Indická Federace obchodních a průmyslových komor zřídila novou pracovní skupinu pro „zelené dluhopisy,“ která má prověřit, jak tamní trhy s dluhopisy mohou reagovat na výzvu financování chytré infrastruktury. Konečně nedávné regulatorní změny nabízejí kotovaným investičním fondům značný potenciál pro vkládání kapitálu do čisté energetiky. Taková opatření se prozatím týkají jen malého zlomku z 305 bilionů dolarů v aktivech, která v globální finanční soustavě drží banky, investoři, finanční instituce a jednotlivci. Nesporně se ale uplatní v širším měřítku, až si finančníci a regulátoři v úplnosti uvědomí důsledky narušení environmentální rovnováhy. Už dnes jsou tyto důsledky vážné. Ve 116 ze 140 zemí, jež UNEP hodnotil, dochází k úbytku fondů přírodního kapitálu, na němž stojí tvorba hodnot. K újmám, jež lidem a ekonomice působí setrvalý růst produkující vysoké hladiny uhlíku, patří zdravotní dopady, sílící narušení infrastruktury a vodní a potravinové bezpečnosti a dále zvyšující se tržní volatilita, především v rozvojových zemích. Tyto újmy se budou zhoršovat a rizika začnou být nezvladatelná, pokud se emise skleníkových plynů v letech 2055 až 2070 nesníží na čisté nulové hladiny.
In Indien hat der indische Verband der Industrie- und Handelskammern eine neue Arbeitsgruppe für „grüne Anleihen” ins Leben gerufen, um herauszufinden, wie die Anleihemärkte auf die Herausforderung der Finanzierung einer intelligenten Infrastruktur reagieren könnten. Und jüngste Gesetzesänderungen bieten ein erhebliches Potenzial für börsennotierte Investment Trusts, Kapital für saubere Energie zu verwenden. Bisher betreffen diese Maßnahmen nur einen Bruchteil der 305 Billionen US-Dollar an Vermögenswerten, die von Banken, Investoren, Finanzinstituten und Privatpersonen im globalen Finanzsystem gehalten werden. Aber sie werden mit Sicherheit breitere Verwendung finden, sobald Kapital- und Gesetzgeber die Folgen der Umweltzerstörung ganz erkennen. Diese Folgen sind bereits schwerwiegend. In 116 von den 140 Ländern, die von UNEP untersucht wurden, schwindet der Bestand an Naturkapital, der Voraussetzung für die Wertschöpfung ist. Zu den menschlichen und wirtschaftlichen Kosten eines kohlenstoffintensiven Wachstums gehören schwerwiegende gesundheitliche Folgen, eine fortschreitende Zerstörung der Infrastruktur, die Beeinträchtigung von Wasser- und Nahrungsmittelsicherheit sowie eine zunehmende Marktvolatilität, besonders in Entwicklungsländern. Diese Schäden werden sich verschlimmern, und die Risiken werden unbeherrschbar werden, wenn die Emissionen von Treibhausgasen zwischen 2055 und 2070 nicht auf Nettonull reduziert werden.