Politika, která je nám dnes nabízena, se pochopitelně jeví jako nepřátelská vůči ideálům naší oranžové revoluce. Žádá se po nás, abychom si vybrali mezi sociální solidaritou a ekonomickým růstem. Abychom se vyhnuli nedostatku, musíme se prý smířit s nezákonností. Abychom podpořili pravdu, nesmíme prý bedlivě zkoumat staré zločiny – dokonce ani odpravení novináře a otravu našeho prezidenta. Taková volba je stejně falešná jako nepřijatelná. Přesto nám ji naši vlivní doktrináři nabízejí. Spatřovat v ní však jedinou možnost pro Ukrajinu znamená zaměňovat únavu s moudrostí a nechat se odradit spíše než pochopit. Hledání zákona v sobě totiž obsahuje nevyčerpatelnou energii.
Tatsächlich scheinen die politischen Strategien wie sie jetzt offeriert werden, den Idealen der orangen Revolution zuwiderzulaufen. Wir sollen uns zwischen sozialer Solidarität und Wirtschaftswachstum entscheiden. Um der Not zu entkommen, so wird uns gesagt, müssen wir uns mit Ungesetzlichkeit abfinden. Um die Wahrheit zu fördern, so wird uns erzählt, dürfen alte Verbrechen – immerhin die Enthauptung eines Journalisten und die Vergiftung unseres Präsidenten – nicht genau untersucht werden. Diese Auswahlmöglichkeiten sind ebenso falsch wie nicht tolerabel. Und doch werden sie von unseren einflussreichen Doktrinären so vorgeschlagen. Dies als die einzigen Optionen für die Ukraine zu betrachten, heißt allerdings Erschöpfung mit Klugheit zu verwechseln und Entmutigung für Verständnis zu halten. Denn das Streben nach Recht und Gesetz ist von unerschöpflicher Energie angetrieben.