V prvé řadě by měly omezit bankovní úvěrování transakcí, které nepřispívají k HDP. Nadto by centrální banky měly od bank v případě krize nakupovat nesplácená aktiva za nominální hodnotu a tím plně ozdravit jejich bilance, výměnou za povinnost podrobit se dohledu nad úvěrováním. Vzhledem k tomu, že do zbytku ekonomiky by se nenapouštěly žádné nové peníze, tento postup – který v roce 2008 využila americká centrální banka – by nevyvolal inflaci. Aby vlády stimulovaly produktivní bankovní úvěry (a upevnily efektivitu fiskální politiky), měly by přestat vydávat dluhopisy a namísto toho si od bank půjčovat prostřednictvím úvěrových smluv, často dostupných za úrokové sazby nižší než výnosy dluhopisů. To by upevnilo bankovní úvěrování a stimulovalo poptávku, zaměstnanost, HDP a příjmy z daní.
Zunächst einmal sollten sie Bankkredite für Transaktionen einschränken, die nicht zum BIP beitragen. Im Falle einer Krise sollten Zentralbanken zudem notleidende Vermögenswerte von Banken zum Nominalwert aufkaufen und die Bilanzen der Banken vollständig sanieren, die sich im Gegenzug verpflichten, ihre Kreditvergabe überwachen zu lassen. Da kein neues Geld in den Rest der Wirtschaft injiziert wird, kann dieser Prozess – den die US-Notenbank Federal Reserve im Jahr 2008 in Angriff genommen hat – keine Inflation erzeugen. Um produktive Bankkredite zu fördern – und die Wirksamkeit der Fiskalpolitik zu erhöhen – sollten Regierungen keine Anleihen mehr ausgeben und stattdessen durch Darlehensverträge Kredite von Banken nehmen, die nicht selten zu niedrigeren Sätzen als die Anleiherenditen erhältlich sind. Auf diese Weise würde die Kreditvergabe der Banken gestärkt und Nachfrage, Beschäftigung, BIP und Steuereinnahmen gefördert.