Takový scénář je pro Putinův režim nejhorší noční můrou. Přízrak majdanu pronásleduje Putina po většinu jeho vládnutí a pomáhá vysvětlit jeho razie proti domácímu disentu i jeho vojenské intervence s cílem zabránit změnám režimu v Bělorusku, Sýrii a Kazachstánu. Putin neustále označuje Ukrajinu za „Antirusko“, ačkoliv on sám učinil z Ruska „Antiukrajinu“ či „antimajdan“. Jeho prvotním cílem je zničit politickou alternativu k vlastnímu režimu – tu ztělesňuje právě Ukrajina, která by podle něj neměla existovat. Putin je nositelem standarty kontrarevoluce. Ponížený kremelský režim, jemuž velí, představuje útlak revoluce, která by byla v Rusku již nastala, nebýt jeho válek, politické likvidace veškeré opozice a propagandistické mašinerie. Dnešní ruské orgány však mají zásadní problém, protože dosud nevymyslely mechanismus předání moci.
Dieses Szenario ist der schlimmste Alptraum des Putin-Regimes. Das Schreckgespenst des Maidan hat Putin den größten Teil seiner Herrschaft über verfolgt und hilft, sein hartes Durchgreifen gegen abweichende Ansichten im Inland und seine Militärinterventionen zur Verhinderung von Regimewechseln in Belarus, Syrien und Kasachstan zu erklären. Putin beschreibt die Ukraine ständig als „russlandfeindlich“, obwohl er selbst Russland „ukrainefeindlich“ oder „maidanfeindlich“ gemacht hat. Sein primäres Ziel ist die Vernichtung der politischen Alternative zu seinem eigenen Regime, die von der Ukraine – die nach Meinung Putins nicht existieren sollte – versinnbildlicht wird. Putin ist der Bannerträger der Gegenrevolution. Das heruntergewirtschaftete Kreml-Regime, dem er befiehlt, stellt die Unterdrückung der Revolution dar, die sich in Russland ohne Putins Kriege, die politische Vernichtung jeder Opposition und seinen Propaganda-Apparat längst ereignet hätte. Doch hat der heutige russische Staatsapparat ein grundlegendes Problem, da er bisher keinen Mechanismus zur Machtübertragung entwickelt hat.