Nicméně vliv na vládní reformu se neprokázal jako zdaleka tak efektivní, jak se doufalo s ohledem na podporu rozvoje. Ba co více, tento přístup zaměřený na vládnutí totiž možná snahy o rozvoj podkopal. Předně dovolil mezinárodním institucím vyhnout se přiznání nedostatků nové rozvojové ortodoxie v posledních dvou desetiletích dvacátého století, kdy latinská Amerika ztratila více než dekádu a subsaharská Afrika čtvrt století ekonomického a sociálního pokroku. Zbytečně to také zkomplikovalo práci vlád. S reformami good-governance, které jsou nyní podmínkou pro mezinárodní pomoc, vlády rozvojových zemí v současnosti často naplňují očekávání donorů, místo toho, aby se snažili řešit otázky, které nejvíce tlačí jejich vlastní občany.
Dennoch erwies sich der Schwerpunkt auf Governance-Reformen hinsichtlich der Entwicklungsförderung nicht annähernd als so wirksam wie versprochen. Tatsächlich könnte dieser auf Governance konzentrierte Ansatz die Anstrengungen im Bereich Entwicklung sogar untergraben haben. Zunächst ermöglichte er es internationalen Organisationen die Mängel der neuen Entwicklungsorthodoxie der letzten zwei Jahrzehnte des 20. Jahrhunderts zu ignorieren, als Lateinamerika mehr als ein Jahrzehnt und Subsahara-Afrika ein Vierteljahrhundert des wirtschaftlichen und sozialen Fortschritts verloren. Außerdem wurde die Arbeit der Regierungen dadurch unnötig erschwert. Da Reformen im Bereich guter Governance mittlerweile als Voraussetzung für internationale Hilfe gelten, erfüllen die Regierungen der Entwicklungsländer letztlich oftmals eher die Erwartungen der Geberländer anstatt jene Probleme in Angriff zu nehmen, die für ihre eigenen Bürger am vordringlichsten wären.