Ve scénáři 450 ppm představují v roce 2030 obnovitelné zdroje 30% celkové výroby elektřiny v EU, což je oproti dnešním 10% prudké zvýšení. Vlády musí tuto transformaci podněcovat. Klíčové jsou jasné cenové signály včetně oceňování uhlíku a řada zemí mimo OECD – kromě toho, že potřebují finanční podporu při snižování svých emisí skleníkových plynů – může mít prospěch i z odstranění dotací paliv. Jasné cenové signály však nestačí, protože nízkouhlíková budoucnost vyžaduje velké průlomy v rozvoji a zavádění technologií. Vlády mohou vytvářet pobídky k inovacím, podněcovat výzkum a odstraňovat mezinárodní překážky. Velkou část dodatečných výdajů navíc musí realizovat domácnosti na základě hluboké změny společenských postojů k energetické účinnosti.
Im 450er-Szenario liegt der Anteil der Erneuerbaren am Stromerzeugungsmix in der EU 2030 bei 30 Prozent, verglichen mit 10 Prozent heute. Dieser Wandel muss von den Regierungen eingeleitet werden. Klare Preissignale, einschließlich der Kohlepreise, sind unabdingbar. Außerdem würden viele Nicht-OECD-Länder nicht nur finanzielle Unterstützung bekommen, um ihre Treibhausgasemissionen zu reduzieren, sondern auch vom Wegfall ihre Kraftstoffsubventionen profitieren. Aber klare Preissignale sind nicht genug, da eine Zukunft mit weniger CO2 große technische Veränderungen erfordert, die dann auch eingesetzt werden müssen. Regierungen können Anreize schaffen, um Innovation und Forschung zu fördern und internationale Hindernisse zu beseitigen. Und ein großer Teil der zusätzlichen Ausgaben fallen auf die Haushalte, abgetrieben von einem tiefen Wandel der Haltung innerhalb der Gesellschaft gegenüber Energieeffizienz.