Skutečnost, že se tato otázka dostala až na stůl amerického prezidenta, jen podtrhuje potřebu, aby vlády mobilizovaly své zdroje a spolupracovaly na mezinárodní úrovni. Zapotřebí je řada různých přístupů. Zřejmě nejúčinnějším souborem opatření, jež brání přístupu nezákonně ulovených ryb na trh, jsou regulace EU. Obrovským příslibem je včasná implementace. Evropští regulátoři už zavedli důmyslné programy monitoringu a sledování, zablokovali přístup na trh zemím s bilancí nezákonného rybolovu, penalizují divoké evropské producenty a pomáhají zemím „se žlutou nebo červenou kartou“ reformovat zákony o rybolovu. EU, Japonsko a USA by byly ještě efektivnější, kdyby harmonizovaly svou politiku tak, aby bránily zločincům ve vstupu na všechny trhy a umožňovaly legitimním provozovatelům těžit z rozšířené úrovně přístupu. Vzájemná spolupráce by mohla umožnit využití dostupných sofistikovaných technologií dohledatelnosti mořských produktů – shromažďování dat a informací, které by pomáhaly přesně stanovit, odkud se dané potraviny z moře vzaly a kdo a kdy je ulovil. Takové úsilí – například v podobě elektronické dokumentace úlovků tuňáka obecného – představuje jeden z nejúčinnějších nástrojů k potírání nezákonného rybolovu.
Die Tatsache, dass es das Thema auf den Schreibrisch des US-Präsidenten geschafft hat, unterstreicht, dass Regierungen ihre Ressourcen mobilisieren und international kooperieren müssen. Verschiedene Ansätze sind vonnöten. Die Bestimmungen der EU sind das vielleicht energischste Maßnahmenpaket, mit dem verhindert werden soll, dass illegal gefangener Fisch auf den Markt kommt. Die frühe Umsetzungsphase ist vielversprechend. Europäische Behörden haben bereits hochentwickelte Programme zur Überwachung und Kontrolle eingeführt, Einfuhrverbote für Länder erteilt, die nicht ausreichend gegen illegale Fischerei vorgehen, Strafen gegen illegal operierende europäische Fischereibetriebe verhängt und Länder mit einer „gelben oder roten Karte“ dabei unterstützt, ihre Fischereivorschriften zu reformieren. Die EU, Japan und die USA wären sogar noch effektiver, wenn sie ihre Politiken untereinander abstimmen würden, um Kriminellen den Zugang zu ihren Märkten zu versperren und rechtstreue Fischer und Fischereiunternehmen in die Lage versetzen würden, von einem erheblich ausgeweiteten Marktzugang zu profitierten. Eine Zusammenarbeit könnte den Einsatz bezahlbarer, hochentwickelter Technologien zur Rückverfolgung von Fischereierzeugnissen ermöglichen – eine Sammlung von Daten und Informationen, die dazu beiträgt genau zu bestimmen wo der Fisch herkommt und wann und von wem er gefangen wurde. Derartige Bemühungen – so etwa die elektronische Fangdokumentation für den Roten Thun – sind eines der wirksamsten Instrumente bei der Unterbindung der illegalen Fischerei.