Mimo rámec tohoto pečlivě cíleného – a v principu omezeného – úkolu zůstává potřeba posilovat oblast společných hodnot a spolupráce ve společnosti, která přese všechno zůstane multikulturní. Tento úkol bude obtížný a nesmí se k němu přistupovat naivně. Rozdíly nevymizejí – a ani to není potřeba –, avšak chceme-li zajistit, aby se všichni občané mohli na sebe spolehnout, musíme najít způsob, jak rozšířit a prohloubit občanskou důvěru, kterou vidíme ve veřejné sféře. Mizení Evropy BRUSEL – Co bude za 25 let znamenat být Evropanem? Na rozdíl od Spojených států, jejichž dějiny „tavicího kotle“ propůjčily Američanům vskutku multietnický charakter, se rodilí Evropané stávají ohroženým druhem. Evropa zoufale potřebuje přistěhovalce, avšak zároveň není kulturně připravena je uvítat. Nadcházející desetiletí proto v Evropě přinesou podstatně větší sociální změny než jinde, třebaže povaha těchto změn není ani zdaleka jasná. Na první pohled se současná evropská debata do značné míry týká politické a hospodářské integrace – otázky, jak daleko by měly národní státy jít při sdružování svých zdrojů a suverénních pravomocí pod hlavičkou Evropské unie. Pod povrchem však skutečné napětí souvisí s přistěhovalectvím a obavami, že národní kultury ohrožuje příliv „cizáků“, bělošských i nebělošských.
Neben dieser genau gezielten – und im Prinzip beschränkten – Aufgabe, besteht weiterhin die Notwendigkeit, den Bereich der gemeinsamen Werte und der Kooperation in Gesellschaften zu stärken, die letzten Endes doch multikulturell bleiben. Dies wird schwierig und darf nicht naiv angegangen werden. Unterschiede werden sich nicht – und müssen sich nicht – auflösen; doch müssen wir einen Weg finden, das Bürgervertrauen, das wir im öffentlichen Raum sehen, auszuweiten und zu stärken, um zu gewährleisten, dass sich alle Bürger aufeinander verlassen können. Stirbt Europa aus? BRÜSSEL – Was wird es in 25 Jahren bedeuten, Europäer zu sein? Im Gegensatz zu den Vereinigten Staaten, deren Geschichte als „Schmelztiegel” den Amerikanern einen wahrhaft multiethnischen Charakter verlieh, werden Europäer zu einer gefährdeten Art. Europa braucht dringend Einwanderer, ist jedoch kulturell bedingt nicht bereit, sie auch aufzunehmen. Die kommenden Jahrzehnte werden daher in Europa zu wesentlich größeren sozialen Veränderungen führen als anderswo, obwohl keineswegs feststeht, wie diese Veränderungen aussehen werden. Oberflächlich betrachtet wird die derzeitige Debatte in Europa über politische und wirtschaftliche Integration geführt – inwieweit die Nationalstaaten Ressourcen und Kompetenzen an die Europäische Union abgeben sollen. Aber unter der Oberfläche offenbaren sich die wahren Spannungen im Bereich Zuwanderung und in der Angst, dass nationale „Kulturen“ durch den Zustrom von Fremden, ob weiß oder nicht-weiß, bedroht sein könnten.