V tomtéž msíci začalo vývoj domácí politiky určovat rozhodnutí Mezinárodního soudního dvora ve vci žaloby, kterou v roce 1993 podala Bosna a Hercegovina proti bývalému Srbsku a Černé Hoe. V pr$bhu roku 2007 se znatelnzpomalilo provádní programu reforem a zárove došlo ke zhoršení politické atmosféry, nasycené tvrdou nacionalistickou rétorikou. Poté, co se v záí nepodailo dosáhnout dohody o policejní reform, a po negativní reakci na místní úrovni na opatení pijatá vysokým zástupcem (opatení ze dne 19. íjna s cílem zlepšit fungování státních orgán$ Bosny a Hercegoviny) se šesti vedoucím pedstavitel$m hlavních politických stran podailo pekonat mrtvý bod v politických jednáních prostednictvím takzvaného Mostarského prohlášení (ze dne 28. íjna), po nmž následoval Sarajevský akční plán a dohoda z Laktaši (za značné pomoci mezinárodního společenství).
Im gleichen Monat begann das Urteil des Internationalen Gerichtshofs zu der 1993 von Bosnien und Herzegowina gegen das frühere Serbien und Montenegro (BRJ) eingereichten Klage die Innenpolitik zu prägen. Während des ganzen Jahres 2007 hat sich die Umsetzung der Reformagenda spürbar verlangsamt, während sich gleichzeitig die politische Stimmung verschlechterte und stark nationalistische Töne laut wurden. Nachdem im September eine Einigung über eine Polizeireform gescheitert war und die Maßnahmen des Hohen Vertreters (Maßnahmen vom 19. Oktober zur Verbesserung der Funktionsweise der staatlichen Institutionen von Bosnien und Herzegowina) im Land eine negative Reaktion hervorgerufen hatten, konnten die Führer der sechs größten Parteien mit der so genannten Erklärung von Mostar (28. Oktober), und in der Folge mit dem Aktionsplan von Sarajewo und dem Abkommen von Laktasi (mit beträchtlicher Unterstützung der internationalen Gemeinschaft) einen Ausweg aus der bedrohlich festgefahrenen politischen Situation finden.