Migranti mění práci v průměru dvakrát za rok, neboť díky stěhování od méně výnosných zaměstnání za zaměstnáními výnosnějšími „promazávají kola“ evropských trhů práce. Měli bychom jim v tom bránit? Kniha obdobně navrhuje, aby osoby samostatně výdělečně činné byly přijímány až po zhodnocení jejich podnikatelských záměrů. V Miláně se letos coby samostatně výdělečná osoba zaregistrovalo víc cizinců než Italů. Kdo bude jejich podnikatelské záměry přezkoumávat? I kdyby návrh zelené knihy byl uskutečnitelný, což ovšem není, nadnáší zásadnější otázku: měli bychom migrantům bránit na sebe brát podnikatelská rizika? Kdyby byla vzata vážně, tato pravidla nedokáží nic, kromě toho, že migranty a jejich eventuální zaměstnavatele přiměje, aby si k sobě hledali jiné cesty.
Im Durchschnitt wechseln Einwanderer ihren Job zwei Mal im Jahr und „schmieren damit die Räder“ der europäischen Arbeitsmärkte, da sie aufgrund ihrer Mobilität in immer produktivere Jobs wechseln. Sollen wir sie daran hindern? In ähnlicher Weise fordert man im Grünbuch, dass Selbstständige erst nach einer Überprüfung ihrer Geschäftspläne arbeiten dürfen. In Mailand haben sich in diesem Jahr mehr Ausländer als Italiener selbstständig gemeldet. Wer wird ihre Geschäftspläne überprüfen? Selbst wenn die Vorschläge im Grünbuch plausibel wären, was sie nicht sind, stellt sich dabei eine weiter reichende Frage: Sollen wir die Einwanderer daran hindern, unternehmerisches Risiko auf sich zu nehmen? Mit diesen Regelungen ist bei ernsthafter Umsetzung nichts zu erreichen, außer dass Einwanderer und ihre zukünftigen Arbeitgeber gezwungen werden, auf andere Weise zueinander zu finden.