Jednou ze slibných inovací je systém „elektrárenské společnosti v krabici“ – modulárního a na míru šitého řešení, které se momentálně testuje v Indii i jinde. Navzdory tomuto pozitivnímu vývoji však plný potenciál minisítí, totiž schopnost položit základy hospodářského rozvoje venkova, zůstane nevyužitý, dokud politici, regulátoři i aktéři mezinárodního rozvoje nepřijmou decentralizované sítě coby životaschopná, doplňková a interoperabilní řešení energetické chudoby, a nikoliv jako zdroje konkurence pro tradiční energetické společnosti. Politiku minisítí sice zavádí stále větší počet vlád, ale většina jich dosud nedokáže začlenit lokalizovanou výrobu a distribuci do národního plánu elektrifikace. Například v Indii koncept politiky minisítí už dva roky skomírá a v subsaharské Africe dobré úmysly často přicházejí vniveč kvůli byrokracii a lobbingu velkých energetických firem. U venkovských minisítí se navíc často vyžaduje, aby působily bez finanční podpory, kterou pravidelně dostávají větší společnosti, přestože minisítě poskytují srovnatelné nebo kvalitnější služby. Chceme-li v Indii, Africe i jinde „pustit proud“, potřebují malí producenti energie přístup ke kapitálu a podporu v podobě nestranné a spravedlivé politiky. Více než cokoliv jiného však potřebují šanci zapojit do práce technologie. Svět už ví, jak venkovské komunity napájet; nyní je na politicích, aby otočili vypínačem.
Eine viel versprechende Innovation ist das „Utility in a Box“-System – eine modulare und skalierbare Kleinnetzlösung, die momentan in Indien und anderswo getestet wird. Trotz dieser positiven Entwicklungen ist das vollständige Potenzial der Mini-Netze, als Grundlage für die Entwicklung des ländlichen Raums zu dienen, lange noch nicht ausgeschöpft. Dies kann erst dann geschehen, wenn Politiker, Regulierungsbehörden und internationale Entwicklungshelfer erkennen, dass dezentrale Netze keine Konkurrenz für traditionelle Stromerzeuger sein müssen, sondern vernünftige, ergänzende und kompatible Lösungen gegen Energiearmut darstellen. Obwohl immer mehr Regierungen die Mini-Netze in ihre Politik einbeziehen, scheitern die meisten von ihnen daran, die lokale Stromerzeugung und -verteilung in die nationale Elektrifizierungsplanung zu integrieren. In Indien wurde beispielsweise ein Maßnahmenentwurf für Mini-Netze zwei Jahre lang verzögert, und in den afrikanischen Ländern südlich der Sahara werden die guten Absichten oft durch Bürokratie und Lobbyarbeit der großen Stromerzeuger ausgebremst. Obwohl sie gleiche oder bessere Dienste leisten, müssen die kleinen ländlichen Stromnetze häufig ohne die finanzielle Unterstützung auskommen, die die größeren Versorger regelmäßig genießen. Um in Indien, Afrika und anderen Orten das Licht einschalten zu können, benötigen kleine Energieerzeuger einen ausreichenden Zugang zu Kapital und die unvoreingenommene und faire Unterstützung durch politische Maßnahmen. Aber mehr als alles andere brauchen sie die Möglichkeit, ihre Technologien in die Wirklichkeit umzusetzen. Wie man ländliche Gemeinden weltweit mit Strom versorgen kann, ist bereits gut bekannt. Nun liegt es an den Politikern, den Schalter umzulegen.