Euro například prudce posílilo, což Tricheta přimělo odsoudit „brutální“ měnové pohyby. Když prudce posílil kanadský dolar, Bank of Canada se nedržela jen řečí – a snížila úrokové sazby. ECB má tutéž možnost, ale odmítá jí využít. Vedle prázdných hrozeb zvýšením úrokových sazeb existuje reálné riziko, že ECB bude ocejchována jako centrální banka, která štěká, ale nekouše (odborníci na chování zvířat vědí, že štěkot a kousání se nedoplňují, nýbrž nahrazují). V sázce je věrohodnost ECB. Jak vážně brali Číňané Tricheta, musí se člověk tázat, když přijel do Číny, aby protestoval proti „brutálnímu“ zhodnocování eura vůči žen-min-pi? Seškrtejte si úrokové sazby, museli si v duchu myslet, a budete mít míň důvodů ke stížnostem.
Der Euro ist z. B. stark gestiegen, was Trichet dazu veranlasste, die „brutalen“ Währungsschwankungen zu verurteilen. Als der kanadische Dollar stark anstieg, hat die Bank of Canada nicht nur Reden geschwungen – sie senkte die Zinssätze. Die EZB verfügt über dieselbe Option, weigert sich jedoch, davon Gebrauch zu machen. Durch ihre leeren Drohungen mit Zinssatzerhöhungen besteht die tatsächliche Gefahr, dass die EZB als Zentralbank abgestempelt wird, die bellt, aber nicht beißt (Verhaltensforscher wissen, dass Bellen und Beißen sich ausschließen und nicht ergänzen). Es geht um die Glaubwürdigkeit der EZB. Wie ernst, fragt man sich, haben die Chinesen Trichet genommen, als er nach China reiste, um gegen die „brutale“ Erhöhung des Euros gegenüber dem Renminbi zu protestieren? „Senken Sie Ihre eigenen Zinssätze“, müssen sie bei sich gedacht haben. „Dann haben Sie weniger Grund zur Klage.“