Takový pohled nás očividně přivede do Iráku, do Izraele a do Palestiny – a také k terorismu. Trvalý mír na Blízkém východě by mohl vést k větší prosperitě a spolupráci ve světě. Použijeme-li však širší měřítko, pak se problémy na Blízkém východě jeví pouze jako jeden aspekt hlubších posunů mezi světovými mocnostmi. Tektonické změny vyplavaly v roce 2004 na povrch. Začali jsme vidět „síly budoucnosti“, abychom si vypůjčili titul nedávného bestselleru bývalého německého kancléře Helmuta Schmidta. Exkancléř Schmidt si je jist dvěma různými vývoji. Spojené státy zůstanou klíčovým hráčem a moc Číny bude i nadále růst. Méně jist si je již budoucností Evropy, Ruska a Blízkého východu.
Eine solche Rückschau würde uns offensichtlich in den Irak führen, nach Israel und Palästina – und zum Terrorismus. Ein dauerhafter Frieden im Mittleren Osten könnte zu einer Zunahme von Wohlstand und Zusammenarbeit in der Welt führen. Wenn wir jedoch eine umfassendere Sichtweise anlegen, so erscheinen die Probleme des Mittleren Ostens lediglich als ein Aspekt der tiefer gehenden Veränderungen zwischen den Weltmächten. Tatsächlich wurden in 2004 tektonische Verschiebungen deutlich. Wir haben einen ersten Blick auf die „Mächte der Zukunft“ – um den Titel des kürzlich erschienenen Bestsellers des ehemaligen Bundeskanzlers Helmut Schmidt aufzunehmen – werfen können. Schmidt ist sich zweier Entwicklungen sicher: Die Vereinigten Staaten bleiben die bestimmende Macht, und der Einfluss Chinas wird weiter zunehmen. Weniger sicher ist er sich, was die Zukunft Europas, Russlands und des Mittleren Ostens angeht.