Globální rozvojová obec však z těchto přínosů těží pomaleji – především proto, že příliš velká část rozvojových dat se stále sbírá pomocí těžkopádných přístupů, zaostávajících za dnešními technologickými možnostmi. Jedním způsobem jak zlepšit sběr dat a jejich využití pro udržitelný rozvoj je vytvořit aktivní vazbu mezi poskytováním služeb a sběrem a zpracováním dat pro rozhodování. Vezměme si zdravotnické služby. Komunitní zdravotníci v odlehlých vesnicích rozvojových zemí den co den pomáhají pacientům bránit se nemocem (například malárii), dostavit se na kliniku k vyšetření, dostat potřebné očkování či získat diagnózu (prostřednictvím telemedicíny) nebo nouzovou pomoc pro novorozence a malé děti (třeba v případě chronické podvýživy). Informace z takových návštěv se však obvykle neshromažďují, a i když se zapíší do papírů, už nikdy se znovu nevyužijí.
Doch die globale Entwicklungsgemeinschaft hat weniger stark profitiert – nicht zuletzt, weil zu viele Daten im Bereich der Entwicklung noch immer mittels schwerfälliger Methoden erhoben werden, die den technologischen Möglichkeiten hinterherhinken. Eine Möglichkeit, um Daten effektiver zu sammeln und für die nachhaltige Entwicklung zu nutzen, besteht in der aktiven Verknüpfung zwischen der Bereitstellung von Leistungen und der Erfassung und Verarbeitung von Daten für die Entscheidungsfindung. Man nehme etwa das Gesundheitswesen: Jeden Tag unterstützen Gesundheitshelfer in abgelegenen Dörfern in den Entwicklungsländern Patienten dabei, Krankheiten (wie etwa Malaria) zu bekämpfen, für Untersuchungen in die Klink zu gelangen, lebenswichtige Impfungen oder (über die Telemedizin) eine Diagnose zu erhalten und im Notfall (etwa bei chronischer Unterernährung) Hilfe für ihre Babys und Kleinkinder zu bekommen. Doch die bei diesen Besuchen anfallenden Informationen werden häufig nicht erfasst. Und selbst wenn sie zu Papier gebracht werden, werden sie anschließend nie wieder benutzt.