Konkrétní vzorce změn sice nejsou přesně známé, ale rizika pokračování našeho současného globálního směřování se všeobecně uznávají. Přesto Spojené státy odmítly podepsat Kjótský protokol, ač pro změnu dlouhodobého chodu dějů na planetě dělá jen málo, neboť vyzývá k drobným opatřením do roku 2012. V rámci úmluvy OSN o změně klimatu se její signatáři – prakticky celý svět – každoročně scházejí, aby prodiskutovali uskutečňování úmluvy. Konference v Montrealu – už jedenácté takové setkání – by měla hledět za rok 2012, aby svět ohledně klimatu vykročil na dlouhodobě bezpečnou a udržitelnou stezku. Potřebná opatření není snadné zavést, neboť pronikají přímo k srdci světového využívání energií, zejména fosilních paliv (uhlí, ropy a plynu), která při spalování uvolňují do atmosféry oxid uhličitý, hlavní příčinu přibývajících skleníkových plynů.
Die spezifischen Abläufe dieser Veränderungen sind nicht genau bekannt, aber wir wissen um die Gefahren, die uns bevorstehen, wenn wir weitermachen wie bisher. Dennoch haben sich die Vereinigten Staaten geweigert, das Kyoto-Protokoll zu unterzeichnen, das ohnehin wenig dazu beiträgt, die langfristige Entwicklung auf unserem Planeten zu ändern, da es nur ein paar kleine Schritte bis zum Jahr 2012 fordert. Die Bestimmungen der UN-Klimarahmenkonvention sehen vor, dass sich die Vertreter der Unterzeichnerstaaten – fast die ganze Welt –jedes Jahr treffen, um über die Umsetzung der Konvention zu beraten. Bei der Konferenz in Montreal – dem 11. derartigen Treffen – sollte man einen Blick über das Jahr 2012 hinaus wagen, um die Welt langfristig auf einen sicheren und nachhaltigen Weg im Bereich des Klimaschutzes zu bringen. Die notwendigen Maßnahmen sind schwierig umzusetzen, weil sie die Grundlagen der weltweiten Energieversorgung betreffen, vor allem die Nutzung fossiler Brennstoffe (Kohle, Öl und Gas), die bei ihrer Verbrennung Kohlendioxid – den Hauptverursacher des Treibhauseffekts - in die Atmosphäre freisetzen.