V posledku může propuknout nadměrná inflace nebo může růst úvěrů namísto zrychlování polevit, pokud banky tváří v tvář velmi nízkým maržím u úrokových sazeb usoudí, že zisk není v poměru k riziku dostatečný. Konečně, existuje riziko, že z dohledu ztratíme cestu zpět ke konvenční měnové politice. Některé země se skutečně odklánějí od režimu cílování inflace a míří do neznámých vod, kde nemusí být žádná kotva pro cenová očekávání. USA postoupily od QE1 ke QE2 a teď ke QE3, které je teoreticky neomezené a váže se na nezaměstnanostní cíl. Američtí představitelé dnes čile diskutují o přínosech záporných sazeb centrální banky. Tvůrci politik přistoupili k rizikové politice uvolňování úvěrů, jelikož účinnost QE se vytrácí.
Langfristig kann es zu einer überhöhten Inflation kommen, oder das Kreditwachstum verlangsamt sich, statt sich zu beschleunigen, wenn die Banken angesichts sehr niedriger Nettozinsmargen zu dem Schluss kommen, dass die Risiken angesichts des Ertrags zu hoch sind. Und schließlich besteht die Gefahr, dass wir jeden Weg zurück zu einer konventionellen Geldpolitik aus den Augen verlieren. Tatsächlich sind einige Länder inzwischen dabei, ihr System der Inflationsziele aufzugeben, und bewegen sich auf unsicheres Gelände, wo es möglicherweise keinen Anker für die Preiserwartungen gibt. Die USA haben den Schritt von der QE1 zur QE2 und jetzt zur QE3 getan, die potenziell unbegrenzt und an ein Beschäftigungsziel geknüpft ist. Die Offiziellen dort diskutieren inzwischen aktiv die Vorzüge negativer Leitzinsen. Und die Politik verfolgt angesichts der nachlassenden Effektivität der QE nun eine riskante Krediterleichterungspolitik.