Nezávislé myšlení je podceňovaný faktor. Téměř u všech činností sjednocených pod hlavičkou „vědy“ se vyvinuly institucionální tendence, které se podobají jejich ekonomickým protějškům. Obvykle se předpokládá, že rozvojové ekonomiky potřebují vybudovat zdroje, které budou napodobovat zdroje v rozvinutém světě, avšak to by mohlo ve skutečnosti zadusit nejtvořivější myšlení. Mnoho učedníků vědy prochází revolucí a spousta myšlenek – někdy i převratných – vyvěrá z výzkumných center a laboratoří, které netvoří součást velkých institucí. Dvacet let nejpokročilejšího myšlení v oblasti matematických algoritmů vzešlo ze sovětského impéria, které sužoval hlad po výpočetním výkonu.
Völlig freies Denken ist ein unterschätzter Faktor. Beinahe sämtliche Aktivitäten, die unter dem Zeichen der „Wissenschaft“ stattfinden, haben, ähnlich wie ihre Entsprechungen aus der Welt der Wirtschaft, institutionellen Charakter entwickelt. Man glaubt, die Entwicklungsländer müssten ähnliche Ressourcen aufbauen wie die Industrieländer. Das könnte kreatives Denken allerdings ersticken. Viele junge Wissenschaftler erleben derzeit eine Revolution und viele dieser – manchmal revolutionären – Ideen stammen aus Laboratorien und Forschungszentren, die nicht mit den großen Institutionen in Zusammenhang stehen. Die durchdachtesten Ansätze im Bereich mathematischer Algorithmen kamen zwanzig Jahre lang aus der Sowjetunion, wo es an allen Ecken und Enden an Rechnerkapazitäten mangelte.