Místo toho by prý QE i expanzivní fiskální politika měly běžet na plné obrátky až do chvíle, kdy bude dosaženo dvouprocentního inflačního cíle. To znamená vyšší vládní výdaje prostřednictvím dalších emisí JGB, která pak koupí BOJ – tomuto přístupu se rovněž říká „shazování peněz z vrtulníku“. Problém spočívá v tom, že záměrné nafukování rozpočtového schodku zvýší riziko vypuknutí fiskální krize, aniž pomůže reálné ekonomice. Na posledním jednání o nastavení měnové politiky, jež proběhlo 22. až 23. ledna, potvrdila BOJ přístup, který zaujímá už déle než rok. Kuroda a jeho viceguvernéři pravděpodobně doufají, že se silný výkon reálné ekonomiky brzy přetaví ve vyšší inflaci. Opravdu se to však stane?
Stattdessen sollten QE und expansive Haushaltspolitik in vollem Umfang weiterbetrieben werden, bis das Inflationsziel von 2 Prozent erreicht ist. Das bedeutet weitere staatliche Ausgaben durch weitere Emissionen von Anleihen, die dann von der BOJ aufgekauft werden – auch bekannt als „Helikoptergeld.” Das Problem dabei ist, dass eine bewusste Ausdehnung des Haushaltsdefizits die Gefahr einer späteren Haushaltskrise erhöht, ohne damit der Realwirtschaft zu helfen. Auf der jüngsten Zinssitzung der BOJ am 22. und 23 Januar wurde der Ansatz beibehalten, den man seit über einem Jahr verfolgt. Kuroda und seine stellvertretenden Gouverneure hoffen wahrscheinlich, dass die starke Leistung der Realwirtschaft bald zu höherer Inflation führen wird. Aber wird es so kommen?