Některé státy, například Etiopie, Kolumbie, Malajsie, Nikaragua, Pákistán, Tanzanie nebo Uganda, cla a daně z léčiv podstatně snížily nebo zrušily. Výsledky jsou převratné. Například poté, co Keňa zrušila cla a daně uvalené na antimalarika, zaznamenala mezi lety 2002 a 2009 snížení dětské úmrtnosti a nemocnosti o 44%. Indie a Čína, které jsou samy významnými vývozci farmaceutik, mají zřejmý zájem na snížení cel na léčiva všude na světě. Indie, jež bývá označována za „lékárnu rozvojového světa“, patří k největším vývozcům hotových léků, zatímco Čína vyrábí 70-80% účinných látek do těchto léků. Zrušení cel na farmaceutika by kopírovalo schéma, které vytvořily rozvinuté země, když před dvěma desítkami let založily WTO. Jak deklarovala Světová zdravotnická organizace, „vlády by měly zdaňovat věci, po nichž jsou lidé nemocní, ne věci, po nichž se uzdravují“. Daňové škrty by jistě nevyřešily všechny z mnoha problémů souvisejících s přístupem ke zdravotní péči v rozvíjejících se a rozvojových zemích, jako jsou nedostatek nemocnic, klinik a lékařů i veřejného a soukromého pojištění.
Einige Länder wie Kolumbien, Äthiopien, Malaysia, Nicaragua, Pakistan, Tansania und Uganda haben die Zölle und Steuern auf Medikamente deutlich reduziert oder gar abgeschafft. Die Folgen waren dramatisch. Nachdem beispielsweise Kenia Zölle und Steuern auf Medikamente gegen Malaria beseitigt hatte, wurde zwischen 2002 und 2009 ein Rückgang der Kindersterblichkeit und Kinderkrankheiten von 44% beobachtet. Indien und China, die selbst große pharmazeutische Exportnationen sind, haben ein klares Interesse an niedrigeren Arzneimittelabgaben in aller Welt. Indien, als „Apotheke der Dritten Welt“ gefeiert, ist einer der größten Exporteure fertiger Arzneimittel, und China stellt 70-80% der aktiven Wirkstoffe dieser Medikamente her. Durch einen Verzicht auf pharmazeutische Zölle würde dem Beispiel der Industriestaaten gefolgt, die vor zwei Jahrzehnten die Welthandelsorganisation gegründet haben. Wie die Weltgesundheitsorganisation erklärte, sollten „Regierungen […] die Dinge besteuern, die die Menschen krank machen, und nicht die, die sie gesund machen“. Sicherlich würden Steuererleichterungen nicht alle der vielen Probleme beim Zugang zu Gesundheitsfürsorge in den Entwicklungs- und Schwellenländern lösen, wie den Mangel an Krankenhäusern, Kliniken, Ärzten sowie öffentlichen und privaten Versicherungen.