Snížení výdajů souvisejících s potíráním násilí o 10% by ušetřilo 473 miliard dolarů a dalšími 473 miliardami by přispělo k růstu hospodářského výkonu – tyto peníze by se mohly investovat do infrastruktury, zdravotnictví nebo vzdělávacích služeb. Navíc jde o konzervativní odhady, které neodrážejí náklady související s majetkovými trestnými činy, loupežemi, krádežemi automobilů, domácím násilím, sledovací technikou, ušlými příjmy a sníženou produktivitou, protože přesná data zatím nejsou k dispozici. Stejně jako dlouhodobý hospodářský rozvoj vyžaduje politickou stabilitu, lze také míru dosáhnout pouze v prostředí hospodářského pokroku a prosperity. Vnější šoky, jako jsou náhlé výkyvy cen potravin, mohou zvýšit napětí uvnitř komunit – zejména těch, které postrádají odpovídající sociální záchranné sítě –, a dokonce vést ke konfliktům. To se v 90. letech stalo v Kolumbii, když nečekaný pokles cen kávy snížil mzdy a vystupňoval konflikt v regionech závislých na její produkci. Stejně tak dlouhodobě přetrvávající nebo rostoucí nezaměstnanost podkopává mír, neboť podněcuje šíření zločineckých sítí, gangů a vzbouřeneckých skupin. Ve Zprávě Světové banky o světovém rozvoji pro rok 2011 uváděli mladí lidé ze zemí stižených konfliktem nezaměstnanost a zahálku jako nejpřesvědčivější důvody, proč do podobných organizací vstoupit. Vzhledem k tomu musí vlády zintenzivnit snahu o podporu tvorby pracovních míst a rozšíření příležitostí k zaměstnání – včetně nacházení způsobů, jak financovat příslušnou politiku a programy.
Eine Verringerung der gewaltbezogenen Kosten um nur 10% würde 473 Milliarden USD sparen und so das Produktionswachstum um zusätzliche 473 Milliarden erhöhen – Geld, das in die Infrastruktur, das Gesundheitswesen und die Ausbildungssysteme gesteckt werden könnte. Diese Zahlen sind konservativ und beinhalten noch nicht die Kosten von Eigentumskriminalität, Einbruch, Autodiebstahl, häusliche Gewalt, Überwachungstechnik, Einkommenseinbußen und Produktivitätsverlust, da dazu noch keine präzisen Daten verfügbar sind. Ebenso wie langfristige wirtschaftliche Entwicklung auf politische Stabilität angewiesen ist, kann Frieden nur in einer Umgebung wirtschaftlichen Fortschritts und Wohlstands erreicht werden. Externe Schocks wie plötzliche Preisschwankungen für Nahrungsmittel können die Spannungen innerhalb menschlicher Gemeinschaften steigern – insbesondere in solchen ohne adäquate soziale Sicherheitssysteme – und sogar zu Konflikten führen. Dies geschah in den 1990er Jahren in Kolumbien, wo ein unerwarteter Verfall der Kaffeepreise zu niedrigeren Löhnen und zur Intensivierung von Konflikten in Kaffee produzierenden Regionen führte. Ebenso wir der Frieden durch anhaltende oder steigende Arbeitslosigkeit unterminiert, da diese zur Ausbreitung krimineller Netzwerke, von Banden oder von Rebellengruppen führt. Tatsächlich nennen im Weltentwicklungsbericht der Weltbank von 2011 junge Menschen in Konfliktländern Arbeitslosigkeit und Müßiggang als Hauptgründe für ihren Beitritt zu solchen Organisationen. Angesichts dessen müssen die Regierungen ihre Bemühungen zur Schaffung von Arbeitsplätzen und zur Verbesserung von Einstellungsmöglichkeiten – sowie zur Finanzierung entsprechender Maßnahmen und Programme – verstärken.