Překvapující příklady dokazují, že mikrobovým cílem je opravdu společné přežití s jeho hostitelem. Hostitelův imunitní systém může být například jedním mikrobem zmanipulován tak, aby se bránil superinfekci konkurenčních parazitů. Proto bychom se měli naučit z těchto synergií těžit a používat zbraně, které nám mikroby skýtají, a přestat se na ně dívat jako na nepřátele, jež je třeba kategoricky vyhubit. Tak jako vědci studují celé systémy životního prostředí, aby zjistili, jak jejich jednotlivé části na sebe působí, tak i my musíme pohlížet na lidské tělo jako na širší genom. To se skládá z genomu nukleární DNA (karyomu), chondriomu (mitochondrií) a z části, kterou já nazývám mikrobiomem: jakéhosi zvěřince mikrobů sloužících tělu.
Erstaunliche Beispiele zeigen, dass das Ziel einer Mikrobe tatsächlich darin besteht, ein gemeinsames Überleben mit ihrem Wirt zu ermöglichen. In einigen Fällen manipuliert ein Parasit sogar das Immunsystem des Wirtes, um seine Widerstandskraft gegen eine Super-Infektion durch rivalisierende eindringende Parasiten zu erhöhen. Wir müssen also vielmehr lernen, wie diese Synergien auszunutzen sind und wie wir die Waffen nutzen können, die uns die Mikroben liefern, statt die Mikroben ausschließlich als tödliche Feinde zu betrachten, die es mit aller Entschiedenheit auszulöschen gilt. Genau wie Wissenschaftler ganze ökologische Systeme untersuchen, um zu sehen, wie verschiedene Teile interagieren, müssen wir den menschlichen Körper als ein erweitertes Genom betrachten. Seine Einzelteile bestehen aus dem Kern-DNS-Genom (Karyom), einem Chondrium (Mitochondrium) und aus dem, was ich als Mikrobiom bezeichne: die Menagerie der zum Körper gehörigen Mikroben.