Jen v Pádské nížině v Itálii se vyskytuje osm druhů uvedených ve směrnici o přírodních stanovištích. Patří mezi ně vzácný poddruh blatnice skvrnité, Pelobates fuscus insubricus, dva druhy jeskynních mločíků, Hydromantes ambrosii a Hydromantes strinatii, a také plachý macarát jeskynní Proteus anguinus. Přestože nyní převažuje zemědělská velkovýroba, významné plochy polopřirozených travinných porostů a luk jsou dosud obhospodařovány extenzivním způsobem, zejména ve východních a jižních částech této oblasti. Přitahují takové druhy, jako je chřástal polní Crex crex nebo čáp bílý Ciconia ciconia, jejichž přežití závisí na systémech extenzivního zemědělství. Odhaduje se, že jen v Polsku samém je 40 tisíc čápů, přičemž na travnatých pláních mezi řekami Odra a Bug hnízdí čtvrtina jejich světové populace. Ten je ve skutečnosti typičtější pro jeskynní soustavy Slovinska, kde je přezdíván„lidská ryba“ kvůli své bledé barvě kůže. Tento vzácný obojživelník dosahující délky 25 cm byl po mnoho let pro vědce hádankou díky své schopnosti dosáhnout pohlavní dospělosti, aniž by prodělal metamorfózu. Travinné porosty a vlhké louky jsou také obzvlášť bohaté na různé druhy rostlin, mezi které patří takové vzácné rostliny, jako je zvonek český Campanula bohemica nebo hořeček německý Gentianella germanica.
Außerdem leben in der kontinentalen Region viele seltene Amphibien. Acht in der FFH-Richtlinie erfasste Arten kommen allein in der italienischen Po-Ebene vor, etwa eine seltene Unterart der Italienischen Knoblauchkröte (Pelobates fuscus insubricus), zwei Höhlensalamander-Arten (Hydromantes ambrosii und H. strinatii) und der scheue Olm (Proteus anguinus). Obwohl heute eine intensive industrielle Bewirtschaftung vorherrscht, haben sich wichtige Restgebiete mit naturnahen Grasflächen und Wiesen unter extensiver Nutzung gehalten, besonders im Osten und im Süden der Region. Diese Gebiete ziehen Arten wie z. B. Wachtelkönig (Crex crex) oder Weißstorch (Ciconia ciconia) an, die nur auf extensiv bewirtschafteten landwirtschaftlichen Flächen überleben können. Allein in Polen dürften etwa 40 000 Störche leben. Ein Viertel der weltweiten Population brütet auf den Grasflächen zwischen Oder und Bug. Letzterer ist eher typisch für die Höhlensysteme Sloweniens, wo er wegen seiner blassen fleischfarbenen Haut auch „Menschen sch“ genannt wird. Dieses bis zu 25 cm lange seltene Amphibium war jahrelang ein Rätsel für die Wissenschaft, weil die Tiere die Geschlechtsreife ohne die übliche Metamorphose erreichen. Die Grasflächen und die Feuchtwiesen weisen auch einen besonderen Reichtum an Pflanzenarten auf, darunter seltene Arten wie etwa Böhmische Glockenblume (Campanula bohemica) oder Enzian (Gentianellagermanica). germanica).