Současná konstelace politických sil v Česku je však rovnoměrně rozdělená mezi příznivce a odpůrce smlouvy. Propojenost ratifikačních krizí v Irsku a v České republice je dnes tedy zřejmá a hrozí, že se v roce 2009 přelije i do dalších částí EU. Na rozdíl od České republiky panuje mezi irskými politickými činiteli zřetelná shoda na potřebě schválit Lisabonskou smlouvu. Irským problémem zůstává otázka, jak přesvědčit veřejnost, aby smlouvu přijala, když ji v referendu konaném 12. června rozhodně odmítla poměrem hlasů 53,4% ku 46,6%.
Die politische Konstellation in Tschechien ist nämlich derzeit durch ein fragiles Gleichgewicht zwischen Vertragsbefürwortern und Vertragsgegnern gekennzeichnet. Damit ist die Verknüpfung zwischen den Ratifizierungskrisen in Irland und der Tschechischen Republik explizit geworden und droht, 2009 in die breitere EU-Arena überzuschwappen. Anders als in der Tschechischen Republik herrscht in Irland Einigkeit zwischen den politischen Akteuren über die Notwendigkeit, den Vertrag von Lissabon zu ratifizieren. Das irische Problem besteht nach wie vor darin, die Öffentlichkeit zu überzeugen, einen Vertrag zu akzeptieren, den sie bei der Volksabstimmung vom 12. Juni eindeutig mit 53,4% zu 46,6% abgelehnt hatte.