Proto je souboj o národní prestiž od počátku dvacátého století hlavním motivem v mezinárodní politice. Konkrétně řečeno v mnoha mezinárodních konfliktech v tomto období motivovala agresora domnělá urážka národní důstojnosti. Skutečná urážka ani není nutná: stačí pocit nadřazenosti nad jiným národem. V rozvinuté moderní společnosti, jako je Německo, nedělá intelektuálům potíže používat otevřeně nacionalistický jazyk k tomu, aby přesvědčili národnostně uvědomělé obyvatelstvo o ohrožení národní prestiže. Naproti tomu ve společnosti, kde se národní povědomí omezuje na vzdělanější vrstvy (například na arabském Blízkém východě), se musí intelektuálové uchylovat k tradičním prostředkům mobilizace. V případě Blízkého východu je tímto tradičním mobilizujícím prvkem islám, a tak je ohrožení národní prestiže prezentováno jako ohrožení islámu. Některé národy se necítí imaginárními urážkami národní důstojnosti ohrožené – z různých historických důvodů věří, že jsou nadřazené jiným. Ocitne-li se však jejich prestiž skutečně v sázce, pak se vnímání hrozby stane rozhodujícím faktorem.
Deshalb war der Wettbewerb um nationales Prestige seit dem Beginn des zwanzigsten Jahrhunderts das Hauptmotiv der internationalen Politik. Vor allem die Aggressoren in vielen internationalen Konflikte dieser Zeit wurden durch das Gefühl verletzter nationaler Würde motiviert. Eine wirkliche Verletzung ist nicht nötig: Die Wahrnehmung, eine andere Nation sei überlegen, genügt. In einer fortgeschrittenen, modernen Gesellschaft wie Deutschland haben Intellektuelle keine Schwierigkeiten, eine nationalbewusste Bevölkerung mit offen nationalistischer Sprache davon zu überzeugen, das nationale Prestige sei bedroht. In einer Gesellschaft hingegen, in der das Nationalbewusstsein auf die gebildete Schicht beschränkt ist (beispielsweise im arabischen Nahen Osten), muss auf traditionelle Methoden der Mobilmachung zurückgegriffen werden. Im Nahen Osten ist dieser traditionelle Mobilisierer der Islam, also werden Bedrohungen des nationalen Prestiges als Bedrohungen des Islam dargestellt. Manche Nationen fühlen sich durch eingebildete Beleidigungen der nationalen Würde nicht bedroht – aus verschiedenen historischen Gründen halten sie sich gegenüber anderen für überlegen. Aber wenn ihr Prestige tatsächlich bedroht ist, setzt auch die Wahrnehmung einer Bedrohung ein.