Mělo by být možné, aby obě strany respektovaly názor druhého, aniž by se vzdaly vlastního, a zároveň našly společnou řeč. Namísto stanovení univerzálního cíle 2% HDP pro stimulační balíčky postačí dohoda, že země na okraji potřebují mezinárodní pomoc, aby ochránily své finanční soustavy a zapojily se do proticyklických politik. To je ve společném zájmu. Pokud se připustí zhroucení periferních ekonomik, poškodí to i vyspělé země. Bohaté státy by tudíž měly své příděly zapůjčit těm zemím, které je potřebují.
Es sollte jedoch für beide Seiten möglich sein, die Position des jeweils anderen zu respektieren, ohne die eigene Meinung aufzugeben und Gemeinsamkeiten zu finden. Statt sich das allgemeine Ziel zu setzen, 2 Prozent des BIP für Konjunkturpakete auszugeben, reicht eine Einigung darüber, dass die Länder an der Peripherie internationale Hilfe benötigen, um ihre Finanzsysteme zu schützen und antizyklische Konjunkturstrategien verfolgen zu können. Das liegt im gemeinsamen Interesse aller. Wenn man den Zusammenbruch von Ländern in der Peripherie zulässt, wird das auch die Industrieländer treffen. Darum sollten reiche Länder ihre Zuteilungen jenen Ländern zur Verfügung stellen, die sie brauchen.