Modely rizika nejsou důvodem k odhození vlastní přirozené nedůvěry. Ve světě, kde kapitál volně protéká přes mezinárodní hranice, se krize z USA šíří do Evropy. Jedná se o novou formu nákazy, která prostupuje národní hranice a rozrůstá se s mezinárodní krizí důvěry. Právě proto je dnešní globální problém mnohem větší než krize stavebních spořitelen 80. a 90. let minulého století, jejíž sanace podle odhadů vyšla americké daňové poplatníky na 150 miliard dolarů. Globální propojenost finančních trhů dnes znamená, že problémy mohou vyvstat kdekoli a kdykoli. Centrální banky se v současnosti snaží zacpat jednu díru, zatímco vzniká další. Avšak zřítí-li se hráze finanční soustavy, mohli bychom být na cestě k desetiletí silné deflace, která by brala expanzivnímu stimulu veškerou užitečnost.
Risikomodelle sind keine Rechtfertigung dafür, seine natürliche Ungläubigkeit aufzugeben. In der heutigen Welt, in der Kapital über die internationalen Grenzen fließen kann, hat sich die Krise in den USA auf Europa ausgeweitet. Dies ist eine neue Form der Ansteckung, die die Landesgrenzen überschreitet und durch eine internationale Vertrauenskrise verstärkt wird. Deshalb ist das globale Problem heute viele Male größer als die Sparkassenkrise der 1980er und 90er Jahre, deren Bereinigung die amerikanischen Steuerzahler schätzungsweise $ 150 Milliarden gekostet hat. Die globale Integration der Finanzmärkte heute bedeutet, dass Probleme überall und jederzeit auftauchen können. Die Zentralbanken versuchen derzeit, ein Leck zu stopfen, während schon das nächste zum Vorschein kommt. Doch wenn die Dämme des Finanzsystems brechen, kann uns ein Jahrzehnt der schweren Deflation bevorstehen, was Expansionsimpulse sinnlos macht.