Tento stav ale nemusí trvat věčně. Přinejmenším ve dvou záležitostech se začínají objevovat odlišné přístupy a jednou se mohou stát hlavními tématy veřejné diskuse. V domácích záležitostech je očividný rozdíl mezi zastánci ,,evropského modelu" sociálního a morálního kapitalismu a těmi, kdo lnou k neoliberálnímu ,,washingtonskému konsenzu," který si Evropané spojují s americkým ekonomickým modelem. V zahraniční politice se rozpor mezi unilateralisty a multilateralisty neomezuje pouze na Spojené státy. Někteří jej za současné situace vidí jako střet mezi mírem dosaženým jednáními a aktivními, ba dokonce preventivními zásahy.
Allerdings dürfte dieser Zustand nicht lange andauern. Wenigstens in zwei Richtungen beginnen sich andere Politikmöglichkeiten abzuzeichnen und könnten eines Tages die öffentliche Debatte bestimmen. Innenpolitisch gibt es offen hervortretende Unterschiede zwischen den Verfechtern eines "europäischen Modells" des sozialen und moralisch gebundenen Kapitalismus und den Anhängern des neoliberalen "Washingtoner Konsens", den die Europäer für Amerikas Wirtschaftsmodell halten. Und international beschränkt sich die Auseinandersetzung zwischen Unilateralisten und Multilateralisten durch aus nicht nur auf die Vereinigten Staaten. Einigen stellt sie sich unter den gegebenen Umständen als ein Zusammenstoß zwischen Frieden durch Verhandlungen und aktiven, sogar vorweggenommenen Schlägen dar.