Mezi nejzávažnější patří neochota vesničanů spolupracovat s místními úřady, která pramení z negativních zkušeností z minulosti. Přístup „zdola nahoru“ navíc zatím není v Polsku příliš populární a lidé často nevěří, že mají skutečně možnost rozhodovat o rozvoji svého regionu. Soukromé podniky působící ve venkovských oblastech navíc nemusí mít zájem podílet se na aktivitách, jako je Leader, protože očekávají okamžité zisky a Leader, zejména v Polsku, může sice přinést užitek, ale až po delší době. Navíc místní podniky pořád ještě filozofii Leader moc dobře nerozumí. Contact Point: Jak jste se poprvé dostala k rozvoji venkova?Bente Hamer: Když byla v roce 1999 založena místní akční skupina pro Leader+, byla jsem požádána, zda bych se do ní nezapojila jako zástupce bornholmských řemeslníků.
Eines der größten Probleme ist die ablehnende Haltung der Dorfbewohner gegenüber der Zusammenarbeit mit den örtlichen Behörden, die aus den schlechten Erfahrungen in derVergangenheit herrührt. Auch ist das Bottom-up-Konzept bislang nicht sehr beliebt in Polen, die Menschen glauben häufig nicht, dass sie tatsächlich ernsthaft dazu aufgefordert sind, Entscheidungen über die Entwicklung ihres Gebiets zu treffen. Außerdem wollen viele Privatunternehmen in ländlichen Gebieten nicht an Programmen nach Art von Leader teilnehmen, da sie einen unmittelbaren Nutzen erwarten, und Maßnahmen nach Art von Leader, besonders in Polen, zwar Vorteile nach sich ziehen können, diese jedoch auf Pilotbasis läuft und dass die ersten LAGs in Polen erst im Contact Point: Wie sind Sie auf das Thema „ländliche Entwicklung“ gestoßen?Bente Hammer: „Als im Jahr 1999 die lokale Aktionsgruppe (LAG) für Leader+ ins Leben gerufen wurde, wurde ich gefragt, ob ich als Vertreter der Handwerkerschaft der Insel Bornholm teilnehmen wolle.