A podívali jsme se na to z ojedinělého úhlu. Nezajímalo nás ani tolik, zda jsou studenti schopni jednoduše zopakovat, co se naučili ve škole, ale chtěli jsme zjistit, zda jsou schopni vycházet z toho co umí, a aplikovat své znalosti v nových situacích. Někteří lidé nás za to kritizovali. Říkali, že takovéto měření výsledků je příšerně nefér, protože testujeme studenty na problémech, které nikdy předtím neviděli. Ale podle takovéto logiky bychom měli za nefér považovat život, protože pravou zkouškou v životě není to, zda si pamatujeme co jsme se naučili ve škole, ale zda jsme připraveni na změnu, na pracovní pozice, které nebyly vytvořeny, na technologie, které ještě nebyly vymyšleny, na problémy, které dnes nemůžeme předvídat. A i když byla dříve zpochybňována, naše metoda měření výsledků se rychle stala normou. Při našem posledním průzkumu v roce 2009 jsme měřili 74 školských systémů, které představují celkem 87 procent ekonomiky. Tento graf znázorňuje výsledky jednotlivých zemí.
Wir tun dies aus einem speziellen Blickwinkel. Unser Interesse galt nicht dem Wiedergeben von Erlerntem seitens der Schüler. Wir wollten wissen, ob sie das Erlernte abstrahieren und ihr Wissen auf neue Situationen anwenden können. Wir sahen uns dabei einiger Kritik gegenüber. Nämlich dass diese Art von Ergebnismessung sehr unfair sei, weil wir die Schüler vor Probleme stellen, auf die sie noch nie gestoßen waren. Aber nach dieser Logik ist das ganze Leben unfair, denn die wahre Prüfung im Leben besteht nicht darin, ob wir uns an den Schulstoff erinnern, sondern ob wir bereit für Veränderungen sind, ob wir bereit sind für Jobs, die noch nicht existieren, bereit, Technologien zu verwenden, die noch nicht erfunden sind und Probleme zu lösen, die wir heute noch nicht ahnen können. Und unser einst umstrittenes Verfahren zur Ergebnismessung wurde rasch zum Standard. Bei unserer letzten Auswertung 2009 erfassten wir 74 Schulsysteme, die zusammen 87 % der Wirtschaft ausmachen. Diese Tabelle zeigt die Leistung nach Ländern.