Do města proudí zahraniční investice; francouzský obchodní řetězec hodlá koncem příštího roku otevřít ve městě svou pobočku. Výstavní a zábavní areál pro 5 000 lidí, buduje se nový pětihvězdičkový hotel a obchodní středisko; to je ovoce největšího bulharského společného projektu partnerství veřejné a soukromé sféry. Ruse – prostřednictvím investic z EU získává dostatek času, aby se opět postavilo na vlastní nohy Na ulicích můžete vnímat novou dávku optimismu. Když jsme se zeptali, co si myslí o budoucnosti města, šestadvacetiletá překladatelka Lačeraza Rajková říká: „Odešla jsem v roce 2005 na univerzitu do Veliko Tarnovo studovat angličtinu a překladatelství a myslela jsem si, že se po promoci vrátím jenom na pár měsíců, abych se rozhodla, kam půjdu dál. Myslela jsem, že budu muset jít do Sofie, abych dostala práci a zajistila si osobní rozvoj.“ Když se ale vrátila, byla příjemně překvapena tím, že jí město nabízelo mnohem víc, než očekávala: „A jsem tu doposud. Mám práci, je tady turismus, jsou zde návštěvníci. Nemám v úmyslu odejít. Jsem tady šťastná.“ Ruse, které je hrdé na to, že využívá prostředky EU transparentním způsobem, se konečně těší z hospodářského růstu, což je zásadní obrat pro město, které v polovině osmdesátých let trpělo hromadnou emigrací v důsledku chloridových emisí z Rumunska.
Es wird hier der größte Industriepark von ganz Bulgarien gebaut, die Auslandsinvestitionen nehmen stetig zu, eine französische Supermarktkette will Ende nächsten Jahres eine Filiale in der Stadt eröff nen und eine Sport- und Veranstaltungsstätte mit 5 000 Plätzen, ein neues Fünf-Sterne-Hotel und ein Handelszentrum sind in Bau – das ist das Ergebnis des größten öffentlich-privaten Partnerschaftsprojekts in Bulgarien. Ruse – EU-Fördermittel lassen der Stadt genügend Zeit, um wieder auf die Beine zu kommen Das neue optimistische Lebensgefühl ist auf den Straßen zu spüren. Auf die Frage, wie sie die Zukunft der Stadt sieht, antwortet die 26-jährige Dolmetscherin Lachezara Raykova: „2005 bin ich an die Universität Veliko Tarnovo gegangen, um Englisch und Dolmetschen zu studieren, und nach meinem Abschluss dachte ich, ich würde nur für ein paar Monate zurückkommen, bloß um zu überlegen, wo ich hinziehen wollte. Ich dachte, ich müsste nach Sofia, um einen Job zu finden und mich persönlich weiterzuentwickeln.“ Doch als sie zurückkam, war sie angenehm überrascht, denn die Stadt hatte viel mehr zu bieten, als sie erwartet hatte: „Ich bin immer noch hier. Ich habe Arbeit, es gibt Tourismus, es gibt Besucher. Ich habe nicht die Absicht, umzuziehen; ich bin hier glücklich.“ Ruse, zu Recht stolz auf seine transparente Nutzung der EU-Gelder, erlebt endlich wirtschaftliches Wachstum, ein Wendepunkt für eine Stadt, die Mitte der 80er Jahre zusehen musste, wie ihre Bürger aufgrund von Chloridemissionen aus dem nahen Rumänien massenhaft abwanderten.