Británie se v počtu zlatých medailí umístila na třetí příčce za Spojenými státy a Čínou, což jsou mnohem větší země, ale před Ruskem, které tradičně soupeří o první místo s Amerikou. Jaké je tedy tajemství olympijského úspěchu? Právě proto, že zisk medailí poskytuje lidem takovou satisfakci, stal se předmětem vědeckého zkoumání a národního snažení. Před olympiádou v roce 2012 zkombinoval deník Financial Times čtyři ekonomické modely a vytvořil z nich následující „konsensuální“ prognózu počtu zlatých medailí (skutečné výsledky jsou uvedeny v závorce): 1. Spojené státy 39 (44); 2. Německo 9 (11). Pořadí zisku zlatých medailí i celkové medailové umístění (zlatá, stříbrná a bronzová) se ve všech případech podařilo předpovědět správně. Nejpozoruhodnějším zjištěním je skutečnost, že počet medailí lze s obrovskou přesností předpovědět na základě čtyř základních proměnných: počtu obyvatel, HDP na obyvatele, předchozích výkonů a statusu hostitelské země. Všechno ostatní – různé tréninkové struktury, lepší vybavení a tak dále – je víceméně šum. Vliv počtu obyvatel a HDP je zjevný: vysoký počet obyvatel zvyšuje pravděpodobnost, že určitá země bude mít sportovce s přirozeným talentem získávat medaile, a vysoký HDP znamená, že daná země bude mít dost peněz na investice do infrastruktury a tréninku potřebného k rozvoji budoucích medailistů.
Großbritannien wurde im Medaillenspielgel dritter, nach den Vereinigten Staaten und China, viel größeren Ländern, aber vor Russland, das normalerweise mit den USA um den ersten Platz kämpft. Was also ist der Schlüssel zum olympischen Erfolg? Der Gewinn von Medaillen wurde, gerade weil er so befriedigend ist, zum Objekt wissenschaftlicher Forschung und nationalen Strebens. Vor den Spielen von 2012 verband die Financial Times vier Wirtschaftsmodelle miteinander und gelangte zu der folgenden „Konsensprognose“ über die zu erwartenden Ergebnisse (die erzielten Zahlen sind in Klammern aufgeführt): 1. USA 39 (44), 2. China 37 (38), 3. Großbritannien 24 (28), 4. Russland 12 (21), 5. Südkorea 12 (13) und 6. Deutschland 9 (11). Die Rangfolge selbst wurde sowohl bei den Goldmedaillen als auch im Gesamtspiegel korrekt vorhergesagt. Die erstaunlichste Erkenntnis ist, dass die Medaillenbilanz anhand von vier Hauptvariablen mit großer Genauigkeit vorhergesagt werden kann: Bevölkerung, Pro-Kopf-Bruttoinlandprodukt, vergangene Leistungen und Gastgeberstatus. Alles andere – unterschiedliche Trainingsinfrastruktur, bessere Ausrüstung und so fort – ist eigentlich nur heiße Luft. Der Einfluss von Bevölkerung und Bruttoinlandprodukt ist offensichtlich. Bei einer großen Bevölkerung sind die Chancen, dass ein Land Athleten mit dem natürlichen Talent, Medaillen zu gewinnen, hervorbringt, höher, und ein hohes Bruttoinlandprodukt bedeutet, dass das Land Geld hat, um es in die Infrastruktur und das erforderliche Training zu investieren, um Medaillengewinner zu entwickeln.