Byly to mé ekonomické návrhy – jejichž spoluautorem byl Jeff Sachs (s přispěním Normana Lamonta, bývalého britského ministra financí za konzervativce, Larryho Summerse z Harvardovy univerzity a Jamese K. Galbraitha z Texaské univerzity)? Anebo za to mohla výslovná hrozba trojky, že uzavře banky (k čemuž skutečně došlo, když jsme se loni v červenci opovážili předložit ultimátum našich věřitelů řeckým voličům k všelidovému hlasování)? Jinými slovy: šlo o „Varufakisův efekt“, nebo o „efekt trojky“? Chce-li analytik odpovědět na tuto otázku tak, aby to pro investory mělo nějaký užitek, musí přinejmenším projevit snahu stanovit, zda pozorovaná korelace ukazuje na příčinnou souvislost. Také by nebylo od věci přečíst si naše politické návrhy a porovnat je s programem trojky. To by ovšem vyžadovalo práci, kterou si někteří analytici bohužel raději nedávají. Relevantní otázka zní, zda jsme postupovali správně, když jsme trojku konfrontovali – což byl ústřední bod naší volební platformy z ledna 2015 –, nebo zda jsme měli rovnou přistoupit na „řecký program“ našich věřitelů. Podle mého názoru jsme neměli jinou možnost než se plánu trojky postavit.
Waren meine vorgeschlagenen Maßnahmen dafür verantwortlich, die ich gemeinsam mit Jeff Sachs erarbeitet hatte (unter Beteiligung von Norman Lamont, einem ehemaligen konservativen britischen Finanzminister, Larry Summers von Harvard und James K. Galbraith von der Universität von Texas)? Oder war es die explizite Drohung der Troika mit Bankenschließungen (die, als wir es wagten, das Ultimatum unserer Gläubiger den Griechen zur Volksabstimmung vorzulegen, tatsächlich wahr gemacht wurde)? Mit anderen Worten, war es der „Varoufakis-Effekt“ oder der „Troika-Effekt“? Um diese Frage so zu beantworten, dass es den Investoren hilft, muss ein Analyst wenigstens versuchen zu erkennen, ob die beobachtete Korrelation auf einen Kausalzusammenhang verweist. Hilfreich wäre es gewesen, unsere Maßnahmenvorschläge zu lesen und sie mit dem Programm der Troika zu vergleichen. Leider hätte dies mehr Arbeit bedeutet, als einige Analysten bereit sind zu leisten. Die relevante Frage ist, ob wir uns der Troika zu Recht entgegen gestellt haben, was ein zentrales Versprechen unseres Wahlprogramms vom Januar 2015 gewesen war, oder ob wir das „Griechenlandprogramm“ unserer Gläubiger hätten unterschreiben sollen. Meiner Ansicht nach hatten wir keine andere Wahl, als den Plan der Troika abzulehnen.