Tento odhodlaný přístup funguje dobře například ve Spojených státech, kde si Federální rezervní systém získal protiinflační věrohodnost. Avšak výkony RCB od roku 1992 udělaly jen málo pro stabilizaci inflačních očekávání a pro přesvědčení podnikatelů, investorů, vládních úředníků a obyčejných Rusů, že se banka upřímně zaměřuje na mírnění růstu cen. Během raných transformačních let byl nedostatek účinného rámce měnové politiky odrazem nesnadnosti úkolu vytvořit nové instituce a normy a také obtížnosti překonávání odkazu centrálního plánování, za jehož éry nebylo možné odlišit rozpočet od úvěrového financování. Občas RCB vystupovala jako bankéř vlády a poskytovala jí likviditu bez ohledu na finanční trhy; jindy se zaměřovala na finanční trhy a poskytovala likviditu bankám. V obou případech neexistuje spojitost mezi inflací a úrokovými sazbami. Jistěže, v transformujících se ekonomikách, kde zavedení mechanismů měnověpolitické transmise a finančního zprostředkovatelství trvalo dlouho a stále vyžaduje reformu a regulaci, není slabší dopad inflace na úrokové sazby překvapující.
In den Vereinigten Staaten, um ein Beispiel zu nennen, wo die Notenbank ihre antiinflatorische Glaubwürdigkeit aufgebaut hat, funktioniert dieser „einfach machen“ Ansatz gut. Die Erfolgsbilanz der RZB seit 1992 hat hingegen nur wenig dazu beitragen, die Inflationserwartungen zu stabilisieren und Geschäftsleute, Investoren, Regierungsvertreter und russische Normalbürger davon zu überzeugen, dass sie sich ernsthaft darauf konzentriert, das Preiswachstum im Zaum zu halten. Während der frühen Übergangsjahre reflektierte das Fehlen eines effektiven geldpolitischen Rahmens die Herausforderung, neue Institutionen und Regelungen einzurichten, sowie die Schwierigkeit, die Hinterlassenschaften der zentralen Planung zu überwinden, innerhalb derer Haushalts- und Kreditfinanzierung nicht zu unterscheiden waren. Manchmal fungierte die RZB als Bank für die Regierung und sorgte für Liquidität, ohne dabei die Finanzmärkte zu berücksichtigen; manchmal konzentrierte sie sich auf die Finanzmärkte und sorgte für die Liquidität der Banken. In beiden Fällen gibt es keine Verbindung zwischen Inflation und Zinssätzen. In Übergangsländern, in denen es lange gedauert hat, die Mechanismen geldpolitischer Transmission und die Inanspruchnahme von Banken bei Finanzgeschäften zu etablieren und die nach wie vor der Reform und Regelung bedürfen, ist die gedämpfte Auswirkung der Inflation auf Zinssätze sicher nicht überraschend.