V uplynulých letech navíc do spektra zemědělských činností přibyla vedle zdraví a dobrých životních podmínek zvířat ještě i otázka bezpečnosti potravin. Jen stěží bychom hledali nějaký jiný obor, který vyžaduje tak velký rozsah dovedností. SZP nabízela zemědělcům subvence a systémy garantování vysokých cen a udělovala pobídky pro vyšší produkci. Poskytovala také finanční pomoc na restrukturalizaci zemědělství, například na investice do zemědělských podniků, které měly zajistit jejich další rozvoj co do velikosti, lepšího řízení a nových technologií, aby se tyto podniky mohly přizpůsobit hospodářským a sociálním podmínkám dané doby. Byla zavedena opatření ve formě pomoci při předčasném odchodu do důchodu, při odborném vzdělávání a pomoci znevýhodněným oblastem. Od 80. let byla SZP při plnění úkolu dovést EU k soběstačnosti velmi úspěšná. Náhle se však musela začít prakticky nepřetržitě potýkat s nadprodukcí hlavních zemědělských produktů. Některé z nich sice byly vyváženy (s pomocí subvencí), ostatní však musely být uskladněny nebo zlikvidovány v rámci EU. Tato opatření byla velmi nákladná, narušila některé světové trhy, ne vždy sloužila nejlepším zájmům zemědělců, a proto se pro spotřebitele a daňové poplatníky rychle stala nepopulární.
Immer häufiger müssen sie sich mit Raumplanung und Umweltschutz auskennen und seit einigen Jahren auch Kenntnisse auf dem Gebiet der Lebensmittelsicherheit haben, zusätzlich zu Tiergesundheit und Tierschutz. Es gibt wohl kaum einen anderen Beruf, in dem ein so breites Spektrum an Fähigkeiten gefordert wird. Systeme mit garantiert hohen Preisen,die als Produktionsanreizewirkten. Außerdem gab es Zuschüsse für die Umstrukturierung der Landwirtschaft, z. B. in Form von Investitionsbeihilfen, mit denen die landwirtschaftlichen Betriebe in Bezug auf Größe, Bewirtschaftung und Mechanisierung an die damaligen wirtschaftlichen und sozialen Bedingungen angepasst werden sollten. Es wurden bestimmte Maßnahmen in Form der Unterstützung des Vorruhestands,der Berufsbildung und zugunsten der benachteiligten Regionen eingeführt. Die GAP war sehr erfolgreich bei der Erreichung ihres Ziels, die Selbstversorgung der EU ab den achtziger Jahren schrittweise sicherzustellen. Plötzlich hatte die EU jedoch mit fast ständigen Überschüssen bei den wichtigsten landwirtschaftlichen Erzeugnissen zu kämpfen, von denen einige (anhand von Subventionen) ausgeführt wurden; während andere eingelagert oder innerhalb der EU abgesetzt werden mussten. Diese Maßnahmen verschlangen Haushaltsmittel und führten zu Handelsverzerrungen auf Weltmärkten, waren häufig nicht im Interesse der Landwirte und wurden somit weder von Verbrauchern noch von Steuerzahlern gern gesehen.