Tlak na snižování cen nemovitostí tak narůstá. Za normálních časů by občané i úředníci takový trend vítali. V období oslabující hospodářské výkonnosti si ale Čína nemůže dovolit zhroucení realitního sektoru, který tvoří přinejmenším 30 % celkového růstu. Přestože čínská vláda vyjádřila ochotu obětovat část růstu v zájmu uskutečnění strukturální reformy a úpravy rovnováhy, dopady krachu trhu s bydlením na finanční sektor by zapříčinily zpomalení růstu pod přijatelnou mez. Tento důsledek je zčásti odrazem velice problematické podstaty dlouho očekávané snahy čínské vlády o liberalizaci úrokových sazeb. Namísto aby zvolila přímý přístup, tedy zrušení horní hranice úrokových sazeb, již banky musí dodržovat, dosahuje liberalizace tím, že umožnila rozkvět stínového bankovnictví. Velký počet nebankovních institucí, například společností zaměřených na správu majetku a poskytovatelů internetových finančních služeb, teď tedy využívá slibů vysoké návratnosti k přilákání drobných investorů.
Daher verstärkt sich der Abwärtsdruck auf die Immobilienpreise. In normalen Zeiten würden Bürger wie Regierungsvertreter diesen Trend begrüßen. Angesichts der derzeitigen Konjunkturabschwächung jedoch kann sich China einen Zusammenbruch seines Immobiliensektors, auf den mindestens 30% des Gesamtwachstums entfallen, nicht leisten. Zwar hat die chinesische Regierung ihre Bereitschaft geäußert, in ihrem Bemühen um Strukturreformen und eine Neuausrichtung der Wirtschaft einen gewissen Wachstumsrückgang in Kauf zu nehmen. Doch die Auswirkungen eines Zusammenbruchs des Eigenheimmarktes auf den Finanzsektor würden das Wachstum unter das akzeptable Limit drücken. Diese Auswirkungen spiegeln teilweise die hochproblematische Beschaffenheit des lang erwarteten Schritts der chinesischen Regierung zur Liberalisierung der Zinssätze wider. Statt einen direkten Ansatz zu verfolgen und die den Banken auferlegte Deckelung der Zinssätze anzuheben, wurde die Liberalisierung erreicht, indem man ein florierendes Schattenbankensystem zuließ. Infolgedessen nutzen inzwischen Finanzinstitute außerhalb des Bankensektors – z.B. Vermögensverwaltungsunternehmen und Online-Finanzdienstleister – in großer Zahl das Versprechen hoher Renditen, um Kleinanleger anzulocken.