To vede evropské představitele k dalšímu posilování autoritářství, aby udrželi svou neúspěšnou politiku i ve chvíli, kdy se zintenzivní recesivní ekonomické síly. Proto je Evropa jedinou ekonomikou na světě, která od roku 2008 nezažila zotavení. Právě kvůli tomuto začarovanému kruhu obrací evropská krize národy do sebe a proti sobě, čímž zesiluje latentní šovinismus a xenofobii. A právě proto nedokáže Evropa absorbovat vnější šoky – například příliv uprchlíků loni v létě. Nyní bychom měli udělat to, co měli v roce 1930 udělat demokraté, aby předešli katastrofě, která dnes opět nabírá reálné kontury. Měli bychom vytvořit panevropskou koalici radikálních, sociálních, zelených a liberálních demokratů, abychom dostali „démos“ zpátky do demokracie a čelili establishmentu EU, jenž chápe moc lidu jako ohrožení vlastní autority.
Und dies führt dazu, dass sich die europäischen Politiker, um ihre gescheiterte Politik fortführen zu können, in der Rezession noch autoritärer verhalten müssen. Dies ist der Grund dafür, dass Europa der weltweit einzige Wirtschaftsraum ist, der sich nach 2008 nicht erholen konnte. Aufgrund dieses Teufelskreises wenden sich die Europäer in der Krise nach innen und gegeneinander, was latenten Hurra-Patriotismus und Fremdenfeindlichkeit verstärkt. Genau deshalb scheitert Europa auch beim Umgang mit externen Schocks – wie der Flüchtlingswelle des letzten Sommers. Was wir nun tun müssen, ist dasselbe, was die Demokraten in den 1930ern hätten tun müssen, um eine Katastrophe zu verhindern, die auch heute wieder vorstellbar wird. Wir müssen eine paneuropäische Koalition radikaler, sozialer, grüner und liberaler Demokraten gründen, um das „Demos“ wieder in die Demokratie zu bringen – als Gegengewicht gegen ein EU-Establishment, das die Macht der Menschen als Bedrohung seiner Autorität erlebt.