Při dnešních cenách by bylo zapotřebí 10 až 20 dolarů na osobu a den, abychom tohoto prahu dosáhli. Tím se energetická bezpečnost dostává mimo možnosti prostředků nejen těch nejchudších, ale i většiny lidí v rozvíjejících se ekonomikách. Utratit za energetické služby 10 dolarů denně by například vyčerpalo příjmy na hlavu v zemích, jako je Angola, Ekvádor či Makedonie. Na pořadu dne napříč rozvojovým světem jsou tudíž rozsáhlé investice do energetických služeb. Aby bylo možné zajistit další energii ke splnění rozvojových cílů, aniž by to urychlovalo globální oteplování, musí dojít k přechodu na novou energetickou infrastrukturu vybudovanou na základě obnovitelných zdrojů (z nichž nejvýznamnější je zřejmě solární a větrná energie a biopaliva), čistějšího uhlí a zachytávání a ukládání uhlíku.
Bei den aktuellen Preisen würden zwischen 10 und 20 US-Dollar pro Person und Tag gebraucht, um diese Schwelle zu erreichen. Das macht Energiesicherheit nicht nur für die Ärmsten vollkommen unerreichbar, sondern auch für die meisten Menschen in den Schwellenländern. Ausgaben von 10 Dollar pro Tag für Energiedienstleistungen würden beispielsweise das Pro-Kopf-Einkommen von Ländern wie Angola, Ecuador und Mazedonien erschöpfen. Daher sollten überall in den Entwicklungsländern große Investitionen in Energiedienstleistungen auf der Tagesordnung stehen. Wenn mehr Energie bereitgestellt werden soll, um die Entwicklungsziele zu erreichen, ohne die Erderwärmung zu beschleunigen, muss es eine Verschiebung zugunsten einer neuen Energieinfrastruktur geben; diese sollte auf erneuerbaren Energien aufbauen (von denen die wichtigsten wahrscheinlich Sonnenenergie, Wind und Biokraftstoffe sind) sowie auf einer sauberen Energiegewinnung aus Kohle und der Kohlenstoffabscheidung und –speicherung.