Záměna nesourodých emocí pak může vyvolat dysfunkci výkonu, neschopnost jednat, váhavost. Některé typy příběhů, které kolují dnes – a jež souvisejí s rostoucím nacionalismem nebo se strachem z problémů, které pro tradiční kulturní hodnoty představují imigranti –, mohou rovněž vést k větší váhavosti. Na červnové hlasování o brexitu ve Velké Británii pohlížel celý svět s mimořádným znepokojením jako na signál politické nestability. Stále četnější výskyt terorismu připojil k tomuto vývoji událostí intenzivní emoční prvek. Podpoří tyto obavy ekonomickou váhavost natolik, že to přivodí další celosvětovou recesi? Jakákoliv odpověď by v tuto chvíli byla ovlivněná náladou a nepřesná. Vzhledem k důležitosti následků bychom však neměli polevit v úvahách, jak tyto obavy ovlivňují ekonomické rozhodování. Tři revoluce, které ekonomie potřebuje
Dies auch dann, wenn die Entscheidung mit der Ursache der Emotionen nichts zu tun hat. Eine Diskrepanz der Emotionen kann zu exekutiver Dysfunktion, Handlungsunfähigkeit und Zögerlichkeit führen. Manche der Geschichten, die heute in Umlauf sind – im Zusammenhang mit wachsendem Nationalismus oder der Angst vor Herausforderungen der traditionellen kulturellen Werte durch Einwanderer – könnten einer stärkeren Zögerlichkeit Vorschub leisten. Das Ergebnis der Brexit-Abstimmung in Großbritannien im letzten Monat wurde weltweit mit allergrößter Sorge davor aufgenommen, dabei könnte es sich um ein Signal politischer Instabilität handeln. Die steigende Zahl an terroristischen Angriffen hat diesen Entwicklungen noch eine heftige emotionale Komponente verliehen. Schüren diese Ängste wirtschaftliche Zögerlichkeit in einem Ausmaß, dass daraus eine weitere weltweite Rezession entstehen könnte? Zum jetzigen Zeitpunkt wäre jede Antwort darauf gefühlsbestimmt und ungenau. Angesichts der Bedeutung der Folgen allerdings sollten wir nicht vor Überlegungen zurückschrecken, wie derartige Ängste die wirtschaftliche Entscheidungsfindung beeinflussen. Die Wirtschaftswissenschaft braucht drei Revolutionen