Systém totiž společnostem umožňuje využívat kreditů, které získaly z projektů zaměřených na snižování emisí v rámci mechanismu čistého rozvoje a společné realizace, k pokrytí části svých emisí. Systém EU ETS se vyvíjel několika způsoby: • Geograficky se rozšiřoval tak, jak se až na svých 27 členských států rozrůstala EU, a od začátku roku 2008 se do programu zapojily i sousední státy EU Island, Lichtenštejnsko a Norsko. Aby se mezinárodní trh pro obchodování s emisemi rozšířil dále, umožňuje systém EU ETS formální propojení se slučitelnými systémy závazně stanovujícími stropy emisí skleníkových plynů v jiných částech světa. • Pokud jde o průmyslové sektory, systém EU ETS se v současné době vztahuje přibližně na 11 000 vysoce energeticky náročných zařízení v energetickém a výrobním odvětví. Od roku 2012 dojde k jeho rozšíření na emise z letecké dopravy směřující na evropská letiště i z nich. • Po tříleté pilotní fázi spojené se získáváním zkušeností byly na obchodovací období 2008–2012 zavedeny přísnější emisní stropy, které členským státům EU zásadním způsobem pomohou dosáhnout cílů stanovených v rámci Kjótského protokolu. • V roce 2013 bude systém EU ETS renovován, čímž dojde k upevnění, rozšíření a zlepšení jeho fungování, aby mohl hrát ústřední roli při plnění cílů EU při snižování emisí do roku 2020 i dále v souladu s budoucími závazky Evropy v rámci mezinárodní dohody o změně klimatu, o níž se v současné době jedná.
Das geschieht dadurch, dass die Unternehmen im Rahmen dieses Systems Emissionsgutschriften aus emissionssenkenden CDM- und JI-Projekten zur Abdeckung ihrer eigenen Emissionen nutzen können. Das EU ETS hat sich auf unterschiedliche Weise entwickelt: • Geografisch hat sich sein Geltungsbereich im Zuge der EU-Erweiterung auf 27 Mitgliedstaaten erweitert; seit Anfang 2008 nehmen auch die EU-Nachbarländer Island, Liechtenstein und Norwegen an dem System teil. Zur Erweiterung des internationalen Emissionsmarktes steht das EU ETS für eine formelle Vernetzung mit kompatiblen und verbindlichen „Cap-and-trade“-Systemen in anderen Teilen der Welt zur Verfügung; • In den Industriebranchen deckt das EU ETS zurzeit rund 11000 Energieerzeugungs- und Produktionsanlagen mit hohem Energieverbrauch ab. Ab 2012 erfolgt dann eine Erweiterung durch die Einbeziehung der Emissionen von Luftfahrzeugen, die in der Europäischen Union starten oder landen; • Nach einer ersten dreijährigen Pilotphase des Lernens aus der unmittelbaren Anwendung wurden die Obergrenzen für die Emissionszertifikate für den Handlungszeitraum 2008-2012 enger gesetzt. Dadurch wird ein wesentlicher Beitrag zur Erfüllung der Ziele des Kyoto-Protokolls durch die EU-Mitgliedstaaten geleistet; • 2013 tritt ein überarbeitetes EU-Emissionshandelssystem in Kraft, das in seiner Funktionsweise erweitert und verbessert wurde. Das System wird dann eine zentrale Rolle zur Erreichung der Emissionssenkungsziele der EU bis 2020 und darüber hinaus spielen, was auch im Sinne der zukünftigen Verpflichtungen Europas innerhalb eines internationalen Klimaschutzübereinkommens ist, über das zurzeit verhandelt wird.