MacKayovy příklady nám dnes mohou připadat trochu vzdálené. Lépe se možná dokážeme vcítit do příkladů, které lze nalézt v centrálně plánovaných komunistických ekonomikách během velké části dvacátého století. Ani tyto ekonomiky neměly žádné spekulativní trhy a mohlo by se zdát, že dění v nich lze plně přisoudit rozkazům jejich vedoucích představitelů. Sociální nákaza však v těchto zemích působila ještě silněji než v našich „bublinových ekonomikách“. Čínský „Velký skok vpřed“ v letech 1958-1961 byl investiční bublinou bez přítomnosti trhu.
MacKays Beispiele könnten uns heute etwas weit weg erscheinen. Vielleicht können wir einige Fälle in den kommunistischen, zentral geplanten Volkswirtschaften des zwanzigsten Jahrhunderts besser nachvollziehen, wo es auch keine spekulativen Märkte gab. Sicher können die Ereignisse in diesen Ländern einfach auf die Befehle ihrer Anführer zurückgeführt werden. Aber die soziale Ansteckung war in diesen Ländern noch stärker als in unseren „Blasen“-Volkswirtschaften. Chinas großer Sprung nach vorn von 1958 bis 1961 war eine Investitionsblase ohne Märkte.