Rozsah potíží se stát od státu výrazně liší. Například problémy, které v současné době sužují Argentinu, lze sotva označit za překvapení. Naopak jsou téměř nevyhnutelným důsledkem několikaletého špatného řízení země, které podnítilo vysokou inflaci, ošklivě nadhodnocenou měnu a masivní erozi zahraničních rezerv. Naproti tomu měny rozvíjejících se ekonomik střední a východní Evropy zůstávají relativně stabilní. Například polský zlotý si díky robustnímu hospodářskému výkonu země v podstatě udržel směnný kurz k euru, když od počátku roku (do začátku února) klesl o 2,2%. Maďarský forint klesl vůči jednotné měně ve stejném období o něco málo přes 5%, avšak tento pokles je méně prudký než v minulosti, kdy byl devizový kurz kvůli makroekonomickým problémům země mnohem citlivější na změny nálady na trhu. Stabilizace ekonomiky eurozóny a snížení nerovnováh pomohly zlepšit růstové vyhlídky pro země střední a východní Evropy. Většina těchto zemí navíc učinila pokroky při omezování vlastních nerovnováh.
Das Ausmaß der Währungsverluste fällt von Land zu Land sehr unterschiedlich aus. So sind beispielsweise die Probleme, mit denen Argentinien derzeit konfrontiert ist, alles andere als eine Überraschung. Im Gegenteil, sie sind das fast zwangsläufige Resultat jahrelanger verfehlter Wirtschaftspolitik, die zu hoher Inflation, einer stark überbewerteten Währung und massiver Verluste der Devisenreserven führte. Im Gegensatz dazu blieben die Währungen der Schwellenmärkte Zentral- und Osteuropas relativ stabil. Aufgrund der robusten Wirtschaftsleistung Polens beispielsweise hat der Złoty seinen Kurs gegenüber dem Euro im Wesentlichen beibehalten und hat seit Jahresbeginn (bis Anfang Februar) 2,2 Prozent eingebüßt. Innerhalb des gleichen Zeitraums verlor der ungarische Forint etwas mehr als 5 Prozent gegenüber der europäischen Einheitswährung. Dieser Verlust ist allerdings weniger dramatisch als in der Vergangenheit, als der Wechselkurs aufgrund der makroökonomischen Probleme des Landes viel sensibler auf veränderte Stimmungslagen der Märkte reagierte. Die Stabilisierung der Wirtschaft in der Eurozone und die Verringerung von Ungleichgewichten trugen zu einer Verbesserung der Wachstumsaussichten für zentral- und osteuropäische Länder bei. Außerdem konnten die meisten dieser Länder Fortschritte bei der Eindämmung ihrer eigenen Ungleichgewichte erzielen.