Tento proces však ukazuje na pokračování tradice, podle níž je většina ministrů jmenována spíše na základě jejich loajality k rodině Gándhíhových než na základě kvalit a úspěchů. Pro tak chudou zemi, jako je Indie, bohužel platí, že pouze nepřerušovaný rychlý růst může vést k trvalým rozvojovým ziskům. Indická míra chudoby (jakkoliv lze připustit, že tento ukazatel je z koncepčního i praktického hlediska obtížně měřitelný) klesla v letech 1981 až 2010 o polovinu na necelých 30% – to je pozoruhodný úspěch. Rychleji rostoucí východní Asie však zaznamenala podstatně větší pokrok, když se tamní míra chudoby snížila ve stejném období z 77% na 14%. Proč zrychlování indického růstu vyšumělo?
Doch läuft der Prozess wohl auf eine Weiterführung der Tradition hinaus, dass die meisten Minister aufgrund ihrer Loyalität zur Familie Gandhi ernannt werden anstatt aufgrund ihrer Verdienste und Leistungen. Leider kann für ein so armes Land wie Indien nur ein anhaltendes schnelles Wachstum zu dauerhaften Entwicklungsvorteilen führen. Indiens Armutsquote (ein Indikator, der zugegebenermaßen theoretisch wie praktisch schwer messbar ist) hat sich zwischen 1981 und 2010 um die Hälfte verringert, auf knapp 30 % – eine bemerkenswerte Leistung. Doch hat Ostasien mit seinem schnelleren Wachstum wesentlich größere Fortschritte erzielt – die dortige Armutsquote fiel in derselben Zeit von 77 % auf 14 %. Was bremst Indiens Wachstum aus?