Takže to, co jsem vám dnes řekla, je, že lidé jsou vskutku velmi dobře vybaveni k uvažování o myšlenkách ostatních. Máme zvláštní systém v mozku, který nám dovoluje přemýšlet o tom, co si myslí ostatní lidé. Tento systém se vyvíjí poměrně dlouho, pomalu během dětství až do rané puberty. A dokonce i v dospělosti mohou rozdíly v této mozkové oblasti vysvětlit rozdíly mezi dospělými v tom, jak přemýšlíme o ostatních lidech a soudíme je. Ale poslední slovo bych chtěla věnovat opět romanopiscům. A to Filipu Rothovi, který zakončil tím, že řekl „Pravdou zůstává, že život stejně není o správném chápaní ostatních. Život je o tom, chápat je špatně. Chápat je špatně a špatně a špatně, a pak po důkladném přehodnocení, pochopit je špatně znovu." Děkuji vám.
Was ich Ihnen heute vorgetragen habe ist, dass Menschen - eigentlich - besonders gut gerüstet sind, um über die Gedanken ihrer Mitmenschen nachzudenken. Wir alle haben ein spezielles Hirnsystem, das es uns ermöglicht, das Denken anderer Menschen zu reflektieren. Die vollständige Entwicklung dieses Systems benötigt eine lange Zeit, und vollzieht sich langsam während der Kindheit und frühen Jugend. Und selbst im Erwachsenenalter können Unterschiede in dieser Region zur Erklärung interindividueller Unterschiede des Nachdenkens und Urteilens über andere Menschen beitragen. Die letzten Worte möchte ich aber wieder den Schriftstellern überlassen. Nämlich Philip Roth, dessen Zitat wie folgt endet: "Der Fakt bleibt: Die Menschen recht zu verstehen ist ohnehin nicht das, worum es im Leben geht. Sie falsch zu verstehen, das ist Leben. Sie falsch, und falsch, und falsch zu verstehen, um sie dann, nach sorgfältigem Nachdenken, wiederum zu missverstehen." Ich danke Ihnen.