Polovinu Evropy tvoří převážně venkov a bydlí zde kolem 20 % populace: střední a východní Evropa jsou typické vyšším podílem venkovských oblastí, které musí zároveň čelit problémům migrace i modernizace. Způsob, jakým jsou oblasti venkova využity, se mění, jejich funkce se u různých členských států často liší na základě geografie či národní politiky. Jedna věc se napříč EU nemění, oblasti venkova vykazují největší odlišnosti v HDP na jednoho obyvatele. Podle odhadu Komise bude do roku 2014 o pět milionů farmářských pracovních příležitostí méně. Přesto by stav regionů venkova neměl být pokládán za systematicky upadající. Návrh obchodování s emisemi, podpora obnovitelných zdrojů energie, zlepšování využitelnosti energie a technologie zachytá- vání a skladování CO přispějí ke kontrole emisí plynů. 2 státy si jasně přejí, aby územní faktory na úrovni států byly zahrnuty v definici záměrů stanovených pro každý stát. Není pochyb, že změna klimatu a její dopad se různě projeví v rámci jednotlivých regionů s jejich odlišnou způsobilostí řešit své územní otázky, určenou jejich zeměpisnou polohou a strategickou a historickou volbou ve smyslu územního plánování.
Die Hälfte Europas besteht vorwiegend aus ländlichen Gebieten, in denen etwa 20 % der Bevölkerung leben: Mittel- und Osteuropa zeichnen sich durch einen höheren Anteil an ländlichen Gebieten aus, die gleichzeitig zwei Herausforderungen gegenüberstehen: Migration und Modernisierung. Die Art und Weise, wie die ländlichen Gebiete genutzt werden, verändert sich, und ihre Funktion unterscheidet sich – oftmals aufgrund der Geografie oder der nationalen Politik – von Mitgliedstaat zu Mitgliedstaat. Jedoch trifft auf die gesamte EU gleichermaßen zu, dass die ländlichen Gebiete die größten Unterschiede in Bezug auf das Pro-Kopf-BIP aufweisen. Den Prognosen der Kommission zufolge werden bis 2014 in der Landwirtschaft fünf Millionen Arbeitsplätze verloren gehen. Vom wirtschaftlichen Standpunkt aus gesehen sollte jedoch nicht systematisch gesagt werden, dass die ländlichen Gebiete im Niedergang begriffen sind. Das Emissionshandelssystem, die Förderung der erneuerbaren Energien, die Verbesserung der Energieeffizienz sowie die Tech- niken zur Abscheidung und Lagerung von CO werden alle zur Die Mitgliedstaaten wünschen, dass bei der Definition der Ziele, die von ihnen gefordert wird, territoriale Faktoren auf nationaler Ebene mit in Betracht gezogen werden. Es besteht kein Zweifel, dass der Klimawandel und die Auswirkungen dieses Klimawandels sich von Region zu Region unterscheiden werden, wobei die Fähigkeiten der Regionen, auf diese Veränderungen zu reagieren, von ihrer Geografie und den strategischen und historischen Entscheidungen in den Bereichen Raumplanung, Energiepolitik und wirtschaftliche Entwicklung abhängen wird.