Například v subsaharské Africe, která je momentálně sužovaná velkou mírou extrémní chudoby, tvoří děti pod 15 let 43% celkové populace. Až budou tyto děti dostatečně staré na vstup na trh práce, mohl by se zásadně zvýšit počet vydělávajících v ekonomice, což by zvedlo průměrné příjmy per capita. Bohužel ne všechny země jsou předurčeny k výhodě z “nástupu mládí.“ Několik středně příjmových zemí zažije mezi současností a rokem 2030 pokles podílu populace v produktivním věku. To, mimo jiné, odráží tendenci – podpořenou empirickými důkazy – domácností s vyššími příjmy odkládat založení rodiny. I tady však nejsou demografické novinky jen špatné – a to nejen proto, že posun k nižší míře porodnosti obvykle koreluje s posunem k vyšší průměrné délce života. Historie nám ukazuje, že existuje ještě druhý typ demografické dividendy – takové, která ve skutečnosti trvá déle a je odolnější než ta první – která se objevuje, když akumulované úspory stárnoucí populace vyvolají nárůst investic.
So machen etwa in Schwarzafrika, das gegenwärtig unter einem hohen Maß an äußerster Armut leidet, Kinder unter 15 Jahren 43% der Gesamtbevölkerung aus. Wenn diese Kinder alt genug sind, um ins Erwerbsleben einzutreten, könnte der Anteil der Einkommensbezieher in der Volkswirtschaft erheblich steigen, was das durchschnittliche Pro-Kopf-Einkommen in die Höhe treibt. Doch nicht alle Länder werden von einem erhöhten Anteil junger Leute an der Gesamtbevölkerung profitieren. In einer ganzen Reihe von Ländern mittleren Einkommens wird der Anteil der Bevölkerung im erwerbsfähigen Alter bis 2030 zurückgehen. Dies spiegelt unter anderem die durch empirische Studien belegte Tendenz wider, dass höhere Einkommen die Haushalte veranlassen, erst später Kinder in die Welt zu setzen. Doch selbst hier sind die demografischen Nachrichten nicht uneingeschränkt schlecht – und das nicht nur, weil die Verschiebung von höheren zu niedrigeren Geburtenraten im Normalfall mit einer Verschiebung von niedriger zu höherer Lebenserwartung korreliert. Die Geschichte legt nahe, dass es eine zweite Art demografischer Dividende gibt, die tatsächlich länger anhält und dauerhafter ist als die erste und sich einstellt, wenn die angehäuften Ersparnisse einer alternden Bevölkerung einen steilen Anstieg der Investitionen bewirken.