Za rok 2001 a následující roky byly naopak určité náklady, jako projekty dálkového vytápění a zařízení Demkolec, považovány Herkströterovou komisí za způsobené nizozemským státem a k jejich kompenzaci byly stanoveny dotace tohoto státu. Naopak státní zásah nespadá pod čl. Vnitrostátnímu soudu přísluší, aby za pomoci těchto kritérií, která mohou být použita obdobně pro posouzení, zda kompenzace nákladů neslučitelných s trhem vyvolaných státem představuje podporu, ověřil, zda nebo v jakém rozsahu může být částka 400 miliónů NLG považována za kompenzaci představující protihodnotu plnění uskutečněných určenou společností za účelem plnění povinností veřejné služby nebo zda tato částka měla být použita za účelem zaplacení nákladů neslučitelných s trhem jiné povahy, v kterémžto případě by se jednalo o hospodářskou výhodu odpovídající pojmu „podpora“ ve smyslu článku 87 ES. V rozsahu, v němž dotčené opatření zvýhodňuje SEP nebo podniky vyrábějící elektřinu, taková výhoda podporuje odvětví výroby elektřiny, a má tedy selektivní charakter. Ze všech těchto skutečností vyplývá, že v rozsahu, v němž představují hospodářskou výhodu, částky zaplacené společnosti SEP do výše 400 miliónů NLG představují „státní podporu“ ve smyslu čl. Pokud jde o poplatek za přenesenou elektřinu, je třeba připomenout, že podle ustálené judikatury nespadají daně do působnosti ustanovení Smlouvy týkajících se státních podpor, ledaže představují způsob financování podpory, takže jsou její nedílnou součástí (rozsudky ze dne 13. ledna 2005, Streekgewest, C-174/02, Sb. rozh. s. Zdá se, že ve věci v původním řízení tomu tak je, s výhradou ověření uvedeného v bodě 86 tohoto rozsudku ohledně částky 400 miliónů NLG přiznané SEP. Podle čl. 88 odst.
Für 2001 und die Folgejahre wurden dagegen bestimmte Kosten wie die Fernheizungsprojekte und die Demkolec-Anlage vom Herkströter-Ausschuss als vom niederländischen Staat veranlasst behandelt, und für den Ausgleich dieser Kosten waren staatliche Zuschüsse vorgesehen. Dagegen wird eine staatliche Maßnahme nicht von Art. 87 Abs. Anhand dieser Kriterien, die entsprechend für die Beurteilung der Frage verwendet werden können, ob der Ausgleich nicht marktkonformer Kosten, die vom Staat veranlasst worden sind, eine Beihilfe darstellt, hat das nationale Gericht zu prüfen, ob bzw. inwieweit der Betrag von 400 Millionen NLG als Ausgleich anzusehen ist, der die Gegenleistung für Leistungen bildet, die von der bezeichneten Gesellschaft zur Erfüllung gemeinwirtschaftlicher Verpflichtungen erbracht werden, oder ob dieser Betrag für die Bestreitung nicht marktkonformer Kosten anderer Art zu verwenden war; in diesem Fall würde es sich um einen wirtschaftlichen Vorteil handeln, der dem Begriff „Beihilfe“ im Sinne von Art. 87 EG entspräche. Soweit die in Rede stehende Maßnahme SEP und/oder Elektrizitätserzeugungsunternehmen einen Vorteil verschafft, begünstigt ein solcher Vorteil den Sektor der Elektrizitätserzeugung und hat daher selektiven Charakter. Aus alledem ergibt sich, dass die an SEP abgeführten Beträge in Höhe von 400 Millionen NLG eine „staatliche Beihilfe“ im Sinne von Art. 87 Abs. Zur Abgabe auf übertragene Elektrizität ist darauf hinzuweisen, dass nach ständiger Rechtsprechung Abgaben nicht in den Anwendungsbereich der Vorschriften des EG-Vertrags über staatliche Beihilfen fallen, es sei denn, dass sie die Art der Finanzierung einer Beihilfemaßnahme darstellen, so dass sie Bestandteil dieser Maßnahme sind (Urteile vom 13. Januar 2005, Streekgewest, C-174/02, Slg. 2005, I-85, Randnr. Dies ist im Ausgangsverfahren — vorbehaltlich der in Randnr. 86 des vorliegenden Urteils genannten Prüfung — offenbar in Höhe des der SEP zugewiesenen Betrags von 400 Millionen NLG der Fall. Gemäß Art. 88 Abs.