Snaha o zjednodušení se odráží i v obsahunávrhu, který přisuzuje velkou důležitost pružnostipoužívání ustanovení: řada řešení týkající se prevence a boje by od nynějška měla být součástí odpovědnostimístních úřadů, což by značně omezilo správní postupya umožnilo přijímat opatření přizpůsobená místní situaci. Toto předpokládá existenci zdravotních statutů. Co se týče endemických chorob, členské státy mohouzavést zóny „beze škod“, což jsou zóny, kde neexistují určité choroby v důsledku geografických čiklimatických vlastností, které zabraňují rozvoji těchtochorob, nebo protože se zde nenacházejí zvířata citlivá vůči těmto chorobám nebo ještě proto, žepříslušný stát zavedl program vymícení těchto chorob. Co se týče exotických chorob (které neexistují v Evropské unii), každý příslušný úřad musí zavéstspecifické intervenční plány k vymezení infikovaných zóna vymýcení choroby v jejím zárodku. Návrh směrnice především zdůrazňuje prevenci a počítás ostražitostí činitelů, kteří jsou nejblíž praxi, příslušnýmikontrolními úřady, které mohou být národní, regionální či místní v závislosti na členském státu.
Diese Straffung wirkt sich auch auf den Inhaltdes Vorschlags aus, welcher der flexiblen Anwendungder Bestimmungen große Bedeutung beimisst: Fürzahlreiche Lösungen für die Verhütung oder Bekämpfungsollen künftig die lokalen Behörden zuständig sein, wasdie Verwaltungsschritte deutlich reduzieren und der Situation vor Ort angepasste Lösungen ermöglichen sollte. Dies setzt das Vorhandensein von Gesundheitsnormenvoraus. Für endemische Erkrankungen können die Mitgliedstaaten „seuchenfreie“ Zonen festlegen, Zonen,in denen bestimmte Krankheiten aufgrund geografischerund klimatischer Bedingungen, die die Entwicklungdieser Krankheiten verhindern, nicht auftreten, oder weiles dort keine für diese Krankheiten anfälligen Tiere gibtoder aber weil der Staat ein Programm zur Ausmerzungdieser Krankheiten eingeführt hat. Für (in der Europäischen Union nicht auftretende) exotische Krankheiten mussjede zuständige Behörde spezielle Interventionspläneerrichten, um die Infektionsgebiete zu isolieren und die Krankheit unmittelbar nach ihrem Auftreten schnell zubeseitigen. Der Richtlinienvorschlag legt den Akzent vor allem aufdie Vorbeugung und setzt hierzu auf die Wachsamkeitder Akteure möglichst nahe vor Ort, die zuständigen Aufsichtsbehörden, die je nach Mitgliedstaaten national,regional oder lokal sein können.