Vzhledem k tomu, že během pouhých čtyř let vycestovalo ze země zhruba 5% obyvatel Polska, a to navzdory imigračním omezením ve významných cílových zemích, byly tyto odhady až příliš opatrné. Před rozšířením bylo politicky nekorektní diskutovat o možných vlnách migrace na Západ, neboť politici EU v tom spatřovali překážku procesu rozšíření. Když nyní k rozšíření došlo, je objektivní diskuse o migraci snazší. Tato migrace není „invasioni barbariche“, jak Italové říkají stěhování národů, ačkoliv její velikost je řádově srovnatelná. Protože se migranti přesouvají mezi trhy s dobře definovanými majetkovými právy, je imigrace v zásadě přínosná pro ně i pro cílovou zemi. Imigrant dostává vyšší mzdu než doma a cílová země těží z levné pracovní síly, která vytváří větší hodnotu, než sama stojí. V praxi však imigrace často není tak přínosná, jak by mohla být, protože cílová země má zkostnatělou mzdovou strukturu, která brání ve vytváření dodatečných pracovních míst potřebných k zaměstnávání imigrantů.
Angesichts der Tatsache, dass etwa 5 % der polnischen Bevölkerung innerhalb von nur vier Jahren ihr Land verließen, obwohl die Zuwanderung in wichtige Zielländer erschwert war, waren diese Schätzungen viel zu vorsichtig. Vor der Osterweiterung war es politisch nicht korrekt, über mögliche Migrationswellen in den Westen zu diskutieren, da EU-Politiker eine solche Debatte als Hindernis für den Erweiterungsprozess betrachteten. Nun, da die Erweiterung stattgefunden hat, ist es leichter, die Migrationsfrage objektiv zu erörtern. Bei der neuen Ost-West-Wanderung handelt es sich nicht um „invasioni barbariche“, wie die Italiener die Völkerwanderung bezeichnen, obwohl die Größenordnungen durchaus vergleichbar sind. Da sich die Migranten zwischen Märkten mit wohl definierten Eigentumsrechten bewegen, ist die Einwanderung sowohl für die Einwanderer als auch für das Zielland grundsätzlich von Vorteil. Der Einwanderer erhält einen höheren Lohn als in der Heimat, und das Zielland profitiert von billigen Arbeitskräften, die mehr schaffen, als sie kosten. In der Praxis allerdings ist die Zuwanderung oft nicht so vorteilhaft, wie sie sein könnte, weil es im Zielland eine starre Lohnstruktur gibt, die verhindert, dass die für die Zuwanderer benötigten zusätzlichen Arbeitsplätze geschaffen werden.