Za prvé by se měla zvýšit frekvence jednání, zejména v krizových obdobích, a u několika z nich také úroveň. Dvě jednání ročně by například probíhala na úrovni šéfů vlád a jednou za čtvrt roku by se uskutečnilo jednání na úrovni ministrů financí (jejich náměstci by jednali ještě častěji). Tím by se vytvořil dostatečný časový prostor pro dialog a budování důvěry a také by se daly monitorovat závazky předsedů vlád. Za druhé by se měl zrušit stálý Výkonný sbor MMF, který vznikl v době, kdy bylo cestování nákladné a komunikace obtížná, a jenž se skládá ze středně postavených vládních funkcionářů. Důležitými rozhodnutími by se měl zabývat IMFC a ostatní by měla přejít na management MMF.
Zunächst müsste sich das Gremium häufiger treffen, besondern in Krisenzeiten und dann müssten einige Treffen höher angesiedelt werden. Also zum Beispiel zwei Treffen pro Jahr auf der Ebene der Staats- und Regierungschefs und vierteljährliche Treffen auf der Ebene der Finanzminister (und weitere auf der Ebene der stellvertretenden Minister). Dadurch wäre genug Zeit für einen Dialog, also für Vertrauensbildung, und gleichzeitig könnten die Verpflichtungen, die die Staats- und Regierungschefs eingegangen sind, überwacht werden. Zweitens müsste das aus Regierungsbeamten der mittleren Ebene bestehende ständige Exekutivdirektorium des IWF, das noch aus einer Zeit stammt, als Reisen teuer und Kommunikation schwierig war, aufgelöst werden. Wichtige Entscheidungen werden vom IMFC und anderen getroffen, denen die Leitung des IMF übertragen wird.