Rádo se stalo. Zbankrotovaná optika centrálního bankovnictví Summers a Anna Stansburyová nedávno vyjádřili pochybnost nad budoucností centrálního bankovnictví a nadnesli, že převládající rámec měnové politiky je naléhavě nutné přehodnotit. Souhlasím. K revizi uvažování „staré keynesiánské ekonomie“ vyzývám už víc než deset let, od článku, který jsem uveřejnil roku 2006, tedy dva roky předtím, než kladení otázek ohledně způsobu uvažování o makroekonomické teorii začalo být vlivem Velké recese v módě. Je mi povzbuzením, že náhled a suma výzkumu, které jsem vypracoval, si dál získávají podporu veřejnosti. Mnozí se v současné éře nízkých – a v některých případech záporných – úrokových sazeb začínají obávat, že Evropské centrální bance a Federálnímu rezervnímu systému USA „dochází munice“.
Nichts zu danken. Das bankrotte Narrativ der Zentralbanken Angeblich müsse der vorherrschende geldpolitische Rahmen dringend überarbeitet werden. Dem stimme ich zu. Seit über einem Jahrzehnt rufe ich bereits zu einer Neueinschätzung der „alten keynesianischen Ökonomie“ auf. 2006 habe ich dazu einen Artikel veröffentlicht – zwei Jahre, bevor es durch die Große Rezession wieder modern wurde, unseren Umgang mit der makroökonomischen Theorie zu hinterfragen. Dass das Narrativ und die Forschungen, die ich ins Leben gerufen habe, weiterhin öffentlich unterstützt werden, freut mich sehr. Im momentanen Zeitalter niedriger – und teilweise negativer – Zinsen fürchten viele, der Europäischen Zentralbank und der Federal Reserve der USA werde „die Munition ausgehen“.