Tyto politiky povzbuzují korporace, aby přesouvaly produkci do rozvojových zemí, které tak získávají moderní výrobní kapacity. To zvyšuje vývozy rozvojových zemí a snižuje jejich poptávku po dovozech (případně ji to zvyšuje v menší míře než růst vývozu). Korporace zároveň omezují výrobní kapacity a investice v domovských zemích, což snižuje exporty těchto zemí a zároveň zesiluje jejich importy. Zřetelný doklad těchto vzorců opět představuje Čína, neboť téměř 60% čínských vývozů produkují zahraniční společnosti.
Diese Politik ermutigt Unternehmen, die Produktion in Entwicklungsländer zu verlagern, die moderne Produktionskapazitäten erreichen. Dadurch steigen die Exporte der Entwicklungsländer, und ihr Importbedarf sinkt (oder steigt langsamer als das Exportwachstum). Unterdessen reduzieren die Unternehmen im Heimatland die Fertigungskapazität und die Investitionen, wodurch die Exporte des Landes sinken, während die Importe steigen. Wieder einmal zeigt China eindeutige Anzeichen für dieses Muster, denn nahezu 60 % der chinesischen Exporte werden von ausländischen Unternehmen produziert.