Tyto experimenty jsou v rozporu se základní logikou UBI. Model postupného navyšování UBI může samozřejmě posunout sociální reformu vpřed. Schémata založená na UBI mohou snižovat byrokratickou zátěž a s ní spojené administrativní náklady, a tím zajišťovat nový příjmový tok k chudým lidem zejména díky tomu, že zmenšují či zcela odstraňují potřebu prokazování příjmů a dalších forem kondicionality. Kontroly a podmínky charakterizující programy ověřování příjmů, které se šíří od 90. let zejména na globálním Jihu, se ukazují jako neúčinné. Pokud by se příjmové transfery staly skutečně „bezcelními“, jak zdůrazňuje belgický filozof a stoupenec UBI Philippe Van Parijs, bylo by to velké vítězství. K tomu by však nemuselo dojít ani tak ve jménu spravedlnosti a rovnosti, ale spíše proto, že to slouží novému režimu akumulace, v němž je zaručeno, že každý člověk bude mít pravidelný peněžní příjem nenavázaný na jakékoliv podmínky. Všichni občané potažmo získají trvalý přístup na finanční trhy, jejichž rozšiřování nabralo závratné rozměry.
Diese Experimente stehen im Widerspruch zur grundsätzlichen Logik eines BGE. Freilich können schrittweise Ansätze in Richtung BGE die Wohlfahrtsreform vorantreiben. Insbesondere können diese sogenannten BGE-basierten Programme den bürokratischen Aufwand und die damit verbundenen Verwaltungskosten verringern, weil sich der Bedarf an Bedürftigkeitsüberprüfungen verringert oder ganz entfällt. Gleichzeitig eröffnet sich ein neuer Einkommensstrom für die Armen. Die Kontrollen und Bedingungen der an Bedürftigkeitsprüfungen gekoppelten Programme, die sich seit den 1990er Jahren vor allem im Globalen Süden rasant ausgebreitet haben, erweisen sich als unwirksam. Ein bedeutender Erfolg wäre, den Einkommenstransfer wirklich vollkommen „frei von Verpflichtungen“ zu gestalten, wie der belgische Philosoph und BGE-Verfechter Philippe Van Parijs betont. Geschehen soll das jedoch weniger im Namen der Gerechtigkeit und Gleichheit, sondern eher um einem neuen Akkumulationsregime zu dienen, im Rahmen dessen jedem Menschen ein regelmäßiges, bedingungsloses Geldeinkommen zur Verfügung steht. Im Gegenzug dafür würde allen Bürgern permanenter Zugang zu Finanzmärkten gewährt werden, deren Ausmaße gigantische Dimensionen angenommen haben.