Jde pouze o otázku odvedení určité práce a je nezbytné ji udělat tím neúčinnějším způsobem, takže se postupuje podle institucionálních přístupů dárcovských zemí. Průsak zvyků jedné kultury do druhé v průběhu rekonstrukce však může vyvolat společenské změny, které jsou téměř tak ničivé jako samotná katastrofa, jak se stalo v malých rybářských vesnicích na Filipínách na konci 70. let. V roce 1978 tajfun Rita rozmetal flotilu ručně vyrobených dřevěných rybářských člunů skupiny filipínských komunit závislých na moři. Pomoc byla rychlá a účinná a sestávala nejprve z pomoci nezbytné pro přežití a později z „obnovy“ rybářské flotily. Staré čluny, které vždy za několik let prohnily, byly nahrazeny moderními laminátovými obdobami s malými benzinovými motory. To se tehdy chválilo jako učebnicový příklad správného postupu. Rybářství ožilo a úspěšně se rozvíjelo – ale jen asi deset let.
Es geht nur darum, die anstehenden Probleme schnell und auf möglichst effektive Weise in den Griff zu bekommen – also werden die Maßnahmen gemäß den institutionellen Philosophien der Geberländer durchgeführt. Doch wenn während eines Wiederaufbauprozesses die Gewohnheiten einer Kultur in eine andere hineingesaugt werden, so kann dies gesellschaftliche Veränderungen auslösen, die beinahe so schädlich sind wie die Katastrophe selbst – so geschehen etwa in ein paar kleinen Fischerdörfern auf den Philippinen Ende der 1970er Jahre. Im Jahre 1978 zerstörte der Taifun Rita die Flotte handgefertigter hölzerner Fischerboote in einer Reihe von von der See abhängigen philippinischen Ortschaften. Die Hilfe erfolgte schnell und effektiv; sie umfasste zunächst Nahrungsmittelhilfen, gefolgt dann von der „Wiederherstellung“ der Fischereiflotte. Die alten Boote, die alle paar Jahre verrotteten, wurden durch moderne Glasfaserboote mit kleinen Benzinmotoren ersetzt. Zum damaligen Zeitpunkt wurde dies als Musterbeispiel dafür angepriesen, wie man es richtig macht. Die Fischwirtschaft erholte sich und florierte – aber nur für etwa zehn Jahre.