Vše začalo v šedesátých a sedmdesátých letech dvacátého století. Do té doby územní působnostpobřežních států sahala po hranici 12 mořských mil odpobřeží. Zbytek by považován za „otevřené moře“ a nespadal do působnosti žádného státu. Po druhé světové válce se objevil pojem výlučné hospodářskézóny: zóny, která je širší než 12 mil, ve které pouzepobřežní stát využívá určitá hospodářská práva, jako je těžba ropy či… využívání rybolovných zdrojů. V červenci 2004 rozhodla Rada o postupném zvýšenípřídělů kvót námořním dopravcům za účelem dosaženíopětovné rovnováhy mezi soukromými a veřejnýmipříspěvky na dohody o rybolovu. Například v nedávnédohodě s Gabonem se zvýšila účast námořních dopravcůna ceně povolení z 25 na 35 EUR za tunu tuňáka, a zároveň se účast Evropské unie snížila ze 75 na 65 EUR. Pro takzvané „smíšené“ dohody je cena povolení stanovována v poměru k tonáži plavidel.
Alles begann in den 1960er-1970er Jahren. Bis dahinbeschränkten sich die territorialen Zuständigkeiten der Küstenstaaten auf die 12-Seemeilen-Zone. Der Rest galtals „Hochsee“ und befand sich außerhalb des Zuständigkeitsbereichs von Staaten. Nach dem Zweiten Weltkrieg wurde der Begriff der Ausschließlichen Wirtschaftszonen (AWZ) eingeführt: ein Gebiet, das sichüber die 12-Seemeilen-Zone hinaus erstreckt und in welchem der Küstenstaat lediglich bestimmte Rechtegenießt, wie die Förderung von Erdöl oder... die Bewirtschaftung der Fischbestände. Jedes Fischereiabkommen wird für die nördlichen Abkommen (siehe S. 8) in Form des Quotentauschs undfür die südlichen Abkommen1in Form von finanziellen Gegenleistungen beglichen. Diese finanzielle Gegenleistung, die sich die EU und die Reeder teilen, ist abhängigvom Wert der Fänge, von den zugestandenen Fangmöglichkeiten und dem Grad der Zusammenarbeitzwischen beiden Parteien bei der Entwicklung einer sektoralen Fischereipolitik im Drittland.