Nejvíce strhující je zóna Harlem Children's Zone, která se již více než 10 let pod vedení Geoffrey Canada, skrze směsici výukových rodinných a komunitních projektů, snaží změnit nejen vzdělávání ve školách, ale celou kulturu a ambice asi 10 000 rodin v Harlemu. My potřebujeme víc než to, zcela nové a radikální myšlení. Můžete jet do míst hodinu, i méně, vzdálených od této místnosti, které potřebují radikální změnu v rozsahu, který si ani nepředstavíme. A konečně, potřebujete transformační inovace, které by dokázaly dostat učení k lidem zcela odlišnými cestami. Takže teď stojíme na okraji, 2015, úžasného úspěchu rozšíření vzdělávání po celém světě. Každé dítě do věku 15 let, které chce chodit do školy, bude mít tu možnost v roce 2015. Úžasná věc. Ale je to, narozdíl od aut, která se vyvíjela tak rychle a uspořádaně, školní systém, který je evidentně dědictvím 19. století z Bismarkova modelu německého školství, které bylo převzato anglickými reformátory a často také náboženskými misionáři, kteří pokračovali ve USA jako síla společenské soudržnosti, a poté i v Japonsku a Jižní Korei, když se rozvíjely.
Das aufregendste ist Harlem-Children's-Zone, was über 10 Jahre, geleitet von Geoffrey Canada, durch eine Mischung von Unterricht und Familien- und Gemeinschaftsprojekten, versuchte, nicht nur Bildung in Schulen, sondern die ganze Kultur und Ansprüche von rund 10.000 Familien in Harlem zu transformieren. Wir brauchen mehr von diesem vollkommen neuen und radikalen Denken. Sie können Orte innerhalb einer Stunde oder weniger, von diesem Raum aus erreichen, nur die Straße runter, die das brauchen, die Radikalität in einer Art benötigen, die wir uns nicht vorstellen können. Und schließlich benötigen Sie transformierende Innovation, die Wege ersinnen kann, Menschen das Lernen näher zu bringen mit vollkommen neuen und anderen Methoden. Wir stehen also an der Schwelle zu 2015, zu einer atemberaubenden Leistung, die Einrichtung von Schulen weltweit. Jedes Kind bis zum Alter von 15, das einen Platz in einer Schule haben möchte, wird 2015 in der Lage sein, einen zu bekommen. Es ist eine beeindruckende Sache. Aber es ist, anders als Autos, die sich so schnell und geordnet entwickelt haben, das Schulsystem ist eigentlich erkennbar ein Erbe des 19. Jahrhunderts, von einem Bismarckschen Model von deutschem Unterricht, das von englischen Reformern aufgegriffen wurde, und oft von religiösen Missionaren in den Vereinigten Staaten aufgegriffen wurde als ein Mittel des gesellschaftlichen Zusammenhalts, und dann in Japan und Südkorea, während sie sich entwickelten.