Za třetí praxe přechodného období byla často nevýhodná pro malá města a venkovské oblasti, které musely v mnoha případech čelit problémům v adaptaci na toto období a pocítily významné ekonomické i sociální náklady na restrukturalizaci, ale možnosti růstu byly omezené. Za prvé k největšímu růstu docházelo v hlavních městech nebo jiných velkých aglomeracích. To mělo často za následek, že se z nich staly regiony, které do přechodného období odstartovaly z výhodných pozic a byly schopné dosáhnout rychlé restrukturalizace a adaptace na tržní ekonomické podmínky. V takových městech, jako je Praha, Bratislava, Budapešť nebo Varšava, vzrostl HDP na hlavu na 150 až 220 procent národního průměru.
Drittens hat der Übergangsprozess in kleinen Städten und ländlichen Regionen sich oft nachteilig ausgewirkt. Die Anpassung an den Übergang fiel ihnen oft schwer; sie mussten mit den hohen wirtschaftlichen und sozialen Kosten der Umstrukturierung kämpfen und hatten nur begrenzte Wachstumschancen. Erstens war das Wachstum in den Hauptstädten und anderen großstädtischen Gebieten am höchsten. Diese Regionen konnten meist von günstigen Ausgangspositionen starten und waren daher zu einer schnellen Umstrukturierung und Anpassung an marktwirtschaftliche Bedingungen fähig. Zum Beispiel haben die Stadtregionen von Prag, Bratislava, Budapest und Warschau ihr Pro-Kopf-BIP auf ein Niveau heben können, das zwischen 150 % und 220 % über den jeweiligen nationalen Durchschnittswerten liegt.