Míra úspor je životní mízou každého hospodářství, neboť nelze očekávat, že kapitálové investice budou navěky financovat cizinci. Řeči o skvělých výnosech by však mohly podnítit to, co psychologové nazývají „wishful thinking bias“, tedy zkreslení zapříčiněné touhami a přáními, které by lidi vedlo k přesvědčení, že jejich osobní účty budou v budoucnu tak hodnotné, že další spoření je zbytečné.
Die Sparquote ist der Lebensnerv jeder Volkswirtschaft, denn es kann nicht erwartet werden, dass Kapitalinvestitionen ewig aus dem Ausland finanziert werden. Aber das ganze Gerede von fantastischen Erträgen könnte ein Phänomen in Gang setzen, das die Psychologen als „Neigung zu Wunschdenken“ definieren. Die Menschen glauben, ihre persönlichen Konten wären in Zukunft so wertvoll, dass Ersparnisse außerhalb dieser Konten unnötig seien.