Zavedením zvláštního školného pro studenty, kteří si prodlužují studium, dalo 15 zemí najevo svoji vůli omezit dobu určenou pro studium. V Belgii (Vlámské společenství), ve Španělsku (ISCED 5A), v Itálii, Norsku (ve státem dotovaném soukromém sektoru) a Turecku, kde již platí školné i studenti, kteří studují ve stanovených termínech (obr. Na příklad v Turecku platí studenti v prvním roce prodloužení o 50 % více a v následujících rocích o 100 % více. V dalších devíti zemích, v České republice (ISCED 5A), Estonsku, Irsku, Maďarsku, Polsku, Rumunsku, Slovinsku, na Slovensku a ve Spojeném království (Skotsko), a v šesti spolkových zemích v Německu je zpoždění ve studiu jediným případem, kdy domácí studenti platí příspěvek. V těchto zemích mohou tedy neúspěšní studenti náhle pocítit nepříjemnou změnu své finanční situace, kdy místo bezplatného studia musí hradit plnou výši vzdělávacích nákladů (přinejmenším po dobu prodloužení studia). Příslušné částky mohou být značné. Příspěvek v Belgii (Vlámské společenství) a v Turecku je přes 900 SKS EUR a studenti v 10 dalších zemích mohou být penalizováni ještě přísněji, jelikož maximální částky určují jejich instituce.
In Österreich zum Beispiel sind 25,5 % der Studierenden im Bereich „Geisteswissenschaften und Kunst“ ausländische Studierende. In den anderen Staaten, für die Daten vorlagen, sind die Anteile der ausländischen Studierenden in den Fachrichtungen „Agrar- und Veterinärwissenschaften“ (Belgien, Ungarn, Slowakei und Norwegen), „Ingenieurwesen, Fertigung und Bauwesen“ (Dänemark und Vereinigtes Königreich) beziehungsweise „Sozial-, Wirtschafts- und Rechtswissenschaften“ (Malta, Portugal und Finnland) am höchsten. Die Anteile der ausländischen Studierenden in den einzelnen Fachrichtungen werden insbesondere durch die folgenden beiden Aspekte beeinflusst: Art und Umfang des Bildungsangebots im näheren geografischen Umfeld und Sprachkompetenzen der Studierenden in der Unterrichtssprache des Studienlandes. Aber auch andere Faktoren, wie etwa die je nach Staat oder Fachbereich unterschiedlichen Zulassungsverfahren (Abbildung A2) können hier eine Rolle spielen. So ist zum Beispiel die Zulassung zum Studium der Veterinärmedizin in der Französischen Gemeinschaft Belgiens durch keinerlei Auswahlverfahren begrenzt, wohingegen Frankreich für dieses Fach einen Numerus clausus festlegt hat. Wendet man andere Kriterien als die Staatsangehörigkeit der Studierenden an (wie etwa den bisherigen Wohnsitz und/oder Ausbildungsort der Studierenden), um herauszufinden, welche Fachbereiche im Verhältnis die meisten international mobilen Studierenden aufnehmen, ergeben sich zwar im Einzelnen leichte Abweichungen in den Werten, im Endergebnis ändert sich die Reihenfolge in der Rangliste dadurch jedoch nicht (siehe auch Anhang).