Některé z těchto případů mohou velice pravděpodobně zahrnovat i legitimní cíle veřejné politiky. Hranice mezi takovými cíli a protekcionismem však může být velice tenká. Finanční krize a recese možná růst protekcionismu v oblasti PZI ztlumí, neboť jednotlivé země se poohlížejí po kapitálu, který by posílil jejich firmy a navýšil investice, jež by přispěly k povzbuzení ekonomického oživení. Globální pokles ale může protekcionismus i zintenzivnit, zejména pokud se prosadí nacionalistické impulzy, jež mohou rozproudit překotné výprodeje domácích aktiv (čehož jsme byli svědky během asijské finanční krize). Jádro pudla je v tom, že investiční atmosféra pro přímé zahraniční investory je méně přívětivá. Tento přístup vůči PZI sice rozhodně není dominantní, ale musíme se mít na pozoru, aby převládat nezačal.
In einigen dieser Fälle könnten durchaus legitime allgemeinpolitische Ziele eine Rolle spielen. Doch kann die Grenze zwischen solchen Zielen und Protektionismus hauchdünn sein. Die Finanzkrise und die Rezession könnten die Zunahme des FDI-Protektionismus zwar eindämmen, da die Länder Kapital brauchen, um lokale Unternehmen zu stützen und die Investitionen zur Förderung der wirtschaftlichen Erholung zu erhöhen. Doch könnte der globale Konjunkturrückgang auch den Protektionismus akzentuieren, besonders wenn nationalistische Impulse die Oberhand gewinnen, angeregt vielleicht durch den Verkauf einheimischer Vermögenswerte zu Spottpreisen (wie wir es während der Asienkrise beobachtet haben). Unterm Strich wird das Investitionsklima für ausländische Direktinvestoren weniger einladend. Obwohl dies gewiss nicht die vorherrschende Haltung zu FDI ist, müssen wir wachsam sein, dass sie nicht dazu wird.