Hospodářský růst by se tím však snížil zhruba o 40 bilionů dolarů ročně. Jinými slovy bychom v podstatě každý rok až do konce století vynakládali 40 bilionů dolarů kvůli celkovému přínosu jen o málo přesahujícímu jeden bilion dolarů. Ve skutečnosti je tento odhad ještě hodně optimistický. Pokud tento nepravděpodobný předpoklad odstraníme, mohou se náklady desetinásobně nebo i stonásobně zvýšit. Lapidárně řečeno takto drastické snižování uhlíkových emisí pravděpodobně napáchá na kvalitě našeho života (a zejména života lidí v rozvojovém světě) daleko větší škody než klimatické změny. Důvod je prostý. Navzdory všem optimistickým řečem o větrné, solární a geotermální energii i jiných trvale udržitelných energetických zdrojích neuvolňujících uhlík není ani zdaleka připravena žádná alternativa, jež by převzala energetickou zátěž, kterou v současné době nesou fosilní paliva.
Das Wirtschaftswachstum hingegen würde um etwa 40 Billionen Dollar pro Jahr zurückgehen. Mit anderen Worten würden wir bis zum Ende des Jahrhunderts Jahr für Jahr effektiv 40 Billionen Dollar ausgeben, um Gutes im Wert von etwas über einer Billion Dollar zu tun. Tatsächlich ist diese Schätzung äußerst optimistisch. Lässt man diese weit hergeholte Prämisse fallen, könnten die Kosten um den Faktor zehn oder sogar 100 in die Höhe schnellen. Krass ausgedrückt würden drastische Kohlendioxidsenkungen wie diese unserer Lebensqualität (insbesondere in den Entwicklungsländern) aller Wahrscheinlichkeit nach wesentlich mehr Schaden zufügen als der Klimawandel. Der Grund ist einfach. Allen optimistischen Diskussionen über Wind-, Solar-, geothermale und andere nachhaltige, CO2-freie Energiequellen zum Trotz, ist keine der Alternativen bislang auch nur entfernt dazu in der Lage die Last der Energieversorgung zu schultern, die gegenwärtig von fossilen Brennstoffen getragen wird.