Za výše zmíněné období se výrazně změnil početní stav a složení obyvatelstva v EU-25. Od počátku 60. let došlo ke značnému poklesu „přirozeného růstu“ ve srovnání s obdobím předcházejícím, zatímco na významu získala mezinárodní migrace, která se od počátku 90. let stala hlavní silou populačního růstu. V Evropě je trend k delší střední délce života, prožitého často v dobrém zdraví, v prvé řadě způsoben tím, že již šedesát let žijeme v bezprecedentním míru, neustále se zvyšuje kvalita životních podmínek a lékařská věda zaznamenává pokrok, který nám umožňuje žít déle. Tímto úspěchem se částečně vysvětluje demografická perspektiva, jež před Evropou leží, tzn. existence stárnoucí populace s neustále rostoucí mírou závislosti v důsledku vysokého věku. Nyní už je všeobecně uznáváno, že dochází k výraznému stárnutí populace EU z důvodu nízké plodnosti spojené s delším zdravějším životem a s tím, že silné populační ročníky se přibližují k důchodovému věku. V letech 2004–2005 se střední délka života u mužů zvýšila na 74 let a u žen na 80 let (z 69 let u mužů a 76 let u žen v roce 1980). V EU-25 se zároveň celková úroveň plodnosti snížila z více než 2,5 dítěte začátkem 60. let na přibližně 1,5 dítěte v roce 1995 a od té doby se nezměnila. Za míru plodnosti nutnou k tomu, aby se populace sama obnovovala, je obecně považováno 2,1 dítěte.
Seit Anfang der 60er Jahre ist im Gegensatz zum vorherigen Zeitraum ein erheblicher Rückgang des natürlichen Wachstums zu verzeichnen gewesen, während die internationale Migration an Bedeutung gewonnen hat und seit Anfang der 90er Jahre zu den entscheidenden Faktoren für Bevölkerungswachstum gehört. In Europa ist der Trend zu höherer Lebenserwartung, zumeist bei guter Gesundheit, vorwiegend auf den beispiellosen, seit 60 Jahren währenden Frieden, die ständige Verbesserung der Lebensbedingungen und die lebensverlängernden Fortschritte in der Medizin zurückzuführen. Dieser Erfolg erklärt zum Teil die demografischen Aussichten Europas auf eine alternde Bevölkerung und einen zunehmenden Alterslastquotienten. Es ist inzwischen allgemein anerkannt worden, dass eine starke Alterung der EU-Bevölkerung zu verzeichnen ist, die auf die geringen Fertilitätsraten, das längere, gesündere Leben und die Tatsache, dass die Babyboomer das Rentenalter erreichen, zurückzuführen ist. 2004/2005 stieg die durchschnittliche Lebenserwartung in der EU-25 für Männer auf 74 Jahre und für Frauen auf 80 Jahre an (von jeweils 69 und 76 Jahren seit 1980). In der EU-25 ist die Gesamtfertilitätsrate von über 2,5 Kindern Anfang der 60er Jahre auf 1,5 im Jahr 1995 zurückgegangen, ein Stand, der sich seitdem nicht verändert hat. Diese Rate steht im Vergleich zur Fertilitätsrate von 2,1 Kindern, die üblicherweise als Reproduktionsniveau angesehen wird.