Jako minimum měnová unie vyžaduje konfederaci s& výrazně centralizovanějšími pravomocemi v& oblasti zdanění a dalších politik, než jaké evropští lídři u eurozóny předpokládají. Ale co proslulá hypotéza nositele Nobelovy ceny Roberta Mundella z& roku 1961, že se národní a měnové hranice nemusí výrazně překrývat? Ve svém provokativním pojednání „Teorie optimálních měnových oblastí“ v& časopise American Economic Review prohlásil, že pokud se pracující mohou v& hranicích měnové oblasti stěhovat za pracovními místy, region si může dovolit vzdát se vyvažovacího mechanismu kurzovní korekce. Ocenil jiného (budoucího) laureáta Nobelovy ceny Jamese Meadea za to, že ve své dřívější práci rozpoznal význam mobility pracovních sil, ale kritizoval jej, že tuto myšlenku interpretoval příliš úzce, zejména v& kontextu rodící se evropské integrace. Mundell finanční krize sice nezdůrazňoval, ale mobilita pracujících je dnes patrně důležitější než kdy jindy. Není divu, že z& krizí postižených zemí eurozóny odcházejí pracující, leč nesměřují nutně do silnější oblasti na severu.
Eine Minimalanforderung für eine Währungsunion ist ein Staatenbund mit viel stärker zentralisierten Befugnissen hinsichtlich Steuereinhebung und anderen Kompetenzen als dies europäische Spitzenpolitiker für die Eurozone planen. Was bedeutet das nun im Hinblick auf die berühmte, 1961 formulierte Hypothese des Wirtschaftsnobelpreisträgers Robert Mundell, wonach sich nationale Grenzen und die Grenzen eines Währungsraums nicht unbedingt überlappen müssen. In seiner kontroversen, in der American Economic Review erschienenen Arbeit „Die Theorie optimaler Währungsräume“ argumentiert Mundell, dass ein derartiger Raum es sich leisten könne, auf die ausgleichenden Mechanismen der Wechselkursanpassung zu verzichten, solange die Arbeitskräfte innerhalb eines Währungsraumes frei dorthin ziehen könnten, wo es Arbeit gibt. Er fand lobende Worte für einen anderen (späteren) Nobelpreisträger, & James Meade, weil dieser die Bedeutung der Arbeitskräftemobilität in früheren Arbeiten bereits hervorgehoben hatte. Allerdings kritisierte Mundell ihn auch für die zu strikte Auslegung dieser Idee, vor allem im Zusammenhang mit Europas aufkeimender Integration. Mundell legte sein Augenmerk nicht auf Finanzkrisen, aber vermutlich ist Arbeitskräftemobilität heute bedeutsamer denn je. Wenig überraschend verlassen Arbeitskräfte die Krisenländer in der Eurozone. Dies jedoch nicht unbedingt in Richtung der stärkeren Länder im Norden.