Nestane se očekávaný „strukturální efekt“ nakonec „destruktivním“? Neurychlí nová dálnice, která má více zpřístupnit odlehlý kraj, odliv pracovních míst, a tudíž exodus části místního obyvatelstva do rozvinutějších oblastí? Předpokládaného sblížení životní úrovně je pak v zásadě dosaženo mobilitou pracovní síly, což je v protikladu s jakoukoliv logikou solidarity. Intermodální železniční (?) platforma v Prato (Itálie) (Italie). nership čili spolupráce veřejného a soukromého sektoru), protože to je metoda umožňující účinně rozpoznat rizika a rozdělit je co nejefektivněji mezi jednotlivé spolupracující strany. Zejména veřejná správa pak musí mít jasno ve věci rizik spojených s objemem dopravy a v tom, zda je, či není připravena nést za ně odpovědnost. Toto všechno jsou oprávněné pochybnosti.
Werden die erwarteten „Struktureffekte“ nicht eher destrukturierend wirken? Und wird die neue Autobahn, die eigentlich ein Randgebiet erschließen soll, nicht vielmehr dazu führen, dass Arbeitsplätze und ein Teil der Bevölkerung in die besser entwickelten Gebiete abwandern? In diesem Fall würde die erwartete Annäherung der Lebensniveaus hauptsächlich durch die Mobilität der Arbeitskräfte erfolgen, womit wir uns von einer Logik der Solidarität entfernten. wicklung öffentlich-privater Partnerschaften (ÖPP) ist ein guter Weg, um im Bereich von Infrastrukturvorhaben die Spreu vom Weizen zu trennen. Dank dieser Methode lassen sich die Risiken besser erkennen und optimal unter den Akteuren verteilen. Die Gebietskörperschaften müssen insbesondere im Hinblick auf die Risiken im Zusammenhang mit dem Verkehrsaufkommen klar Stellung beziehen: Sind sie zu deren Übernahme bereit oder nicht? Diese Zweifel sind berechtigt.