Strategie pro zodpovědné úpravy genů CAMBRIDGE – Objev mocného nového nástroje schopného řešit tak rozmanité zdravotní a environmentální problémy, jako jsou malárie, lymeská borelióza a invazivní druhy, by měl být důvodem k oslavě. Jelikož však tento nástroj, nazvaný CRISPR, dokáže pozměnit celé populace divoce žijících organismů (a tedy sdílené ekosystémy), obrovskou výzvou pro vědu a společnost je zajistit, aby se tyto intervence vyvíjely zodpovědně. Prostřednictvím selektivního křížení lidé pozměňují zvířata a rostliny už tisíce let; tyto změny ale obvykle snižují schopnost přežití a reprodukce ve volné přírodě, takže se nerozšiřují mezi divoké populace. Změny uskutečněné použitím CRISPR, který vědcům umožňuje s nebývalou přesností editovat buněčnou DNA, jsou v jednom zásadním ohledu jiné: tento postup může vyústit v „genovou průbojnost,“ přirozeně se vyskytující vlastnost některých genů, která jim umožňuje po generace se šířit populací, přestože nepřispívají k přežití (a tedy k reprodukci). Jednoduše řečeno, můžeme dnes uvažovat o změnách divokých populací konkrétními a závažnými způsoby. Tyto změny mohou být velice pozitivní. Pozměněním některých vlastností moskytů bychom mohli omezit, nebo dokonce vymýtit odvěké metly, jako je malárie a dengue, které každoročně postihují stamiliony lidí.
Strategien für verantwortungsvolle Eingriffe ins Erbgut CAMBRIDGE – Die Entdeckung eines leistungsfähigen neuen Werkzeugs, mit dem sich so unterschiedliche Gesundheits- und Umweltprobleme wie etwa Malaria, Lyme-Borreliose und invasive Arten angehen lassen, sollte ein Grund zum Feiern sein. Doch da dieses Werkzeug mit dem Namen CRISPR die gesamte Population von wildlebenden Organismen (und somit gemeinsam genutzte Ökosysteme) verändern kann, stehen Wissenschaft und Gesellschaft vor der beispiellosen Herausforderung sicherzustellen, dass diese Interventionen verantwortungsvoll entwickelt werden. Seit Jahrtausenden verändert der Mensch Pflanzen und Tiere durch selektive Züchtung. Diese Veränderungen breiten sich aber nicht in wildlebenden Populationen aus, weil sich normalerweise die Überlebens- und Fortpflanzungsfähigkeit in freier Wildbahn verringert. Veränderungen, die mithilfe der CRISPR-Methode durchgeführt werden, die es Wissenschaftlern ermöglicht die DNA einer Zelle mit bisher ungekannter Präzision zu verändern, unterscheiden sich in einer entscheidenden Hinsicht: Das Verfahren kann einen so genannten gene drive zur Folge haben, eine natürlich vorkommende Eigenschaft einiger Gene, sich über Generationen in einer ganzen Population durchzusetzen, sogar wenn sie nicht zum Überleben (und somit zur Fortpflanzung) beitragen. Einfach ausgedrückt können wir nun in Erwägung ziehen, wildlebende Populationen auf sehr spezifische und folgenreiche Weise zu verändern. Diese Veränderungen können überaus positiv sein. Indem bestimmte Eigenschaften von Mücken verändert werden, könnten wir Malaria und Denguefieber eindämmen oder sogar ausrotten; Geißeln, von denen seit Urzeiten jedes Jahr Hunderte Millionen von Menschen heimgesucht werden.