Pokud se svazky, jež Evropu pojily dvě generace, rozpadají, jaká jsou k dispozici alternativní pojítka? Jean Monnet ke konci svého života řekl, že kdyby měl znovu začít pracovat na integraci Evropy, začal by kulturou. Ovšem sekularizace, racionalizace a atomizace občanského a společenského života spolu se stálou expanzí vlády do všech oblastí sociálního života vedly ve svém důsledku k privatizaci kultury a náboženství, čímž došlo k oslabení jejich potenciálu stimulovat pocit společenství, identity a solidarity. Má-li být Evropská unie delšího trvání, musí více dbát na své kulturní dědictví. Díky velkému množství jazyků v Evropě nemůže žádný jazyk sloužit jako silný element identity. Pravda, z angličtiny se pomalu stává lingua franca . Ale jakožto lingua franca slouží jen jako technický nebo profesionální jazyk, ne jako jazyk společenství.
Wenn nun diese Bindungen, die Europa über zwei Generation zusammengehalten haben, brüchig werden, welche Alternativen können gefunden werden? Am Ende seines Lebens meinte Jean Monnet, dass er, müsste er die europäische Integration noch einmal in Gang setzen, bei der Kultur beginnen würde. Die Säkularisierung, Rationalisierung und Atomisierung des kulturellen und sozialen Lebens haben allerdings ebenso wie die stetig zunehmende Einflussnahme des Staates in alle Bereiche des sozialen Lebens zu einer Privatisierung der Kultur und Religion geführt und dadurch ihr Potenzial verringert, Gefühle der Gemeinschaft, Identität und Solidarität zu schaffen. Wenn die EU ein Gebilde von Dauer sein möchte, muss sie ihrem kulturellen Erbe größere Bedeutung beimessen. Aufgrund der Sprachenvielfalt in Europa, kann Sprache nicht als starkes identitätsstiftendes Element dienen. Natürlich entwickelt sich Englisch zu einer Lingua franca, aber als solche dient sie Verständigung auf technischer oder professioneller Ebene und nicht als Sprache der Gemeinschaft.