Existují však dva sektory, v nichž není žádné odškodnění zapotřebí: energetika a finance. Proč? Tak za prvé je ohrožení evropského energetického dovozu z Ruska zanedbatelné. Kdyby Rusko požadovalo za svou ropu vyšší cenu, mohla by se Evropa jednoduše obrátit na globální trh. Také ruský plynárenský gigant Gazprom by mohl zvýšit cenu účtovanou evropským zákazníkům pouze v případě, že by porušil stávající kontrakty. Evropa je navíc jediným odběratelem značného procenta exportu ruského plynu, který musí být přinejmenším krátkodobě dopravován již existujícími plynovody. Vzhledem k tomu jsou důvody k odškodnění v energetickém sektoru výjimečně slabé. Pouze výrobci vysoce specializovaného vybavení, například pro průzkum v sibiřských podmínkách, by snad mohli mít argumenty pro čerpání z fondu pro odškodnění.
Es gibt jedoch zwei Sektoren, wo es keiner Entschädigung bedarf: Energie und Finanzwesen. Warum? Zunächst ist das Risiko für Europas Energieimporte aus Russland vernachlässigbar. Sollte Russland für sein Öl höhere Preise verlangen, könnte sich Europa einfach an den globalen Markt wenden. Ebenso könnte der russische Gasriese Gazprom die Preise für europäische Verbraucher nur durch den Bruch bestehender Verträge erhöhen. Außerdem ist Europa der einzige Kunde für einen großen Teil russischer Gasexporte, die zumindest kurzfristig durch bestehende Pipelines transportiert werden müssen. Aufgrund dieser Sachlage steht die Forderung nach Entschädigungen auf dem Energiesektor auf außergewöhnlich schwachen Beinen. Lediglich die Hersteller hochspezieller Ausrüstung wie etwa für Erkundungen unter sibirischen Bedingungen hätten Gründe, sich an den Entschädigungsfonds zu wenden.