Rozleptávání tohoto řádu koneckonců započalo už dávno se vzestupem kočovného kapitálu, opuštěním plné zaměstnanosti coby politického cíle, zpřetrháním vazby mezi mzdami a produktivitou a provázáním firemní a politické moci. V tomto kontextu lze obchodní války nejlépe pochopit jako příznak nezdravé hyperglobalizace. Ze stejných důvodů nejsou problémem rozvíjející se ekonomiky. Odhodlání Číny uplatňovat své právo na hospodářský rozvoj se v mnoha západních metropolích setkalo s pocitem neklidu, ne-li přímo s otevřeným nepřátelstvím. Čína však hraje podle týchž standardních not, které používaly rozvinuté země, když po ekonomickém žebříku šplhaly ony. Úspěch Číny je přesně tím, co si v roce 1947 představovala havanská Konference Organizace spojených národů o obchodu a zaměstnanosti, kde mezinárodní společenství položilo základy budoucího systému globálního obchodování. Rozdíl mezi tehdejšími a současnými výklady svědčí o tom, jak výrazně se současný multilaterální řád odchýlil od původních cílů.
Schließlich begann der Zerfall dieser Ordnung schon vor langer Zeit, mit dem Aufstieg des ungebundenen Kapitals, der Aufgabe des politischen Ziels der Vollbeschäftigung, der Entkoppelung der Löhne von der Produktivität und der Verflechtung unternehmerischer und politischer Macht. In diesem Kontext lassen sich Handelskriege am besten als Symptom einer ungesunden Hyperglobalisierung begreifen. Aus dem gleichen Grund sind die Schwellenvolkswirtschaften nicht das Problem. Chinas Entschlossenheit, sein Recht auf wirtschaftliche Entwicklung geltend zu machen, wurde in vielen westlichen Hauptstädten mit einem Gefühl der Unruhe, wenn nicht gar offener Feinseligkeit begrüßt. Dabei stützt sich China auf dasselbe gängige Textbuch, dem die entwickelten Länder folgten, als sie die wirtschaftliche Leiter erklommen. Tatsächlich ist Chinas Erfolg genau das, was der UN-Konferenz zu Handel und Beschäftigung in Havanna 1947 vorschwebte, auf der die internationale Gemeinschaft die Grundlagen für das legte, was später einmal das globale Handelssystem werden sollte. Die Diskrepanzen im Diskurs zwischen damals und heute zeigen, wie weit sich die aktuelle multilaterale Ordnung von ihren ursprünglichen Zielen entfernt hat.