Je to tatáž stezka, po níž i jinde kráčí ti, kdo štěpí společnosti zneužíváním rétoriky reakce s cílem rozdmýchávat polarizaci a konfrontaci. Předáci tohoto hnutí, například předseda hlavního separatistického sdružení, v poslední době prohlašují, že pro přitažení pozornosti k jejich věci může být nezbytné násilí. Pokud jsme se však z pohnutých a krvavých dějin Evropy něčemu přiučili, pak tedy skutečnosti, že žádná politická ambice nemůže nikdy ospravedlnit uchýlení se k násilí, natož jeho normalizaci coby politického nástroje. Má vláda na tuto výzvu reagovala uměřeně a se sebeovládáním.
Genau diesen Weg schlägt man auch anderswo ein und nutzt die Rhetorik der Reaktion aus, um mit Polarisierung und Konfrontation die Spaltung der Gesellschaft fördern. Vor kurzem erklärten die Anführer dieser Bewegung, wie etwa der Präsident der wichtigsten pro-separatistischen Vereinigung, dass Gewalt notwendig sein kann, um einem Anliegen zu größerer Aufmerksamkeit zu verhelfen. Wenn wir allerdings eine Lehre aus der schmerzhaften und blutigen Geschichte Europas gezogen haben, dann besteht sie darin, dass keine politische Ambition jemals als Rechtfertigung für die Anwendung von Gewalt dienen darf, geschweige denn für die Normalisierung der Gewalt als politisches Instrument. Meine Regierung hat auf diese Herausforderung kontrolliert und mit Augenmaß reagiert.