Vskutku, devět z deseti školáků v EU se dnes učí anglicky. Zhruba polovina se učí francouzsky, čtvrtina německy a osmina španělsky a tato čísla se navzdory snahám Komise dále snižují, neboť lidé mají sklon vybírat si ten cizí jazyk, o němž jsou přesvědčeni, že jej zná a studuje většina ostatních lidí. Tento proces připomíná výběr standardu kupříkladu ve spotřební elektronice. Lidé mají tendenci volit standard (VHS, Windows, DVD), o němž si myslí, že bude předčit ostatní, a právě tím přispějí k jeho vítězství.
Tatsächlich lernen in der EU heute neun von zehn Schulkindern Englisch. Etwa halb so viele lernen Französisch, ein Viertel Deutsch und ein Achtel Spanisch, und diese Anteile fallen den Bemühungen der Kommission zum Trotz, weil die Menschen dazu neigen, sich für diejenige Fremdsprache zu entscheiden, von der sie glauben, dass sie von den meisten anderen Menschen gesprochen und studiert wird. Der Prozess ähnelt der Entscheidung für einen Standard etwa im Bereich der Unterhaltungselektronik. Die Menschen neigen dazu, für den Standard (VHS, Windows, DVD) zu optieren, von dem sie glauben, dass er die Oberhand behalten wird, und tragen so zu seinem Siegeszug bei.