Díky tomu rovněž zlepšily postavení indického kapitálu. Po této éře příznivého kapitalismu se však stigma vrátilo. Během infrastrukturního boomu druhé poloviny první dekády nového století docházelo k uchvacování veřejných prostředků za „rentiérského rádže“, kdy byly k mání renty pozemní (povolení k využívání půdy a životního prostředí), podzemní (uhlí), a dokonce nadzemní (vysílací spektra). Investice do infrastruktury byly navíc v tomto období financovány z lehkovážných a neopatrných půjček od bank ve veřejném sektoru, které často přesouvaly prostředky na vysoce rizikové příjemce půjček s politickými konexemi. Indická veřejnost tudíž dospěla k závěru, že většinoví akcionáři („hybatelé“) téměř nejdou s kůží na trh a že „omezené ručení“ ve skutečnosti znamená nulovou odpovědnost. A když teď rychlé technologické změny ohrožují podnikatelský model sektoru IKT (poskytovat zahraničním klientům levné programovací služby), dokonce i „nejčistší“ odvětví indického kapitalismu se potýká s manažerskými obtížemi.
Und sie verbesserten infolgedessen Indiens Standing am Kapitalmarkt. Doch nach dieser Ära des guten Kapitalismus kehrte das Stigma zurück. Während des Infrastrukturbooms Mitte bis Ende der 2000er-Jahre war die Vergabe öffentlicher Mittel für Vorhaben zu Lande (Landnutzungs- und Umweltgenehmigungen), unter der Erde (Kohle) und sogar im Äther (Frequenzen) von Rent-Seeking und Korruption durchdrungen. Außerdem wurden Kredite für Infrastrukturinvestitionen in dieser Phase leichtfertig und fahrlässig von den öffentlichen Banken vergeben, die oftmals politisch gut vernetzte Kreditnehmer mit hohem Risiko mit finanziellen Mittel ausstatteten. Infolgedessen gelangte die indische Öffentlichkeit zu dem Schluss, dass Hauptanteilseigner („Projektträger“) kaum ein Risiko eingingen und das „beschränkte Haftung“ in Wirklichkeit gar keine Haftung bedeutete. Und nun, da das Geschäftsmodell der IKT-Branche – kostengünstige Programmierleistungen für ausländische Kunden – vom rasanten technologischen Wandel bedroht ist, ist sogar Indiens „sauberste“ kapitalistische Branche mit ordnungspolitischen Herausforderungen konfrontiert.