Nízkouhlíkové technologie lze výrazně zlepšit i v mnoha dalších oblastech. Elektrické sítě sloužící pro obnovitelné zdroje potřebují důmyslnější systémy vyrovnávání energetické nabídky a poptávky. Pokroky v technologiích zachycování a ukládání uhlíku by umožnily bezpečné využívání některých typů fosilních paliv. A bezpečnost konstrukcí jaderných elektráren lze zvýšit pasivními (automatickými) bezpečnostními systémy a palivovými cykly, které zanechávají menší množství radioaktivního odpadu a štěpného materiálu, z něhož by se daly vyrábět zbraně. Vzhledem k tomu, že potenciální ztráty v důsledku klimatických změn vyvolaných člověkem dosahují několika bilionů dolarů a další biliony se ročně investují do globálních energetických systémů, by se světové vlády zachovaly moudře, kdyby každoročně investovaly desetimiliardy dolarů do výzkumu a vývoje potřebného k zajištění nízkouhlíkové energetické budoucnosti. S ohledem na to už se měl nejeden politik vydat ve šlépějích prezidenta Kennedyho, předstoupit před veřejnost, ohlásit klíčovou „cestu na Měsíc“ této generace a nabídnout veřejné finance potřebné k dosažení tohoto cíle. Zatím to neučinil nikdo. Například v USA vyčleňuje vláda zhruba 31 miliard dolarů ročně na biomedicínský výzkum (s obrovskými přínosy pro zdraví lidí) a zhruba 65 miliard ročně na vojenský výzkum a vývoj, avšak jen asi 7 miliard ročně putuje do neobranného energetického výzkumu, přičemž necelé 2 miliardy z této částky jsou určeny na výzkum a vývoj obnovitelných energií.
Kohlenstoffarme Technologien können auch in vielen anderen Bereichen deutlich verbessert werden. Stromnetze, die mit erneuerbarer Energie betrieben werden, erfordern technisch ausgereiftere Systeme für den Ausgleich von Angebot und Nachfrage. Verbesserungen im Bereich der CO2-Abscheidung und –Speicherung würden die sichere Nutzung mancher fossiler Brennstoffe ermöglichen. Und Atomkraftwerke können mit passiven (automatischen) Sicherheitssystemen und Brennstoffzyklen sicherer gestaltet werden, um weniger radioaktiven Abfall und spaltbares Material zu produzieren, das für Waffen verwendet werden könnte. Angesichts der Billionen Dollar an potenziellen Verlusten aufgrund des vom Menschen verursachten Klimawandels und der jährlich in globale Energiesysteme investierten Billionen Dollar, wären die Regierungen dieser Welt gut beraten, pro Jahr einige Milliarden Dollar in jene Forschung und Entwicklung zu investieren, derer es bedarf, um eine kohlenstoffarme Energiezukunft zu erreichen. In Anbetracht dieser Sachlage hätten bereits mehrere politisch Verantwortliche in JFKs Fußstapfen treten können, um den entscheidenden Mondflugplan dieser Generation anzukündigen und auch die zur Verwirklichung dieser Pläne nötige öffentliche Finanzierung zur Verfügung zu stellen. Bislang ist nichts dergleichen geschehen. In den Vereinigten Staaten beispielsweise stellt die Regierung der biomedizinischen Forschung jährlich etwa 31 Milliarden Dollar zur Verfügung (mit großartigen Ergebnissen für die allgemeine Gesundheit) und ungefähr 65 Milliarden Dollar jährlich für Forschung und Entwicklung im Militärbereich. Für Energie außerhalb des Verteidigungsbereichs wendet man pro Jahr allerdings nur etwa 7 Milliarden Dollar auf und davon weniger als 2 Milliarden jährlich für F&E im Bereich erneuerbarer Energien.