VÝZNAM CENOVÉ RÁMEČEK 3.2 VZTAH MEZI OČEKÁVANOU INFLACÍ A ÚROKOVOU MÍROU – TZV. FISCHERŮV EFEKT je i – pe a reálná úroková míra ex post je i – p. Úrokovou sazbu, kterou vyplácí banka, nebo která je uvedena na dluhopisu, nazývají ekonomové nominální úroková míra. Pokud i označuje nominální úrokovou míru, r reálnou úrokovou míru a p míru inflace, pak lze vztah mezi těmito proměnnými zapsat takto:8 r=i–p Úroveň nominální úrokové míry zjevně nemůže být ovlivněna skutečnou budoucí mírou inflace, protože ta není známa, když se nominální úroková míra určuje. Při stanovení nominální úrokové míry lze tedy zohlednit pouze očekávanou inflaci.
DIE BEDEUTUNG VON KASTEN 3.2: DIE BEZIEHUNG ZWISCHEN ERWARTETER INFLATION UND ZINSSÄTZEN – DER SOGENANNTE „FISHER-EFFEKT“ Ökonomen bezeichnen den Zinssatz, den die Bank (oder eine normale Anleihe) zahlt bzw. erbringt, als Nominalzins. Formt man diese Gleichung um, erkennt man leicht, dass der Nominalzins der Summe aus Realzins und Inflationsrate entspricht: i=r+p Ex-ante-Realzins beträgt i– pe und der Ex-post- Realzins i– p. Die beiden Zinssätze differieren, wenn die tatsächliche, eingetretene Inflation von der Inflationserwartung abweicht. Natürlich kann der Nominalzins die künftige reale Inflation nicht berücksichtigen, denn diese ist zum Zeitpunkt der Festlegung des Nominalzinses nicht bekannt.