotschaft der jährlichen Münchner Sicherheitskonferenz, einem hochkarätigen Zusammentreffen von Verteidigungsministern, Außenministern, hochrangigen Militärs, Parlamentariern, Journalisten und nationalen Sicherheitsexperten aller Art. Die Teilnehmer stammen in erster Linie aus Europa und den USA. Als die Konferenz 1963 das erste Mal stattfand, war sie nur für NATO-Mitglieder bestimmt.