Jistou nejzazší mírou stability je to, že se zmírňují globální nevyváženosti, včetně agregátních bilancí kapitálových a finančních účtů. V roce 2016 tyto nevyváženosti klesly na 1,7 % světového HDP, z 2,5 % v roce 2007. Nadto jsou zbývající schodky a přebytky rozprostřené napříč vyšším počtem zemí než před krizí. USA v roce 2005 spolkly 67 % čistých globálních kapitálových toků. Do roku 2016 tento podíl klesl na polovinu. Na Čínu v roce 2005 připadalo 16 % čistého přebytku kapitálu na světě; loni se jednalo jen o 1 %. Kromě několika výjimek, jako jsou Německo a Nizozemsko, ubylo nevyvážeností i uvnitř eurozóny. Hlavním dovozcem kapitálu se nyní opět staly rozvojové země.
Eine letzte Messgröße für Stabilität ist, dass die globalen Ungleichgewichte, darunter die Gesamtvermögensübertragungs- und -kapitalbilanzen, schrumpfen. Im Jahr 2016 haben sich diese Ungleichgewichte auf 1,7% des globalen BIP verringert; 2007 waren es 2,5%. Zudem verteilen sich die verbleibenden Defizite und Überschüsse auf eine größere Anzahl von Ländern als vor der Krise. Im Jahr 2005 absorbierten die USA 67% der globalen Nettokapitalflüsse. Bis 2016 hatte sich dieser Anteil halbiert. Auf China seinerseits entfielen 2005 16% des weltweiten Nettokapitalüberschusses; im vergangenen Jahr war es nur noch 1%. Und mit nur wenigen Ausnahmen, wie Deutschland und den Niederlanden, sind die Ungleichgewichte auch innerhalb der Eurozone zurückgegangen. Die Entwicklungsländer sind inzwischen wieder Kapitalimporteure.