Myslím, že z toho vyvodí, že v naší době uctíváme sebe, mě, já. A to je skvělé. Je to osvobozující. Je to posilující. Je to krásné. Ale nezapomeňte, že biologicky jsme společenská zvířata. Většinu své evoluční historie jsme strávili v malých skupinkách. Potřebujeme osobní interakce tváří v tvář, při kterých se učíme choreografii altruismu, a ve kterých tvoříme své duchovní bohy, jako jsou přítelství, důvěra, věrnost a láska, které přemáhají naši osamělost. Když máme příliš mnoho "já" a příliš málo "my", můžeme se cítit zranitelní, vystrašení a osamocení. Není náhodou, že Sherry Turkle z MIT nazvala svou knihu o vlivu sociálních médií "Společně sami" [Alone Together].
Sie werden wohl zu dem Schluss kommen, wir verehrten in unserer Zeit das Selbst, das Mich und das Ich. Und das ist großartig. Es ist befreiend, ermächtigend, wunderbar. Aber man sollte nicht vergessen, dass wir soziale Lebewesen sind. Wir haben den Großteil unserer Evolutionsgeschichte in kleinen Gruppen verbracht. Wir brauchen diese persönlichen Interaktionen, wo wir die Choreografie des Altruismus lernen und wo wir spirituelle Güter erschaffen, wie Freundschaft, Vertrauen, Loyalität und Liebe, die unsere Einsamkeit tilgen. Wenn wir zu viel vom "Ich" und zu wenig vom "Wir" haben, können wir uns selbst als verletzlich, ängstlich und einsam fühlen. Es war kein Zufall, dass Sherry Turkle vom MIT ihr Buch über den Einfluss von sozialen Medien "Alone Together" [Gemeinsam einsam] nannte.