A ještě jiní se ukájejí v jednoduchých sebeklamech. Těch, kterým jde o sebezdokonalování, je nejméně. V nedávné době se jednoznačně postavilo čelem ke své minulosti pouze Německo, či lépe Západní Německo, aby se dokázalo změnit. Přijalo obludnost holocaustu, aby se dobralo potřebné sebeanalýzy. Něco méně strašného by možná nestačilo. Jakmile přijde v Rusku, dlouho rozštěpeném mezi slavjanofily a západníky, řeč na dějiny, soupeří se sebezpytováním pocit oběti. V letech 1989 a 1990, když se zhroutil komunismus a prosadila se glasnosť , mnozí Rusové dychtivě hledali ,,fakta." Co způsobilo hladomory třicátých let? Byly plánované?
Wieder andere frönen der schlichten Selbst-Täuschung. Die Selbst-Verbesserer sind am seltensten. In der jüngeren Vergangenheit hat sich nur Deutschland, oder eher Westdeutschland, eindeutig seiner Vergangenheit gestellt, um sich selbst neu zu erschaffen. Es brauchte die Ungeheuerlichkeit des Holocaust, um die notwendige Selbst-Erforschung herbeizuführen. Etwas weniger Schreckliches hätte vielleicht nicht gereicht. Bei den Russen, seit langem gespalten in Slawophile und Westliche, wetteifert die Opferrolle mit der Selbst-Erforschung, wenn es um Geschichte geht. In den Jahren 1989 und 1990, als der Kommunismus zusammenbrach und Glasnost sich durchsetzte, verlangten viele Russen hungrig nach den "Fakten". Was war die Ursache für die Hungersnöte der Dreißiger Jahre und waren diese geplant?