Zrádná kombinace rozsáhlé chudoby, omezených lékařských zdrojů a přelidněných městských oblastí může být pro západní Afriku smrtelně nebezpečná. V letošním roce bylo zaznamenáno téměř 7500 úmrtí v důsledku viru Ebola. Více než 16 000 lidí se nakazilo. Jsou to přibližná čísla, a i když poskytují podstatné informace ohledně směřování epidemie a efektivitě opatření podnikaných v reakci na ni, autority varují, že reálná čísla jsou pravděpodobně mnohem vyšší. Zdraví je příklad celosvětového veřejného statku. Ve většině zemí je právo na ochranu zdraví zaštítěno přímo ústavou, nebo přítomno obecně v legislativě. Z morálního hlediska spočívá dislokace prostředků k zastavení šíření Eboly na mezinárodním společenství – s jeho institucemi, orgány, byznysy, jednotlivci a také znalostmi a bohatstvím. Naléhavost má však stejnou váhu i z pohledu čistě osobního.
Westafrikas verheerende Kombination aus Armut, Mangel an medizinischen Ressourcen und überfüllten Stadtgebieten wirkt besonders tödlich. In diesem Jahr sind fast 7.500 Menschen an Ebola gestorben. Berichten zufolge wurden über 16.000 infiziert. Dies sind lediglich Schätzungen. Sie liefern zwar wichtige Informationen über den Verlauf der Epidemie und die Effektivität der Bekämpfungsversuche, aber Beamte warnen, dass die tatsächlichen Zahlen viel höher sein könnten. Gesundheit ist ein weltweites öffentliches Gut. In den meisten Ländern ist das Recht auf Gesundheit in der Verfassung oder der Gesetzgebung verankert. Vom moralischen Gesichtspunkt aus betrachtet obliegt es der internationalen Gemeinschaft und ihren Institutionen, Behörden, Unternehmen und Einzelpersonen mit ihrem Wissen und ihrem Reichtum, die Mittel bereitzustellen, die für einen Ausbreitungsstopp der Ebola erforderlich sind. Auch aus rein selbstbezogenen Gründen ist dies erforderlich.