To je ovšem alarmující vyhlídka, protože pokud z devadesátých let plyne nějaké ponaučení, pak spočívá v poznání, že by nikdo neměl přeceňovat stabilitu mezinárodních finančních toků. Druhé nebezpečí pramení z vysokých cen aktiv uvnitř rozvinutého průmyslového jádra. V americké centrální bance zjevně převládá názor - se kterým souhlasím -, že revoluce informačních technologií pokračuje, tempo růstu potenciální výkonnosti v USA zůstává velmi vysoké, a výkonnostní mezera je tudíž relativně široká. Důvěra v centrální banku je navíc vysoká a poslední zbytky prémie za inflační riziko ze sedmdesátých let již byly z úrokových měr vyždímány.
Das sind alarmierende Aussichten, denn wenn die Neunzigerjahre eines gelehrt haben, dann, dass niemand die Stabilität internationaler Finanzflüsse überschätzen sollte. Die zweite Gefahr rührt von hohen Vermögenswerten innerhalb der großen Industrienationen her. Die vorherrschende Denkweise innerhalb der Bundesaufsicht der US-Banken - mit der ich übereinstimme - besteht offenbar darin, dass die Revolution der Informationstechnologie andauert, dass das Wachstumstempo der potenziellen Produktionsleistung in den USA sehr hoch bleibt und das die Produktionslücke demnach relativ groß ist. Hinzukommt, dass das Vertrauen in die Bundesaufsicht der US-Banken hoch ist und die letzten Überbleibsel der Risikoprämie der Inflation der Siebzigerjahre aus Zinssätzen herausgepresst worden sind.