Admatiová a její kolegové doporučují požadavky, které přinutí finanční firmy generovat financování z vlastního kapitálu buď prostřednictvím nerozděleného zisku, anebo – v případě veřejně obchodovaných firem – emisí akcií. Současný stav namísto toho bankám umožňuje těžit z pomoci daňových poplatníků tím, že udržují tenoučké rezervy vlastních zdrojů a spoléhají na dluh v mnohem větším rozsahu, než je obvyklé u nefinančních firem. Některé velké firmy, například Apple, nemají prakticky žádný dluh. Větší spoléhání na vlastní zdroje by bankám zajistilo mnohem účinnější nárazník, který by tlumil ztráty. Finanční branže namítá, že snahy vynutit si větší rozsah financování z vlastních zdrojů by potlačily půjčování, ale to je v celkově vyváženém prostředí jednoduše nesmysl. Vlády jsou ovšem ve snaze pokročit na této frontě velmi nesmělé; nová pravidla Basel III postoupila ke změně jen o dětský krůček.
Admati und ihre Kollegen empfehlen Maßnahmen, die Finanzunternehmen dazu zwingen, Eigenkapitalfinanzierung entweder über Gewinnrücklagen oder im Fall von Aktiengesellschaften über Aktienemission zu betreiben. Der Status Quo erlaubt Banken statt dessen, die Hilfen der Steuerzahler durch hauchdünne Eigenkapitalquoten zu hebeln und sich damit viel stärker von Schulden abhängig zu machen, als es Unternehmen außerhalb der Finanzwirtschaft typischerweise tun. Einige große Konzerne wie beispielsweise Apple sind sogar so gut wie schuldenfrei. Eine Vergrößerung der Eigenkapitalquote würde den Banken einen viel größeren Puffer zur Absorbierung von Verlusten verschaffen. Die Finanzindustrie warnt, Versuche zur Durchsetzung höherer Eigenkapitalfinanzierung würde die Kreditvergabe blockieren, aber im Rahmen eines allgemeinen Marktgleichgewichts ist dies einfach Unsinn. Trotzdem bewegen sich die Regierungen an dieser Front nur sehr zögernd vorwärts, und die neuen Basel-III-Regeln sind bestenfalls ein winziger Schritt hin zu echter Veränderung.