Ale alternativy, které by obohatily Jih za cenu úbytku bohatství Severu, by vyžadovaly masovou revoluci v psychologii člověka. Taktéž bychom se neměli příliš znepokojovat tím, že někteří lidé jsou movitější než jiní. Někteří lidé pilněji pracují, šikovněji využívají své inteligence nebo prostě měli tolik štěstí, že byli v pravou chvíli na pravém místě. Nemám ovšem ponětí, jaká alternativní politicko-ekonomická uspořádání by mohla relativní bohatství jedinců uvést do užší shody s jejich relativními mravními nebo jinými ctnostmi. Problémy, které lze řešit, se týkají chudoby a sociálního zabezpečení – tedy zajištění sociální záchranné sítě –, nikoli nerovnosti. Jsem však přesvědčen, že na úrovni jednotlivých společností nerovnost hrozí jako vážný politicko-ekonomický problém. Ve Spojených státech se příjmová prémie, již získávají držitelé diplomů ze čtyřletých univerzitních studií oproti lidem bez univerzitního vzdělání, zvýšila během uplynulých tří desítek let ze 30% na 90%, neboť požadavky ekonomiky na dovednosti předehnaly schopnost vzdělávací soustavy je uspokojovat. Poněvadž se požadované dovednosti získávané prostřednictvím formálního studia staly relativně vzácnějšími, tato vzdělanostní prémie narostla a stala se oporou nerovnějšího rozložení příjmů a bohatství.
Alternativen, die den Süden auf Kosten eines geringeren Reichtums im Norden reicher gemacht hätten, würden jedoch eine umfassende Neuorientierung des menschlichen Denkens voraussetzen. Es sollte uns ebenfalls keine großen Sorgen bereiten, dass manche Menschen reicher sind als andere. Manche Menschen arbeiten härter, setzen ihre Intelligenz geschickter ein oder haben einfach das Glück gehabt, zur rechten Zeit am rechten Ort zu sein. Ich kann jedoch nicht erkennen, welche alternativen politisch-ökonomischen Ordnungen den relativen Reichtum Einzelner in enge Übereinstimmung mit ihrer relativen Moral oder anderen Werten bringen könnten. Die Probleme, mit denen man sich befassen kann, sind die der Armut und der Sozialversicherung – die Schaffung eines Sicherheitsnetzes – nicht das Problem der Ungleichheit. Auf der Ebene einzelner Gesellschaften glaube ich jedoch, dass Ungleichheit sich als ernstes politisch-ökonomisches Problem abzeichnet. In den Vereinigten Staaten ist das durchschnittliche Einkommen, das Personen mit einem vierjährigen Hochschulstudium im Vergleich zu Personen ohne Universitätsabschluss erhalten, im Verlauf der letzten 30 Jahre von 30% auf 90% gestiegen, da die Qualifikationsanforderungen der Wirtschaft die Fähigkeit des Bildungssystems diese zu erfüllen überstiegen haben. Da die vorausgesetzten Fähigkeiten, die durch eine Schulbildung erworben werden, verhältnismäßig seltener gewordener sind, sind die Einkünfte von Hochschulabsolventen im Verhältnis zu Personen mit einem Schulabschluss gestiegen und untermauern so eine ungleichmäßigere Verteilung von Einkommen und Wohlstand.