Jejich deštné pralesy jsou obrovskou zásobárnou biodiverzity a lesy zároveň slouží jako významné lapače uhlíku, které snižují hladinu CO2 v atmosféře. V polovině devadesátých let jsem působil v Mezinárodní komisi pro klimatické změny, kde jsem posuzoval vědecké důkazy týkající se velikosti růstu objemu skleníkových plynů a jejich ekonomické a sociální důsledky. V té době již existovaly přesvědčivé důkazy o vážném problému, který je potřeba řešit, a údaje nashromážděné od té doby – týkající se například rychlého tání ledovců kolem severního pólu – tento závěr značně posílily. Přibližně čtvrtina všech emisí skleníkových plynů pochází ze změn ve využívání pozemků, především z odlesňování, a srovnatelný podíl představují emise ze spalování fosilních paliv ve Spojených státech (USA jsou největším samostatným producentem emisí skleníkových plynů). Udržováním svých deštných pralesů poskytují tropické země celému světu neocenitelnou službu, za kterou až dosud nebyly kompenzovány. Zvláště po podepsání Kjótského protokolu však můžeme ohodnotit alespoň část těchto ekologických služeb: totiž odlučování uhlíku (kdyby tyto země své lesy neudržovaly, byla by koncentrace uhlíku v atmosféře o mnoho vyšší).
Ihre Regenwälder sind enorme Lager der Artenvielfalt. Wälder sind außerdem wichtige Aufnahmelager von Kohlenstoff, was den CO2-Gehalt der Atmosphäre senkt. Ich war Mitte der 1990er Jahre Mitglied des Internationalen Panels für Klimawandel (IPCC), das die wissenschaftlichen Belege für den Umfang des Treibhausgasanstiegs und seine wirtschaftlichen und sozialen Folgen untersuchte. Schon zu dieser Zeit waren die Hinweise, dass es sich ein ernsthaftes Problem handelt, zu dessen Bewältigung Schritte eingeleitet werden müssten, überwältigend. Seitdem gesammelte Daten – etwa zum rapiden Abschmelzen der Polkappen – haben diese Schlussfolgerung überzeugend bestätigt. Etwa ein Viertel aller Trabhausgasemissionen rühren aus einer veränderten Landnutzung her, vor allem der Entwaldung. In der Menge ist dies vergleichbar mit den US-Emissionen aus der Nutzung fossiler Brennstoffe. (Die USA sind der stärkste Verursacher von Treibhausgasemissionen.) Durch Bewahrung ihrer Regenwälder erbringen die tropischen Länder eine globale Leistung von unschätzbarem Wert – und zwar eine, für die sie bisher nicht entschädigt werden. Insbesondere seit Unterzeichnung des Kyotoprotokolls jedoch können wir zumindest für einen Aspekt dieser ökologischen Leistung einen Wert festsetzen: für die Bindung von Kohlenstoff. (Wenn diese Länder ihre Wälder nicht bewahren würden, wären die Kohlenstoffkonzentrationen in der Atmosphäre um ein Vielfaches höher.)