Na globální úrovni musíme umožnit, aby si politická a společenská moc vydobyly odpovídající postavení po boku moci ekonomické. Pouhé záplatování nepostačí; potřebujeme transformaci globální institucionální architektury. Nedokážeme-li vytvořit globální společensko-politický prostor, nemůžeme se ani legitimně zamýšlet nad zajišťováním globálních veřejných statků, natožpak je úspěšně poskytovat. V čele tlaku na vytvoření takového prostoru musí stát lidé ochotní riskovat – společenští a političtí podnikavci, kteří se nebojí překračovat tradiční linie mezi sektory a státy a pomáhají opětovně vytvářet globální komunitu smyslu vítězícího nad mocí. Francouzský filozof Jean-Paul Sartre kdysi označil Berlínskou zeď za zrcadlo. Při srovnávání se sovětským systémem bylo skutečně snadné přehlédnout vlastní slabiny a omyly. Když se pak zeď zhroutila, snažily se naše elity udržet fikci zákonitě se blížícího vítězného pochodu za liberální demokracii na celém světě, kterou současná krize na obou stranách Atlantiku odhalila jako mylnou.
Auf globaler Ebene haben wir es der politischen und der sozialen Macht zu ermöglichen, ihren rechtmäßigen Platz neben der wirtschaftlichen Macht einzunehmen. Bloßes Herumbasteln wird da nicht reichen. Wir brauchen einen Wandel der globalen institutionellen Architektur. Wenn es uns nicht gelingt, einen globalen sozio-politischen Raum zu etablieren, können wir nicht in legitimer Weise über die Bereitstellung globaler öffentlicher Güter nachdenken, geschweige den sie auch erfolgreich bereitstellen. Um Fortschritte in Richtung eines derartigen Raums zu erzielen, bedarf es einer Avantgarde an Risikoträgern – soziale und politische Unternehmer, die nicht davor zurückschrecken, über die traditionellen Grenzlinien zwischen Sektoren und Staaten hinweg zu arbeiten und die dabei helfen, eine globale, auf einen übergeordneten Zweck ausgerichtetete Gemeinschaft jenseits reiner Machtansprüche wiedererstehen zu lassen. Der französische Philosoph Jean-Paul Sartre beschrieb die Berliner Mauer einst als Spiegel. Angesichts des sowjetischen Systems war es tatsächlich leicht, über unsere eigene Schwäche und Unzulänglichkeit hinwegzusehen. Nach dem Fall der Mauer kämpften unsere Eliten für die Aufrechterhaltung der Fiktion eines unmittelbar bevorstehenden Siegeszuges der liberalen Demokratie auf der ganzen Welt, wie jetzt durch die Wirtschaftskrise auf beiden Seiten des Atlantiks offenkundig wird.