Přechod z chůze, jízdy na bicyklu a veřejné dopravy na jízdu autem je relativně snadný, protože vyžaduje pouze bohatství, touhu po nezávislosti a postavení a neschopnost či neochotu dívat se dostatečně daleko do budoucnosti. Přechod z jízdy autem zpět na veřejnou dopravu, bicykl a chůzi je mnohem obtížnější, protože automobily samotné jsou jen jednou částí problému. Daleko klíčovější je přirozená neúspornost způsobu života, který automobily umožňují a současně činí nezbytným, a také neúspornost rozšiřující se pavučiny plýtvavé infrastruktury, k jejímuž vytváření vede zámožné společnosti vysoká úroveň individuální mechanizované mobility. Ať se stane cokoliv, zásoby levné ropy ve světě dříve či později dojdou. Země s expandujícími ekonomikami by udělaly lépe, kdyby využily svého nově nabytého bohatství k vytváření způsobů života, které lze trvale udržet i po tomto nevyhnutelném okamžiku, místo aby bezmyšlenkovitě investovaly do budoucnosti, která žádnou budoucnost nemá. Neseskočit ze srázu je snazší než se v polovině pádu obrátit zpět. Rok udržitelného rozvoje
Die Umstellung vom Gehen, Fahrradfahren und von öffentlichen Verkehrsmitteln auf das Autofahren ist relativ einfach, da dazu nur Wohlstand notwendig ist sowie der Wunsch nach Unabhängigkeit und Status und die Unfähigkeit oder Abgeneigtheit, besonders weit in die Zukunft zu blicken. Die Umstellung vom Auto zurück zu öffentlichen Verkehrsmitteln, zum Fahrradfahren und Gehen ist weit schwieriger, da die Autos selbst nur ein Teil des Problems sind. Viel kritischer ist die inhärente Ineffizienz des Lebensstils, den Autos sowohl ermöglichen als auch erforderlich machen, und des wuchernden Netzes einer verschwenderischen Infrastruktur, zu der eine hohe individuelle mechanische Mobilität in wohlhabenden Gesellschaften führt. Was auch immer sonst noch passiert, früher oder später wird der Welt das günstige Öl ausgehen. Länder mit expandierenden Wirtschaften wären besser beraten, mit ihrem neuen Reichtum einen Lebensstil zu schaffen, der auch nach diesem unausweichlichen Punkt aufrechterhalten werden kann, anstatt leichtfertig in eine Zukunft zu investieren, die keine Zukunft hat. Nicht von einer Klippe zu springen ist einfacher, als mitten im Fall wieder umzudrehen. Das Jahr der nachhaltigen Entwicklung