Ostatně lze stěží pochybovat, že technologie postupně zcela změní globální trh práce. Jistěže, mnozí ekonomové jsou k prognózám podobným té Leontiefově skeptičtí, a z dobrého důvodu. Vzestupy produktivity historicky zřídkakdy ničily pracovní místa. Vždy, když stroje přinesly pokroky v efektivitě (mimo jiné když traktory nahradily koně), stará pracovní místa vymizela, ale vznikla nová. Navíc ekonomové rádi chroupou čísla a nedávná data dokládají spíš zpomalení než akceleraci přírůstků produktivity. Co se týče skutečných počtů využitelných pracovních míst, existují důvody k pochybnostem nad prognózami škarohlídů. Jenže existují také důvody k úsudku, že se mění podstata práce. V prvé řadě, jak poznamenal ekonom z MIT David Autor, pokroky v automatizaci práce proměňují některá pracovní místa víc než jiná.
Tatsächlich bestehen nur wenig Zweifel, dass die Technologie im Begriff ist, den weltweiten Arbeitsmarkt von Grund auf zu verändern. Freilich begegnen zahlreiche Ökonomen derartigen Prognosen wie jenen Leontiefs aus gutem Grund mit einiger Skepsis. Historisch betrachtet haben Produktivitätszuwächse selten Arbeitsplätze zerstört. Jedes Mal, wenn Maschinen für Effizienzsteigerungen sorgten (auch als der Traktor die Arbeit des Pferdes übernahm), verschwanden zwar alte Arbeitsplätze, aber es entstanden auch neue. Überdies bedienen sich Ökonomen der Zahlenakrobatik und jüngste Daten zeigen eher einen Rückgang als eine Beschleunigung der Produktivitätssteigerung. Wenn es um die tatsächliche Anzahl verfügbarer Jobs geht, bestehen gute Gründe, die düsteren Prognosen der Schwarzseher zu hinterfragen. Allerdings gibt es sehr wohl Anlass zur Annahme, dass sich das Wesen der Arbeit verändert. Zunächst verändern Fortschritte in der Automatisierung der Arbeit manche Jobs mehr als andere, wie der MIT-Ökonom David Autor bemerkte.