Územní plánování, účetnictví zdrojů a koherence mezi odvětvovými politikami – realizované v různých geografických měřítkách – mohou pomoci řídit rovnováhu mezi zachováním přírodního kapitálu a jeho spotřebou k zajištění funkčního hospodářství. Takovýto integrovaný přístup by poskytoval rámec pro měření pokroku v širších souvislostech. Jednou z výhod by byla schopnost analyzovat účinnost politických opatření napříč celou řadou odvětvových cílů. Přírodní kapitál zahrnuje mnoho prvků. Jedná se o zásoby přírodních zdrojů, z nichž pocházejí ekosystémy, zbožía služby. Tento kapitál poskytuje zdroje energie, potravin a surovin; úložiště pro odpady a znečištění; služby v oblasti regulace klimatu, vody a půdy; a životní prostředí pro života volný čas – v podstatě tedy samotnou základní strukturu naší společnosti. Jeho používání často znamená hledání rovnováhy mezi různými službami a mezi zachováním a spotřebou zásob.
Die Raumplanung, die Gesamtrechnung der natürlichen Ressourcen und die Kohärenz zwischen den Politikbereichen, die auf unterschiedlichen geografischen Maßstäben durchgeführt werden, können zur Herstellung eines Gleichgewichts zwischen Erhaltung und Nutzung des natürlichen Kapitals als Wirtschaftsmotor beitragen. Ein solcher integrierter Ansatz würde einen Rahmen bieten, um Fortschritte in breiterem Umfang messbar zu machen. Ein Vorteil wäre die Möglichkeit, die Wirksamkeit politischer Maßnahmen anhand einer Reihe von sektoralen Zielen und Vorgaben zu analysieren. Natürliches Kapital umfasst viele Komponenten. Es ist der Bestand natürlicher Ressourcen, aus welchen Ökosystemgüter und -Dienstleistungen stammen. Ein solches Kapital stellt die Quelle von Energie, Lebensmitteln und Materialien dar; Senken für Abfälle und Verschmutzung; die Dienste der Klima, Wasser- und Bodenregulierung; und die Umgebung für Wohnen und Freizeit – im Wesentlichen das Kerngefüge unserer Gesellschaften. Bei der Verwendung des Kapitals müssen oft Kompromisse zwischen den verschiedenen Dienstleistungen eingegangen und auf das Gleichgewicht zwischen Erhaltung und Nutzung von Beständen geachtet werden.