Rusko navíc má talentované lidi, technologie a zdroje, které mohou pomoci s řešením nových výzev, jako je změna klimatu nebo šíření pandemických nemocí. Mezi těmito dvěma agendami nemusí být až takový střet, jak se možná na první pohled zdá. Kdyby se snad Západ měl otočit k Rusku zády, izolace by posílila xenofobní a centralistické tendence přítomné v ruské politické kultuře a zkomplikovala by směřování k liberálnímu cíli. Lepším přístupem by bylo hledět na vzdálenější časový obzor, využít měkkou moc přitažlivosti, rozvinout výměny a kontakty s novou ruskou generací, podpořit zapojení Ruska do Světové obchodní organizace a dalších tržně orientovaných institucí a vypořádat se s nedostatky konkrétní kritikou, nikoli obecným káráním nebo izolací. Buď jak buď, zdroje ruské politické změny zůstanou nadále zakotvené především v Rusku a západní vliv bude nutně omezený. Avšak obhajoba spolupráce oproti izolaci by neměla bránit přátelské kritice a já jsem v Davosu předložil čtyři důvody, proč Rusko nezůstane do roku 2020 významnou mocností, nezmění-li své současné chování a politiky. Zaprvé, Rusko nediverzifikuje dostatečně rychle svou ekonomiku. Ropa má svůj líc i rub.
Außerdem verfügt Russland über begabte Menschen, Technologien und Ressourcen, die einen Beitrag dazu leisten können, neuen Herausforderungen wie dem Klimawandel oder der Ausbreitung von Krankheiten zu begegnen. So widersprüchlich wie es auf den ersten Blick aussieht, sind diese beiden Programme allerdings nicht. Würde sich der Westen von Russland abwenden, könnte die damit einhergehende Isolation die in der politischen Kultur Russlands vorhanden Tendenzen zur Xenophobie und Trägheit verstärken und den Kampf um mehr Liberalismus erschweren. Ein besserer Lösungsansatz wäre langfristig zu denken und die Zugkraft der weichen Macht einzusetzen, Austauschprogramme zu initiieren und Kontakte mit der jungen Generation in Russland zu pflegen, die Mitgliedschaft des Landes in der Welthandelsorganisation und anderen marktorientierten Institutionen zu unterstützen sowie Unzulänglichkeiten direkt anzusprechen und nicht mit allgemeinen Tiraden oder Isolation darauf zu antworten. In jedem Fall wird der politische Wille zum Wandel größtenteils in Russland seinen Ausgang nehmen müssen – der Einfluss des Westens wird zwangsläufig begrenzt sein. Für Einbindung statt Isolation einzutreten, darf aber freundliche Kritik nicht ausschließen und in Davos erläuterte ich vier Gründe, warum Russland im Jahr 2020 keine Großmacht mehr sein wird, es sei denn, man entschließt sich zu einem politischen und verhaltensorientierten Kurswechsel. Erstens gelingt es Russland nicht, seine Wirtschaft rasch genug zu diversifizieren. Ölreichtum ist ein zweifelhafter Segen.