Neregulované řeky se během tajfunové sezony pravidelně vylévají z břehů a zaplavují vesnice v podstatě stejně, jako to dělaly před tisíci lety. Zavlažovací systémy jsou stále neumělé a nedostatečné pro boj s proměnlivými srážkami na často vyprahlém a neúrodném Korejském poloostrově. Vzhledem k tomuto zanedbávání stojí Severokorejci ustavičně na pokraji přežití – a často natahují dlaně k mezinárodnímu společenství, zejména pak k jižním sousedům. Pro Jihokorejce bude rozhodování, zda se postarat o své hladové známé a příbuzné ze Severu, daleko obtížnější než pro ostatní, kteří vidí jen vzdálený bezpečnostní problém. Mnozí Severokorejci jsou už dnes podvyživení a jejich tělesná hmotnost a výška jsou podstatně menší než u Jihokorejců.
Unregulierte Flüsse treten regelmäßig über die Ufer und überschwemmen so wie schon vor tausend Jahren während der Taifun-Saison viele Dörfer. Die Bewässerungssysteme sind zu primitiv und unzureichend, um die Auswirkungen unberechenbarer Regenfälle auf die vielfach ausgedorrte und unfruchtbare koreanischen Halbinsel auszugleichen. Aufgrund dieser Unterlassungen gerät die nordkoreanische Bevölkerung fortwährend in einen Kampf ums nackte Überleben – während dem sie oftmals ihre Hände zur internationalen Gemeinschaft, vor allem in Richtung Südkorea, ausstreckt. Für die Südkoreaner wird die Frage, ob sie sich um die hungrigen Nordkoreaner kümmern sollen, bei denen es sich um Freunde und Verwandte handelt, eine viel schwierigere Entscheidung als für andere, die darin nur ein weit entferntes Sicherheitsproblem sehen. Viele Nordkoreaner sind bereits unterernährt. Sie bringen weniger Gewicht auf die Waage und sind auch kleiner als die Südkoreaner.