Diskuse o evropské bezpečnosti a obraně spadá do třetí kategorie: diagnóza a recepty jsou jasné, dosud ale chyběla politická vůle. Již řadu let, dokonce desetiletí, víme, že evropské vlády vynakládají na obranu příliš málo prostředků a příliš roztříštěně. Výsledkem je nedostatek vojenských kapacit potřebných k zajištění naší vlastní bezpečnosti nebo k tomu, abychom mohli působit jako kompetentní partner NATO. Musíme vynaložit víc prostředků a víc těchto výdajů musí být společných. V průběhu let mnoho evropských politiků, institucí, ministerstev obrany, expertních skupin a dalších subjektů předkládalo zprávy a návrhy, v nichž se volalo po zvýšení a zkvalitnění výdajů na obranu.
Die Debatte über europäische Sicherheits- und Verteidigungspolitik fällt in eine dritte Kategorie: Die Diagnose und die Rezepte sind klar, aber es mangelt am politischen Willen zur Umsetzung. Wir wissen seit Jahren - ja sogar Jahrzehnten - dass europäische Regierungen zu wenig für die Verteidigung ausgeben, und dies zudem in zu fragmentierter Weise tun. Das Ergebnis ist, dass wir nicht über die militärischen Fähigkeiten verfügen unsere eigene Sicherheit zu gewährleisten und ein fähiger NATO Partner zu sein. Wir müssen mehr ausgeben, und wir müssen dies gemeinsam tun. In den letzten Jahren haben viele europäische Politiker, Institutionen, Verteidigungsministerien, Denkfabriken und andere Organisationen Berichte und Vorschläge veröffentlicht, in denen sie mehr und bessere Verteidigungsausgaben fordern.