Debata o člověkem vyvolaném globálním oteplování se vede zdánlivě bez konce. Během 22 let od doby, kdy svět podepsal Rámcovou úmluvu OSN o změně klimatu na Summitu Země v Riu, došlo k příliš malému pokroku směrem k reálné činnosti. Rok 2014 proto zřejmě bude nejteplejším rokem v zaznamenané historii, který také přinesl ničivá sucha, záplavy, pustošivé bouře a vlny veder. Ještě v letech 2009 a 2010 se vlády světa dohodly, že vzestup globální teploty udrží pod hranicí 2° Celsia oproti předprůmyslové éře. V současnosti však oteplování míří k dosažení 4-6 stupňů do konce století – tak vysoko, že zničí globální produkci potravin a dramaticky zvýší četnost extrémních povětrnostních jevů. Abychom zůstali pod hranicí dvou stupňů, vlády světa musí přijmout stěžejní koncepci: „hlubokou dekarbonizaci“ světové energetické soustavy.
Die Debatte über die menschgemachte Erderwärmung zieht sich bereits scheinbar ewig hin. In den 22 Jahren seit Unterzeichnung des UN-Rahmenübereinkommens zum Klimawandel auf dem Erdgipfel in Rio wurden viel zu geringe Fortschritte hin zu echtem Handeln erzielt. Infolgedessen dürfte 2014 nun das wärmste Jahr seit Beginn der Aufzeichnungen werden – ein Jahr, das uns verheerende Dürren, Überflutungen, Stürme und Hitzewellen gebracht hat. In den Jahren 2009 und 2010 hatten die weltweiten Regierungen vereinbart, den weltweiten Temperaturanstieg gegenüber der vorindustriellen Ära auf unter 2° Celsius zu begrenzen. Doch wenn es weitergeht wie bisher, wird die Erwärmung bis Ende des Jahrhunderts 4-6 °C erreichen – genug, um die weltweite Lebensmittelproduktion verheerend zu stören und die Häufigkeit extremer Wetterereignisse drastisch zu erhöhen. Um unter der Schwelle von 2 °C zu bleiben, müssen die weltweiten Regierungen ein zentrales Konzept verfolgen: die „weitreichende Dekarbonisierung“ des globalen Energiesystems.