„Kdyžse na trhu objevily ploché monitory,požadovali je všichni zaměstnanci, aleto přece nejde. Strávil jsem mnohočasu zjišťováním, co lidé skutečně potřebují.“ Pokud někdo stráví dvacet let jako kuchař u nizozemského námořnictva a nyní rozhoduje o tom, jaké vybaveníinformačními technologiemi se nejlépehodí pro určitého úředníka Komise,bude nám to připadat jako obrovskýskok. Přesně to však odpovídá Fransově pracovní kariéře. Po odchodu odnámořnictva pracoval přes deset let v kuchyních zařízení společného stravování Komise, což mu poprvé umožniložít ve vlasti své belgické manželky a dětí. „Je to úžasné zaměstnání. Stýkám ses řadou lidí v Komisi i mimo ni.
„Als die Flachbildschirme auf den Marktkamen, wollte jeder einen haben, aberdas geht nicht. Ich verbrachte viel Zeitdamit herauszufinden, was die Leutewirklich brauchen.“ Wenn jemand nach zwanzig Jahrenals Koch bei der niederländischen Marine nun darüber entscheidet, welche IT-Ausrüstung für einen bestimmten Kommissionsbeamten am bestengeeignet ist, hört sich dies wie ein Quantensprung an. Aber das ist die Berufslaufbahn von Frans. Zwischendurch arbeitete er mehr als zehn Jahrein den Kommissionsküchen, eine Arbeit, die es ihm zum ersten Malermöglicht hat, im Heimatland seinerbelgischen Frau und seiner Kinder zuleben. „Dies ist ein Traumjob. Ich habe Kontakt zu Menschen innerhalb undaußerhalb der Kommission.