Konečně nejistota ohledně výsledku neodráží tolik chování voličů, ale spíše změnu volebního systému. V posledním desetiletí Itálie používala většinový volební systém upravený o poměrný podíl. Díky tomuto systému Casa della Libertà v roce 2001 proměnila malou všeobecnou většinu v rozhodnou většinu parlamentní. Když je však letos na obzoru podobný výsledek pro l’Unione, středopravá parlamentní většina jen několik měsíců před koncem svého funkčního období změnila volební zákon. To připomíná vojsko, které ze strachu z porážky na bitevním poli otráví na ústupu vodu ve studních. Poměrný systém bez preferenčních hlasů pro jednotlivce znamená, že poslance nebudou volit občané, ale stranické sekretariáty a že se kvůli neexistenci účinného volebního prahu rozroste počet stran.
Schließlich spiegelt sich im ungewissen Wahlausgang nicht so sehr das Wählerverhalten wider, als vielmehr die Änderung des Wahlrechts. In den letzten zehn Jahren galt in Italien das Mehrheitswahlrecht gemischt mit einem gewissen Anteil Verhältniswahlrecht. Unter diesen Bedingungen gelang es der Casa della Libertà im Jahr 2001 einen knappen Vorsprung bei den Wählerstimmen in eine maßgebliche parlamentarische Mehrheit umzuwandeln. Aber nachdem dieses Jahr ein derartiges Resultat für l’Unione zu erwarten ist, änderte die Mitte-Rechts-Mehrheit ein paar Monate vor dem Ende der Legislaturperiode im Parlament das Wahlrecht. Das erinnert an eine Armee, die angesichts der drohenden Niederlage am Schlachtfeld auf ihrem Rückzug die Brunnen vergiftet. Ohne persönliche Präferenzen bedeutet die Anwendung des Verhältniswahlrechts, dass nicht die Bürger, sondern eigentlich die Parteisekretäre die Abgeordneten wählen und ohne wirksame Hürde für den Einzug in das Parlament wird die Zahl der Parteien ausufern.