Zároveň odpovídá jeho častým zmínkám o potřebě zakládat nová města, poněvadž urbanizace je prostorovým vyjádřením industrializace. Posun k „východoasijskému“ růstovému modelu by neměl být překvapivý vzhledem k indickému demografickému vývoji. Indie potřebuje vytvořit pracovní místa pro deset milionů lidí ročně, kteří se připojí k populaci v produktivním věku. Zároveň potřebuje uspokojit miliony dalších lidí, kteří si přejí opustit zemědělský sektor, jenž stále zaměstnává polovinu pracovní síly. Sektor služeb sice dokázal v minulosti generovat růst, ale projevil se jako neúčinný při tvorbě pracovních míst a zaměstnává pouhých 27% pracovní síly, což je mnohem méně než jeho celkový podíl na ekonomice. Naopak stavebnictví a průmyslová výroba jsou právem pokládány za slibnější zdroje masového umísťování polokvalifikovaných zaměstnanců.
Es steht zudem im Einklang mit Modis häufigem Verweis auf die Notwendigkeit, neue Städte anzulegen, weil die Urbanisierung die räumliche Manifestierung der Industrialisierung darstellt. Die Umstellung auf ein „ostasiatisches“ Wachstumsmodell sollte angesichts der demografischen Entwicklung Indiens nicht überraschen. Indien muss jedes Jahr Arbeitsplätze für die zehn Millionen Menschen schaffen, um die sich die Erwerbsbevölkerung vermehrt. Es muss zudem den Millionen von Menschen Rechnung tragen, die der Landwirtschaft (die immer noch die Hälfte aller Erwerbstätigen beschäftigt) den Rücken kehren möchten. Zwar hat der Dienstleistungssektor in der Vergangenheit für Wachstum gesorgt, doch Arbeitsplätze wurden dort kaum geschaffen: Nur 27% aller Beschäftigten arbeiten hier, was deutlich unter dem Anteil des Sektors an der Gesamtwirtschaft liegt. Bau und Fertigung dagegen gelten, was die massenhafte Beschäftigung gering qualifizierter Arbeitnehmer angeht, zu Recht als deutlich vielversprechender.