Ženy mají své vlastní ambice. Ty se mohou zaměřovat na zajištění rodiny, ať už v roli pečovatelky, nebo živitelky, ale není tomu tak vždy. Ženy potřebují podporu, která jim umožní vybrat si, jak budou přispívat, a dostupnost relevantní, smysluplné práce. Je nezbytné zapojit muže a další poskytovatele péče, aby vznikly účinné soustavy sociální ochrany, které budou ženám vyhovovat; současně je ovšem zapotřebí doprovodit je kvalitními a cenově dostupnými zdravotnickými službami, školami a dalšími zařízeními. Programy zaměřené na posilování sociální ochrany a rozšiřování pracovních příležitostí pro ženy musí upravit jazyk, jímž se vyjadřují, aby nabouraly předpoklady o ženách jako hlavních poskytovatelích neplacené práce. Konečně je třeba vyvinout úsilí k upevnění vztahů uvnitř komunit, s cílem tříbit důvěru potřebnou k oživení onoho typu péče o děti, který převládal, než zakořenil ideál soběstačné domácnosti s jedním mužským živitelem a jednou ženskou pečovatelkou.
Auch Frauen haben eigenen Ehrgeiz. Dieser kann sich auf die Versorgung ihrer Familie erstrecken, ob nun als Betreuerin oder Versorgerin, aber dies ist nicht immer der Fall. Frauen brauchen Unterstützung, die es ihnen ermöglicht, ihren Beitrag selbst zu bestimmen, und die ihnen relevante und bedeutsame Arbeitmöglichkeiten bietet. Um effektive soziale Schutzsysteme aufzubauen, die auch für Frauen funktionieren, ist es wichtig, auch Männer und andere Betreuer einzubeziehen. Dies muss durch gute und erschwingliche Gesundheitssysteme, Schulen und andere Einrichtungen begleitet werden. Programme, die sich auf die Förderung sozialer Sicherheit und besserer Arbeitsmöglichkeiten für Frauen spezialisieren, müssen so verfasst sein, dass sie auch die Annahmen in Frage stellen, laut derer Frauen die meiste unbezahlte Arbeit leisten sollen. Und schließlich müssen die gemeinschaftlichen Beziehungen gestärkt werden, um das Vertrauen zu kultivieren, das zur Wiederbelebung der Art von Kinderbetreuung nötig ist, die vor dem Ideal der autarken Haushalte mit einem männlichen und einem weiblichen Betreuer üblich war.