Jde o prastarou otázku, kterou lze vystopovat až k Platónovi – ten ve svých „Zákonech“ viděl potřebu trestat smrtí ty, kdo páchají neslýchané zločiny. Zastánci hrdelního trestu obvykle na obranu státem posvěceného zabíjení lidí, kteří vezmou život jinému člověku, předkládají tři argumenty. Za prvé je zde staré pravidlo „oko za oko, zub za zub“. Řečeno slovy Immanuela Kanta, nikoliv nějakého texaského guvernéra, žádný jiný „trest není schopen uspokojit spravedlnost“. Poté je zde utilitární argument: trest smrti odrazuje řadu zločinců od vraždy.
Dabei handelt es sich um eine jahrtausendealte Frage, die bereits auf Platon zurückgeht, der in seinem Werk „Die Gesetze“ die Notwendigkeit der Todesstrafe für diejenigen sah, die sich eines abscheulichen Verbrechens schuldig machten. Befürworter der Todesstrafe bringen üblicherweise drei Argumente vor, um die staatlich sanktionierte Tötung derjenigen zu rechtfertigen, die anderen das Leben genommen haben. Zunächst gibt es da das alte Gesetz „Aug um Aug, Zahn um Zahn“. Immanuel Kant – und nicht etwa ein texanischer Gouverneur – formulierte es so: „Es gibt hier kein Surrogat zur Befriedung der Gerechtigkeit.“ Ein utilitaristisches Argument lautet: Die Todesstrafe hält viele Kriminelle vom Morden ab.