Varovný příklad nabízí Uganda: v roce 2012 tam fungovalo tolik protichůdných digitálních zdravotnických projektů, že vláda byla nucena vyhlásit na všechny dočasné moratorium. Pracovní skupina Komise pro vysokorychlostní připojení v oblasti digitálního zdraví, jíž spolupředsedá Nadace Novartis, se zaměřuje na otázku, jak mohou technologie zkvalitnit péči o pacienty s nepřenosnými chorobami. Během zářijového Valného shromáždění OSN zveřejnila komise dokument s názvem Příslib digitálního zdraví: Řešení problému nepřenosných onemocnění s cílem urychlit všeobecné zdravotnické pokrytí v nízkopříjmových a středněpříjmových zemích.Cílem je nabídnout politikům a dalším aktérům pragmatické rady, které jim pomohou vytvořit si novou představu o možnostech digitálního zdraví při řešení problému nepřenosných onemocnění. Je zřejmé, že vlády musí dělat více, aby integrovaly úsilí v oblasti digitálního zdraví napříč ministerstvy, a pokud je to možné, koordinovaly svou činnost s aktéry ze soukromého a neziskového sektoru. K této spolupráci již dochází v místech, jako jsou Filipíny, kde takzvaná Národní řídicí komise eHealth dohlíží na celou škálu iniciativ digitálního zdraví, a tím vytváří ideální prostředí pro digitální inovace. Digitální technologie ovšem nejsou všelékem, takže musíme moudře volit priority.
Ein schlechtes Beispiel dafür liefert Uganda: 2012 waren dort so viele gegenläufige digitale Gesundheitsprojekte am Werk, dass die Regierung gezwungen war, sie alle für eine begrenzte Zeit zu stoppen. Die Arbeitsgruppe der Breitbandkommission für Digitale Gesundheit, die von der Novartis-Stiftung mitgeleitet wird, beschäftigt sich damit, wie die Pflege bei nicht ansteckenden Krankheiten durch technologische Maßnahmen verbessert werden kann. Während der UN-Generalversammlung im September veröffentlichte die Kommission die Broschüre The Promise of Digital Health: Addressing Non-communicable Diseases to Accelerate Universal Health Coverage in LMICs (Das Versprechen der Digitalen Gesundheit: Der Kampf gegen nicht übertragbare Krankheiten zur Beschleunigung einer universellen Gesundheitsvorsorge in Ländern mit geringem und mittlerem Einkommen).Das Ziel ist, Politikern und anderen Betroffenen pragmatischen Rat zu geben, damit sie neu darüber nachdenken, wie die digitalen Gesundheitsmethoden zum Kampf gegen nicht übertragbare Krankheiten eingesetzt werden können. Sicherlich müssen die Regierungen mehr tun, um die digitalen Bemühungen im Gesundheitsbereich über verschiedene Ministerien hinweg zu integrieren und soweit wie möglich mit auch mit Akteuren des privaten und gemeinnützigen Sektors in Einklang zu bringen. In Ländern wie den Philippinen, wo eine nationale E-Gesundheits-Kommission eine ganze Bandbreite von Initiativen im digitalen Gesundheitsbereich steuert und damit eine ideale Umgebung für digitale Innovationen schafft, findet eine solche Zusammenarbeit bereits statt. Allerdings ist die Digitaltechnologie kein Allheilmittel, also müssen wir unsere Prioritäten sorgfältig abwägen.