Skutečnost je ale taková, že když dvě strany dobrovolně obchodují, lze předpokládat, že to prospívá oběma; jinak by jedna z nich obchodovat odmítla. Liberalizace obchodu sice tedy může určitým skupinám přinášet jisté (menší) ztráty, ale ty je možné a vhodné řešit programy domácích přesunů výroby a podpory, jako je americká Pomoc s obchodní adaptací, a přechodnými pravidly pro postižená odvětví, firmy a pracovníky. Názor, že dobrovolný obchod je v posledku dobrá věc, potvrzují dřívější zkušenosti. Vypjatý protekcionismus na počátku 30. let minulého století, který přišel po období relativně volného mezinárodního obchodu, měl pustošivé důsledky, které nakonec nachystaly půdu pro druhou světovou válku. Jak doložil ekonom z MIT Charles Kindleberger, k proměně hluboké recese v globální depresi přispěl zejména americký celní zákon z roku 1930. Ještě před skončením války se v Bretton Woods, v americkém státě New Hampshire, setkaly velmoci, aby vytvořily nový mezinárodní obchodní a finanční režim, včetně Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT). Během série dlouhých a náročných globálních jednání – takzvaných „kol GATT“ – se cla u rozšiřující se škály zboží vytrvale snižovala. Globální obchod ve výsledku po většinu poválečného období rostl rychleji než světový HDP.
Doch in Wirklichkeit kann davon ausgegangen werden, dass es beiden Seiten besser geht, wenn sie freiwillig miteinander Handel treiben. Wäre dem nicht so, würde sich eine Seite dem Handel verweigern. Da also eine Handelsliberalisierung möglicherweise einige (kleinere) Verluste für gewisse Gruppen mit sich bringt, können – und sollten – diese Probleme durch nationale Hilfsmaßnahmen wie sie beispielsweise das amerikanische Trade Adjustment Assistance-Programm vorsieht, sowie durch Übergangsregelungen für betroffene Branchen, Unternehmen und Arbeitnehmer in Angriff genommen werden. Die Erfahrung der Vergangenheit bestätigt die Sichtweise, wonach freiwilliger Handel letztendlich vorteilhaft ist. Der extreme Protektionismus in den frühen 1930er Jahren im Anschluss an eine Phase relativen freien internationalen Handels hatte verheerende Folgen und bereitete letztlich den Weg für den Zweiten Weltkrieg. So zeigte der MIT-Ökonom Charles Kindleberger, dass vor allem das amerikanische Smoot-Hawley-Zollgesetz einen Beitrag leistete, dass aus einer tiefen Rezession eine weltweite Depression werden konnte. Noch vor Ende des Krieges fanden sich Vertreter der Großmächte in Bretton Woods im amerikanischen Bundesstaat New Hampshire ein, um ein neues internationales Handels- und Finanzregime zu begründen, darunter auch das Allgemeine Zoll- und Handelsabkommen (GATT). Im Rahmen einer Reihe langwieriger und diffiziler internationaler Verhandlungen – der so genannten „GATT-Runden“ – wurden die Zölle für eine breite Palette an Gütern schrittweise gesenkt. Dadurch wuchs der globale Handel während des überwiegenden Teils der Nachkriegszeit schneller als das weltweite BIP.