Aby produkovaly dostatečné množství potravin, asijské farmy budou muset projít transformací jednadvacátého století. Ústřední součástí tohoto úsilí by měla být pomoc zemědělcům v Asii vyrovnat se se změnou klimatu. Oteplení planety sice možná v několika oblastech zemědělskou produkci zvýší, ale v celém zbytku regionu ji výrazně omezí a mohlo by případně vyvolávat vleklé potravinové krize. Zatímco v tradičně úrodných oblastech, například v Indoganžské nížině, bude čím dál vzácnější voda, obrovské pásy zemědělské půdy bude ničit stoupající moře. Kdyby hladiny moří vystoupaly o jeden metr, výsledné pronikání slané vody by ve Vietnamu ohrožovalo 70 % pobřežní zemědělské půdy. Vlivem oteplování vod a změn přílivových proudů by se mohly zhroutit obrovské výnosy rybářů z delty Mekongu. Podle výzkumu Asijské rozvojové banky by u zavlažované rýže a pšenice mohly do roku 2050 klesnout výnosy o 20 %, respektive 44 %. To by vyhnalo ceny obilovin, sóji a pšenice o 70 % a způsobilo vzestup počtu podvyživených dětí v regionu o 11 milionů.
Um eine ausreichende Menge an Lebensmitteln herzustellen, müssen sich asiatische Farmen modernisieren und fit werden für das 21. Jahrhundert. Besonders wichtig ist dabei, den asiatischen Bauern zu helfen, mit dem Klimawandel fertig zu werden. Die Erderwärmung wird die landwirtschaftliche Produktion in einigen Gebieten möglicherweise steigern, aber im Rest der Region wird sie die Produktion empfindlich beschränken und vielleicht sogar längere Nahrungsmittelkrisen verursachen. Wasser wird in ursprünglich fruchtbaren Gegenden wie der Ganges-Ebene immer knapper, gleichzeitig werden steigende Meeresspiegel große Anbauflächen ruinieren. Wenn die Meeresspiegel um einen Meter steigen, wird das eindringende Salzwasser 70 Prozent der an den Küsten Vietnams liegenden Anbauflächen bedrohen. Und während sich die Gewässer erwärmen und die Gezeitenströmungen verändern, könnten die Erträge aus den reichen Fischbeständen des Mekong Delta einbrechen. Nach einer Studie der Asiatischen Entwicklungsbank können die Reis- und Getreideerträge bis 2050 um 20 bzw. 44 Prozent fallen. Das würde die Preise für Getreide, Sojabohnen und Weizen um 70 Prozent steigern, wodurch die Anzahl der mangelernährten Kinder in der Region um 11 Millionen zunehmen könnte.