Jednostranné zvýšení úrokových sazeb však s sebou nese vážná rizika, poněvadž v prostředí s omezenou poptávkou přitahují vyšší úrokové sazby příliv kapitálu, což v obchodovatelné části ekonomiky žene vzhůru devizový kurz a podkopává růst. Vzhledem k tomu by politici v rozvinutých zemích měli zvážit zavedení určitých kontrolních mechanismů na kapitálové účty (podobných těm, jaké používají úspěšné rozvíjející se ekonomiky) – takový krok by usnadnil nezávislejší a na míru šité přístupy vedoucí k ukončení finanční represe. Třetí prioritou by mělo být posílení fiskálních reakcí, obzvláště s ohledem na investice veřejného sektoru. Zejména Evropa platí vysokou cenu za nedostatečné využívání svých fiskálních kapacit – k tomuto rozhodnutí ji dovedla politická neoblíbenost dluhu a fiskálních transferů.
Aber eine unilaterale Erhöhung der Zinsen birgt ernsthafte Risiken, da höhere Zinsen in einer Umgebung gebremster Nachfrage den Zufluss von Kapital anziehen und damit den Wechselkurs anheizen und das Wachstum im Handelsbereich der Wirtschaft untergraben. Angesichts dessen müssen die Politiker der Industriestaaten eine gewisse Kontrolle ihrer Kapitalverkehrsbilanzen in Betracht ziehen (wie es auch einige erfolgreiche Schwellenländer tun) – eine Maßnahme, die zur Erleichterung unabhängigerer und besser angepasster Ansätze zum Ausstieg aus der finanziellen Repression beitragen könnte. Eine dritte Priorität sollte darin liegen, die haushaltspolitischen Antworten zu stärken, insbesondere in Bezug auf die Investitionen der öffentlichen Sektors. Vor allem Europa zahlt für die mangelhafte Nutzung seiner fiskalen Fähigkeiten einen hohen Preis – eine Entscheidung, zu der auch beigetragen hat, dass Schulden und Haushaltstransfers politisch nicht beliebt sind.