Objevují se také signály naznačující, že únik rozvíjejících se zemí ze sevření je pevně usazený a že zejména Čína dokáže zdárně proplout komplikovanou transformací středněpříjmového rozvoje. Jiné signály bohužel ukazují na hrbolaté, škobrtavé globální oživení. Předpovídané míry růstu ve vyspělých ekonomikách nedostačují na to, aby zabránily hromadění dluhů a problémům se schodky. Pro některé země, například Řecko, to znamená těžší rozhodování mezi restrukturalizací a socializací ztrát. V jiných, třeba v USA, jsou už budoucí oběti neodvratné, s největší pravděpodobností skrze směs vyšší inflace, úsporných opatření a „finanční represe“, neboť vlády se snaží na střadatele uvalit záporné reálné míry výnosnosti. Netřeba říkat, že to vše ještě komplikují demografické změny, komoditní limity a geopolitické nejistoty. Nejpodstatnější ale je, že v globálním hospodářství, které se nadměrně opírá o aktiva, zůstává příliš mnoho bilancí vlád a domácností mimo rovnováhu.
Zugleich gibt es Anzeichen, dass der Durchbruch in den Schwellenländern gut verankert ist und dass insbesondere China in der Lage sein wird, die komplizierte Übergangsphase des mittleren Einkommens innerhalb seiner Entwicklung zu bewältigen. Unglücklicherweise deuten andere Anzeichen auf eine ungleichmäßige, stockende globale Erholung hin. In den hoch entwickelten Ländern reichen die vorausgesagten Wachstumsraten nicht aus, um wachsende Schulden- und Defizitprobleme zu vermeiden. In einigen Ländern wie etwa Griechenland bedeutet dies weitere schwierige Entscheidungen zwischen Umstrukturierung und Sozialisierung der Verluste. In anderen, wie den USA, sind bereits zukünftige Opfer erforderlich, am wahrscheinlichsten durch eine Kombination aus höherer Inflation, Sparmaßnahmen und „finanzieller Repression“, da die Regierungen danach streben, den Sparern eine negative reale Kapitalverzinsung aufzuerlegen. Natürlich wird all dies durch demografischen Wandel, Rohstoffbeschränkungen und geopolitische Unsicherheiten kompliziert. Vor allem aber bleiben die Bilanzen zu vieler Regierungen und Haushalte in der in überzogener Weise vermögensgestützten Weltwirtschaft weiter im Ungleichgewicht.