To je jeden z hlavnich psychologických problémů lidstva v 21. století. Uprostřed toho všeho lidé jako my, kteří nezastávají žádnou veřejnou funkci, mají větší moc konat dobro než kdykoliv předtím v dějinách, jelikož více než polovina světové populace vybírá vlády svých zemí ve volbách a může je zase ve volbách sesadit. Dokonce i nedemokratické vlády jsou citlivější vůči veřejnému mínění. Hlavně díky síle, jakou představuje internet, se totiž i lidé, kteří disponují skromnými prostředky, mohou spojit a shromáždit ohromné finanční částky, s pomocí kterých, pokud se na tom shodnou, mohou změnit svět pro dobro celku. Když jižní Asii zasáhla vlna tsunami, Spojené státy pomohly částkou 1,2 miliardy dolarů. Přispělo 30 procent všech amerických domácností. Polovina z nich přispěla prostřednictvím internetu. Průměrný příspěvek se pohyboval někde kolem 57 dolarů.
Es ist die zentrale psychologische Seuche der Menschheit im 21. Jahrhundert. In diesem Durcheinander haben Menschen wie wir, die kein öffentliches Amt innehaben, mehr Macht, Gutes zu tun, als zu irgendeiner Zeit zuvor, da über die Hälfte der Weltbevölkerung unter Regierungen lebt, die sie wählten und die sie abwählen können. Und selbst nicht-demokratische Regierungen sind der öffentlichen Meinung gegenüber empfindlicher. In erster Linie aufgrund der Macht des Internets können sich Menschen mit bescheidenen Mitteln zusammenschließen und riesige Summen Geld ansammeln, die die Welt zum Wohle der Allgemeinheit ändern können, wenn sie alle übereinstimmen. Als der Tsunami Südasien traf, spendeten die Vereinigten Staaten 1,2 Milliarden Dollar. 30 Prozent unserer Haushalte spendeten. Die Hälfte von ihnen spendete im Internet. Die durchschnittliche Spendensumme lag irgendwo so bei 57 Dollar.