V digitální éře do tohoto procesu vstoupili noví aktéři – například provozovatelé mobilních sítí a technologické firmy –, přičemž každý má vlastní jazyk, agendu a motivy. Při absenci zprostředkovatelské role to může vést k pokřivené silové dynamice, kdy se některé iniciativy stávají „příliš velkými, než aby mohly zkrachovat“, a kdy vlády jen s námahou uplatňují dohled. V potaz je nutno brát i širší potenciální dopady na uživatele. Vezměme si otázku soukromí dat. Digitální zdravotnické programy mohou obnášet i sběr obrovského množství osobních údajů. Když se tyto informace shromažďují, procházejí řadou různých kanálů, takže je stále obtížnější je deidentifikovat. Tím může vznikat vážné ohrožení soukromí, k němuž se připojuje i pokušení komodifikovat a prodávat data pacientů.
Im digitalen Zeitalter hingegen wird dieser Prozess von neuen Akteuren – wie Mobilfunkbetreibern und Technologieunternehmen – begleitet, die über eigene Ausdrucksweisen, Ziele und Anreize verfügen. Ohne Vermittlung kann dies zu einer verzerrten Machtdynamik führen: Einige dieser Initiativen könnten „zu groß zum Scheitern“ werden, und die Regierungen könnten Mühe haben, den Überblick zu behalten. Auch die möglichen Folgen für die Nutzer müssen berücksichtigt werden. Nehmen wir die Frage des Datenschutzes. Im Rahmen digitaler Gesundheitsprogramme können enorme Mengen persönlicher Daten gesammelt werden. Im Zuge dieser Sammlung gelangen sie durch eine Vielzahl von Kanälen, was es immer schwieriger macht, sie zu depersonalisieren. Dies kann zu großen Datenschutzproblemen führen, die noch durch die Versuchung verstärkt werden, Patientendaten zu kommerzialisieren und zu verkaufen.