Za třetí se makroekonomická stabilita, investice a růst navzájem posilují. Udržet stabilitu však neznamená jen zajistit trvale nízkou inflaci, ale také – což je klíčové – vyhnout se velkým výkyvům v hospodářské činnosti, vnějším nerovnováhám a finančním krizím. Tím se vysvětluje, proč ve světě, kde rozvojové země čelí stále větším šokům, hraje z hlediska hospodářského růstu životně důležitou roli makroekonomická politika zaměřená na „vyhlazování“ hospodářského cyklu (tedy proticyklická makroekonomická politika). V posledních desetiletích se však makroekonomická politika ve většině rozvojových zemí stala spíše procyklickou , neboť do značné míry ještě zhoršovala vrtkavost mezinárodních finančních trhů a cen komodit. Procyklická fiskální úprava má sklon podněcovat krátkodobou orientaci na hospodářskou politiku, což omezuje dlouhodobé investice do infrastruktury a lidského kapitálu, a tím podvazuje růst. Větší fiskální prostor lze vytvořit zlepšením státní správy, posílením daňové základny a v případě nejchudších zemí také získáním dodatečné a stabilní oficiální rozvojové pomoci (ODA) poskytované prostřednictvím národních rozpočtů. Neurčuje-li podobu ODA geopolitika, může mít silný pozitivní dopad na dlouhodobý růst – v podstatě proto, že podporuje investice do infrastruktury a lidského rozvoje.
Drittens verstärken makroökonomische Stabilität, Investitionen und Wachstum einander gegenseitig. Stabilität jedoch erfordert nicht nur eine anhaltend niedrige Inflation, sondern auch – und dies ist entscheidend – das Vermeiden großer Schwankungen wirtschaftlicher Aktivität, externer Ungleichgewichte und finanzieller Krisen. Dies erklärt, warum in einer Welt, in der die Entwicklungsländer zunehmenden Erschütterungen ausgesetzt sind, auf die Glättung des Geschäftszyklus ausgelegte (d.h., antizyklische ) makroökonomische Strategien eine entscheidende Rolle für das Wirtschaftswachstum spielen. In den letzten Jahrzehnten jedoch sind die makroökonomischen Strategien in den meisten Entwicklungsländern zunehmend prozyklisch ausgerichtet. Dies hat die Schwankungsanfälligkeit der internationalen Finanzmärkte und der Rohstoffpreise überwiegend verstärkt. Prozyklische finanzpolitische Anpassungen neigen dazu, wirtschaftspolitisch eine kurzfristig angelegte Orientierung zu fördern, was langfristige Investitionen in Infrastruktur und Humankapital einschränkt und so das Wachstum bremst. Mehr finanzpolitischer Spielraum lässt sich schaffen, indem man die Regierungsführung verbessert und das Steueraufkommen erhöht und – was die ärmsten Länder angeht – indem man zusätzliche dauerhafte, durch den Staatshaushalt kanalisierte öffentliche Gelder zur Entwicklungsfinanzierung (Official Development Assistance / ODA) gewährleistet. Tatsächlich können ODA-Mittel, sofern sie nicht nach geopolitischen Kriterien zugewiesen werden, deutliche positive Auswirkungen auf das langfristige Wachstum haben – im Wesentlichen, weil sie Investitionen in die Infrastruktur und die Entwicklung des Humankapitals fördern.