Většina ruských občanů mu přiznává zásluhy za dvě desetiletí rostoucích životních úrovní, které přišly po dvou dekádách úpadku. Putinovo rozhodnutí neuskutečňovat nepopulární reformy, které by vytvořily silný sektor neropného vývozu, bylo sice špatné pro dlouhodobý zdravotní stav ekonomiky, ale umožnilo mu udržet si širokou veřejnou podporu. Ekonomická štěstěna, která se na něj usmála, společně s ochotou stavět se proti Západu, vytvořila v Rusku mylný dojem, že země je opět světovou velmocí. Mnozí ve Spojených státech a Evropě jsou přesvědčeni, že vystupňování ekonomického tlaku na Rusko přispěje k odstranění Putina. To je nesmírně nebezpečná hazardní hra. Jak upadají ruské životní úrovně, pro Putina jedinou schůdnou strategií jak se držet u moci bude agresivní mezinárodní postoj. Když domácí scénu zachvátí plameny, nejpřitažlivější jsou zahraniční vojenské avantýry.
Die meisten russischen Bürger halten ihm zwei Jahrzehnte steigender Lebensstandards nach zwanzig Jahren des Niedergangs zugute. Putins Entscheidung, keine unpopulären Reformen umzusetzen, die einen starken, von Öl unabhängigen Exportsektor geschaffen hätten, war vielleicht schlecht für die langfristige Gesundheit der Wirtschaft, aber sie ermöglichte ihm, weiterhin von einer breiten Öffentlichkeit unterstützt zu werden. Sein Glück hinsichtlich der Wirtschaftsentwicklung in Kombination mit seiner Bereitschaft, dem Westen Paroli zu bieten, ließen in Russland den unzutreffenden Eindruck entstehen, dass das Land wieder eine Weltmacht sei. In den Vereinigten Staaten und in Europa ist man vielfach der Ansicht, dass die Verschärfung des wirtschaftlichen Drucks auf Russland dazu beitragen würde, Putin aus dem Amt zu drängen. Dabei handelt es sich um ein enorm gefährliches Spiel. Angesichts eines Rückgangs des Lebensstandards in Russland bestünde Putins einzig gangbare Strategie für den Machterhalt in einer aggressiven Haltung auf internationaler Ebene. Schließlich sind militärische Abenteuer im Ausland am reizvollsten, wenn innenpolitisch der Hut brennt.