Obdobně si technokraté v japonské centrální bance jistě uvědomují, že by dokázali hospodářství řídit mnohem efektivněji, kdyby provždy opustili anachronické techniky kurzových intervencí a bezvýhradně přešli k moderním pravidlům cílování měnového kurzu, jež používá Federální rezervní úřad USA i Evropská centrální banka. Vzhledem k tomu, že Evropa je ve fázi cyklického vzestupu, příjmy z daní by měly začít stoupat i bez vyšších daňových sazeb, takže proč riskovat zardoušení rodícího se oživení kontinentu ještě v kolébce? Saúdská Arábie by díky svým rychle rostoucím ropným příjmům mohla udělat hodně pro upevnění svého obrazu coby významné opory globální finanční stability. Jestliže dnešní dramatické zadlužování USA přece jen skončí v slzách a světoví předáci nepomohou MMF splnit jeho úkol, dějiny na ně nebudou pohlížet laskavě. Naopak, bude jim dáno za vinu, že byli slepí k blížící se katastrofě, která jim civěla do tváře. Doufejme, že se během této události v mezinárodní diplomacii vytratí pouze rozsáhlé globální obchodní nevyváženosti, a nikoli lídři a instituce, od nichž se očekává, že se s nimi vypořádají.
In ähnlicher Weise erkennen sicher auch die Technokraten der Bank von Japan, dass sie ihre Ökonomie weit effektiver managen könnten, wenn sie ihren anachronistischen Interventionsmethoden bei Wechselkursschwankungen abschwören und ernsthaft auf moderne Zinssatz-Steuerungsregeln einschwenken, wie sie auch von der US-Notenbank Federal Reserve und der Europäischen Zentralbank angewendet werden. Da sich Europa in einem zyklischen Aufschwung befindet, sollten die Steuereinnahmen sogar ohne Steuererhöhungen zu steigen beginnen. Warum also sollte man riskieren, die beginnende wirtschaftliche Erholung des Kontinents im Keim zu ersticken? Saudi Arabien mit seinen stark steigenden Öleinnahmen könnte ein großes Übereinkommen nützen, um sein Image als wichtiger Anker für weltweite Finanzstabilität zu verfestigen. Wenn die gigantische Geldaufnahme der USA kein glückliches Ende nimmt und es den politischen Führern der Welt nicht gelingt, dem IWF bei der Bewältigung seiner Aufgabe zu helfen, werden diese Politiker vor den Augen der Geschichte keine Gnade finden. Dann wird man ihnen vorwerfen, die sich deutlich abzeichnende bevorstehende Katastrophe nicht erkannt haben. Hoffen wir also, dass diesmal nur die massiven Handelsungleichgewichte verschwinden und nicht die Führungspersönlichkeiten und Institutionen, deren Aufgabe es eigentlich ist, diese Ungleichgewichte zu bewältigen.