A tak, už žádná mzdová zdrženlivost; vzhledem k navráceným ziskům je na čase také zvýšit mzdy zaměstnancům. Po několik měsíců nebudeme znát odpověď na to, která z těchto možností převáží a zvítězí. Ale snad pomůže, když se pokusíme pohledět do budoucnosti a vyhodnotíme už tak úzký prostor, který ECB pro své manévrování má k dispozici. Při inflaci blízké Tietmeyerově cestovní rychlosti, máme k dispozici jen několik málo desetin procenta extra inflace, které mohou být ještě akceptovány, snad až 1,7, ale spíše pouhých 1,5%, a už nyní můžeme slyšet ohranou písničku ECB: dozajista nikdo nebude zpochybňovat argument, že jedna desetina procenta inflace navíc napomáhá hospodářskému růstu; nepochybně každý také musí souhlasit s tím, že jednoznačný úspěch při udržení inflace pod 2% rovněž napomáhá hospodářskému růstu. A tak žádné další experimenty. ECB pak zvýší úrokové míry, aby poněkud zpomalila ekonomický růst Evropy.
Also, keine Lohnzurückhaltung mehr; da es um die Gewinne wieder gut steht, ist es an der Zeit, auch für die Arbeiter wieder höhere Löhne zu verlangen. Wir werden erst in ein paar Monaten wissen, welche Version sich durchsetzen wird. Aber es mag nützlich sein, einen Blick nach vorn zu werfen und den geringen Spielraum abzuschätzen, der der EZB zur Verfügung steht. Angesichts einer Inflationsrate, die dicht bei Tietmeyers Reisegeschwindigkeit liegt, sind nur geringfügige Zehntelprozent an zusätzlicher Inflation akzeptabel, vielleicht 1,7 statt nur 1,5 Prozent. In der Tat hören wir schon die bekannten Kommentare von seiten der EZB: Zweifellos wird niemand behaupten, daß ein weiteres Zehntelprozent Inflation dem Wachstum hilft; gewiß muß jeder einräumen, daß der eindeutige Erfolg, die Inflationsrate unter 2 Prozent zu halten, dem Wachstum zugute kommt. Darum, keine Experimente. Die EZB wird dann die Zinssätze erhöhen, um das Wachstum in Europa zu verlangsamen.