V jiných zemích takové znepokojivé výzvy nevedly k pokroku, nýbrž k paralýze. Ekonomie úspěchu je jasná: vyšší výdaje za urbanizaci, zdravotní péči a vzdělávání, financované zvýšením daní, by mohly zachovat růst a současně zlepšit životní prostředí a snížit nerovnost. Dokáže-li čínská politika realizovat takový program, Čína a s ní celý svět se bude mít líp. Demokracie v jednadvacátém století NEW YORK – Přijetí nedávno vydané knihy Thomase Pikettyho Kapitál v jednadvacátém stoletíve Spojených státech a dalších rozvinutých ekonomikách svědčí o rostoucím znepokojení z prohlubující se nerovnosti. Pikettyho kniha dává ještě větší váhu už tak přesvědčivým důkazům o raketově stoupajícím bohatství nejmajetnějších lidí a jejich podílu na celkových příjmech. Pikettyho kniha navíc představuje odlišný pohled na zhruba třicetileté období, které následovalo po velké hospodářské krizi a druhé světové válce, a vnímá tuto periodu jako historickou anomálii, jejímž důvodem byla zřejmě nezvyklá sociální soudržnost, kterou mohou katastrofální události stimulovat. V oné éře rychlého hospodářského růstu byla prosperita do značné míry sdílená – pokrok zaznamenávaly všechny skupiny, přičemž skupiny na dolním konci žebříčku vykazovaly vyšší procentní zisky.
In anderen Ländern führen derart gewaltige Herausforderungen nicht zu Fortschritten, sondern zu Lähmung. Die Ökonomie des Erfolgs ist klar: durch Steuererhöhungen finanzierte höhere Ausgaben für Urbanisierung, Gesundheit und Bildung könnten gleichzeitig das Wachstum erhalten, die Umweltsituation verbessern und die Ungleichheit verringern. Gelingt Chinas Politik die Umsetzung dieser Agenda, wird es China und der ganzen Welt besser gehen. Demokratie im 21. Jahrhundert NEW YORK – Die Aufmerksamkeit, die das jüngste Buch von Thomas Piketty, Das Kapital im 21. Jahrhundert,in den Vereinigten Staaten und anderen Industrieländern erhielt, lässt auf wachsende Besorgnis über steigende Ungleichheit schließen. Das Buch betont besonders die bereits jetzt überwältigenden Beweise für die zunehmende Konzentration von Einkommen und Reichtum in den obersten Einkommensschichten. Weiterhin werden die etwa dreißig Jahre nach der Großen Depression und dem zweiten Weltkrieg aus einem anderen Blickwinkel dargestellt, und zwar als historische Anomalie, die möglicherweise Folge eines durch umwälzende Ereignisse erzeugten ungewöhnlichen sozialen Zusammenhalts war. In dieser Ära schnellen Wirtschaftswachstums wurde der Wohlstand breit verteilt, und alle Gruppen machten Fortschritte, auch wenn diejenigen ganz unten prozentual am wenigsten profitierten.