Dnes ještě ve velké části vyspělého světa zůstává inflace nízká. Dříve holubičí centrální banky třeba ve Spojených státech a Velké Británii už ale mají cukání akomodační měnové politiky, jimiž se řídí od propuknutí globální finanční krize roku 2008, potlačovat. Centrální banky cílující inflaci předpokládají, že když jsou inflační očekávání stabilní, pohyby inflace vycházejí z rozsahu nevyužitých rezerv v ekonomice. Když se rezervy ztenčují – jak se aktuálně děje, neboť nezaměstnanost je dnes zřetelně pod průměrnými hladinami během hospodářského cyklu (v USA a Británii dokonce na minimu za desítky let) –, inflace nakonec poroste.
In den Industrieländern ist die Inflation weiterhin niedrig. Trotzdem brennen die Zentralbanken in Ländern wie den Vereinigten Staaten und Großbritannien darauf, die geldpolitischen Eingriffe der Zeit nach der globalen Finanzkrise von 2008 zu verringern. Die Zentralbanken, auch die Inflationsziele setzen, glauben, Inflationsänderungen bei stabilen Inflationserwartungen seien in der wirtschaftlichen Schwäche begründet. Nimmt diese Schwäche ab – wie heute, wo die Arbeitslosigkeit im Konjunkturzyklus deutlich unter dem Durchschnitt (und in den USA und Großbritannien auf dem tiefsten Niveau seit Jahrzehnten) liegt – werde die Inflation früher oder später anziehen.