Agrese Ruska ohrožuje také agendu globální trvalé udržitelnosti s potenciálně ničivými důsledky pro celou planetu. Už pandemie covid-19 přesunula globální pozornost a zdroje směrem od cílů zakotvených v pařížské klimatické dohodě z roku 2015, neboť se země zaměřily na své bezprostřední potřeby v oblasti veřejného zdraví. Dnes zase Putinova válka zintenzivňuje hospodářské, sociální a geopolitické tlaky, jimž země čelí, a současně prohlubuje jejich rozdělení. Pro snahu řešit společný problém klimatických změn to nevěstí nic dobrého. Chceme-li zvýšit naději na záchranu agendy trvalé udržitelnosti, musíme si uvědomit problémy a imperativy vyvolané současnou krizí a podle toho přizpůsobit náš přístup. Znamená to zajistit, aby byl náš přístup k ekologickým a společenským otázkám a k otázkám řízení (ESG) ucelenější a zároveň rozvrstvenější.
Die russische Aggression bedroht auch die globale Nachhaltigkeitsagenda – mit möglicherweise verheerenden Folgen für den gesamten Planeten. Schon in der Coronapandemie haben sich die Länder auf die unmittelbare Gesundheitsgefahr konzentriert und weltweit Aufmerksamkeit und Ressourcen von den auf der UN-Klimakonferenz in Paris beschlossenen Zielen abgezogen. Jetzt verstärkt Putins Krieg den wirtschaftlichen, sozialen und geopolitischen Druck, unter dem viele Länder stehen, und vertieft die Gräben zwischen ihnen. Für den gemeinsamen Kampf gegen den Klimawandel verheißt das nichts Gutes. Um unsere Chancen zu verbessern, die Nachhaltigkeitsagenda doch noch zu retten, müssen wir die Probleme und Gebote der aktuellen Krise anerkennen und unseren Ansatz entsprechend anpassen. Das bedeutet auch, dass unsere Kriterien zu den Aspekten Umwelt, Soziales und Governance (ESG-Kriterien) einerseits ganzheitlicher und andererseits detaillierter werden müssen.