V tomto ohledu se současná krize od historických analogií liší v tom, že se zdá, jako by finanční novátorství poháněl soubor duševních, ba dokonce technických inovací. Jelikož jde o krizi ekonomickou, většinu lidí, již hledají její intelektuální kořeny, láká začít u ekonomů, kteří až na několik výjimek vypadají obzvlášť zdiskreditovaně. Donekonečna se cituje, co údajně v roce 2003 pronesl zakladatel revoluce racionálních očekávání Robert Lucas ve svém předsednickém proslovu k Americké ekonomické asociaci: „Ústřední problém prevence depresí byl vyřešen, pro všechny praktické účely, a je tomu tak vlastně už řadu desetiletí.“ Je také zřejmé, že akademičtí ekonomové měli jistý vliv na politiku. Larry Summers, dnes mimořádně vlivný ředitel Národní ekonomické rady prezidenta Baracka Obamy, už jako mladý muž došel k závěru, že „finanční a měnové šoky jsou méně významnými zdroji deprese, než jsme předpokládali“. Kdyby ekonomika chybám vzdorovala a kdyby existovalo mnoho dobrých politik ke zvládání krizí a nesnází, potřeba vyhýbat se chybám by nebyla tak silná. Vždycky by bylo možné věci zpětně napravit.
In dieser Hinsicht ist die gegenwärtige Krise anders als die historischen Analogien, da es so aussieht, als wären die Finanzinnovationen von einer Reihe geistiger und sogar technologischer Innovationen angetrieben worden. Da es sich um eine Wirtschaftskrise handelt, sind die meisten Menschen auf der Suche nach den geistigen Wurzeln versucht, bei den Ökonomen anzufangen, die – mit wenigen Ausnahmen – besonders stark in Misskredit geraten sind. Der Begründer der Revolution der rationalen Erwartungen, Robert Lucas, wird immer wieder damit zitiert, in seiner Ansprache als Präsident der American Economic Association 2003 erklärt zu haben, dass das zentrale Problem der Depressionsvorbeugung in praktischer Hinsicht gelöst sei – und das eigentlich bereits seit vielen Jahrzehnten. Es steht auch fest, dass Wirtschaftswissenschaftler Einfluss auf die Politik hatten. Larry Summers, derzeit äußerst einflussreicher Direktor von Präsident Barack Obamas National Economic Council, folgerte als junger Ökonom: „Finanz- und Geldschocks sind als Ursache für eine Depression weniger bedeutsam, als wir vermutet hatten.“ Wenn die Wirtschaft idiotensicher war und so viele gute politische Optionen existierten, um mit Krisen und Problemen fertigzuwerden, gab es weniger Grund, Fehler zu vermeiden. Alles ließ sich immer im Nachhinein richten.