Výsledek mohl snadno vyústit v chaos, kdynové hranice vytvářely nespočetně ohnisek a možností pro spory, neboť rybáři měli pocit, žese jim„zakazuje“ lovit tam, kde tradičně působili. Jak se zvyšovala produktivita odvětví, začínalo být zřejmé, že rybolovná kapacita evropskéholoďstva může jednoho dne přesáhnout přirozenou schopnost sebeobnovy zdroje, na kterémzávisí. Trvalo nějakou dobu, než toto povědomí vykrystalizovalo, ale od doby zhroucení anásledného uzavření lovu tresky na lovišti Grand Banks u Newfoundlandu v Kanadě v roce1992 nemůže nikdo v celosvětovém odvětví rybolovu ignorovat riziko, které nadměrnýrybolov představuje.
Das hätte leicht zu Chaos führen können. Mit den neuen Grenzen entstanden zahllose Spannungsgebiete und Konfliktpotenziale, da sich Fischer aus Fanggebieten „verbannt” sahen, in denen sietraditionell tätig gewesen waren. Mit der steigenden Produktivität der Industrie begann das Bewusstsein zu keimen, dass die Fischereikapazitäten der europäischen Flotte eines Tages das natürliche Vermögen zur Selbsterneuerung der Ressource übersteigen würde, auf der sie beruhte. Es brauchte eine Weile, bis sich dieses Bewusstsein herausbildete. Doch seit dem Zusammenbruch und derdarauf folgenden Schließung der Kabeljaufischgründe der Grand Banks vor Neufundland in Kanada im Jahr 1992 konnte in der weltweiten Fischereiindustrie keiner mehr die Gefahrignorieren, die die Überfischung darstellt.