Proč tak mírný a dočasný šok? Za prvé představuje Velká Británie jen asi 3% světového HDP. Naproti tomu Čína (druhá největší ekonomika světa) vytváří 15% světového výkonu a více než polovinu globálního růstu. Demonstrace jednoty Evropské unie po brexitu společně s výsledkem voleb ve Španělsku navíc uklidnily obavy, že se EU nebo eurozóna v brzké době rozpadnou. A rychlé předání moci v Británii zvýšilo naděje, že jakkoliv trnitá budou rozvodová jednání s EU, nakonec povedou k takovému vypořádání, jež zachová většinu obchodních vazeb tím, že zkombinuje rozsáhlý přístup na jednotný trh s mírným omezením migrace. Ze všeho nejdůležitější však je, že trhy rychle zakomponovaly do cen svůj závěr, podle něhož povede šok z brexitu k výrazněji holubičí politice největších světových centrálních bank. Stejně jako v případě předchozích dvou rizikových epizod podepřela trhy a ekonomiky likvidita centrálních bank. Možná se však riziko evropské a globální volatility pouze oddálilo.
Warum war dieser Schock so sanft und kurzfristig? Zunächst einmal erwirtschaftet Großbritannien nur 3% des globalen BIP. China (die zweitgrößte Volkswirtschaft der Welt) hingegen vereint 15% der weltweiten Produktion und über die Hälfte des weltweiten Wachstums auf sich. Darüber hinaus konnten Befürchtungen, die EU oder die Eurozone könnten bereits kurz nach dem Brexit auseinander brechen, durch die Einheitsbekundungen der Europäischen Union und die Ergebnisse der spanischen Wahlen besänftigt werden. Und der schnelle Regierungswechsel in Großbritannien lässt hoffen, dass die Scheidungsverhandlungen mit der EU, wie schwierig sie auch werden, zu einer Einigung führen, bei der die meisten Handelsverbindungen aufrecht erhalten werden, der Zugriff auf den gemeinsamen Markt weitgehend bestehen bleibt und nur die Einwanderung leicht begrenzt wird. Am wichtigsten war, dass die Märkte schnell die Ansicht eingepreist haben, der Brexit-Schock werde die Gefügigkeit der großen Zentralbanken in aller Welt erhöhen. Und tatsächlich wurden die Märkte und Volkswirtschaften wie schon bei den letzten beiden Episoden der Risikoflucht durch die Liquidität der Zentralbanken aufgefangen. Aber es könnte sein, dass die Gefahr der europäischen und globalen Volatilität nur kurz in die Zukunft verschoben wurde.