Blairovým řešením dilematu ohledně společné měny bylo předstírat, že se nejedná o zásadní politické rozhodnutí, ale o odbornou otázku, která se má rozhodnout z ,,čistě" ekonomického hlediska. Gordon Brown tedy v říjnu 1997 ohlásil, že vypracoval pět testů, které ukáží, zda si Británie a euro budou vyhovovat. Ministerstvo financí prý v pravý čas dospěje k výsledku, který bude odborně kvalitní, ekonomicky nestranný a politicky neutrální. Jestliže Tony Blair něčemu z toho věřil, byl pošetilý. Brown tvrdil, že jeho pět testů přinese odpovědi, které budou jasné a jednoznačné. Přesto vzhledem k tomu, že se všechny otázky vztahovaly k budoucnosti, odpovědi se měly nevyhnutelně zakládat na spekulacích. Kde v celé věci stojí sám Gordon Brown není jasné, protože jde o nesmírně uzavřeného člověka.
Blairs Ausweg aus seinem Euro-Dilemma war so zu tun, als wäre die Einführung des Euro keine große politische Entscheidung, sondern eine rein technische Frage, die aufgrund ,,rein" ökonomischer Überlegungen zu beantworten sei. So verkündete Gordon Brown im Oktober 1997, man hätte fünf Tests entworfen, die zeigen sollen, ob Großbritannien und der Euro zueinander passen würden. Zu gegebener Zeit würde das Finanzministerium aufgrund dieser Tests eine fachlich einwandfreie, wirtschaftlich unparteiische und politisch neutrale Beurteilung vorlegen. Wenn Tony Blair jemals etwas davon geglaubt hat, war er ein Narr. Brown behauptete, seine fünf Tests würden zu klaren und eindeutigen Antworten führen. Da es sich aber durchwegs um Zukunftsfragen handelte, mussten die Antworten zwangsläufig auf reiner Spekulation beruhen. Gordon Browns eigene Position in dieser Angelegenheit ist unklar, weil er ein höchst verschlossener Mensch ist.