Přepisovat pravidla tržního hospodářství – způsobem, který prospívá těm, kdo celé globální ekonomice způsobili tolik strastí – je horší než jen finančně nákladné. Většina Američanů to pokládá za hrubě nespravedlivé, zejména když viděli, jak banky přelily miliardy, které jim měly dát možnost oživit úvěrování, do výplat přemrštěných odměn a dividend. Roztrhat společenskou smlouvu je něco, co by se nemělo dělat lehkovážně. Tato nová forma falešného kapitalismu, kde se ztráty socializují a zisky privatizují, je ale odsouzena k nezdaru. Pobídky jsou pokřivené. Neexistuje tržní kázeň. Banky, které se pokládají za příliš velké, než aby se restrukturalizovaly, vědí, že mohou beztrestně hazardovat – a za situace, kdy Federální rezervní systém nabízí prostředky za téměř nulové úrokové sazby, je k tomu po ruce financí víc než dost. Někteří lidé tento nový ekonomický režim nazvali „socialismem s americkými rysy“.
Die Regeln der Marktwirtschaft umzuschreiben – und zwar in einer Weise, dass diejenigen, die der Weltwirtschaft insgesamt so viel Leid beschert haben, profitiert haben –, ist mehr als nur teuer. Die meisten Amerikaner betrachten es als grob ungerecht, insbesondere, nachdem sie erlebten, wie die Banken die Milliarden, die ihnen die Wiederbelebung der Kreditvergabe ermöglichen sollten, zur Auszahlung übertriebener Boni und Dividenden benutzten. Den bestehenden Gesellschaftsvertrag zu zerreißen, ist etwas, das man nicht leichtfertig tun sollte. Doch diese neue Form des Ersatzkapitalismus, bei der die Verluste sozialisiert und die Gewinne privatisiert werden, ist zum Scheitern verurteilt. Es gibt in ihr keine Markdisziplin. Die für eine Sanierung zu großen Banken wissen, dass sie ungestraft zocken können – und angesichts der Tatsache, dass die Federal Reserve Geld fast zinsfrei zur Verfügung stellt, steht ihnen dafür jede Menge Kapital zur Verfügung. Manche bezeichnen dieses neue Wirtschaftsregime als „Sozialismus mit amerikanischen Merkmalen“.