Kdyby se lékaři, počítačoví specialisté nebo projektanti (natožpak oni přísloveční polští instalatéři) mohli volně pohybovat, s největší pravděpodobností by to mělo za následek zvýšení koncentrace talentu v nejbohatších zemích. Nerovnost v distribuci talentu v jednotlivých státech by se zvýšila, i když by zároveň došlo ke zvýšení celosvětové výkonnosti zboží i služeb a ke zlepšení jejich průměrné kvality, jak je tomu v dnešním fotbale. Chudší či menší země by už jen stěží mohly snít o vítězství v Lize mistrů, na které kdysi dosáhly týmy jako Steaua (Rumunsko), Crvena Zvezda (Srbsko) nebo Nottingham Forest (který se dnes potácí ve třetí anglické divizi). Zatímco však na úrovni klubového fotbalu vidíme nerovnost a vytěsňování slabších, pro soutěže reprezentačních týmů platí pravý opak. Průměrný výsledkový rozdíl mezi nejlepšími osmi reprezentacemi mistrovství světa setrvale klesá – z více než dvou branek v padesátých letech přes přibližně 1,5 branky v letech šedesátých, sedmdesátých a osmdesátých až po pouhých 0,88 branky na mistrovství světa v roce 2002.
Könnten sich Ärzte, Computerspezialisten oder Ingenieure (vom sprichwörtlichen polnischen Klempner ganz zu schweigen!) frei bewegen, würde die Konzentration an qualifizierten Arbeitskräften in den reichsten Ländern höchstwahrscheinlich steigen. Die Ungleichheit in der Verteilung qualifizierter Kräfte zwischen den Ländern würde ebenso zunehmen, auch wenn der Gesamtausstoß an Gütern und Dienstleistungen sowie deren durchschnittliche Qualität wie im heutigen Fußball stiege. Ärmere und kleinere Länder können nur davon träumen, die europäische Fußballmeisterschaft zu gewinnen, wie es beispielsweise einst Steaua Bukarest (Rumänien), Roter Stern Belgrad (Serbien) oder Nottingham Forest (vegetiert heute in der dritten englischen Division dahin) gelungen ist. Während wir allerdings im Klubfußball Ungleichheit und Ausgrenzung beobachten, trifft bei Wettbewerben zwischen Nationalmannschaften das Gegenteil zu. Die durchschnittliche, für den Sieg entscheidende Tordifferenz bei Spielen unter den acht besten Weltmeisterschaftsteilnehmern ist konstant gefallen. In den 1950er Jahren betrug sie über zwei Tore, fiel dann in den 1960er, 1970er und 1980er Jahren auf ungefähr 1,5 und lag bei der Fußballweltmeisterschaft 2002 bei 0,88 Toren.