Obvykle se má za to, že nižší ceny stimulují globální poptávku, protože spotřebitelé pravděpodobně nečekaně ušetřené peníze utratí, zatímco producenti se obvykle přizpůsobí osekáním úspor. V roce 2015 však byl tento rozdíl v chování méně výrazný, než je obvyklé. Jedním důvodem je skutečnost, že ve srovnání s 80. lety mají mnohem větší globální ekonomickou stopu rozvíjející se trhy dovážející energie a jejich přístup k trhům s ropou je oproti vyspělým zemím mnohem intervenčnější. Země jako Indie a Čína stabilizují maloobchodní trhy s energiemi vládou financovanými subvencemi, aby zachovaly nízké ceny pro spotřebitele. Když ceny ropy dosáhly vrcholu, náklady na tyto subvence byly velmi vysoké a řada zemí už se intenzivně poohlížela po způsobech, jak je osekat. Jakmile tedy ceny ropy klesly, vlády rozvíjejících se trhů využily příležitosti a snížily fiskální subvence. Současně jsou mnozí vývozci ropy v důsledku strmě klesajících výnosů nuceni zeštíhlovat výdajové plány.
Die gängige Sichtweise besagt, dass niedrigere Preise die globale Nachfrage ankurbeln, weil die Verbraucher dazu neigen, das zusätzliche Geld größtenteils auszugeben, während sich die Produzenten in der Regel dadurch an die Situation anpassen, dass sie ihre Rücklagen angreifen. In 2015 war dieser Verhaltensunterschied weniger ausgeprägt als sonst. Ein Grund hierfür ist, dass die Energie importierenden Schwellenländer heute einen viel größeren wirtschaftlichen Einfluss haben als in den 1980er Jahren, und ihre Herangehensweise an die Ölmärkte ist deutlich interventionistischer als die der hochentwickelten Länder. Länder wie Indien und China stabilisieren die Privatkundenmärkte für Energie durch staatliche Subventionen, um die Verbraucherpreise niedrig zu halten. Die Kosten dieser Subventionen waren auf dem Gipfel der Ölpreisentwicklung enorm, und viele Länder waren bereits schwer auf der Suche nach Möglichkeiten, sie zurückzufahren. Angesichts fallender Ölpreise haben die Regierungen in den Schwellenländern daher die Gelegenheit genutzt, um die staatlichen Subventionen zu senken. Zugleich sind viele Ölexporteure gezwungen, angesichts steil fallender Einnahmen ihre Ausgabeplanung zurückzuschrauben.