Aby rozvojové státy nastalé situace co nejlépe využily, budou potřebovat jasnou představu o svých zájmech a prioritách. O co by tedy měly usilovat? Zaprvé, měly by prosazovat nová pravidla, která sníží pravděpodobnost výskytu finančních krizí a bolestivost jejich důsledků. Ponecháme-li globálním finančním trhům volnou ruku, ať si poradí, jak umí, poskytují v dobrých časech příliš mnoho úvěrů za přehnaně nízkou cenu a ve špatných časech zase příliš málo úvěrů. Jediným účinným opatřením je proticyklické řízení kapitálového účtu: během ekonomických vzestupů odrazovat od půjček ze zahraničí a během poklesů bránit úniku kapitálu. Mezinárodní měnový fond by se tedy měl přestat mračit na regulaci kapitálu a naléhat na finanční otevřenost a raději se pustit do práce v oblasti aktivní podpory zemí zavádějících takové politiky.
Um ein optimales Ergebnis zu erzielen, müssen die Entwicklungsländer ein Gefühl für ihre Interessen und Prioritäten entwickeln. Worauf sollten sie also Bedacht nehmen? Zunächst sollten sie auf neue Regeln drängen, die Finanzkrisen weniger wahrscheinlich und deren Folgen weniger schmerzhaft machen. Sich selbst überlassen bieten die globalen Finanzmärkte in guten Zeiten zu viele billige Kredite und in schlechten Zeiten zu wenig Kredite. Die einzig wirksame Antwort darauf ist antizyklisches Kapitalmanagement: Einschränkung der Kreditvergabe ins Ausland in Phasen des wirtschaftlichen Aufschwungs und die Vermeidung von Kapitalflucht während eines Abschwungs. Statt über Kapitalkontrollen die Nase zu rümpfen und auf finanzielle Öffnung zu drängen, sollte der Internationale Währungsfonds den Ländern bei der Umsetzung dieser Strategien aktiv zur Seite stehen.