Tato realokace může poškodit dlouhodobý hospodářský rozvoj, jestliže tyto sektory tříbí praktické získávání znalostí a vyvolávají obecnější přírůstky produktivity. Problém není jen v tom, že pracující, kapitál a půdu nasává vzkvétající komoditní sektor. Výrobnímu průmyslu je často odvábí také vzmachy ve stavebnictví a u dalšího neobchodovatelného zboží a služeb. Do vzorce dále patří nadšené expanze vládních výdajů, které mohou vyústit v nafouklé veřejné platy a velké infrastrukturní projekty, přičemž obojí se ukáže jako neudržitelné, jakmile poklesnou ceny ropy. Jestliže mezitím došlo k „vykuchání“ výrobního sektoru, situace je tím horší. I když se zvýšení cen ropy ukáže jako setrvalé, nástrah nicméně zůstává mnoho.
Diese Reallokation kann, falls diese Sektoren das „Learning by Doing“ fördern und breitere Produktivitätsgewinne befeuern, die langfristige wirtschaftliche Entwicklung schädigen. Das Problem ist nicht allein, dass Arbeitnehmer, Kapital und Land vom boomenden Rohstoffsektor aufgesaugt werden. Sie werden zugleich durch Booms im Bausektor und im Bereich weiterer nicht handelbarer Güter sowie bei den Dienstleistungen aus dem Fertigungssektor abgezogen. Dazu kommt regelhaft eine übertriebene Ausweitung der Staatsausgaben, die zu aufgeblähten öffentlichen Löhnen und Gehältern und großen Infrastrukturprojekten führt, welche sich dann bei fallenden Ölpreisen als untragbar erweisen. Falls der Fertigungssektor in der Zwischenzeit „ausgehöhlt“ wurde, umso schlimmer. Und selbst wenn sich der Anstieg der Ölpreise als dauerhaft erweist, lauern jede Menge Fallstricke.