Dopad na růst je i v tomto případě dosti tlumený, přičemž náklady a rizika spojená s takovými opatřeními se vrší. Obě centrální banky – a zejména ECB pod odcházejícím prezidentem Mariem Draghim – zdůrazňují význam včasného návratu k obecnějším prorůstovým opatřením. Jejich výzvy však nedopadají na úrodnou půdu. Fed ani ECB dnes neočekávají, že jejich roli v dohledné době převezmou jiní strůjci hospodářské politiky. Místo toho mají obě instituce napilno s přípravou dalšího kola stimulů, které budou obnášet ještě větší politická rizika. Existují i další hrozby, z nichž centrální bankéře už dnes bolí hlava. Vleklý proces brexitu brání v dlouhodobější strategii Bank of England a krátkodobý dopad faktu, že vlády zemí z celého světa dnes stále více používají obchodní cla jako zbraň, zase komplikuje strategii Fedu i ECB. Některé prorůstové politiky, o nichž se v současné době diskutuje, by v případě, že nebudou správně navrženy, mohly zvýšit riziko disruptivní finanční nestability, a tím ještě více zkomplikovat práci centrálních bankéřů.
Auch hier sind die Auswirkungen auf das Wachstum eher verhalten, und die Kosten und Risiken solcher Maßnahmen steigen. Beide Zentralbanken - und insbesondere die EZB unter dem scheidenden Präsidenten Mario Draghi - haben betont, wie wichtig ein rechtzeitiger Kurswechsel hin zu umfassenderen wachstumsfördernden Maßnahmen sei. Doch ihre Bitten sind auf taube Ohren gestoßen. Heute gehen weder die Fed noch die EZB davon aus, dass in naher Zukunft andere politische Entscheidungsträger die Macht übernehmen werden. Stattdessen sind beide damit beschäftigt, in eine weitere Anreizrunde zu gehen, die noch mehr politische und politische Risiken mit sich bringt. Andere Risiken bereiten den Zentralbankern bereits Kopfzerbrechen. Der langwierige Brexit-Prozess behindert die längerfristige politische Strategie der Bank of England, während die kurzfristigen Auswirkungen der angezogenen Handelszölle durch die Regierungen auf das globale Wachstum die Aufgabe sowohl der Fed als auch der EZB erschweren. In der Zwischenzeit könnten einige der wachstumsfreundlichen Politiken, die derzeit diskutiert werden, das Risiko einer disruptiven Finanzinstabilität erhöhen, wenn sie nicht gut konzipiert werden, und damit die Aufgabe der Zentralbanker weiter erschweren.