Italská vláda tvrdí, že odklad nuceného výkonu proti veřejné správě představuje odklad výkonu rozhodnutí ve smyslu patnáctého bodu odůvodnění směrnice 2000/35. Nemohu souhlasit s tímto argumentem. Stejně jako v případě výkladu čl. 5 odst. 1, lze uvést také ohledně patnáctého bodu odůvodnění směrnice 2000/35, že členské státy mohou sice podle svého uvážení stanovit podmínky, za nichž může být výkon rozhodnutí zastaven nebo odložen, ale nemohou stanovit tyto podmínky způsobem, který by znemožnil účinné použití ustanovení směrnice. Tento výklad nijak nezasahuje do obecné pravomoci členských států stanovit ve vnitrostátním právu podmínky pro zastavení, nebo odložení výkonu rozhodnutí.
Die italienische Regierung macht geltend, dass es sich im Fall des Aufschubs der Vollstreckung gegen die staatliche Verwaltung um eine Aussetzung der Vollstreckung im Sinne des 15. Erwägungsgrundes der Richtlinie 2000/35 handle. Dieses Argument vermag nicht zu überzeugen. Wie im Fall der Auslegung von Art. 5 Abs. 1 lässt sich auch im Zusammenhang mit dem 15. Erwägungsgrund der Richtlinie 2000/35 feststellen, dass die Entscheidung über die Bedingungen für eine Einstellung oder Aussetzung der Vollstreckung zwar im Ermessen der Mitgliedstaaten liegt, dass sie diese Bedingungen aber nicht so festlegen dürfen, dass die wirksame Anwendung der Bestimmungen der Richtlinie dadurch ausgeschlossen wird. Durch eine solche Auslegung der Richtlinie 2000/35 wird die allgemeine Zuständigkeit der Mitgliedstaaten, im nationalen Recht die Bedingungen für eine Einstellung oder Aussetzung der Vollstreckung festzulegen, in keiner Weise beeinträchtigt.