Společně se změnou perspektivy přichází změna filozofie – spolupráce není jen o snaze překročit hranice státu, je to také krok k dosažení pozice síly. • zlepšit důslednost politik EU s územním dopadem. Jednoduché stereotypy, jako „město rovná se produktivita – venkov rovná se nevýhoda“, musí být odstraněny stejně tak, jako představa, že určité oblasti jsou pro spolupráci nevhodné kvůli nízkému HDP. Některá města bojují o přežití, některé venkovské oblasti prožívají boom, a územní spolupráce by se měla zaměřit na jejich propojení, aby tyto regiony mohly zlepšit životní úroveň obyvatel žijících na celé jejich ploše. Důraz na územní soudržnost na mezivládní úrovni prokázal, že debata byla dostatečně pokročilá, aby se zaměřila na společnou vizi toho, jak soudržnost zapadne do politik EU – po roce formulování idejí byla zelená kniha vydána, aby ucelila názory a stanovila další směr.
• Kohärentere Gestaltung der EU-Politiken, die territoriale Auswirkungen haben. Ein höherer Stellenwert für die territoriale Kohäsion Einfache Stereotypen wie „Stadt = Produktivität – Land = Nachteil“ müssen ebenso wie die Vorstellung beseitigt werden, dass einige topografische Formen untrennbar mit einem niedrigen BIP verbunden wären. Es gibt Städte, die ums Überleben kämpfen, und dagegen ländliche Gebiete, die florieren. Die territoriale Zusammenarbeit sollte sich darauf konzentrieren, beide Seiten zusammenzubringen, damit den Regionen die Gelegenheit geboten wird, alle Lebensbereiche der Menschen, die in ihnen wohnen, zu verbessern. Bislang waren die mittelgroßen so genannten NUTS-2-Verwal-tungsregionen der Mitgliedstaaten, die EUROSTAT zufolge gemeinsame Parameter teilen, der traditionelle Eckpfeiler der Kohäsionsförderung und die Analyseeinheit, auf der die Politik basierte.