Opravdu to však znamená, že Britská Indie měla trvat déle? A pokud ano, o kolik déle? Stejně tak je možné tvrdit, že vleklá imperiální vláda mohla etnická pnutí zhoršit. Tato pnutí byla koneckonců z velké míry důsledkem koloniální politiky „rozděl a panuj“. Podobně je tomu do jisté míry i dnes s Pax Americana – jistým druhem imperiálního světového řádu, který nikdy nebyl formálním impériem. V porovnání s většinou předešlých impérií byl relativně laskavý, třebaže se až příliš snadno zapomíná, jak často vůdce „svobodného světa“ podvracel zvolené lídry a podporoval diktátory, jak tomu bylo v Chile, Jižní Koreji, Salvadoru, Argentině, Indonésii, Guatemale a tak dále. Tolik opěvovaný „liberální řád“ pod policejním dohledem USA byl produktem druhé světové a studené války. Německo a Japonsko musely být drženy dole, komunistickým mocnostem muselo být bráněno v rozpínavosti a staré evropské země se musely naučit žít pospolu pod deštníkem pannárodních institucí.
Aber bedeutet das wirklich, dass die britische Kolonialherrschaft über Indien hätte länger dauern sollen? Wenn ja, wie lange? Es ist genauso plausibel, zu argumentieren, dass eine länger anhaltende Herrschaft die ethnischen Spannungen nur noch verschlimmert hätte. Schließlich waren diese Spannungen hauptsächlich die Folge der kolonialen Politik des "Teile und herrsche". So verhält es sich heute bis zu einem gewissen Grad mit der Pax Americana - einer imperialen Weltordnung, die formal nie ein Imperium war. Verglichen mit den meisten vorherigen Imperien war sie relativ wohlwollend, obwohl nur zu leicht vergessen wird, wie oft die Führer der "freien Welt" die Macht gewählter Staats- und Regierungschefs untergruben und Diktatoren unterstützen, wie in Chile, Südkorea, El Salvador, Argentinien, Indonesien, Guatemala und so weiter. Die viel beschworene "liberale Ordnung" der USA war ein Produkt des Zweiten Weltkriegs und des Kalten Krieges. Deutschland und Japan mussten im Zaum gehalten, die kommunistischen Mächte mussten begrenzt werden, und die alten europäischen Mächte mussten lernen, unter dem Dach transnationaler Institutionen miteinander auszukommen.