Iniciativy jako Světové fórum o vodě tedy nutně zdůrazňují debaty o tom, co tvoří dobré vodní hospodářství, a tvorbu užitečných koncepcí. Jeden mýtus, jež tyto debaty vyvrátily, je to, že voda je zdarma. Voda má svou cenu a někdo, ať už koneční uživatelé nebo daňoví poplatníci, ji musí zaplatit. Je samozřejmě možné si představit sdílení nákladů, ale není už nadále možné za vodu nic neúčtovat. Poslední Světové fórum o vodě diskutovalo o dvou záležitostech, jimž budou zákonodárci čelit v příštích letech. První se týká takzvaného „práva na vodu“. Naléhavost potřeb – miliarda lidí je bez přístupu k pitné vodě a dvě miliardy bez řádné kanalizace, což dále vyvolává obrovský počet onemocnění – podtrhuje nezbytnost uznání tohoto základního lidského práva.
Initiativen wie das Weltwasserforum lenken daher unweigerlich die Aufmerksamkeit auf Diskussionen darüber, was gutes Wassermanagement ausmacht, und erarbeiten nützliche Konzepte. Ein Opfer solcher Diskussionen ist der Mythos, dass Wasser kostenlos ist. Wasser hat seinen Preis, und irgendjemand – entweder die Endverbraucher oder die Steuerzahler – müssen ihn bezahlen. Es ist natürlich möglich, eine Teilung dieser Kosten anzustreben, aber es ist nicht mehr möglich, für Wasser nichts zu berechnen. Beim letzten Weltwasserforum wurden zwei Themen diskutiert, die in den nächsten Jahren auf die Entscheidungsträger zukommen werden. Das erste betrifft das so genannte „Recht auf Wasser“. Die Dringlichkeit des Bedarfs – eine Milliarde Menschen haben keinen Zugang zu Trinkwasser und zwei Milliarden verfügen über kein richtiges Abwassersystem – und die enorme Anzahl an daraus resultierenden Krankheiten unterstreichen die Notwendigkeit, ein derart grundlegendes Menschenrecht anzuerkennen.