Ten se zdá pravděpodobný, ale skutečný vývoj nikdo nezná. Finanční krize, která se rychle proměnila v globální hospodářský pokles, nebyla jen výsledkem neschopnosti reagovat na rostoucí nestabilitu, riziko a nerovnováhu, ale také výsledkem všeobecné předkrizové neschopnosti „vidět“ rostoucí systémové riziko. Tyto definující charakteristiky budou v následujících letech podmiňovat reakce a výsledky. Působí zde vzájemně se vyvažující síly. Země s vysokým růstem (Čína a Indie) jsou velké a v poměru k ostatním se dále zvětšují. Tato skutečnost bude mít sama o sobě sklon zvyšovat globální růst v porovnání se světem, v němž tahouny růstu představovaly průmyslové země v čele s USA. Současná krize začala být nazývána „recesí účetní bilance“ s globálními rozměry, strašlivou hloubkou a ničivou silou, poněvadž její kořeny leží v účetních bilancích finančního sektoru a domácností.
Es erscheint am wahrscheinlichsten, doch weiß es niemand wirklich. Die Finanzkrise, die sich rasch in einen globalen Konjunkturrückgang verwandelte, resultierte nicht nur aus dem Versäumnis, auf wachsende Instabilität, Risiken und Ungleichgewichte zu reagieren, sondern auch aus einer weit verbreiteten Unfähigkeit vor der Krise, das zunehmende systemische Risiko zu „sehen“. Diese bestimmenden Merkmale werden die Reaktionen und die Ergebnisse in den kommenden Jahren bedingen. Dabei sind entgegengesetzte Kräfte am Werk. Die Länder mit hohem Wachstum (China und Indien) sind groß und werden im Verhältnis zu den anderen größer. Allein das wird tendenziell dazu führen, das globale Wachstum zu erhöhen – verglichen mit der Welt, in der die Industrieländer und vor allem die USA der Wachstumsmotor waren. Die aktuelle Krise wird mittlerweile als „Balance-sheet recession“ (Bilanzrezession) von globalem Ausmaß, ungeheurer Tiefe und zerstörerischer Kraft bezeichnet, da sie in den Bilanzen der Finanz- und Haushaltssektoren entstanden ist.