Jedná se o zášť relativně znevýhodněných lidí v globalizovaném, čím dál multikulturnějším světě vůči těm, kdo jsou znevýhodněni ještě víc. Lidé plní zlosti a strachu mají dnes v USA, podobně jako kdysi ve Výmarské republice, tak málo důvěry v zavedené politické a ekonomické instituce, že jdou za lídrem, který slibuje maximální otřes. Dělají si naděje, že po vyčištění chléva se vrátí velikost. V hitlerovském Německu tato naděje procházela napříč vrstvami, elitními i plebejskými. V Trumpově Americe vzkvétá především u těch druhých. V očích movitých a lépe vzdělaných voličů v USA a Evropě, kteří těží z otevřených hranic, laciné migrující pracovní síly, informačních technologií a bohaté směsi kulturních vlivů, vypadá dnešní svět méně děsivě. Ani přistěhovalci a etnické menšiny, usilující o zlepšení svého údělu, nemají zájem připojit se k populistické vzpouře namířené hlavně proti nim, a proto budou volit Clintonovou. Trump tudíž musí spoléhat na nespokojené bílé Američany, kteří mají pocit, že jsou opomíjeni.
Relativ unterprivilegierte Menschen in der zunehmend multikulturellen Welt der Globalisierung grollen jenen, die noch weniger Privilegien genießen. In den heutigen USA haben die Aufgebrachten und Ängstlichen wie einst in der Weimarer Republik so wenig Vertrauen in die bestehenden politischen und wirtschaftlichen Institutionen, dass sie einem Führer folgen, der verspricht, dass System im größtmöglichen Maße durcheinanderzurütteln. Wenn der Stall ausgemistet wird, so ihre Hoffnung, wird das Land wieder groß werden. In Hitlerdeutschland bestand diese Hoffnung in allen gesellschaftlichen Schichten, der Elite ebenso wie der Plebs. In Trumps Amerika herrscht sie überwiegend bei letzterer. Für die wohlhabenderen und gebildeteren Wähler in den USA und Europa, die von offenen Grenzen, billigen eingewanderten Arbeitskräften, der Informationstechnologie und einer breiten Palette kultureller Einflüsse profitieren, nimmt sich die heutige Welt weniger furchteinflößend aus. Genauso haben Einwanderer und ethnische Minderheiten, die ihr Leben verbessern wollen, kein Interesse daran, einer populistischen Rebellion beizutreten, die sich vor allem gegen sie selbst richtet, und werden daher für Clinton stimmen. Trump muss sich auf die unzufriedenen weißen Amerikaner stützen, die das Gefühl haben, abgehängt zu werden.