Během téhož období se tržní podíl zemí zahrnutých do AGOA v oděvním sektoru USA zvýšil z 1,6% na 2,6% a pravděpodobně dále poroste, až země AGOA začnou výhod bezcelního přístupu plně využívat. Platnost AGOA byla časově omezená, ale pokud se bezcelní přístup pro méně vyspělé země Afriky stane trvalým – jak bylo ujednáno v Hongkongu –, chudé asijské země budou tržní podíl v USA nadále ztrácet. Od WTO se očekává, že bude těmto obchodně diverzním dohodám bránit, ale dosud nebyl žádný případ úspěšně přednesen. I když Amerika s rozdělením rozvojových zemí uspěje, mohla by ovšem podnítit jistou míru jednoty jinde. Jak ti, kdo usilují o liberalizaci obchodu v multilaterálním systému, tak ti, kdo usilují o pomoc rozvojovým zemím, budou na novou americkou strategii pohlížet s odporem. Protichůdné budoucnosti Ameriky Nedávno jsem zjistil něco zajímavého: američtí ekonomové mezinárodních financí a američtí ekonomové orientovaní na domácí hospodářství mají velice odlišné – ba protichůdné – názory na pravděpodobné důsledky obrovského amerického deficitu běžného účtu. Ekonomové mezinárodních financí za pravděpodobnou považují finanční krizi, po níž bude následovat bolestivá a možná trvalejší recese ve Spojených státech.
Während desselben Zeitraums stieg der Marktanteil der AGOA-Länder am US-Bekleidungssektor von 1,6% auf 2,6% – und er dürfte weiter steigen, wenn die AGOA-Länder beginnen, den zollfreien Marktzugang voll auszunutzen. AGOA hatte ein festgelegtes Ablaufdatum; falls der zollfreie Marktzugang für weniger entwickelte afrikanische Länder jedoch – wie in Hongkong vereinbart – zur Dauereinrichtung wird, dann werden die armen Länder Asiens weitere Marktanteile in den USA verlieren. Die WTO soll derartige Vereinbarungen zur Umleitung des Handels eigentlich verhindern, bisher allerdings war noch keine derartige Klage erfolgreich. Doch selbst wenn Amerika Erfolg dabei haben sollte, die Entwicklungsländer zu entzweien, wird es möglicherweise andernorts zu einem gewissen Maß an Einigkeit inspirieren. Sowohl diejenigen, die sich der Handelsliberalisierung innerhalb eines multilateralen Systems verschrieben haben, als auch jene, die sich um Hilfe für die Entwicklungsländer bemühen, werden Amerikas neue Strategie mit Abscheu betrachten. Amerikas widersprüchliche Zukunftsaussichten Vor kurzem brachte ich etwas Interessantes in Erfahrung: In Amerika haben international orientierte Finanzökonomen und an nationalen Gegebenheiten orientierte Makroökonomen sehr unterschiedliche –nachgerade widersprüchliche – Ansichten über die wahrscheinlichen Folgen des gewaltigen amerikanischen Leistungsbilanzdefizits. Die international orientierten Finanzökonomen halten eine Finanzkrise, gefolgt von einer schmerzvollen und womöglich anhaltenden Rezession in den USA für wahrscheinlich.