Byla definována jako nominální úroková míra minus očekávaná inflace po dobu, na kterou je úroková míra sjednána. Vliv měnové politiky na krátkodobou reálnou úrokovou míru souvisí se dvěma faktory: měnová politika určuje krátkodobou nominální úrokovou míru, ceny jsou v krátkém období strnulé. Předpokládejme nyní, že centrální banka zvýší nabídku peněz. Vytiskne například nové peníze a nakoupí státní dluhopisy. Lidé jsou ochotní držet více peněz a menší objem dluhopisů, pouze pokud klesne výnosnost dluhopisů, tedy úroková míra. Pokud tedy centrální banka zvýší nabídku peněz, nominální úroková sazba musí klesnout, aby lidé byli ochotní držet větší objem peněz. A vzhledem k tomu, že ceny jsou v krátkém období strnulé, krátkodobá inflační očekávání se prakticky nezmění.
Er ist definiert als der Nominalzins abzüglich der erwarteten Inflationsrate in der Laufzeit, für die der Zinssatz festgelegt wird. Der Einfluss der Geldpolitik auf die kurzfristigen realen Zinssätze bezieht sich auf zwei Aspekte: Die Geldpolitik steuert den kurzfristigen nominalen Zinssatz, und die Preise sind auf kurze Sicht starr. Nun sei angenommen, die Zentralbank erhöht die Geldmenge. Beispielsweise gibt sie neues Geld aus und kauft Staatsanleihen. Die Menschen sind nur bereit, mehr Geld zu halten und ihre Anleihebestände abzubauen, wenn die Rendite der Anleihen, d.h. der Zinssatz, zurückgeht. Daher muss, wenn die Zentralbank die Geldmenge erhöht, der Nominalzins sinken, damit die Menschen veranlasst werden, mehr Geld zu halten. Und da die Preise kurzfristig starr sind, bedeutet dies, dass die kurzfristigen Inflationserwartungen im Großen und Ganzen unverändert bleiben.