O sto osmdesát let později je řešení stále stejné: je třeba zajistit přístup k mýdlu a aby bylo používáno, protože to je cesta, jak zastavit choleru od rozšiřování. Myslím si, že touha po zisku je opravdu mocná, někdy mocnější než nejoddanější dobročinná organizace nebo vláda. Vlády dělají, co mohou, obzvláště co se týče pandemií a epidemií jako je v tuto chvíli cholera nebo ebola, ale s protichůdnými prioritami. Ne vždy je na to rozpočet. A pokud o tom přemýšlíte, zamýšlíte se nad tím, co je zapotřebí, aby se mytí rukou stalo každodenním návykem, je třeba podporovat financování, aby došlo ke zlepšení.
118 Jahre später ist die Lösung genau dieselbe: Es geht darum sicherzustellen, dass alle Zugang zu diesem Stück Seife haben, und dass sie es auch verwenden, da dies der beste Weg ist, um die Ausbreitung von Cholera zu verhindern. Ich denke, dass Profitstreben sehr mächtig ist, manchmal sogar mächtiger als die engagierteste Stiftung oder Regierung. Die Regierungen tun alles in ihrer Macht, besonders bei Pandemien und Epidemien wie Cholera oder aktuell bei Ebola, aber sie haben einen Interessenskonflikt. Das Budget reicht nicht immer aus. Wenn man darüber nachdenkt, überlegt man, was nötig ist, um Händewaschen zur täglichen Gewohnheit zu machen. Nachhaltige Finanzierung ist erforderlich, um dieses Verhalten zu bestärken.