Klimatické limity jsme nepřekročili až do začátku 90. let, vlastně hned po Riu. A dnes jsme v situaci, kdy odhadujeme, že jsme překročili tři hranice, množství ztráty biodiverzity, což je šesté období vyhynutí v historii lidstva (jedním z nich je vyhynutí dinosaurů), dusík a klimatické změny. Ale stále máme ještě určitý prostor pro další, jenže se blížíme moc rychle k limitům země, vody, forforu a oceánů. Tohle nám dává nové schéma pro řízení lidstva, k rozsvícení světel našeho prozatím příliš silného průmyslového vozidla, které se chová, jako kdybychom byli na potemnělé, rovné dálnici. Otázka pak zní: Jak temné to je? Je udržitelný rozvoj utopií? Není žádná věda něco doporučit. Ve skutečnosti existuje mnoho poznatků, které ukazují, že můžeme provést takto transformativní změnu, že jsme schopni se posunout do nového inovativního, tranformativního stádia, napříč měřítky.
Wir überschreiten die Klimagrenze in den frühen 90er Jahren, gleich nach Rio. Und heute sind wir in einer Situation in der wir schätzen, dass wir drei Grenzen überschritten haben, das Tempo des Artenverlusts, die 6. Aussterbeperiode in der Geschichte der Menschheit - eine davon war das Aussterben der Dinosaurier - Stickstoff und Klimawandel. Aber wir haben noch etwas Freiraum bei den anderen, obwohl wir schnell an die Grenzen kommen bei Land, Wasser, Phosphor und den Ozeanen. Aber dies gibt uns ein neues Paradigma die Menscheit zu führen, das Licht anzuknipsen über unserem, bisher jedenfalls, überwältigenden industriellen Mittel, das operiert als ob wir auf einem dunklen, geraden Highway sind. Jetzt ist die Frage: Wie düster sieht es also aus? Ist nachhaltige Entwicklung dann eine Utopie? Wissenschaftlich steht dies nicht fest. Tatsächlich gibt es genügend Wissenschaft die zeigt, dass wir diesen Wandel schaffen können, dass wir nun die Möglichkeit haben umzuschalten in eine neue, innovative, umformende Gangart, in vollem Umfang.