Klima ovlivňuje jak dodávku, tak poptávku po energii a vodě a procesy přeměny energie a čerpání vody mají potenciál přispívat ke změně klimatu. Na úrovni EU i jednotlivých členských států existují různé odvětvové politiky, politiky životního prostředí a opatření, která mohou být v rozporu s vodním hospodářstvím a cílem dosáhnout dobrého ekologického stavu vodních těles. Příkladem jsou politiky pro bioenergetické plodiny a pro vodní energii, pro podporu zavlažování v zemědělství, rozvoj turismu a rozšiřování vnitrozemských vodních cest. Tržní tlaky, technologický rozvoj a politické zásahy vyústily v dlouhodobý trend koncentrovat v Evropě zemědělskou produkci do oblastí s úrodnější zemědělskou půdou, zatímco okrajová nebo nepřístupná zemědělská půda se dále nevyužívá. S tím související intenzifikace zemědělství vede ke zvýšenému environmentálnímu tlaku na vodní a půdní zdroje v oblastech s intenzivním zemědělstvím. Kromě toho vede opouštění rozsáhlých ploch zemědělské půdy ke ztrátě biologické rozmanitosti v postižených oblastech. Rámcová směrnice o vodě poskytuje možnosti integrovaného řízení zdrojů na úrovni povodí. To by mohlo pomoci nalézt rovnováhu mezi širšími politickými cíli – příklady související s výrobou energie a zemědělskou výrobou nebo snižováním emisí skleníkových plynů – stejně jako mezi výhodami a dopady na environmentální stav vodních těles, související krajinný ekosystém a mokřady.
Das Klima wirkt sich auf Angebot und Nachfrage bei Energie und Wasser aus, während Energieumwandlung und Wasserentnahmeprozesse zum Klimawandel beitragen können. Es besteht wenig Zweifel, dass die zunehmende globale Nachfrage nach Nahrungsmitteln, die auf Bevölkerungswachstum und -entwicklung zurückzuführen ist, wahrscheinlich zumindest auf globaler Ebene weitere Landumwandlungen und eine höhere Effizienz der Nahrungsmittelproduktion erfordern wird (13). Europa importiert und exportiert landwirtschaftliche Produkte. Das Gesamtvolumen und die Intensität der europäischen Agrarproduktion hat daher auch Auswirkungen auf die Erhaltung der natürlichen Ressourcen und Ökosysteme in Europa und auf der ganzen Welt. Auf EU- und nationaler Ebene gibt es unterschiedliche sektorale und umweltpolitische Maßnahmen, die mit der Wasserwirtschaft und dem Ziel der Erreichung eines guten ökologischen Zustands der Gewässer in Konflikt stehen könnten. Beispiele hierfür sind Richtlinien für Bioenergiepflanzen und Wasserkraft, die Förderung der Bewässerungslandwirtschaft, die Entwicklung des Tourismus und der Ausbau der Binnenschifffahrt. Die WRRL enthält Optionen zur Entwicklung eines integrierten Ressourcen-Managements auf der Ebene von Einzugsgebieten. Die damit verbundene Intensivierung führt zu einer erhöhten Umweltbelastung der Wasser- und Bodenressourcen auf intensiv genutzten Ackerflächen. Darüber hinaus führt die Aufgabe von extensiv genutzten Ackerflächen zu einem Verlust der Artenvielfalt in den betroffenen Gebieten. In der Zwischenzeit können mehrere natürliche Vegetationsdecken andere