Rovněž ve výrobní sféře došlo ke ztrátě 660.000 pracovních míst - což je 15% z celkového počtu. Převažující makroekonomický důraz na kontrolu inflace a fiskálních deficitů zároveň znamená, že skutečný směnný kurz pesa, který byl nadhodnocen o 30%, je jednoduše ignorován a bankovní půjčky výrobnímu sektoru postupně mizejí. V roce 2003 například komerční banky financovaly pouhých 22% z celkového počtu firem, které podporovaly v roce 1995. Stručně řečeno je výrobní sektor obětován na oltář kontroly inflace a fiskálního deficitu. Sledování těchto makroekonomických cílů bylo jednou z hlavních příčin hospodářské krize v Argentině. Výsledkem je nebezpečná polarizace po celé Latinské Americe.
Die verarbeitende Industrie hat ebenfalls 660,000 Jobs eingebüßt 15% der Arbeitsplätze insgesamt. Dennoch bedeutet das vorherrschende makroökonomische Gewicht, das der Kontrolle von Inflation und Haushaltsdefiziten beigemessen wird, dass ein realer Wechselkurs des Peso, der um 30% überbewertet wurde, einfach ignoriert wird und Bankdarlehen für den Produktionssektor schwinden. So finanzierten die Geschäftsbanken im Jahr 2003 lediglich 22% der Anzahl der Firmen, die sie noch im Jahr 1995 unterstützten. Der Produktionssektor wird kurzum zu Gunsten von Inflations- und Haushaltsdefizitkontrolle geopfert. Die Verfolgung dieser makroökonomischen Ziele war einer der Hauptgründe für Argentiniens wirtschaftliche Probleme. Das Resultat ist eine gefährliche Polarisierung in ganz Lateinamerika.