Těmito otřepanými frázemi může každý ekonom ihned po příjezdu do cizí země zásobit své hostitele, aniž by se musel obávat, že sejde z cesty. Potíž tkví v tom, že tyto všeobecné principy se samy do praxe nepřevedou: nijak se automaticky neproměňují do nesporných institucionálních uspořádání ani do politických receptů. Tak například zásada, že by měla být chráněna vlastnická práva, říká jen málo o tom, jak toho v konkrétní společnosti za předem daných institucionálních podmínek nejlépe dosáhnout. Rozhodně z ní neplyne to, že správným přístupem pro všechny země je vždy určitá soustava zákonů o soukromém vlastnictví a angloamerický model správy obchodních společností. Uvažte nesmírnou investiční a podnikatelskou aktivitu, již Čína vyvolala prostřednictvím hybridního systému vlastnických práv a právního režimu, jenž je angloamerickému systému vzdálen, jak jen si lze představit. Obdobně platí, že princip stanovující, že pobídky osob musí vždy ladit se sociálními náklady a sociálními dávkami, není důvodem pro bezpodmínečnou podporu politik liberalizace obchodu, deregulace a privatizace.
Jeder Ökonom kann diese Plattitüden bei der Ankunft im betreffenden Land seinem Gastgeber gegenüber zum Ausdruck bringen. Das Problem ist allerdings, dass diese allgemeingültigen Prinzipien sich nicht von selbst umsetzen: Sie werden nicht automatisch zu klaren institutionellen Regeln oder politischen Strategien. So sagt beispielsweise das Prinzip, wonach Eigentumsrechte zu schützen sind, sehr wenig darüber aus, wie man dies unter den bestehenden institutionellen Voraussetzungen am besten erreichen kann. Auf keinen Fall sagt es aber, dass ein System privater Eigentumsrechte und angloamerikanischer Corporate Governance in jedem Land und zu jeder Zeit der richtige Ansatz ist. Man denke an die enormen Investitionen und die unternehmerischen Aktivitäten, die China mit seinen heterogenen Eigentumsrechten und mit einem Rechtssystem zustande brachte, das vom angloamerikanischem System Lichtjahre entfernt ist. Auch der Grundsatz, wonach private Anreize und soziale Kosten und Nutzen aufeinander abzustimmen sind, führt kaum zu bedingungsloser Unterstützung von Handelsliberalisierung, Deregulierung und Privatisierung.