Tento nárůst výdajů pochopitelně podpořil celkovou poptávku. Podpořil ji tak, že celkové výdaje (spotřeba plus investice) ve skutečnosti rostly rychleji než produkce. Výsledkem toho je obchodní deficit, který se ročně rovná více než 400 miliardám dolarů. Obchodní deficit je financován zahraničními investicemi v USA. Střadatelé po celém světě totiž navyšují vlastnictví amerických akcií a obligací. Boom informačních technologií také mnohé vedl k představám o zázraku dlouhodobého amerického růstu, důsledkem čehož pak byly nereálné naděje ohledně budoucí ziskovosti. Očekávání vysokých zisků následně přispěla k nevídanému rozmachu trhu cenných papírů v letech 1996 až 1999. Zkrátka a jednoduše, skutečné zisky byly díky nové ekonomice v očích veřejnosti zveličovány.
Diese Flut an Geschäftsausgaben kurbelte die Gesamtnachfrage an. Tatsächlich belebte sie die amerikanische Nachfrage in derart hohem Maße, dass die Gesamtausgaben (Konsum plus Investitionen) viel schneller wuchsen als die Produktion. Das Ergebnis ist ein Handelsdefizit von nunmehr über 400 Milliarden Dollar pro Jahr. Finanziert wird dieses Handelsdefizit von ausländischen Investitionen in Amerika, da weltweit Sparer ihre Anteile an US-amerikanischen Aktien und Anleihen erhöhen. Der IT-Boom verleitete auch zu Visionen eines langfristigen Wachstumswunders in Amerika, die wiederum zu unrealistischen Erwartungen an die zukünftige Profitabilität verleiteten. Erwartungen hinsichtlich eines hohen Profits trugen dann wieder zu dem beispiellosen Boom an der Börse zwischen 1996 und 1999 bei. Kurz gesagt, wirkliche, auf die New Economy zurückzuführende Steigerungen in der Produktivität nahmen im Bewusstsein der Öffentlichkeit übertriebene Ausmaße an.