Podle preambule směrnice nemůže stát uvést nedostatečné jmění jako důvod k odmítnutí povolení k pobytu, neboť by se jednalo o nepřípustnou diskriminaci. Teoreticky musí požadavek na dostatek prostředků zohledňovat individuální poměry přistěhovalce. V praxi jsou však finanční prostředky ve formě majetku či pravidelného příjmu stejnou měrou vyžadovány od všech přistěhovalců, bez ohledu na jejich individuální charakteristiky. Nicméně i během onoho pětiletého období bude přistěhovalec požívat větších práv. Ocitne-li se po obdržení povolení k pobytu v nouzi, nemůže být automaticky navrácen do rodné země, jak to bylo možné dříve.
Theoretisch müsste die notwendigen Existenzmittel auf die persönlichen Verhältnisse des Zuwanderers abgestimmt sein. In der Praxis wird jedoch von jedem Zuwanderer ungeachtet seiner persönlichen Verhältnisse ein Nachweis in Form von Vermögenswerten oder regelmäßigem Einkommen verlangt. Schon während der anfänglichen Fünfjahresfrist erhält der Zuwanderer im Vergleich zum alten EU-Recht zusätzliche Rechte. Wenn ihm seine Vermögenswerte abhanden kommen, kann er nicht mehr ohne weiteres in seine Heimat zurückgeschickt werden.