Jsou poplašnou sirénou. Antiglobalizační protesty v Seattlu roku 1999, při příležitosti, která byla pokládána za slavnostní zahájení nového kola obchodních rozhovorů, přitáhly pozornost k neúspěchům globalizace a mezinárodních institucí a dohod, jimiž se řídí. Když tisk prověřil tvrzení demonstrantů, zjistil, že je v nich víc než jen zrnko pravdy. Obchodní jednání, která následovala, byla jiná – přinejmenším v principu měla být rozvojovým kolem, které napraví některé z nedostatků, na něž protesty poukázaly – a Mezinárodní měnový fond následně prošel významnými reformami. Také protesty za občanská práva v 60. letech minulého století v USA upozornila na všudypřítomný institucionalizovaný rasismus v americké společnosti.
Sie sind eine Warnung. Die Proteste der Globalisierungsgegner in Seattle im Jahre 1999 gegen den Beginn einer neuen Runde von Handelsgesprächen machten auf die Versäumnisse der Globalisierung und der internationalen Organisationen und Verträge, die diese lenken, aufmerksam. Als die Presse die Vorwürfe der Demonstranten untersuchte, stellte sie fest, dass mehr als nur ein Körnchen Wahrheit in ihnen steckte. Die Handelsverhandlungen, die darauf folgten, waren anders – zumindest vom Grundsatz her sollten sie eine Entwicklungsrunde sein, um einige der Mängel, die die Demonstranten aufgezeigt hatten, wiedergutzumachen –, und beim Internationalen Währungsfonds gab es in der Folge erhebliche Reformen. Genauso war es in den 1960er Jahren, als die US-Bürgerrechtsproteste die Aufmerksamkeit auf den allgegenwärtigen institutionalisierten Rassismus in der amerikanischen Gesellschaft lenkten.