Tento podpůrný kontext poskytl národním politikům mapu a pomohl jim vybudovat demokratické instituce a vytěsnit na okraj extremisty. Jinde na světě nejsou okolnosti tak příznivé. Zdiskreditované režimy mohou lpět na moci o to nemilosrdněji a zhoubněji, jako například v Sýrii. Případně mohou na cestě od moci vytvářet všemožné nové problémy, jak se stalo v Libyi. Anebo se mohou usilovně snažit zavést demokratickou zodpovědnost, a přitom udržet stabilitu, jak se děje v Egyptě. V Barmě vidíme ještě jiný model – smělý pokus nastoupit po několika desetiletích vojenské vlády na kontrolovanou, ale cílevědomou cestu k nové, vstřícnější formě vládnutí. Najdeme zde nápadné podobnosti s děním v Polsku v době, kdy tam končil komunismus. Vojenská elita upřednostňuje postupnou reformu, ale chce chránit své postavení a je odhodlaná vyhnout se zabřednutí do chaosu.
Dieser stützende Kontext bot nationalen Politikern eine Roadmap, die ihnen half, demokratische Institutionen aufzubauen und die Extremisten an den Rand zu drängen. Anderswo auf der Welt liegen Dinge weniger einfach. Zuweilen klammern sich diskreditierte Regime nur umso unbarmherziger und mit verheerenden Folgen an die Macht – wie derzeit Syrien. Oder sie schaffen bei ihrem Abgang alle möglichen neuen Probleme, wie in Libyen. Oder sie tun sich schwer, demokratische Kontrolle einzuführen und zugleich Stabilität zu wahren, so wie in Ägypten. In Burma erleben wir derzeit ein anderes Modell – einen kühnen Versuch, nach Jahrzehnten der Militärherrschaft auf kontrollierte, aber zielgerichtete Weise zu einer neuen, integrativeren Form der Regierung zu gelangen. Hier gibt es verblüffende Parallelen zu den Geschehnissen in Polen nach dem Ende des Kommunismus. Eine militärische Elite befürwortet schrittweise Reformen, möchte aber ihre Stellung schützen und ist entschlossen, einen Absturz ins Chaos zu vermeiden.