Změna klimatu je výsledkem jednoho z největších selhání trhu, jaká svět viděl (25). Tento problém úzce souvisí s dalšími otázkami životního prostředí a také s širším společenským a ekonomickým vývojem. Reakce na změnu klimatu prostřednictvím mitigačních nebo adaptačních opatření nemůže a neměla by být uplatněna izolovaně, neboť s velkou pravděpodobností ovlivní přímo i nepřímo další oblasti životního prostředí (viz kapitola 6). Snížení emisí uhelných sazí a dalších aerosolů, jako je uhlík, uhlíkové aerosoly ze spalování fosilních paliva biomasy, může podstatně přispět ke zlepšení kvality ovzduší a omezit související efekt oteplování. Uhlík vypouštěný do ovzduší v Evropě přispívá ke karbonovým usazeninám na ledu a sněhu v arktickém regionu, což může urychlit tání ledovcových příkrovů a zhoršit dopady změny klimatu. V jiných oblastech však může být snaha zajistit společné přínosy pro řešení změny klimatu a reakci na jiné environmentální problémy méně přímočará. Synergie mezi adaptačními opatřeními a opatřeními na zmírnění dopadů (mitigace) jsou možné (například v oblasti managementu krajiny a oceánů) a adaptace může pomoci zvýšit odolnost ekosystémů vůči dalším environmentálním problémům. Měli bychom se však vyhnout nevhodným adaptačním krokům. To se týká opatření, která jsou buď nevyvážená, neefektivní vzhledem k vynaloženým nákladům nebo v rozporu s cíli jiných politik z dlouhodobého hlediska (21).
Der Klimawandel ist die Folge eines der größten Marktversagen, das die Welt je gesehen hat (25). Die Problematik des Klimawandels ist eng mit anderen ökologischen Fragen sowie weiteren gesellschaftlichen und wirtschaftlichen Entwicklungen verflochten. Entsprechende Reaktionen auf den Klimawandel – etwa durch Milderung oder Anpassung – können und sollten daher nicht isoliert durchgeführt werden, da sie sich zweifellos auch auf andere Umweltprobleme direkt oder indirekt auswirken (siehe Kapitel 6). Weiters könnte eine Reduktion der Emissionen von schwarzem Ruß und anderen Aerosolen – wie etwa „schwarzer Kohlenstoff“ und Kohlenstoffaerosole aus der Verbrennung fossiler Kraftstoffe und der Verbrennung von Biomasse – sowohl für die Verbesserung der Luftqualität als auch für die Begrenzung der damit verbundenen Erwärmung einen erheblichen Nutzen bringen. Schwarzer Kohlenstoff, der in Europa emittiert wird, trägt zur Ablagerung von Kohlenstoff auf Schnee und Eis in der Arktis bei, was das Abschmelzen der Eiskappen beschleunigen und die Auswirkungen des Klimawandels verschärfen könnte. In anderen Bereichen könnte es allerdings weniger einfach sein, aus der Bewältigung des Klimawandels und den damit erforderlichen Reaktionen auf andere ökologische Herausforderungen einen gemeinsamen Nutzen zu ziehen. Synergien zwischen Anpassungs- und Milderungsmaßnahmen sind möglich (z. B. im Rahmen der Raumnutzung und der Nutzung der Meere) und eine Anpassung kann zur Erhöhung der Widerstandskraft gegenüber anderen ökologischen Herausforderungen beitragen. Indessen sind jedoch „Fehlanpassungen“ – nämlich Maßnahmen, die unangemessen, finanziell ineffizient oder auf lange Sicht mit anderen politischen Zielen unvereinbar sind (wie etwa die künstliche Beschneiung mit den Zielen des Klimaschutzes) – zu vermeiden (21).