Jak se uvádí v závěru jedné výzkumné zprávy o trhu s léčivy v Dillí, tyto odvody jsou v podstatě „daní z nemocných“, kterou by vláda mohla snadno odstranit. Podobná situace panuje na mnoha rozvíjejících se trzích. Podle studie Světové obchodní organizace (WTO) z roku 2012 uvalují Argentina, Brazílie, Indie a Rusko na dovážené léky cla ve výši kolem 10%, zatímco například Alžírsko a Rwanda udržují patnáctiprocentní sazbu. V Džibuti činí clo 26%. Jak se uvádí ve zprávě, lze jen těžko pochopit, proč malé země udržují vysoká cla na zdravotnické produkty – tato politika totiž pouze žene domácí ceny vzhůru. Cla jsou však jen jednou částí problému. Mnoho zemí uvaluje na léčiva také vysoké daně z obratu. Brazílie zatěžuje léky na předpis sazbou 28%, zatímco léčiva v Indii podléhají dani z přidané hodnoty ve výši 5% a vzdělávací dani ve výši 3%, k čemuž je nutné přičíst státní daně pohybující se od 5% do 16%.
Wie ein Forschungsbericht über den Arzneimittelmarkt von Delhi folgerte, entsprechen solche Abgaben einer „Steuer für die Kranken“, die von der Regierung leicht abgeschafft werden könnte. In vielen Entwicklungs- und Schwellenländern ähnelt sich die Situation: Laut einer Studie der Welthandelsorganisation von 2012 erheben Argentinien, Brasilien, Indien und Russland etwa 10% Zoll auf importierte Medikamente. In Algerien und Ruanda werden 15% aufgeschlagen. In Dschibuti betragen die Zölle 26%. Wie der Bericht beschreibt, ist es schwierig zu verstehen, warum kleine Länder hohe Zölle auf Gesundheitsprodukte erheben – eine Maßnahme, die lediglich die Inlandspreise nach oben treibt. Aber Zölle sind nur ein Teil des Problems. Viele Länder erheben auch hohe Umsatzsteuern. Brasilien belegt verschreibungspflichtige Medikamente mit einem Steuersatz von 28%. In Indien sind 5% Umsatzsteuer und 3% Ausbildungssteuer fällig; dazu kommen Steuern auf der Ebene der Bundesstaaten im Bereich von 5% bis 16%.