Druhá strana účastná debaty, zejména v bohatých zemích, prohlašuje, že domácnosti dnes mají tak málo dětí, že v budoucnu nebude dostatek zdrojů na péči o stárnoucí rodiče. Argumentace těch, kdo mají z populačního růstu obavy, je pádnější. Problémy týkající se stárnoucích populací, jimž čelí Evropa, Japonsko a menším dílem též Spojené státy a některé země se středně vysokými příjmy, jsou řešitelné. Navíc, přínosy pomalejšího populačního růstu jsou vyšší než adaptační náklady. Naproti tomu, jestliže světová populace nadále prudce poroste, tlaky na světové zdroje zesílí. Vlády by se tedy měly vystříhat záměrných politik zvyšování porodnosti, a to i v místech, kde je porodnost nízká.
Auf der anderen Seite wird vor allem in reichen Ländern behauptet, dass es zu wenige Kinder gibt, die später für ihre alternden Eltern sorgen können. Diejenigen, die sich um das Bevölkerungswachstum Sorgen machen, verfügen über die besseren Argumente. Die Fragen, denen Europa, Japan und in geringerem Ausmaß die Vereinigten Staaten und ein paar andere Länder mittlerer Einkommen im Hinblick auf alternde Bevölkerungen gegenüber stehen, sind kontrollierbar. Überdies überwiegen die Vorteile eines langsameren Bevölkerungswachstums die Nachteile der Anpassungskosten. Im Gegensatz dazu werden sich die Belastungen für die globalen Ressourcen zuspitzen, wenn die Weltbevölkerung weiterhin so rasch wächst. Die Regierungen sollten selbst in Ländern mit niedrigen Geburtenraten auf politische Strategien zur Anhebung von Geburtenraten verzichten.