Máme-li se takové krizi vyhnout, toto oslabování vyžaduje silnou reakci mezinárodní veřejnosti, včetně přísnější regulace. Proč se světová ekonomika zdá tak chatrná? Zaprvé, dnešní způsob fungování kapitalismu se oproti situaci před pouhými 30 lety obrovsky změnil. Ve vyspělých zemích přinesl kapitalismus v letech 1945 až 1975 prudký růst, v průměru 5% za rok na dlouhá období. Samozřejmě že růst podléhal výkyvům, ale ne finančním krizím toho typu, jaký dnes pravidelně vídáme. Navíc kapitalismus v prvních desetiletích po druhé světové válce udržoval plnou zaměstnanost, přičemž nezaměstnanost se v Evropě, Severní Americe a Japonsku držela často kolem 2%. Nejistota zaměstnání bývala tehdy téměř neznámým jevem a masová chudoba vymizela. Klíčem k tomuto období růstu a spokojenosti byly robustní systém sociálního blahobytu a převážně keynesiánské domácí i zahraniční hospodářské politiky ve všech velkých státech světa.
Diese Schwächung erfordert eine entschlossene öffentliche Reaktion auf internationaler Ebene, einschließlich strengerer Regulierungen, wenn wir eine derartige Krise vermeiden wollen. Warum erscheint die Weltwirtschaft so schwach? Erstens, weil der Kapitalismus heute völlig anders funktioniert als vor nur 30 Jahren. In den Industrieländern brachte der Kapitalismus in den Jahren zwischen 1945 und 1975 über lange Zeiträume rasches Wachstum mit Durchschnittswerten von 5 % jährlich. Natürlich unterlag dieses Wachstum auch seinen Schwankungen, aber es unterlag niemals derartigen Krisen, wie wir sie heute regelmäßig erleben. Außerdem hielt der Kapitalismus in den Jahrzehnten nach dem Zweiten Weltkrieg die Vollbeschäftigung aufrecht. In Europa, Nordamerika und Japan bewegten sich Arbeitslosenraten dieser Zeit bei rund 2 %. Jobunsicherheit war größtenteils unbekannt und die Massenarmut war verschwunden. Die Schlüsselelemente für Wachstum und Glück waren ein starker Sozialstaat und keynesianische Ansätze in der Innen- und Außenpolitik der größten Staaten der Welt.