Přestože je nesporně nutné se s těmito potížemi v dlouhodobém výhledu vypořádat, vytýčit si je v současnosti za prioritu vlastně blokuje silnější a vytrvalé úsilí o dosažení ozdravení. Nesprávné veřejné politiky mohou vyvolávat recese. K tomu došlo v letech 1980-1981, kdy Federální rezervní systém USA zvýšil reálné úrokové sazby, údajně s cílem potlačit inflaci, avšak přivodil též globální ekonomický pokles. Tím přispěl nejen k suverénním dluhovým a fiskálním krizím, ale i k vleklé stagnaci mimo východní Asii, včetně „ztracené dekády“ Latinské Ameriky a „čtvrtstoletí ústupu“ v Africe. Dalším, co rozptyluje pozornost, je zveličování hrozby inflace.
Nun müssen diese zweifellos längerfristig in Angriff genommen werden; ihnen jetzt Priorität einzuräumen freilich verhindert stärkere, nachhaltige Anstrengungen zur Wiederbelebung der Konjunktur. Die falsche Politik kann Rezessionen herbeiführen. Dies geschah 1980/81, als die US-Notenbank die realen Zinsen erhöhte. Angeblich sollte das die Inflation stoppen, aber es führte zugleich zu einem weltweiten Konjunkturabschwung. Dies trug nicht nur zu staatlichen Schulden- und Haushaltskrisen bei, sondern, außerhalb Ostasiens, auch zu einer lang anhaltenden Stagnation, die Lateinamerikas „verlorenes Jahrzehnt“ ebenso umfasste wie Afrikas „Rückschritt um ein Vierteljahrhundert“. Eine weitere Ablenkung ist die Übertreibung der Inflationsgefahr.