A díky růstu produktivity se dnes stále větší podíl pracovních míst nachází mimo továrny a farmy. Do konce 19. století už Evropa od Vídně a Berlína až po Paříž a Londýn oslavovala proměnu podnikatelského života. Všichni samozřejmě viděli, že tohoto nadšení a participace bylo dosaženo za cenu jistého nepohodlí a úzkosti. Většina lidí si však návrat do klidné minulosti nepřála. Kamp návratu nicméně došlo, byť ne úmyslně, když centrálně plánovačské a korporativistické změny vamp hospodářských institucích podvázaly inovace a ambice – výsledkem bylo, že se pracovní místo vamp Evropě znovu stalo stejně otupujícím jako vamp minulosti. Kultivovaní lidé samp dobrými úmysly dnes naznačují, že můžeme oživit podnikatelského ducha, avšak způsobem, který ho vloží do nové ekonomiky orientované na sociální investice – na boj proti globálnímu oteplování, rozvoj energetických úspor a tak dále.
Und dank des Produktivitätswachstums liegt ein immer höherer Anteil von Arbeitsplätzen außerhalb von Fabriken und landwirtschaftlichen Betrieben. Am Ende des neunzehnten Jahrhunderts feierte Europa, von Wien über Berlin und Paris bis nach London, bereits die Umstrukturierung des Geschäftslebens. Selbstverständlich sahen sie, dass diese Aufregung und Tätigkeit ihren Preis an Schwierigkeiten und Besorgnis hatten. Doch wollte die Mehrheit nicht zur Beschaulichkeit der Vergangenheit zurückkehren. Dennoch kehrten sie dazu zurück, wenn auch nicht beabsichtigt, als planwirtschaftliche und korporatistische Änderungen in den wirtschaftlichen Institutionen Innovation und Ehrgeiz drosselten, mit dem Ergebnis, dass die Arbeitswelt in Europa wieder so stupide wurde, wie sie es in der Vergangenheit gewesen war. Heute schlagen intellektuelle Menschen, die es gut meinen, vor, dass wir das Unternehmertum wiederbeleben können, aber so, dass es in eine neue Wirtschaftsform eingebettet wird, die sich an sozialen Investitionen orientiert – um die Erderwärmung zu bekämpfen, Energiesparmöglichkeiten zu entwickeln und so weiter.