Musel tedy nalézt určité vhodné vyjádření. Potřeboval utišit konzervativce a své domácí kritiky a přitom nedopustit ekonomické a politické zemětřesení, které by přišlo po ohlášení bezprostředního referenda, jež by mohlo vést k vystoupení Spojeného království z EU. Čas, který potřeboval k rozhodnutí o svém projevu, dokládá nesnadnost kvadratury tohoto kruhu. Jak Cameronův projev ukázal, východisko z dilematu, které zvolil – krátkodobě si zajistit mírové soužití se svými kritiky za cenu, že v dlouhodobém výhledu by mohl zkomplikovat problémy sobě i Británii –, není vůbec nové. Už dříve bylo jasné, že Cameron chce možnost referenda odsunout co možná nejdál do budoucnosti. Myšlenka, že se pokusí nově dojednat podmínky členství Británie v EU, je z jeho dřívějších projevů a rozhovorů také dobře známá. Teď byl tento postoj nepokrytě a nekompromisně vyjádřen.
Er musste also etwas Angemessenes zu sagen finden. Er musste die Torys und seine Kritiker im eigenen Lande besänftigen und zugleich das wirtschaftliche und politische Chaos vermeiden, das die Ankündigung eines unmittelbar bevorstehenden, möglicherweise zu einem Rückzug des Vereinigten Königreichs aus der EU führenden Referendums verursacht hätte. Die Zeit, die er sich nahm, um zu entscheiden, was er sagen würde, ist ein Zeichen für die Schwierigkeit dieser Quadratur des Kreises. Tatsächlich ist Camerons Lösung für sein Dilemma – wie seine Rede gezeigt hat – alles andere als neu: sich kurzfristig Frieden von seinen Kritikern zu erkaufen, indem er seine (und Großbritanniens) Probleme potenziell langfristig noch unlösbarer macht. Es war bereits klar, dass Cameron jede Möglichkeit eines Referendums so weit wie möglich in die Zukunft verschieben wollte. Die Idee, dass er sich um Neuverhandlungen der Bedingungen der britischen EU-Mitgliedschaft bemühen würde, ist ebenfalls aus seinen früheren Reden und Interviews bekannt. Jetzt wurde diese Haltung unverblümt und kompromisslos zum Ausdruck gebracht.