V polovině 80. let jamajští sociální pracovníci dva roky navštěvovali domovy zakrnělých dětí na hodinu týdně a učili jejich matky hrát si s dětmi tak, aby podpořily jejich rozvoj. Na začátku tyto děti ve všech vývojových testech zaostávaly za spolužáky. Během dvou let práce s rodinami se však rozvoj dětí zlepšil. A když se výzkumníci vrátili po 20 letech, výsledky byly ohromující. Zakrnělé děti si vydělávaly stejně jako jejich spolužáci. Zakrnělé děti, které nebyly součástí programu, si vydělávaly o 25 % méně. V Bangladéši je šest milionů zakrnělých dětí – čtyři z deseti dětí ve věku do pěti let, přičemž globální průměr dosahuje asi 25 %.
Mitte der 1980er besuchten jamaikanische Sozialarbeiter verkümmerte Kinder zuhause für eine Stunde pro Woche, zwei Jahre lang. Sie brachten ihren Müttern bei, wie sie mit ihren Kindern spielen können, um die Entwicklung zu fördern. Zu Beginn lagen diese Kinder in allen Entwicklungstests hinter ihren Altersgenossen. Aber während der zwei Jahre der Besuche verbesserte sich die Entwicklung der Kinder. Und als die Forscher 20 Jahre später zurückkamen, waren die Ergebnisse verblüffend. Die verkümmerten Kinder verdienten genauso viel wie ihre Altersgenossen. Verkümmerte Kinder, die nicht an dem Programm teilgenommen hatten, verdienten 25 Prozent weniger. In Bangladesch leiden sechs Millionen Kinder an Verkümmerung - vier von zehn Kindern unter fünf Jahren, im Vergleich mit dem globalen Durchschnitt von ca. 25 Prozent