Stejně jako manažer pyramidového fondu měl zřejmě strach, že jakýkoliv náznak pochybností by mohl vést ke krachu celého plánu. Velký skok vpřed a kulturní revoluce, která po něm následovala, byly vykalkulovaným úsilím o vytvoření sociální nákazy idejí. Někdo by mohl namítnout, že tyto události nebyly ve skutečnosti sociálními epidemiemi jako spekulativní bubliny, protože je nařídila totalitní vláda, a výsledná úmrtí tak odrážejí spíše vládní přehmaty než investiční omyly. Přesto vykazují některé aspekty bublin: kolektivizace byla nepochybně plánem na prosperitu s nákazou všelidového nadšení, jakkoliv pomýlená se při zpětném ohlédnutí jeví. V porovnání s těmito událostmi ztrácí nedávná a stále pokračující světová finanční krize na výjimečnosti. A je důležité uvědomit si proč. Moderní ekonomiky mají svobodné trhy, obchodní analytiky s jejich doporučeními, ratingové agentury s jejich hodnocením cenných papírů a také účetní s jejich rozvahami a výkazy o hospodaření. A pak jsou zde i auditoři, právníci a regulátoři.
Ebenso wie die Initiatoren eines Ponzi-Schemas schien er besorgt zu sein, dass jeder kleinste Zweifel die gesamte Bewegung zum Einsturz bringen könnte. Der große Sprung nach vorn und die nachfolgende Kulturrevolution waren kalkulierte Versuche, eine soziale Ansteckung mit Ideen zu erreichen. Manch einer könnte einwenden, diese Ereignisse seien keine mit Spekulationsblasen vergleichbaren sozialen Epidemien gewesen, da sie von einem totalitären Regime angeordnet worden waren, und die daraus resultierenden Todesfälle seien anstatt auf Investitionsfehler auf Regierungsunfähigkeit zurückzuführen gewesen. Aber trotzdem haben sie Ähnlichkeit mit Blasen: Auch wenn sie im Nachhinein völlig fehlgeleitet erscheint, war die Kollektivierung in der Tat ein Plan für Wohlstand durch Ansteckung mit öffentlicher Begeisterung gewesen. Die momentane und andauernde weltweite Finanzkrise kann im Vergleich zu diesen Ereignissen nur verblassen. Und es ist wichtig, den Grund dafür zu erkennen. In modernen Volkswirtschaften gibt es freie Märkte, Unternehmensanalysten und ihre Empfehlungen, Ratingagenturen mit ihren Bewertungen von Wertpapieren und Buchhalter mit ihren Bilanzen und Gewinnbescheinigungen. Und es gibt Auditoren, Rechtsanwälte sowie Regulierer.