Nižší míra nezaměstnanosti do budoucna by znamenala dalších 20 miliard dolarů ročně v podobě vyšší produkce. A polovina z dodatečného zboží a služeb v objemu jednoho bilionu dolarů by měla formu spotřebního zboží a služeb pro americké domácnosti. Sečteme-li v této rovnici stranu přínosů, získáme: okamžité zvýšení počtu pracovních míst, o 500 miliard dolarů vyšší spotřebu zboží a služeb v příštích dvou letech a poté každoroční zvýšené příjmy a produkci o 40 miliard dolarů ročně. A jaké jsou pravděpodobné náklady dodatečných půlbilionových výdajů do infrastruktury v příštích dvou letech? Pro začátek by dodatečné vládní výdaje v objemu 500 miliard dolarů pravděpodobně byly vyváženy zvýšeným výběrem daní z intenzivnější ekonomické činnosti, a to v objemu 300 miliard dolarů. Čistým výsledkem by tedy bylo zvýšení státního dluhu o 200 miliard dolarů. Američtí daňoví poplatníci by pak museli po dobu 30 let platit dvě miliardy dolarů ročně jako reálný úrok z tohoto vyššího státního dluhu a poté celých 200 miliard splatit nebo si prodloužit lhůtu splatnosti.
Eine niedrigere zukünftige Arbeitslosenrate brächte weitere 20 Milliarden jährlich an gesteigerter Produktion mit sich. Und die Hälfte der zusätzlichen 1 Billion Dollar an Waren und Dienstleistungen würden als Verbrauchsgüter und Dienstleistungen den amerikanischen Haushalten zur Verfügung stehen. Insgesamt lässt sich der Nutzen der Maßnahme wie folgt beziffern: mehr Jobs heute, 500 Milliarden Dollar zusätzlich für den Konsum von Waren und Dienstleistungen über die nächsten zwei Jahre und später ein jährlicher Geldfluss von 40 Milliarden Dollar aufgrund höherer Einkommen und Produktion. Wie hoch sind nun die wahrscheinlichen Kosten dieser 500 Milliarden Dollar, die über die nächsten zwei Jahre in die Infrastruktur fließen könnten? Zunächst würden die 500 Milliarden Dollar zusätzlicher Staatsausgaben durch höhere Steuereinnahmen im Ausmaß von 300 Milliarden Dollar aufgrund der stärkeren wirtschaftlichen Aktivität teilweise aufgewogen werden. Netto bliebe daher also ein Anstieg der Staatsschulden von 200 Milliarden Dollar über. Die amerikanischen Steuerzahler müssten für diese zusätzlichen Schulden über die nächsten 30 Jahre 2 Milliarden Dollar an realen Zinsen zahlen und die Schulden danach tilgen oder die gesamten 200 Milliarden überrollen.