Každý víceletý plán určuje na základě vyčíslených vědeckých údajů omezení odlovu a maximální intenzitu rybolovu pro příští roky. Díky této dlouhodobé vizi nesmí každoroční změny celkových přípustných odlovů překročit určité procento, s výjimkou toho, kdy tyto populace jsou zvláště ohrožené. Toto opatření je pro odvětví rybolovu zárukou stability a rybářským subjektům umožní plánovat činnost. Pokud se technika víceletého řízení a maximálního udržitelného výnosu provádí několik let, dojde ke skutečnému a někdy dokonce k pozoruhodnému obnovení populací. Je ale zajímavé, že po několikaletém úsilí jsou u některých populací výsledky velmi zřejmé: příkladem je treska obecná v Baltském moři, jejíž populace opět stoupá. Při zachování zásad obezřetného řízení je již možné předpokládat, že dotčená loviště čeká udržitelná a rentabilní budoucnost. Tyto úspěchy ale bohužel nenalezneme všude.
Die Mehrjahrespläne stellen Ziele im Hinblick auf eine nachhaltige Bewirtschaftung auf und geben genau an, mit welchen Mitteln diese zu erreichen sind. Sie ermöglichen, die Befischung der Bestände auf einem Niveau zu halten, das langfristig einen optimalen Ertrag (den höchstmöglichen Dauerertrag) gewährleistet, und die überfischten Bestände wieder aufzubauen. Jeder Mehrjahresplan legt auf der Grundlage bezifferter wissenschaftlicher Daten die Fang- und Aufwandsbeschränkungen für die kommenden Jahre fest. Diese Maßnahme garantiert dem Fischereisektor Stabilität und erlaubt den Betreibern, ihre Aktivitäten zu planen. Doch sind die Mehrjahrespläne auch wirksam? Ja, wenn man sich die Beispiele anschaut, die in dieser Ausgabe beschrieben werden. Dort, wo die Technik der mehrjährigen Bewirtschaftung und des höchstmöglichen Dauerertrags seit mehreren Jahren angewendet wird, haben sich die Bestände wirklich erholt, teils in geradezu spektakulärem Ausmaß. Sicherlich, die von diesen Plänen vorgeschriebenen Maßnahmen sind drastisch.