Proč se jimi potřebujeme ještě zabývat? Nevíme již, jak ovlivňují teplotu? Neznáme již následky změny klimatu na naši civilizaci? Pravda je, že známe jen obrysy a to, čemu zcela nerozumíme, nemůžeme pořádně napravit. Jistě riskujeme to, že věci ještě zhoršíme. Zvažte však to, že jeden ze světově nejúspěšnějších mezinárodních environmentálních snah 20. století je Montrealský protokol, v kterém se státy z celého světa zavázaly ochraňovat planetu proti těžkým dopadům chemikálií, ničících ozón, které se tehdy používaly v klimatizacích, ledničkách a dalších chladících spotřebičích. Tyto chemické látky jsme zakázali a nevědomky je nahradili jinými látkami (skleníkovými plyny), které, molekulu po molekule, zadržují teplo stokrát více než oxid uhličitý. Tento proces si vyžaduje mimořádnou opatrnost.
Warum müssen wir sie weiter erforschen? Wissen wir nicht bereits, wie sie die Temperatur beinflussen? Kennen wir denn nicht bereits die Konsequenzen eines Klimawandels auf unsere alteingesessene Zivilisation? In Wahrheit kennen wir nur die Umrisse. Was wir aber nicht vollständig verstehen, können wir auch nicht richtig in Ordnung bringen. Es besteht vielmehr sogar die Gefahr, dass wir die Lage verschlimmern. Man betrachte nur einmal die erfolgreichste, internationale Umweltschutzbemühung des 20. Jahrhunderts, das Montreal Protokoll, in dem sich die Nationen der Erde zusammengeschlossen haben, um den Planeten vor den schädlichen Auswirkungen Ozon zerstörender Chemikalien zu schützen, die damals in Klimaanlagen, Kühlschränken und anderen Kühlgeräten verwendet wurden. Wir haben diese Chemikalien verboten und unwissentlich durch solche Stoffe ersetzt, die Molekül für Molekül einen hundertmal stärkeren Treibhauseffekt haben als Kohlendioxid. Dieser Prozess erfordert außergewöhnliche Vorsicht.