Myslí tím to, že Rusko má být „nezávislé“ na morálních a lidskoprávních otázkách západních demokracií. Možná že jsou někteří evropští lídři skutečně přesvědčeni, že udržení pohodlné prosperity Unie ospravedlňuje to, že se v otázce lidských práv a v dalších záležitostech, jež Kreml popuzují, přinutíme k mlčení. Jistěže, mluvíme sice snad nahlas, byť krátce o „obchodních“ věcech, jako je vyvlastnění Jukosu, ale jakmile Kreml cenově reaguje na naše hodnoty nebo na kritiku ruských zločinů – například v krví zbroceném Čečensku –, Evropané jsou podle všeho ochotni raději sklapnout, než aby čelili možnosti vyšších cen energií, či dokonce blokády, jako je ta, před níž dnes stojí Ukrajina. Vzhledem k tomu, jak Putin promíchává svou družinu, aby své vůli podrobil dumu, EU by měla zapomenout na své naděje na sílící „poevropštění“ Ruska.
Darunter versteht er, dass Russland von den moralischen und menschenrechtlichen Bedenken der westlichen Demokratien „unabhängig“ sein soll. Vielleicht glauben einige europäische Führer tatsächlich, die Aufrechterhaltung des behaglichen Wohlstands der Union rechtfertige unser Schweigen zu Menschenrechten und anderen Themen, die dem Kreml lästig sind. Natürlich können wir, kurz, zu „geschäftlichen“ Angelegenheiten Stellung beziehen, wie zur Enteignung von Yukos, doch wenn der Kreml unsere Werte oder Kritik an russischen Missetaten – z. B. im blutbefleckten Tschetschenien – mit einem Preis versieht, scheinen die Europäer eher bereit zu sein, ihren Mund zu halten, als die Möglichkeit höherer Energiepreise oder sogar einer Blockade, wie sie der Ukraine bevorsteht, in Kauf zu nehmen. Während Putin seinen Hof umbildet und die Duma seinem Willen unterstellt, sollten die Hoffnungen der EU auf eine wachsende „Europäisierung“ Russlands aufgegeben werden.