Podstatou této otázky předkládajícího soudu je, zda konkurenční operátoři mající přístup k místní síti oznámeného operátora musí mít právo podat žalobu proti takovému rozhodnutí, i když nejsou adresáty rozhodnutí o schválení poplatků přijatého vnitrostátním regulačním orgánem, domnívají-li se, že poplatky nejsou stanoveny v závislosti na nákladech. Ve svém stanovisku ze dne 15. února 2007 předneseném ve věci Tele2 UTA Telecommunication 57 jsem se zabýval v kontextu postupu pro analýzu trhu v novém předpisovém rámci problémem, který je velmi podobný problému, který je předmětem této otázky. Ohledně podrobnějších úvah proto odkazuji na své stanovisko ve výše uvedené věci Tele2 UTA Telecommunication 58. Článek 5a, ostatně jako čl. 4 odst. 1 rámcové směrnice, je vyjádřením obecné právní zásady Společenství, podle které členské státy nesou odpovědnost za zajištění účinné soudní V tomto stanovisku jsem již poznamenal, že podle článku 5a směrnice 90/387 patřící do bývalého předpisového rámce pro odvětví telekomunikací, který má nařízení doplnit, členské státy zajistí, „aby existovaly na vnitrostátní úrovni účinné mechanismy, v jejichž rámci má strana dotčená rozhodnutím vnitrostátního regulačního
Mit dieser Frage möchte das vorlegende Gericht wissen, ob Wettbewerber, die Anspruch auf Zugang zum Teilnehmeranschluss des gemeldeten Betreibers haben, gegen die Entgeltgenehmigungsentscheidung einer nationalen Regulierungsbehörde klagen können, wenn sie der Ansicht sind, dass die Entgelte nicht an den Kosten orientiert sind, obwohl sie nicht Adressaten dieser Entscheidung sind. 15. Februar 2007 in der Rechtssache Tele2 UTA Telecommunication 57habe ich mich mit einem Problem im Zusammenhang mit dem Marktanalyseverfahren nach dem neuen Rechtsrahmen beschäftigt, das dem Problem, um das es in der vorliegenden Frage geht, weitgehend entspricht. Für weitere Ausführungen verweise ich daher auf meine Schluss anträge in der Rechtssache Tele2 UTA Telecommunication 58. Art. 5a, wie auch Art. 4 Abs. 1 der Rahmenrichtlinie, ist Ausfluss des allgemeinen gemeinschaftsrechtlichen Grundsatzes, wonach die Mitgliedstaaten für den Ich habe in den vorliegenden Schlussanträgen bereits festgestellt, dass die Mitgliedstaaten nach Art. 5a der Richtlinie 90/387, die zum alten Rechtsrahmen des Telekommunikationssektors gehört, den die Verordnung ergänzen soll, sicherstellen müssen, „dass geeignete Verfahren auf nationaler Ebene bestehen, um einer von einer Entscheidung