V prvé řadě by člověk měl připustit souvislosti, za nichž regulace vzniká. Co se týče klimatické politiky, půdu připravil Mezivládní panel pro změnu klimatu svou šestou hodnoticí zprávou, která s vysokou mírou jistoty uzavírá, že zemské klima se mění a že příčinou jsou činnosti člověka. Ekolog William Ripple, spoluautor jiné nedávné studie o „známkách života“ naší planety, jde ještě dál: „Přibývá důkazů, že ve vztahu k významným součástem systému Země se blížíme ke zlomovým bodům anebo jsme je už překročili.“ Na rozdíl od globální finanční krize roku 2008 – kdy se sanovaly banky, které na sebe vzaly nadměrná rizika, a globální finanční regulace byla ve světle nového poznání ohledně vzájemně závislých finančních trhů důkladně revidována – vyústí nebrzděná změna klimatu v krizi s nevratnými důsledky. Otázka, jak ji klade Cochrane, zní, zda finanční regulace s vazbou na klima dokáže dosáhnout čehokoli, co by nám pomohlo takovým důsledkům předejít. Odpověď je sice složitá a v současnosti neúplná, ale my bychom zastávali názor, že ano. Finanční regulaci zacílenou na zmírňování klimatického rizika je vskutku vhodné uplatnit, protože v sázce je přespříliš na to, abychom dopustili, že dobrou volbu potopí argument, že není dokonalá.
Zunächst einmal sollte man den Kontext zur Kenntnis nehmen, in dem sich Regulierung abspielt. In Bezug auf die Klimapolitik ist der Rahmen hierfür der sechste Weltklimabericht des Weltklimarats (IPCC). Dieser Bericht kommt mit einem hohen Maß an Sicherheit zu dem Schluss, dass das Erdklima sich ändert und dass menschliche Aktivitäten die Ursache sind. Der Ökologe William Ripple, Mitverfasser einer anderen aktuellen Studie über die „Vitalparameter“ des Planeten, geht noch weiter: „Es gibt zunehmende Belege dafür, dass wir uns Kipp-Punkten, die mit wichtigen Teilen des Erdsystems in Verbindung stehen, nähern oder diese bereits überschritten haben.“ Anders als die globale Finanzkrise von 2008 – als Banken, die überzogene Risiken eingingen, gerettet wurden und die globale Finanzregulierung angesichts unseres neuen Verständnisses interdependenter Finanzmärkte überarbeitet wurde – wird ein ungebremster Klimawandel zu einer Krise mit irreversiblen Folgen führen. Die Frage, so wie Cochrane sie formuliert, ist, ob eine klimaorientierte Finanzregulierung dazu beitragen kann, derartige Folgen zu vermeiden. Auch wenn die Antwort darauf komplex und derzeit noch unvollständig ist, würden wir argumentieren, dass sie das kann. Eine Finanzregulierung zur Abmilderung von Klimarisiken ist sehr wohl der Mühe wert, weil zu viel auf dem Spiel steht, um zuzulassen, dass das Perfekte zum Feind des Guten wird.