Vlády se v oblasti domácích sdělovacích prostředků významně angažují už desítky let: pomocí regulace vysílacích frekvencí a licenčních požadavků formují mediální trh. V posledních letech však vlády zároveň zvýšily svůj rozpočtový vliv. Alokace prostředků ze státního rozpočtu tak dnes představují jeden z hlavních zdrojů mediálních příjmů. Veřejná podpora se obvykle zajišťuje jedním ze tří způsobů. První metodou je zatížit poplatkem domácnosti, která tak fakticky platí daň z obsahu. Rozpočty veřejnoprávních médií sice nerostly všude – například v letech 2011 až 2015 poklesl objem financí určených na tato média ve 40% z 56 členských států Evropské vysílací unie –, avšak státní příspěvky zůstávají významné. Rumunská vláda schválila v lednu 2017 rozpočet ve výši 360 milionů dolarů pro státního vysílatele SRTV – v zemi s pouhými 20 miliony obyvatel je to velká částka. A podobné injekce veřejných peněz jsou běžné i jinde.
Staaten spielen seit Jahrzehnten eine große Rolle in den inländischen Medien und gestalten den Markt durch die Vergabe von Sendefrequenzen und Lizenzen. In den letzten Jahren haben Staaten aber auch durch die Ausstattung mit öffentlichen Mitteln an Einfluss gewonnen. Diese Gelder zählen heute zu den Haupteinnahmequellen von Medienunternehmen. Es gibt drei typische Methoden, wie öffentliche Förderung erfolgt. Ein Modell ist die Erhebung von Lizenzgebühren, die von den Haushalten gezahlt werden, faktisch eine Steuer auf angebotene Inhalte. Während die Etats öffentlicher Medien nicht überall größer geworden sind – so ist etwa zwischen 2011 und 2015 die Finanzierung öffentlicher Medien in 40% der 56 Staaten gesunken, die der der Europäischen Rundfunkunion angehören – bleibt staatliches Geld einflussreich. Im Januar 2017 hat die rumänische Regierung einem Etat in Höhe von 360 Millionen Dollar für die staatliche Fernsehgesellschaft SRTV bewilligt, eine gewaltige Summe für ein Land mit nur 20 Millionen Einwohnern. Vergleichbare Liquiditätsspritzen mit öffentlichen Mitteln sind auch anderswo üblich.