Lesy, farmy a pobřeží se liší velikostí, typem a dostupností. Na tyto ekosystémy jsou navíc navázány životy stamilionů lidí a projekty, které obnovují lesní porosty nebo zlepšují stav půdy, vyžadují soustředěné plánování, což je pro mnoho vlád nadlidský úkol. Jedním způsobem jak dát věci do pohybu, zejména v oblasti zemědělství, by bylo zrušit nebo přesměrovat dotace podporující nadměrnou spotřebu hnojiv, vody či energie při produkci potravin. Jak letos během jednání Světové obchodní organizace kolegům připomněli indičtí vládní úředníci, smysluplné zemědělské reformy mohou začít až poté, co bohaté země omezí „neúměrně velké“ dotace, které dávají svým vlastním zemědělcům. Přispět k uskutečňování změn může také podpora novátorství a podnikavosti.
Wälder, landwirtschaftliche Betriebe und Küsten unterscheiden sich in ihrer Größe, ihrer Beschaffenheit und ihrer Zugänglichkeit. Hinzukommt, dass das Leben von hunderten Millionen von Menschen mit diesen Ökosystemen verwoben ist, und dass Maßnahmen zur Aufforstung oder Verbesserung der Bodengesundheit zielgerichtete Planung voraussetzen, was für viele Regierungen eine Mammutaufgabe bedeutet. Eine Möglichkeit Bewegung in die Sache zu bringen, vor allem im Agrarsektor, wäre die Abschaffung oder Umwidmung von Subventionen, die den übermäßigen Einsatz von Düngemitteln, Wasser oder Energie in der Lebensmittelproduktion fördern. Bei einer Tagung der Welthandelsorganisation Anfang des Jahres haben indische Regierungsvertreter ihre Kollegen daran erinnert, dass bedeutsame landwirtschaftliche Reformen nur beginnen können, wenn reiche Länder die „unverhältnismäßig hohen“ Subventionen verringern, die sie ihren eigenen Landwirten zukommen lassen. Unterstützung für Innovationen und unternehmerische Initiative kann ebenfalls dazu beitragen, den Wandel in Schwung zu bringen.