Slova a myšlenky mají své důsledky. Dnešní populistické předáky bychom zatím neměli přirovnávat k vražedným diktátorům z docela nedávné minulosti. Když však brnkají na strunu týchž populárních sentimentů, přispívají k otrávené atmosféře, která by znovu mohla posunout politické násilí do hlavního proudu. K čemu jsou ekonomové dobří? NEW HAVEN – Od globální finanční krize a recese v letech 2007-2009 se kritika ekonomické profese stupňuje. Neschopnost téměř všech profesionálních ekonomů předpovědět tuto epizodu – jejíž dozvuky stále přetrvávají – vedla řadu lidí k otázce, zda obor ekonomie přispívá společnosti něčím podstatným. K čemu jsou ekonomové vůbec dobří, pokud nedokážou předpovědět věc, která je tak důležitá pro blaho lidí? Pravdou je, že ekonomové nebyli s to předpovědět většinu velkých krizí uplynulého století, včetně prudkého poklesu v letech 1920-1921, dvou po sobě jdoucích recesí v letech 1980-1982 a především velké hospodářské krize po krachu na burze v roce 1929.
Worte und Ideen haben Folgen. Noch sollte man die heutigen populistischen Politiker nicht mit den mörderischen Diktatoren der relativ jungen Vergangenheit vergleichen. Indem sie aber dieselben populären Gefühle ausbeuten wie damals, tragen sie zu einem giftigen Klima bei, das erneut zum Nährboden für politische Gewalt werden könnte. Wozu sind Ökonomen gut? NEW HAVEN – Seit der globalen Finanzkrise und Rezession von 2007-2009 hat die Kritik am Berufsstand der Ökonomen an Intensität zugenommen. Das Versäumnis fast aller professionellen Ökonomen, diese Episode – deren Auswirkungen noch immer anhalten – vorherzusagen, hat viele Menschen dazu geführt, infrage zu stellen, ob der Berufsstand irgendetwas von Bedeutung für die Gesellschaft leistet. Wenn die Ökonomen nicht in der Lage waren, etwas für das Wohl der Menschen derart Wichtiges vorherzusehen, wozu sind sie dann gut? Tatsächlich haben die Ökonomen auch die meisten großen Krisen des letzten Jahrhunderts nicht vorhergesagt, darunter die schwere Rezession von 1920-21, die beiden unmittelbar aufeinander folgenden Rezessionen von 1980-82 und die schlimmste von allen, die auf den Zusammenbruch des Aktienmarktes 1929 folgende Große Depression.