Kromě toho se zavázali snížit na polovinu podíl lidí bez bezpečné pitné vody a kanalizace, prosazovat všeobecnou a úplnou základní školní docházku pro děti všude na světě – dívky i chlapce –, snížit dětskou úmrtnost o dvě třetiny a mateřskou úmrtnost o tři čtvrtiny a bojovat s HIV/AIDS, malárií a dalšími závažnými nemocemi. Tyto záruky, přeformulované jako konkrétní a měřitelné cíle, se staly tzv. rozvojovými cíli tisíciletí (MDG). Minulý měsíc, deset let po této schůzce, se nejvyšší světoví představitelé vrátili do New Yorku na summit Organizace spojených národů, který přijal dokument s názvem Jak dodržet slib (Keeping the Promise), jenž opětovně potvrdil závazek splnit do roku 2015 uvedené cíle. Tisková zpráva OSN označila tento dokument za „globální akční plán“ na dosažení MDG, ale ve skutečnosti jde spíše o vyjádření tužeb než o plán. Jakou máme doopravdy naději, že dodržíme sliby dané v roce 2000? Jak poznamenal filozof z Yaleovy univerzity Thomas Pogge, splnění úkolu poněkud usnadnilo „posunutí branek“. Ještě před rokem 2000 se Světový potravinový summit konaný v roce 1996 v Římě zavázal, že do roku 2015 sníží počet podvyživených lidí na polovinu. Naproti tomu cílem příslušného MDG bylo snížení podílu lidí trpících ve světě hladem (a také lidí žijících v extrémní chudobě) na polovinu.
Ferner versprach man den Anteil jener Menschen zu halbieren, die ohne sauberes Trinkwasser und sanitäre Einrichtungen auskommen müssen; sicherzustellen, dass Kinder in der ganzen Welt, Jungen wie Mädchen, eine Primarschulbildung vollständig abschließen können; die Kindersterblichkeit um zwei Drittel und die Müttersterblichkeit um drei Viertel zu senken sowie HIV/AIDS, Malaria und andere schwere Krankheiten zu bekämpfen. Diese Versprechen wurden als detaillierte messbare Ziele formuliert und als Millenniumsentwicklungsziele (MEZ) bekannt. Letzten Monat, also zehn Jahre nach dieser Konferenz, kehrten die Spitzenpolitiker nach New York zu einem UNO-Gipfel zurück, auf dem ein Dokument mit dem Titel Versprechen halten verabschiedet wurde. Darin bekräftigte man erneut, diese Ziele bis 2015 erreichen zu wollen. In einer UNO-Presseerklärung wurde das Dokument als „globaler Aktionsplan“ zur Erreichung der MEZ bezeichnet, allerdings handelt es dabei mehr um eine Absichtserklärung als um einen Plan. Welche Chance besteht nun wirklich, die im Jahr 2000 abgegebenen Versprechungen auch einzuhalten? Wie Thomas Pogge, Philosoph in Yale, ausführte, erleichterte man sich die Aufgabe, in dem man einfach die Zielwerte verschob. Schon vor dem Jahr 2000 verpflichtete man sich 1996 auf dem Welternährungsgipfel in Rom, die Zahl der unterernährten Menschen bis 2015 zu halbieren. Im Gegensatz dazu spricht man im entsprechenden Entwicklungsziel von der Halbierung des Anteils jener Menschen an der Weltbevölkerung, die unter Hunger leiden (und jener, die in extremer Armut leben).