Přijímáme-li Pikettyho premisu, že nerovnost je významnější než růst, je třeba si uvědomit, že mnozí občané rozvojových zemí spoléhají, že jim k úniku z chudoby pomůže růst v bohatých zemích. Prvním problémem jedenadvacátého století zůstává potřeba pomoci zoufale chudým v Africe i jinde. Elitní 0,1 % by v každém případě měla platit mnohem vyšší daně, ale nezapomínejme, že co se týče snižování globální nerovnosti, kapitalistický systém už tři desítky let dosahuje působivých výsledků. Slza za Argentinu CAMBRIDGE – Čerstvé platební prodlení Argentiny klade před tvůrce politik zneklidňující otázky. Pravda, její pravidelné dluhové krize jsou často důsledkem sebezničujících makroekonomických politik země. Tentokrát však prodlení vyvolal výrazný posun v mezinárodním režimu suverénního dluhu. U emisí dluhopisů podléhajících zákonům USA tento posun zvýhodňuje jestřábí věřitele.
Wer Pikettys Prämisse akzeptiert, dass Ungleichheit wichtiger ist als Wachstum, sollte nicht vergessen, dass viele Bürger in den Entwicklungsländern Wachstum brauchen, um der Armut zu entrinnen. Das wichtigste Problem des 21. Jahrhunderts bleibt, den in schlimmer Armut lebenden Menschen in Afrika und anderswo zu helfen. Natürlich sollten die reichsten 0,1% viel mehr Steuern zahlen. Doch dürfen wir nicht vergessen, dass das kapitalistische System, was die Verringerung der weltweiten Ungleichheit angeht, drei beeindruckende Jahrzehnte hingelegt hat. Ein Schnitt für Argentinien CAMBRIDGE – Die jüngste Staatspleite Argentiniens wirft für Politiker unangenehme Fragen auf. Natürlich sind die periodischen Schuldenkrisen oft das Ergebnis selbstzerstörerischer makroökonomischer Maßnahmen. Aber dieses Mal wurde die Pleite durch eine bedeutsame Änderung bei der internationalen Staatsschuldenregulierung ausgelöst. Diese Änderung führt zu einer Bevorzugung kompromissloser Gläubiger bei Anleihen, die unter US-Recht emittiert wurden.