Rozhovory zabředly nad zemědělstvím, kde dotace a obchodní omezení stále zůstávají mnohem vyšší než ve výrobě. Vzhledem k tomu, že v rozvojových zemích závisí asi 70% lidí přímo či nepřímo na zemědělství, tratí za současného režimu právě ony. Avšak zahleděnost na zemědělství odvedla pozornost od mnohem širší agendy, již bylo možné prosazovat způsoby, z nichž by měl prospěch jak Sever, tak Jih. Například takzvaná „odstupňovaná cla“, která na zpracované zboží uvalují mnohem vyšší sazby než na zboží nezpracované, odrazují rozvojové země od podnikání v činnostech s vyšší přidanou hodnotou, které vytvářejí pracovní místa a pozvedají příjmy. Snad nejostudnějším příkladem je americké dovozní clo na etanol ve výši 54 centů za galon, zatímco na ropu žádné clo stanoveno není a sazba na benzín je jen 50 centů.
Die Gespräche gerieten beim Thema Landwirtschaft ins Stocken, wo Subventionen und Handelsbeschränkungen nach wie vor wesentlich höher sind als in der Industrie. Zumal etwa 70 % der Menschen in den Entwicklungsländern direkt oder indirekt von der Landwirtschaft abhängen, sind sie unter dem derzeitigen System die Verlierer. Doch lenkte die Konzentration auf die Landwirtschaft die Aufmerksamkeit von einem weit umfangreicheren Programm ab, von dessen gezielter Weiterführung sowohl der Norden als auch der Süden profitiert hätten. Beispielsweise bedeuten die so genannten „gestaffelten Zölle“, die verarbeitete Güter viel stärker belasten als unverarbeitete, dass die Zölle für Industriegüter die Entwicklungsländer davon abhalten, die höheren, besser bezahlten Tätigkeiten auszuführen, die Arbeitsplätze schaffen und die Einkommen erhöhen. Das vielleicht empörendste Beispiel ist Amerikas Einfuhrzoll von $ 0,54 pro Gallone auf Ethanol, wogegen Öl zollfrei ist und für Benzin nur ein Zoll von $ 0,5 pro Gallone erhoben wird.