To znamená akceptovat globalizaci a vyrovnat se s ní. Potřebné nástroje k tomu Francie rozhodně má. Ačkoliv v této zemi žije pouhé 1% světové populace, je šestou největší ekonomikou, zaujímá čtvrté místo v mezinárodním obchodu a třetí místo v exportu výrobků a služeb. Více než 40% největších firem kotovaných na pařížské burze je v zahraničních rukou. Každý sedmý zaměstnanec pracuje pro zahraniční společnost, oproti jedné desetině ve Velké Británii a jedné dvacetině ve Spojených státech. Také produktivita je poměrně vysoká: dosahuje 33 dolarů za hodinu oproti 27 dolarům v Británii. Francie se navíc bude těšit velkým ziskům z vývozu do rychle rostoucích nových ekonomik, neboť vyrábí více konkurenceschopného zboží s vysokou přidanou hodnotou než například jihoevropské země, jejichž struktura vývozu se blíží čelním novým ekonomikám. Francie by tedy mohla globalizaci zvládnout, nebýt ovšem francouzského státu.
Das bedeutet, die Globalisierung zu akzeptieren und sich mit ihr auseinanderzusetzen. Frankreich hat zweifellos das Zeug dazu, damit fertigzuwerden. Mit nur 1 % der Weltbevölkerung ist Frankreich die sechstgrößte Volkswirtschaft und belegt im internationalen Handel Platz vier sowie im Export von Waren und Dienstleistungen Platz drei. Über 40 % der größten, an der Pariser Börse notierten Unternehmen befinden sich in ausländischer Hand. Tatsächlich ist einer von sieben Arbeitnehmern bei einem ausländischen Unternehmen angestellt, verglichen mit einem von zehn in Großbritannien und einem von 20 in den Vereinigten Staaten. Die Produktivität ist bei $ 33 pro Stunde relativ hoch, verglichen mit $ 27 in Großbritannien. Darüber hinaus wird Frankreich durch seine Exporte in schnell wachsende, aufstrebende Länder große Gewinne erzielen, da es mehr wettbewerbsfähige, hoch veredelte Waren produziert als beispielsweise südeuropäische Länder, deren Exportartikel denen der führenden Schwellenländer ähnlicher sind. Frankreich könnte mit der Globalisierung zurechtkommen, wäre da nicht der französische Staat.