Sedm desetiletí nato jsou však světové demokracie v ohrožení. Po čtyřnásobném zvýšení počtu demokracií od konce druhé světové války do roku 2000 jsme teď ve vytrvalém období politického úpadku. Kdysi otevřené společnosti sklouzávají k diktatuře a v mnoha zemích sílí despotické tendence. Tyto trendy lze zvrátit, ale jedině pokud se shodneme se na příčinách uvadání demokracií a adekvátně tomu zacílíme řešení. To se snadno řekne. Filozofka Hannah Arendtová ve své eseji „Pravda a politika“ z roku 1967 poznamenala: „Svoboda názoru je fraška, není-li faktická informace zaručená a samotná fakta nejsou nesporná.“ Arendtové fraška se bohužel stala naší realitou. Aby byla demokracie smysluplná, musí být lidem dostupné důvěryhodné informace vytvářené ve svobodném a pluralitním prostředí. Tento základní požadavek právě teď ale podstupuje zkoušku jako nikdy dřív.
Aber sieben Jahrzehnte später sind die Demokratien der Welt in Gefahr. Nach einer Vervierfachung der Zahl der Demokratien zwischen dem Ende des Zweiten Weltkriegs und 2000 befinden wir uns nun in einer anhaltenden Phase des politischen Rückschritts. Einst offene Gesellschaften bewegen sich in Richtung Diktatur, und in vielen Ländern verstärken sich despotische Tendenzen. Diese Trends können umgekehrt werden, aber nur, wenn wir uns über die Ursachen des demokratischen Rückschritts einig sind und unsere Lösungen entsprechend ausrichten. Das ist einfacher gesagt als getan. In ihrem Essay „Wahrheit und Politik” von 1967 bemerkte die Philosophin Hannah Arendt, dass „Meinungsfreiheit eine Farce ist, wenn nicht die sachliche Information garantiert ist und die Fakten selbst nicht in Frage gestellt werden”. Leider ist Arendts Farce zu unserer Realität geworden. Damit eine Demokratie sinnvoll ist, brauchen ihre Bürger Zugang zu vertrauenswürdigen Informationen, die in einem freien und pluralistischen Umfeld produziert werden. Aber diese Grundanforderung wird wie nie zuvor auf die Probe gestellt.