Před integrovanou námořní politikou (INP) stojí řada výzev, které neznají hranice členských států ani Evropské unie. Znečištění moře má zřídkakdy lokální dopad: způsobuje snižování biologické rozmanitosti a zhoršování mořského prostředí na globální úrovni. Pokud jde o změnu klimatu, s tou lze bojovat jen pomocí celosvětových plánů na snížení emisí skleníkových plynů. A stejně tak pouze na mezinárodní úrovni lze vytvářet spravedlivou hospodářskou soutěž v oblasti lodní dopravy a stavby lodí a podporovat důstojné pracovní podmínky v těchto odvětvích. Jako příklad můžeme zmínit i střety zájmů na otevřeném moři, kdy jsou rybolovné oblasti používány i jako námořní trasy, anebo také i společnou existenci činností zaměřených na výrobu energie (vrtné plošiny, větrné elektrárny…) a aktivit, jako je rybolov, rekreační plavba či akvakultura.
Die integrierte Meerespolitik (IMP) steht zahlreichen Herausforderungen gegenüber, die keine Grenzen kennen, weder die der Mitgliedstaaten noch die der Europäischen Union. Die Auswirkungen von Meeresschadstoffen sind selten lokal begrenzt. Sie haben eine globale Verschlechterung der Biodiversität und der maritimen Umwelt zur Folge. Was den Klimawandel betrifft, kann dieser nur mit weltweit geltenden Plänen für eine Senkung der Treibhausgasemissionen bekämpft werden. Desgleichen können ein fairerWettbewerb im Seeverkehr und im Schiffsbau sowie menschenwürdige Arbeitsbedingungen in diesen Sektoren nur international vorangebracht werden. Als Beispiel ließen sich auch die Interessenkonflikte auf Hoher See anführen, wie Fischereigebiete, die auch als Seeverkehrsstraßen genutzt werden, oder die Energieerzeugung (Bohrinseln,Windkraftanlagen… ) neben Fischereitätigkeiten, Segelsport oder Aquakulturbetrieben.