Jako vedoucíjednotky odpovědné za ekologickéaspekty rozšiřování v Evropské komisisledovala vyjednávání z bezprostředníblízkosti. “Existovaly určité velmi obtížné otázky, ale výsledek je uspokojivý provšechny strany. Naše priority neutrpělyújmu a EU zároveň akceptuje, že kandidátské země potřebují čas na fyzickévytvoření nezbytné infrastruktury.” “Přijetí zákonů EU je nezbytným prvnímkrokem, ale bez toho, aby lidé tyto zákony realizovali a uplatňovali, jsou stejnějen kusem papíru. Jinými slovy, úspěchve vytvoření zdravějšího a bezpečnějšíhoživotního prostředí spočívá v kvalifikacia závazku lidí, kteří pracují v organizacích zabývajících se životním prostředím,” říká paní Blanco. “Podle nedávnéstudie (1) bude v budoucnu hlavní výzvoupro mnoho kandidátských zemí každodenní řešení úkolů vyžadovaných legislativou EU o životním prostředí. Města aobce hrají klíčovou úlohu, neboť většinalegislativy o životním prostředí se musí vpraxi uplatňovat na místní úrovni.” EU měla velký zájem, aby kandidátskézemě přijaly hlavní direktivy pokrývajícínapříklad ochranu přírody a přístup kinformacím a ohodnocení dopadu naživotní prostředí tak, aby se rozhodnutí voblasti životního prostředí účastnila takéveřejnost.
Als Leiterindes Referats, das bei der Europäischen Kommission für die Umweltaspekte der Erweiterung zuständig ist, hat sie die Verhandlungen aus nächster Nähe mitverfolgt. „Es gab ein paar sehr knifflige Fragen, aber das Ergebnis ist für alle Par-teien befriedigend. Unsere Prioritätensind nicht geschmälert worden, undgleichzeitig hat die EU akzeptiert, dassdie Bewerberländer Zeit brauchen, umdie notwendige physische Infrastrukturaufzubauen.“ Der Europäischen Union war besondersdaran gelegen, dass die Bewerber wichtige Richtlinien übernahmen, die beispielsweise Naturschutz betreffen, oder den Zugangzu Informationen und Umweltfolgenbe-wertung, der die öffentliche Beteiligung an Umweltentscheidungen erhöhen soll. Als die EU und eine Gruppe von Bewerberländern im Dezember 1999 erstmalszur Erörterung von Umweltfragen zusammenkamen, hatten die Vertreter beider Seiten recht unterschiedliche Vorstellun-gen von den Ergebnissen, die sie sich vonden Verhandlungen erhofften. Die Bewerberländer wollten sich angesichts der Her-ausforderung, ihre ernsthaften Umweltprobleme durch die Verbesserung von Umweltinfrastrukturen und -gesetzen in Angriff zu nehmen, eine Reihe langer Übergangsperioden sichern, um die finanzielle und administrative Belastung zu verringern. Ihnen gegenüber stand die Union mit ihrer festen Entschlossenheit, die EU-Normen zu bewahren und Umwelt-dumping zu verhindern. „Die Annahme von EU-Gesetzen ist einnotwendiger erster Schritt, aber ohne Menschen, die diese Gesetze implementieren und durchsetzen, sind sie nicht mehrwert als ein Stück Papier.