Přesto situaci v Bolívii rozdmýchalo něco víc než jen regionální hospodářská krize umocněná špatnými geografickými podmínkami a dohodou o prodeji plynu, která si nezískala důvěru. Tak jako američtí prezidenti zacházejí se Středním východem jako s americkou čerpací stanicí, zacházejí s andskými zeměmi především jako s dodavateli kokainu, nikoliv jako s domovem 130 milionů chudých, živořících lidí. Na bolivijské rolníky pěstující koku se nepohlíží jako na domorodé obyvatele, kteří se snaží uživit v oblasti bez pracovních míst, ale jako na obchodníky s drogami.
Dennoch war der Auslöser in Bolivien mehr als eine regionale Wirtschaftskrise, die durch eine ungünstige Geographie und einen Misstrauen hervorrufenden Gashandel verstärkt wurde. So wie die amerikanischen Präsidenten den Nahen Osten als Tankstelle Amerikas behandeln, behandeln sie die Andenländer nicht als Heimat von 130 Millionen armen und ums Überleben kämpfenden Menschen, sondern vor allem als Kokainlieferanten. Boliviens Kokapflanzer werden nicht als Einheimische betrachtet, die versuchen in einer Region zu überleben, in der es größtenteils keine Arbeitsplätze gibt, sondern als Drogenhändler.