Podle tohoto názoru francouzské úsilí o podporu transatlantické integrace i autonomní politické akce ke změně smýšlení většiny Evropanů nestačí. Optimističtější výklad zní tak, že Evropa potřebuje obranné struktury, které převezmou roli členských států – nikoliv jen roli EU jako celku. Z tohoto hlediska Evropa skutečně má významnou vojenskou přítomnost, ať už jde o Afghánistán a Libyi nebo o Mali a Středoafrickou republiku. To je dobrý začátek. Světlá budoucnost pro africké dívky
Nach dieser Auffassung reichen Frankreichs Bemühungen zur Stärkung sowohl der transatlantischen Integration als auch autonomer politischer Maßnahmen nicht aus, um die meisten Europäer zum Umdenken zu bewegen. Eine optimistischere Interpretation lautet, dass Europa Verteidigungsstrukturen braucht, die der Rolle der Mitgliedsstaaten gerecht werden – und nicht der Rolle der gesamten EU. Aus dieser Perspektive betrachtet verfügt Europa über eine beträchtliche militärische Präsenz, sei es in Afghanistan und Libyen oder in Mali und der Zentralafrikanischen Republik. Das ist doch einmal ein Anfang. Eine große Zukunft für afrikanische Mädchen