Podle tohoto názoru zásadním problémem centrálních bank nebude potlačování poptávky, která by vystřelovala nad potenciál, nýbrž její posilování, neboť poptávka bude za potenciálem zaostávat. Zdůrazňují skutečnost, že přední světové centrální banky - Federální rezervní systém USA, Evropská centrální banka a japonská centrální banka - si vybudovaly tak pevnou protiinflační věrohodnost, že pojištění inflačního rizika z úrokových sazeb vymizelo. Zastánci nízkých úrokových měr také kladou důraz na posuny v distribuci příjmů od práce směrem ke kapitálu, k nimž dochází ve Spojených státech a jež výrazně posílily zdroje firem potřebné k internímu financování investic a snížily jejich závislost na kapitálových trzích.
Nach dieser Sicht der Dinge ist das Hauptproblem, dem sich die Zentralbanken gegenübersehen, nicht die Drosselung der Nachfrage, die über ihr Maximalpotenzial hinausschießt, sondern die Erhöhung der Nachfrage, die hinter ihrem Potenzial zurückbleibt. Sie weisen auch auf die Tatsache hin, dass die großen Zentralbanken der Welt - die Federal Reserve, die Europäische Zentralbank und die Bank von Japan - sich hinsichtlich ihrer Anti-Inflations-Glaubwürdigkeit so fest etabliert haben, dass die Inflationsrisikoprämie aus Zinssätzen herausgepresst wurde. Diejenigen, die an niedrige Zinssätze glauben, betonen auch eine Verlagerung der Einkommensverteilung in den USA von den Erwerbstätigen hin zum Kapital, was die Ressourcen von Unternehmen zur Finanzierung interner Investitionen stark erhöht und ihre Abhängigkeit von Kapitalmärkten stark verringert hat.