Školy a orgány místní správy mohou samostatně interpretovat a přizpůsobit příslušné směrnice specifickým podmínkám dané školy a obce. Podle doporučení ministerské akční skupiny pro jazyky (2000) by se studium cizího jazyka mělo zahájit nejpozději ve věku 10 let a probíhat po dobu minimálně šesti let nebo by se na výuku měla vyčlenit ekvivalentní časová dotace (přibližně 500 hodin). Island: Na úrovni vyššího sekundárního vzdělávání musí školy v souladu s celostátními směrnicemi zajistit výuku odpovídající minimálnímu počtu vyučovacích jednotek, ale mohou se samy rozhodnout, jak tuto výuku zorganizují v rámci pololetí nebo celého školního roku. Norsko: Pouze žáci, kteří si ve věku 13–16 let vybrali cizí jazyk jako jeden z povinně volitelných předmětů, nemusí ve věku 18 až 19 let studovat cizí jazyk jako povinný vyučovací předmět. Tyto diagramy zachycují pouze jazyky označené ve vzdělávacích programech jako ‚cizí‘ (nebo ‚moderní‘). Regionální a/nebo starověké jazyky se berou v úvahu pouze v případě, že je příslušný program pojímá jako alternativu cizích jazyků. Počet cizích jazyků v kterémkoli okamžiku: Relativní význam tohoto údaje závisí na tom, zda jsou cizí jazyky povinné nebo povinně volitelné předměty. Jestliže jsou povinnými předměty, číselný údaj vyjadřuje počet jazyků, které si žáci musí osvojovat.
Die Schulen und die örtlichen Behörden können die Lehrplanempfehlungen an den jeweiligen Kontext der Einzelschule und der Gemeinschaft anpassen. Gemäß den Empfehlungen der ministeriellen Aktionsgruppe zum Thema Sprachen (2000) sollten die Schüler spätestens ab dem Alter von 10 Jahren und über mindestens 6 Schuljahre hinweg bzw. im Umfang eines entsprechenden Stundenvolumens (etwa 500 Unterrichtsstunden) Fremdsprachenunterricht erhalten. Island: Für die Schulen im Sekundarbereich II ist das in den nationalen Richtlinien festgelegte Mindeststundenvolumen für den Fremdsprachenunterricht verbindlich, sie können jedoch selbst entscheiden, wie sie dieses auf die einzelnen Semester und Schuljahre verteilen. Norwegen: Für Schüler im Alter von 18 bis 19 Jahren, die bereits im Alter von 13 bis 16 Jahren eine Fremdsprache als Wahlpflichtfach belegt hatten, ist der Fremdsprachenunterricht kein Pflichtfach. In den Abbildungen wurden nur die Sprachen berücksichtigt, die in den Lehrplänen als Fremdsprachen (oder moderne Sprachen) gelten. Regionalsprachen und alte Sprachen wurden nur dann berücksichtigt, wenn sie in den Lehrplänen als Alternative zu den Fremdsprachen gelten. Anzahl der Fremdsprachen: Die hier aufgeführten Zahlen beziehen sich auf die Anzahl der gleichzeitig erlernten Fremdsprachen – die Bedeutung der aufgeführten Zahlen richtet sich jeweils danach, ob es sich um Pflichtfächer oder Wahlpflichtfächer handelt. Der für die Fremdsprachen als Pflichtfach angegebene Wert gibt die Anzahl der Sprachen an, in denen die Schüler zu diesem Zeitpunkt ihrer Schullaufbahn tatsächlich unterrichtet werden.