Jednoduché ekonomické modely, z nichž se často cituje ve sdělovacích prostředcích, ukazují, že ničím neomezované globální oteplování by stálo bohatý svět do konce století nezanedbatelných 2% HDP. Tento údaj však nebere v potaz, že jakmile se změní životní prostředí, změní také lidé své chování. Pokud jde o adaptaci, bohaté země se adaptují na negativní důsledky globálního oteplování a využijí pozitivních změn, takže celkový dopad globálního oteplování bude mít kladnou hodnotu přibližně 0,1% HDP. Chudé země však budou zasaženy hůře. Adaptace sníží ztráty spojené s klimatickými změnami z 5% HDP na něco málo pod 3% – stále je to však významný dopad. Skutečný problém globálního oteplování proto spočívá v omezení jeho důsledků pro třetí svět. Zde je potřeba dělat více – nespokojit se s adaptacemi, k nimž dojde přirozeným způsobem.
Einfache wirtschaftswissenschaftliche Modelle, die häufig in den Medien zitiert werden, zeigen, dass die Erderwärmung, würde ihr kein Einhalt geboten, die reichen Länder bis Ende des Jahrhunderts satte 2 % des BIP kosten würde. Doch wird dabei nicht mit einbezogen, dass die Menschen ihr Verhalten ändern werden, wenn sich die Umwelt verändert. Berücksichtigt man die Anpassung, werden sich die reichen Länder an die negativen Folgen der Erderwärmung anpassen und die positiven Veränderungen nutzen, was insgesamt zu einem positiven Effekt der Erderwärmung von etwa 0,1 % des BIP führt. Die armen Länder werden jedoch härter getroffen. Durch Anpassung werden die vom Klimawandel bedingten Verluste von 5 % des BIP auf etwas unter 3 % reduziert – doch ist dies immer noch ein bedeutsamer Effekt. Die wirkliche Herausforderung der globalen Erwärmung liegt daher in der Verminderung ihrer Auswirkungen auf die Dritte Welt. Hier muss mehr getan werden – über die Anpassung hinaus, die auf natürliche Weise stattfinden wird.