Do daného okamžiku tedy čtyři hlavní francouzské politické strany, dvě na levici a dvě na pravici, musí nachystat svá stranická prohlášení a zvolit kandidáty. Tak by měl systém teoreticky fungovat. V praxi, ač by oficiální kampaň měla trvat pouze dva měsíce (což je v demokracii, kde kandidáti musejí snášet nepolevující mediální palbu, až dost dlouho), přispělo broušení ostruh potenciálních kandidátů, společně s mediálním hladem po dostihovém zápolení, k zahájení skutečné kampaně už téměř před rokem a půl. Dnešní veřejné debaty tudíž mají poněkud surreálný charakter, poněvadž programy, o něž kandidáti opřou své kampaně, nebyly ještě sestaveny.
Bis zu diesem Zeitpunkt müssen Frankreichs vier große politische Parteien, zwei im linken und zwei im rechten Lager, ihre Parteiprogramme vorbereiten und Kandidaten auswählen. So sollte das System zumindest theoretisch funktionieren. Während der offizielle Wahlkampf nur zwei Monate dauern soll (lange genug in einer Demokratie, in der Kandidaten das unerbittliche Sperrfeuer der Medien ertragen müssen), trug das Gerangel um potenzielle Kandidaten samt der Gelüste der Medien nach einem Zweikampf in der Praxis dazu bei, den wirklichen Wahlkampf vor fast eineinhalb Jahren ins Rollen zu bringen. Somit haben die aktuellen öffentlichen Debatten einen etwas surrealen Charakter, da die Programme, auf die die Kandidaten ihre Wahlkämpfe gründen werden, noch nicht entwickelt worden sind.