Nad globálním hospodářstvím jak Damoklův meč visí slabý dolar a téměř všichni lamentují nad marnotratnými mravy Ameriky. Napadlo však někdy někoho, kolik dřiny Američany stojí to, aby všichni ostatní vypadali dobře? Kvůli americkým široce zejícím deficitům obchodní bilance si dnes ministři financí všech rozvojových států lámou hlavu nad tím, jak zajistit, aby jejich měna vůči dolaru nevylétla příliš rychle. Kdy se tohle dělo naposledy? Země chronicky prodělávající krizi zadluženosti, od Mexika přes Rusko až po Jižní Koreu, svorně odrážejí příliv kapitálu od investorů, již s ohledem na sesouvající se dolar hledají východisko. Když se svět zotavuje z poklesu a globální úrokové míry rostou, obvykle aspoň jeden nebo dva nově vznikající trhy utrpí velkolepou explozi. To tentokrát není pravděpodobné, tady alespoň v příštím roce ne. Je pravda, že politika některých zemí se významně zlepšila.
Da der schwache Dollar wie ein Damoklesschwert über der Weltwirtschaft hängt, beklagen sich fast alle über Amerikas verschwenderische Angewohnheiten. Doch hat sich jemals jemand darüber Gedanken gemacht, wie hart die Amerikaner arbeiten müssen, um alle anderen gut aussehen zu lassen? Dank Amerikas gähnender Handelsdefizite bereitet es heutzutage den Finanzministern sämtlicher Entwicklungsländer am meisten Kopfzerbrechen, wie sie ihre Landeswährung vor einem zu schnellen Anstieg gegenüber dem Dollar schützen. Wann ist das zum letzten Mal geschehen? Länder mit chronischen Schuldenkrisen von Mexiko über Russland bis Südkorea wehren Kapitalzuströme von Investoren ab, die nach einem Ausweg suchen, während der Dollar einbricht. Wenn die Welt aus einer Flaute kommt und die globalen Zinssätze steigen, erleiden normalerweise mindestens ein bis zwei Länder mit aufstrebenden Märkten einen spektakulären Ruin. Dieses Mal wahrscheinlich nicht, zumindest nicht im nächsten Jahr. Zwar ist es wahr, dass sich die Politik in einigen Ländern wesentlich verbessert hat.