Ještě horší je Levyho zjištění, že přežívající firmy nevytvářejí víc pracovních míst, kdežto nové firmy, které pracovní místa vytvářejí, jsou často méně efektivní než ty, jež nahrazují. Kořenem tohoto jevu je v Mexiku podle Levyho neformálnost a nezákonnost a právě ty mohou pomoci vysvětlit vývoj i v dalších rozvíjejících se ekonomikách, které zápolí s přechodem z postavení země se středními příjmy do postavení země s vysokými příjmy. Ve studii z roku 2012 Levy osvětluje zásadní rozdíl mezi formálními a neformálními firmami a jejich produktivitou. Na základě údajů ze sčítání lidu zjišťuje, že v Mexiku „je většina firem neformální, ale legální“, a dochází k závěru, že přežívající firmy se adaptovaly tím, že pracovní místa se stálým platem, na něž se vztahuje státní pojištění zaměstnanosti, převedly na místa bez stálého platu. Příklonem k neformálnosti zavedené firmy vytlačují nové subjekty, které po promrhání značných zdrojů opouštějí trh. Levy tento proces výstižně nazývá „destruktivním tvořením“ – oproti „tvořivé destrukci“, která je hlavním motorem produktivity, zejména když se ekonomiky přibližují k technologické hranici. Mexiku, stejně jako mnoha dalším rozvíjejícím se ekonomikám, slouží ke cti, že uskutečňuje významné reformy.
Schlimmer noch, Levy kommt zu dem Ergebnis, dass die überlebenden Firmen keine neuen Arbeitsplätze mehr schaffen, während neue Unternehmen, die noch Arbeitnehmer einstellen, oft weniger effizient sind als diejenigen, die sie ersetzen. Laut Levy liegt der Ursprung dieses Phänomens in der Informalität und Illegalität, die auch bei anderen Schwellenländern am Übergang von mittleren zu hohen Einkommen eine große Rolle spielen. In einem Arbeitspapier von 2012 zeigt Levy einen entscheidenden Unterschied zwischen formellen und informellen Firmen und ihrer jeweiligen Produktivität auf. Aufgrund von Umfragedaten kommt er zu der Erkenntnis, dass in Mexiko „die Mehrheit der Unternehmen informell, aber legal“ ist. Daraus schließt er, dass sich die überlebenden Firmen angepasst haben, indem sie sozialversicherungspflichtige Arbeitsplätze durch solche ohne Sozialversicherung ersetzt haben. Durch diese „Informalisierung“ können bestehende Unternehmen neue Konkurrenten, die erhebliche Ressourcen investiert haben, vom Markt fegen. Levys passende Bezeichnung für diesen Vorgang ist „destruktive Kreation“, was im Gegensatz zur „kreativen Zerstörung“ steht, die ein Hauptantrieb für Produktivität ist, insbesondere wenn Volkswirtschaften technische Fortschritte machen. Dabei muss man Mexiko zugute halten, dass dort, wie auch in anderen Schwellenländern, erhebliche Reformen durchgeführt wurden.