Našemu pojetí se v akademických a politických kruzích dostalo dosti ledového přijetí – což byla pochopitelná reakce, vzhledem k silnému návyku přemýšlet a jednat cyklicky. Málokdo byl připraven připustit, že vyspělé ekonomiky vsadily krk na chybný růstový model, natož že by u rozvíjejících se ekonomik měly hledat poučení ohledně strukturálních překážek růstu, včetně dluhových převisů a přílišných nerovností. Jenže ekonomika se neodrážela zpět. Právě naopak, nejenže roky přetrvává pomalý růst a vysoká nezaměstnanost, ale zhoršila se i trojkombinace nerovností (příjmů, bohatství a příležitostí). Důsledky přesáhly ekonomiku a finančnictví a napjaly regionální politická uspořádání, vyostřily kazy ve fungování národní politiky a přiživily vzestup stran a hnutí zaměřených proti zavedeným pořádkům. Čekání na oživení ve tvaru V bylo čím dál těžší ospravedlnit, a tak si „nový normál“ konečně získal všeobecné uznání.
Dieses Konzept wurde in wissenschaftlichen und politischen Kreisen eher frostig aufgenommen – eine verständliche Reaktion angesichts der starken Konditionierung, zyklisch zu denken und zu handeln. Nur wenige wollten zugeben, dass die Industrieländer auf das falsche Wachstumsmodell gesetzt hatten, geschweige denn, dass man einen Blick auf die Schwellenökonomien werfen sollte, um Erkenntnisse hinsichtlich struktureller Wachstumshindernisse, einschließlich Schuldenüberhänge und übermäßige Ungleichheiten zu gewinnen. Aber die Wirtschaft kam nicht wieder auf die Beine. Im Gegenteil. Langsames Wachstum und hohe Arbeitslosigkeit hielten nicht nur jahrelang an, auch die drei Kriterien der Ungleichheit (Einkommen, Wohlstand und Chancen) verschärften sich. Die Folgen waren auch in anderen Bereichen als Wirtschaft und Finanzen spürbar und fanden ihren Ausdruck in einer Belastung regionaler politischer Arrangements, der Ausweitung nationaler politischer Fehlfunktion sowie im Aufstieg von Protestparteien und gegen das Establishment gerichteter Bewegungen. Nun, da es zunehmend schwierig wurde, die Aussicht auf eine V-förmige Erholung zu rechtfertigen, fand die „neue Normalität“ schließlich breite Anerkennung.