(Smích. Potlesk.) LS: Tady jsou výsledky experimentu. Na svislé ose vidíte, jak se děti v 1. či 2. případě rozhodovaly. A vidíte, že na jejich jednání mělo vliv to, z jaké evidence vycházely. Děti, kterým nejsou ani dva roky, volí na základě hrstky statistických dat mezi diametrálně odlišnými strategiemi jednání: poprosit o pomoc či samostatně prozkoumat. K podobným závěrům došly v našem oboru doslova stovky dalších studií. Souvisí s tím totiž jedna zásadní věc. Bez dětské schopnosti dedukovat množství závěrů z útržků dat bychom si nemohli předávat znalosti, jak je pro náš druh typické. Dětem stačí pár příkladů a pochopí, jak užívat novou pomůcku. Z pár příkladů pochopí novou kauzální souvislost. Umí si osvojovat i nová slova, v tomto případě ve znakové řeči.
(Gelächter) (Applaus) LS: Hier die Ergebnisse des Experiments. Auf der vertikalen Achse sehen Sie die Verteilung der Wahl, die die Kinder in jeder Bedingung getroffen haben. Sie sehen, dass die Verteilung der Wahl, die die Kinder treffen, vom Beweis abhängt, den die Kinder sehen. Also können Babys in ihrem zweiten Lebensjahr das bisschen an statistischen Daten nutzen, um zwischen zwei völlig verschiedenen Strategien zu wählen, wie man sich in der Welt verhalten kann: nach Hilfe fragen und selbst entdecken. Ich habe Ihnen gerade zwei von hunderten Laborexperimenten in diesem Bereich gezeigt, die Ähnliches aussagen, denn der wirklich entscheidende Punkt ist, dass die Fähigkeit der Kinder, aus wenigen Daten zahlreiche Schlussfolgerungen zu ziehen, zu unserem kulturtypischen Lernen gehört. Kinder lernen über neue Werkzeuge aus wenigen Beispielen. Sie lernen neue kausale Zusammenhänge aus wenigen Beispielen. Sie lernen sogar neue Wörter, in diesem Fall amerikanische Zeichensprache.