Jejich odpůrci, kteří chtějí, aby Británie zůstala součástí Evropy, kladou důraz na jiný strach: ze ztráty pracovních míst závislých na evropském obchodu. Bitva sloganů kolem těchto táborů odhaluje protichůdné světonázory. Rétorika zastánců odchodu evokuje ducha ústupu u Dunkerque v roce 1940 – osamoceného národa odolávajícího invazním loďstvům a vojskům, vždy zarytě nezávislého na Evropě. Kampaň za setrvání teoreticky zastupuje jinou Británii: nezapouzdřenou, angažovanou a mezinárodně smýšlející. Jenže Konzervativní strana je v této věci trpce rozštěpená a mnozí z jejích nejvýznačnějších mluvčích sesychají pod palbou nepřátelských euroskeptických médií. Zhusta se proto zdá, že obhajují polovičatý vztah-nevztah s Evropou – Británii, která nerozhoduje u společného stolu, ale žije odděleně v evropském dvojdomku. Pozitivní, zásadová a pokroková argumentace pro britské členství v EU ještě nezazněla. Nejostřejšími šípy v toulci těch, kdo chtějí, aby Británie zůstala v Evropě, jsou přitom právě pozitivní argumenty.
Ihre Gegner, die wollen, dass Großbritannien Teil von Europa bleibt, betonen ein anderes Risiko: den Verlust von Arbeitsplätzen, die vom europäischen Handel abhängig sind. Durch die ständigen Parolen rund um diese Themen werden unterschiedliche Weltanschauungen sichtbar: Die Rhetorik der EU-Gegner beschwört den Geist von Dünkirchen des Jahres 1940 – eine eigenständige Nation, die immun gegen einmarschierende Armeen und Truppen ist und eine leidenschaftliche Unabhängigkeit von Europa genießt. Theoretisch steht die Kampagne der EU-Befürworter für eine andere Art von Großbritannien: offen, engagiert und international ausgerichtet. Aber die konservative Partei ist zu diesem Thema tief gespalten, und viele ihrer prominentesten Sprecher sind im Feuer der euroskeptischen oder -feindlichen Medien weich geworden. Daher treten sie oft für eine halbherzige Beziehung zu Europa ein – für ein Land, das sich nicht voll engagiert, sondern in der Schwebe bleibt. Eine positives, prinzipientreues und fortschrittliches Engagement für die Mitgliedschaft Großbritanniens in der EU muss erst noch entstehen. Die schärfsten Pfeile im Köcher derjenigen, die wollen, dass Großbritannien in Europa bleibt, sind positive Argumente.