V první fázi, během samotné války, je zapotřebí humanitární pomoci, která se zaměřuje na potraviny, vodu, nouzové léky a uprchlické tábory. Ve druhé fázi, na konci války, zůstává pomoc převážně humanitární, ale obrací se k vyhnaným lidem, kteří se navracejí domů, a k propuštěným vojákům. Ve třetí fázi, která trvá tři až pět let, pomoc podporuje první etapu poválečného hospodářského rozvoje, včetně obnovy škol, klinik, farem, továren a přístavů. Ve čtvrté fázi, která může trvat celou generaci nebo i déle, je pomoc směřována k dlouhodobým investicím a posilování institucí, jako jsou soudy. Mezinárodní společenství, a jmenovitě USA, si ve třetí fázi počíná úděsně. Jakmile konflikt skončí, rozvojové agentury se zdají být ochromené.
In der ersten Phase, also noch während des Krieges, steht die humanitäre Hilfe im Vordergrund, wobei man sich auf Nahrung, Wasser, Notfallmedizin und Flüchtlingslager konzentriert. In der zweiten Phase, am Ende des Krieges, steht zwar die humanitäre Hilfe noch immer im Vordergrund, allerdings richtet sich diese nun an heimgekehrte Flüchtlinge und aus der Armee entlassene Soldaten. In der dritten Phase, die etwa drei bis fünf Jahre dauert, unterstützt man die erste Stufe der wirtschaftlichen Entwicklung nach dem Krieg, wozu die Instandsetzung von Schulen, Krankenhäusern, Bauernhöfen, Fabriken und Häfen zählt. In der vierten Phase, die eine Generation oder noch länger dauern kann, legt man das Augenmerk auf langfristige Investitionen und die Stärkung von Institutionen wie Gerichtshöfe. Die Leistung der internationalen Gemeinschaft, und hier vor allem der USA, in der dritten Phase ist miserabel. Ist ein Konflikt beendet, scheinen die Hilfsorganisationen gelähmt.