Žádná společnost zatím nevytvořila všeobecně uznávanou metodu, jak měřit úspěšnost expertokracie. Dokonce i občané, kteří si cení přesnosti, mají jen malou možnost dozvědět se, že když přepínají kanál z nudných lišek na charismatické ježky, pak tuto přesnost obětují. Zde je tedy skromný návrh, který se týká všech demokracií: tržiště myšlenek funguje lépe, pokud občané lépe vidí kompromis mezi přesností a zábavností nebo mezi přesností a stranickou loajalitou. Není snad pravděpodobné, že by si raději přečetli názor experta s vyšší dosavadní úspěšností? Pokud ano, pak by si experti mohli zvyknout na zodpovědnost tím, že by projevovali větší pokoru, a politická debata by mohla začít znít méně hašteřivě. Přiznejme, že není snadné vytvořit takové metody poměřování, které by byly věrohodné v celém spektru rozumných názorů. Ve světě, kde jsou – řečeno s Yeatsem – „ti nejhorší plní vášnivé horlivosti a ti nejlepší postrádají veškeré přesvědčení“, to však za pokus stojí. Záhady žebříčků
Bisher hat noch keine Gesellschaft eine allgemein anerkannte Methode hervorgebracht, wie man den Vorhersagen von Experten auf der Spur bleibt. Selbst Bürger, die großen Wert auf treffsichere Aussagen legen, können kaum erkennen, dass sie auf diese verzichten, wenn sie, um statt einem langweiligen Fuchs einem charismatischen Igel zuzuhören, den Sender wechseln. Hier also ein bescheidener, auf alle Demokratien anzuwendender Vorschlag: Der Markt für Ideen funktioniert besser, wenn es den Bürgern leichter fällt, die Zielkonflikte zwischen Treffsicherheit der Aussagen und Unterhaltung oder zwischen Treffsicherheit und Parteitreue zu erkennen. Würden sie sich dann nicht eher jenen Experten zuzuwenden, deren Einschätzungen sich in der Vergangenheit häufiger als richtig erwiesen haben? Falls ja, würden sich die Experten möglicherweise daran gewöhnen, zur Verantwortung gerufen zu werden, und mehr Bescheidenheit zeigen, und die politische Debatte würde vielleicht anfangen, weniger schrill zu klingen. Zugegeben, es ist nicht leicht, Methoden zu entwickeln, die die Treffsicherheit von Prognosen überprüfen und für das gesamte Spektrum vernünftiger Meinungsäußerung glaubwürdig sind. Aber in einer Welt, in der – in den Worten von Yeats – „es den Besten an jeglicher Überzeugung mangelt und die Schlechtesten voll leidenschaftlicher Intensität sind“, ist es möglicherweise den Versuch wert. Ranking-Rätsel