Dnes jsou lidé v těchto otázkách otevřenější než v minulosti, ale dědictví nesouhlasu s těmi, kdo hájí kmenovou příslušnost, nemizí. Pocit příslušnosti ke kmeni se přesto prohlubuje. Subsaharskou Afriku sice svazují její politické hranice, ale státní příslušnost je zde vždy méně důležitá než příslušnost kmenová. Kolonialisté a afričtí vůdci bojů za nezávislost udělali chybu, když kmenové preference ignorovali: měli je oslavovat a proměnit je v základní kámen zdravé demokracie. Kmeny samozřejmě mají své stinné stránky. Kmenové nároky Hutuů vůči Tutsiům (rivalita, kterou dlouhá léta živila rwandská koloniální správa) vyvrcholily hrůznou genocidou a trvale poznamenaly sousední Burundi. Nigerijští Iboové - kteří po získání nezávislosti jako první v Africe bojovali za odtržení ve jménu svého kmene - platí v zemi dodnes za nebezpečně vzdornou menšinu. Kmenová příslušnost výrazně ovlivňuje politický, společenský a hospodářský život také v mnoha dalších afrických zemích. Je-li třeba rozhodnout, kdo v časech nouze dostane pomoc, je nasnadě, že více prostředků dostanou kmeny, které jsou u moci.
Die Menschen stehen dieser Tatsache offener gegenüber als zuvor; die Missbilligung gegenüber den Befürwortern der Stammestreue bleibt zwar bestehen, doch die Treuebekenntnisse vertiefen sich. Afrika unterhalb der Sahara muss sich vielleicht mit seinen politischen Grenzen abfinden, aber nationale Identitäten bleiben weiterhin weniger wichtig als Stammesidentitäten. Den Kolonialisten und den Politikern, die Afrika in die Unabhängigkeit führten, ist ein Fehler unterlaufen als sie die Wünsche der Stämme ignorierten, anstatt sie zu zelebrieren und zu Eckpfeilern einer gesunden Demokratie zu machen. Stämme haben natürlich ihre Schattenseiten. Stammesansprüche der Hutus und Tutsis (eine Rivalität, die durch Ruandas Kolonialführer lange manipuliert wurde) lösten einen Völkermord aus, der im benachbarten Burundi heute noch seine Spuren hinterlässt. Die Ibo in Nigeria - die den ersten sezessionistischen Krieg in Afrika nach der Unabhängigkeit im Namen des Stammessystems führten - sind weiterhin eine ruhelose, aufsässige Minderheit. Stammeszugehörigkeiten haben auch in anderen afrikanischen Ländern einen mächtigen Einfluss auf das politische, gesellschaftliche und wirtschaftliche Leben. Wenn in Zeiten der Not die Entscheidungen fallen, wer welche Hilfe bekommt, ist es nicht weiter überraschend, dass herrschende Stämme mehr bekommen als die, die nicht an der Macht sind.