My, kdo pracujeme v oblasti globálního zdravotnictví, jsme vždy uměli odhadovat úmrtnost a nemocnost. Nyní však přišel čas zaměřit se na pozadí epidemiologických fakt. Zaručení práva na zdraví bude vyžadovat, abychom navíc monitorovali důsledky diskriminace a stigmatizace, ale i zákony a environmentální faktory, které ohrožují zdraví a blahobyt lidí. Stejně tak se musí stát normou, nikoliv výjimkou důkladné hodnocení dopadu klíčových politik a investic na lidské zdraví. Globální zdravotnický sektor potřebuje mnohem nezávislejší podporu a zodpovědnost, k jejichž poskytování mají zejména OSN a skupiny občanské společnosti silnou pozici. Třetí oblast – eliminace diskriminace v nastavení zdravotní péče – se musí stát mezinárodní prioritou. Ústředním příslibem agendy SDG je nenechat nikoho na holičkách.
Im globalen Gesundheitssektor waren schon immer gut darin, Sterblichkeits- und Erkrankungsraten zu schätzen. Aber es ist an der Zeit, über die epidemiologischen Fakten hinauszublicken. Wenn wir das Recht auf Gesundheit garantieren wollen, müssen wir auch die Folgen von Diskriminierung und Stigmatisierung sowie Gesetze und Umweltfaktoren überwachen, die die Gesundheit und das Wohlbefinden der Menschen bedrohen. Gleichermaßen muss die Durchführung gründlicher Bewertungen der gesundheitlichen Folgen von wichtigen Maßnahmen und Investitionen zur Regel werden, noch ist es die Ausnahme. Der globale Gesundheitssektor braucht viel mehr Unterstützung und Rechenschaftspflicht. Die UN sowie die Gremien der Zivilgesellschaft sind ganz besonders geeignet, dies herbeizuführen. Das dritte politische Aktionsfeld, die Beseitigung von Diskriminierung im Gesundheitssektor, muss zur internationalen Priorität werden. Das zentrale Versprechen der SDG-Agenda ist es, alle mitzunehmen.