Takový přístup by přinesl značné těžkosti, i kdyby jen proto, že přechod na takový režim by byl nebezpečnou poutí; nicméně možnosti tohoto typu by měly být součástí diskuse. K překonání druhého problému je třeba, aby diskuse nezačínala řešením zděděných problémů. Dělení břemene mezi věřitele a dlužníky nevyhnutelně jitří spory, protože se jedná o ryzí příklad hry s nulovým součtem. Dějiny mezinárodních finančních vztahů dokládají, že k takovým diskusím dochází neodvratně opožděně, a že když k nim dojde, jsou nutně konfliktní. Nemělo by se tudíž toto téma řešit jako první.
Solch ein Ansatz würde zwar auf erhebliche Schwierigkeiten stoßen – allein der Übergang zu einer solchen Regelung wäre schon ein gefährliches Unterfangen – aber Möglichkeiten dieser Art müssen Teil der Diskussion sein. Um das zweite Hindernis zu überwinden, sollte die Diskussion nicht bei den bestehenden Problemen beginnen. Die Lastenverteilung zwischen Gläubigern und Schuldnern ist zwangsläufig schwierig, da sie ein reines Nullsummenspiel ist. Die Geschichte der internationalen Finanzbeziehungen zeigt, dass solche Verhandlungen unweigerlich langsam und kontrovers stattfinden. Also sollte dieses Thema nicht zuerst angesprochen werden.