Tyto pozoruhodné osobnosti však obvykle jednaly z vlastní vůle a v rozporu s převažujícími společenskými normami. Byli to „jiní lidé“, kteří ještě dlouho po skončení války trvali na tom, aby jejich válečné hrdinství zůstalo utajeno sousedům – jako by se obávali, že se jich vlastní komunita začne stranit, vyhrožovat jim nebo je vylučovat ze svých řad. Všechny okupované evropské společnosti se do jisté míry spolupodílely na nacistické snaze o vyhlazení Židů. Každá přispěla jiným dílem, podle specifických okolností a podle podmínek německé nadvlády. Holocaust však měl nejstrašnější průběh právě ve východní Evropě, jak kvůli samotnému počtu Židů v regionu, tak i kvůli nesrovnatelné nelítostnosti nacistických okupačních režimů. Když válka skončila, nezbývalo Německu – vzhledem k denacifikační politice vítězů a jeho zodpovědnosti za podnícení a uskutečnění holocaustu –, než aby si svou vražednou minulost „odpracovalo“. Byl to dlouhý a obtížný proces, avšak německá společnost, majíc na paměti své historické přehmaty, v sobě našla schopnost stavět se čelem k morálním a politickým výzvám toho typu, jakým je dnešní příliv uprchlíků.
Aber diese bemerkenswerten Individuen haben normalerweise allein und gegen die vorherrschenden sozialen Normen gehandelt. Sie waren Außenseiter, die noch lang nach dem Ende des Krieges ihr Heldentum vor ihren Nachbarn geheim gehalten haben – anscheinend aus Angst, sie könnten sonst von ihren eigenen Gemeinschaften gemieden, bedroht und geächtet werden. Alle besetzten europäischen Gesellschaften haben sich in gewissem Ausmaß an den Bemühungen der Nazis zur Vernichtung der Juden beteiligt. Jede von ihnen hat einen anderen Beitrag dazu geleistet, abhängig von den länderspezifischen Unständen und den Bedingungen der deutschen Besatzung. Aber am schlimmsten hat der Holocaust in Osteuropa gewütet, was an der schieren Anzahl von Juden in dieser Region und der unvergleichlichen Grausamkeit der Nazi-Besatzungsregimes lag. Nach dem Ende des Krieges hatte Deutschland – aufgrund der Entnazifizierung durch die Siegermächte und seiner Verantwortung für die Planung und Ausführung des Holocaust – keine andere Wahl, als sich durch seine mörderische Vergangenheit „durchzuarbeiten“.. Dies war ein langer, schwieriger Prozess, aber die deutsche Gesellschaft, die sich ihrer historischen Untaten bewusst war, hat dadurch gelernt, sich moralischen und politischen Herausforderungen wie dem momentanen Zufluss an Flüchtlingen zu stellen.