Individuální přístup podle sektorů navíc nutně ignoruje celou řadu otázek, například řešení sporů, antidumpingová opatření a podobně. Na hranice otevřeného sektoralismu poukazují zkušenosti nedávno konaného fóra zemí APEC (Asijsko-pacifické hospodářské spolupráce) a měly by podnítit jeho důkladné přehodnocení. Po vstupu Dohody o informačních technologiích v platnost tlačily Spojené státy na členské země APEC, aby urychlily sektorovou liberalizaci, jež měla být způsobem, jak oživit stagnující obchodní situaci v regionu. Pokusy o liberalizační dohodu pro patnáct průmyslových odvětví ale brzy selhaly: náklady na selektivní liberalizaci v nekompetitivních, ale politicky citlivých sektorech prostě některé vlády neunesly.
Weiterhin ignoriert der Sektor-für-Sektor-Ansatz unweigerlich eine Reihe von WTO-Angelegenheiten wie zum Beispiel die Streitbeilegung, Anti-Dumping bei Preisen und Ähnliches. Die jüngsten Erfahrungen beim Asiatisch-Pazifischen Wirtschaftsforum (APEC) unterstreichen die Beschränkungen des offenen Sektoralismus und sollten eine gründliche Neubewertung nach sich ziehen. Nach dem Start des ITA hat Amerika die APEC-Mitgliedsstaaten gedrängt, eine zügigere Liberalisierung auf sektoraler Basis durchzusetzen, um so das stockende regionale Handelsprogramm zu beleben. Die Bemühungen zur Schließung eines Abkommens über die Liberalisierung des Handels in 15 Sektoren, gerieten schnell ins Wanken: Die Kosten der selektiven Liberalisierung der nicht wettbewerbsfähigen, aber politisch empfindlichen Sektoren waren für einige Regierungen schlicht zu hoch.