CAMBRIDGE – Na současné krizi je z pohledu rozvojových států přece jen něco dobrého, neboť z ní vyjdou s mnohem silnějším slovem v institucích, které řídí ekonomickou globalizaci. Až sedne prach, Čína, Indie, Brazílie, Jižní Korea a hrstka dalších „vyspívajících“ států bude schopna uplatňovat větší vliv nad způsobem řízení multilaterálních ekonomických institucí a získá výhodnější pozici k prosazování reforem odrážejících jejich zájmy. To má dva vzájemně související důvody. Zaprvé, finanční krize oslabuje Spojené státy a Evropu. Ty nebudou ochotné či schopné zajišťovat onen typ vůdcovství, který byl oporou multilateralismu během desetiletí následujících po druhé světové válce. Rozvojové státy budou muset udělat krok vpřed a zaplnit tuto mezeru.
CAMBRIDGE – Für die Entwicklungsländer zeichnet sich in der gegenwärtigen Krise ein Hoffnungsschimmer ab, denn sie werden in den für die wirtschaftliche Globalisierung zuständigen Institutionen letztlich viel größeres Mitspracherecht haben. Wenn sich der Staub gelegt hat, werden China, Indien, Brasilien, Südkorea und ein paar andere Schwellenländer größeren Einfluss auf die Führung multilateraler Wirtschaftsinstitutionen haben und besser in der Lage sein, Reformen in ihrem Interesse voranzutreiben. Dafür gibt es zwei miteinander in Beziehung stehende Gründe. Erstens hat die Finanzkrise die USA und Europa geschwächt. Sie werden nicht willens oder nicht in der Lage sein, jene Art von Führerschaft an den Tag zu legen, die den Multilateralismus in den Jahrzehnten nach dem Zweiten Weltkrieg aufrechterhielt. Diese Lücke werden die Entwicklungsländer auffüllen müssen.