Kandidáty na oplodnění ve zkumavce nebo předimplantační genetickou diagnózu však mohou být i geneticky postižené páry, které netrpí neplodností. V jejich případě je to určitě lepší volba než přirozené početí a riziko nuceného přerušení těhotenství po tradiční prenatální genetické diagnóze. Představme si ale morálně mnohem složitější scénář: pár přirozenou cestou počal dítě postižené smrtelnou genetickou chorobou, která se dá léčit pouze transplantací kostní dřeně od vyhovujícího dárce. Dá se předpokládat, že u svých příštích dětí bude tento pár trvat na předimplantační genetické diagnóze, aby podobné anomálii předešel. Zároveň ale budou chtít, aby tato embrya byla podrobena zkoušce imunologické slučitelnosti, z níž by mohl vzejít sourozenec, který by se mohl stát dárcem kostní dřeně pro první dítě.
Auch genetisch problematische Paare, die nicht an Unfruchtbarkeit leiden, können Kandidaten für eine IVF mit PGD sein. Sie könnten aus gutem Grund diese Möglichkeit der natürlichen Empfängnis vorziehen, die ja mit der Aussicht auf eine therapeutischer Abtreibung nach einer der üblichen pränatalen, genetischen Untersuchungen verbunden ist. Beachten Sie nun einen moralisch komplizierteren Fall: Ein Ehepaar bekommt ein natürlich empfangenes Kind, das mit einer lebensgefährlichen Erbkrankheit befallen ist. Die einzige Heilbehandlung für diese Krankheit ist eine Knochenmarktransplantation von einem entsprechenden Spender. Verständlicher Weise dürfte das Paar nun eine PGD wünschen, um ähnliche Defekte bei künftigen Kindern auszuschließen. Aber sie wünschen sich auf der Suche nach Geschwistern, die als Knochenmarkspender für ihr erstes Kind in Frage kommen können auch einen Embryo mit einem bestimmten, entsprechenden Typ von Zellgewebe.