Filozofové se odpradávna snaží vymýšlet systémy, které by nastolily rovnováhu mezi silnými stránkami většinového vládnutí a potřebou zajistit, aby u klíčových rozhodnutí měli větší slovo informovaní lidé a především aby byl slyšet i hlas menšiny. Ve Spartě se v zákonodárných shromážděních hlasovalo aklamací. Lidé mohli modulovat svůj hlas tak, aby odrážel intenzitu jejich názoru – předseda shromáždění všechny pečlivě vyslechl a pak vyhlásil výsledek. Bylo to nedokonalé, ale možná pořád lepší než to, co se právě stalo ve Velké Británii.
Seit Urzeiten haben Philosophen versucht, Systeme so zu entwerfen, dass sie die Stärken der Mehrheitsregierung gegen die Notwendigkeit abwägen, bei kritischen Entscheidungen den Experten ein größeres Mitspracherecht zu geben, ganz zu schweigen davon, dass auch die Meinung von Minderheiten gehört wird. Bei den spartanischen Versammlungen des antiken Griechenlands wurden Abstimmungen durch Akklamation, also durch Zuruf durchgeführt. Die Wähler konnten ihre Stimme so einsetzen, dass sie der Intensität ihrer Ansichten wiedergab, und ein anwesender Beamter hörte genau hin und verkündete dann das Ergebnis. Das war nicht perfekt, aber vielleicht besser als das, was gerade in Großbritannien geschehen ist.