Být zábavný v politice znamená ve skutečnosti být schopen přenést pocit spokojenosti na občany za jejich účast ve veřejné sféře. Chtějí ale politikové, aby se občané opravdu zapojili do věcí veřejných? Pochybuji. Lidé, kteří se účastní, totiž mívají své vlastní názory, a úkol vládnout je pak o mnoho těžší. Pokud však v demokratické politice není žádné uspokojení, nechejme ji odborníkům. „Potěšení“ je zde chápáno tak, jak je mínil John Stuart Mill. Ten říkal, že existuje významná menšina lidí, kteří hledají vyšší potěšení, a že působení v demokratické politice je jedním z nich. Budoucnost demokracie tak možná závisí na názorech a lidech, kteří nám mohou přinést jakési vyšší potěšení a dát nám tak pocit uspokojení z našich občanských práv a povinností. Není jasné, zda tito noví lidé budou nakonec dobří nebo špatní, ale začíná být patrné, že sorty lidí, kteří se objevují ve vedoucích pozicích, jsou velmi odlišné od těch typů, které jsme až dosud znali – a to nejen v Polsku, ale v celém demokratickém světě. Politická stránka psychiatrie
In der Politik witzig zu sein bedeutet in Wirklichkeit die Fähigkeit, den Bürgern für ihre Partizipation in öffentlichen Bereichen das Gefühl von Befriedigung zu verschaffen. Doch wollen Politiker tatsächlich, dass das Volk partizipiert? Das bezweifle ich; Menschen, die partizipieren, neigen dazu, ihre eigene Meinung zu haben, was die Aufgabe des Regierens schwieriger werden lässt. Doch wenn die demokratische Politik keine Freude macht, werden wir sie den Spezialisten überlassen. Freude ist in diesem Zusammenhang so zu verstehen, wie John Stuart Mill sie aufgefasst hat. Mill hat geglaubt, dass es eine große Minderheit von Menschen gibt, die nach höheren Freuden streben und für die das Aktivsein in der demokratischen Politik eine dieser Freuden darstellt. Somit könnte die Zukunft der Demokratie von den Ideen und den Menschen abhängen, die uns etwas höhere Freuden bringen und damit unsere Zufriedenheit mit unserem Bürgerdasein gewährleisten. Ob sich diese neuen Menschen als gut erweisen oder nicht, ist bisher noch unklar, doch es wird immer offensichtlicher, dass die Sorte Menschen, die heute in Führerpositionen gelangen, sich stark von den Leuten unterscheiden, die wir bisher gekannt haben – und das gilt nicht nur für Polen, sondern für die gesamte demokratische Welt. Der politische Aspekt der Psychiatrie