Do rozšířené členské základy EU, pro niž jsou stále typické rozmanité postoje, pocity i očekávání, byly vneseny první složky společné kolektivní identity. Žádat po všech, aby udělali víc, než co všichni jednomyslně schvalují, by podkopalo křehký evropský soulad. Menším skupinkám členských států ale nic nebrání, aby si prostřednictvím samostatných dohod stanovovaly odvážnější cíle, pokud je k tomu vedou vzájemná důvěra a podobnosti. Ostatně právě tak se vyvinula Schengenská úmluva, která se později stala součástí acquis communitaire (souboru práva EU). Nověji Prümská úmluva mezi zúčastněnými stranami povýšila policejní spolupráci na policejní integraci.
Die ersten Keimzellen einer gemeinsamen Identität wurden den Mitgliedern einer erweiterten EU eingepflanzt, die noch immer von unterschiedlichen Positionen, Befindlichkeiten und Erwartungen gekennzeichnet ist. Die Forderung, jeder möge mehr tun, als sich einstimmig ratifizieren lässt, würde die zerbrechliche europäische Harmonie untergraben. Allerdings werden kleinere Gruppen von Mitgliedsstaaten auch nicht im Mindesten abgehalten, durch gesonderte Abkommen wagemutigere Ziele zu verfolgen, wenn diese Mitglieder durch gegenseitiges Vertrauen und ähnliche Haltungen dazu ermutigt werden. So entstand ja auch der Vertrag von Schengen – der später in den Acquis communautaire (das gesamte EU-Recht) aufgenommen wurde. Vor kurzem wurde die Zusammenarbeit und Integration der Polizeiapparate in den Mitgliedsstaaten durch den Prümer Vertrag vertieft.