Nejstrašidelnější je, že to prý není chybou ECB. Oficiálně se QE odůvodňuje tím, že jakmile se úrokové sazby propadly pod nulu, neexistoval jiný způsob jak odvracet deflaci ohrožující Evropu. Jenže skrytým účelem QE bylo odsunout neudržitelný dluh velkých prodělečných korporací a ještě víc klíčových členských států eurozóny (jako Itálie). Jakmile se evropští političtí lídři na začátku krize eura před deseti lety rozhodli nadále si obří neudržitelné dluhy nepřipouštět, byli nuceni tento horký brambor přehodit do klína centrální bance. Od té doby ECB uskutečňuje strategii, kterou lze nejlépe popsat jako ustavičné zakrývání bankrotů.
Das Erschreckende daran ist, dass die EZB keine Schuld daran trägt. Die offizielle Entschuldigung für QE lautet, dass es nach dem Absenken der Leitzinssätze auf unter null keine andere Möglichkeit mehr gab, der in Europa drohenden Deflation zu begegnen. Das verborgene Motiv hinter der quantitativen Lockerung bestand allerdings darin, die untragbare Schuldenlast großer defizitärer Unternehmen und vor allem wichtiger Mitgliedsstaaten der Eurozone (wie Italien) umzustrukturieren. Nachdem sich die politischen Entscheidungsträger Europas zu Beginn der Eurokrise vor zehn Jahren entschieden hatten, die massive, nicht tragbare Schuldenlast immer noch nicht wahrhaben zu wollen, kamen sie nicht umhin dieses heiße Eisen in den Schoß der Zentralbank fallen zu lassen. Seitdem hat die EZB eine Strategie verfolgt, die sich am besten als ständige Verschleierung des Bankrotts beschreiben lässt.