Kdo by mohl pochybovat, že v tom má prsty Rusko? Cožpak by si moskevský starosta Jurij Lužkov, Putinův loajální přisluhovač, dovolil účastnit se shromáždění, kde se požadovala autonomie, bez souhlasu voleného kremelského vladaře? Vskutku, Putin otevřeně prohlašuje tuto část Ukrajiny za ruskou „vnitřní věc“. Musíme doufat, že si rusky hovořící občané Ukrajiny, kteří už zažili hospodářskou bídu – a občas i krveprolití –, již Kremlem osnovaná hnutí za autonomii vyvolávají, uvědomí, že jsou využívání jako Putinovy loutky. Test, jímž musí projít Viktor Juščenko a představitelé jeho oranžové revoluce, tak jako litevští demokraté v letech 1990-91, je prokázat, že demokracie neznamená, že většina bude utlačovat některou z menšin. Litva testem zdárně prošla; jsem přesvědčen, že Viktor Juščenko a jeho tým uspěje také.
Wer bezweifelt, dass Russland hier seine Hände im Spiel hat? Hätte es der Moskauer Bürgermeister Juri Luschkow, ein treuer Gefolgsmann Putins, gewagt, auf der Versammlung aufzutauchen, bei der man die Autonomie verlangte, ohne dass der gewählte Monarch des Kremls vorher seinen Segen dazu gegeben hätte? Tatsächlich behauptet Putin offen, die Vorgänge in diesem Teil der Ukraine wären eine „innere Angelegenheit“ Russlands. Nachdem die russischsprachigen Bürger der Ukraine den von den Autonomiebewegungen des Kremls verursachten wirtschaftlichen Niedergang – und in manchen Fällen auch das Blutvergießen – miterlebt haben, bleibt zu hoffen, dass sie erkennen, dass sie nur zu einem Pfand Putins werden. Der Test besteht für Viktor Juschtschenko und seine Orangen Revolutionäre, wie auch für die litauischen Demokraten in den Jahren 1990 und 1991, darin, zu zeigen, dass Demokratie nicht bedeutet, dass die Mehrheit eine Minderheit unterdrückt. Litauen hat diesen Test bestanden. Ich bin zuversichtlich, dass dies auch Viktor Juschtschenko und seinem Team gelingt.