A pro nezávisle zámožné lidi – zejména pro ty, kteří mají příjmy převážně z akciového portfolia – se životní úroveň v posledních desetiletích dokonce zvyšuje. Není však od věci položit si otázku, jak velká část této zvýšené prosperity byla splacena formou daní, protože odpověď na tuto otázku – totiž že rozhodně nejde o takovou část jako v případě, kdy má příjem podobu mzdy či platu – je jedním z důvodů, proč tolik ekonomů cítí takové znepokojení. Například kapitálové příjmy nejlépe vydělávajících lidí ve Velké Británii jsou zdaněny sazbou 28% a nejvyšší sazba v USA činí 20%. U daně z příjmu jsou přitom sazby v nejvyšším pásmu nastavené na 45%, respektive na 39%. Jinak řečeno: když technologické firmy platí svým zaměstnancům akciovými opcemi, což mnohé z nich ve stále větší míře skutečně dělají, vzniká ve zdanitelném příjmu významná propast – konkrétně 17% ve Velké Británii a 19% v USA. A v situaci, kdy stále větší podíl národního důchodu putuje do zhodnocování akcií, musí se výpadek příjmů nahradit odjinud. V jiných částech Evropy je tento nepoměr ještě křiklavější. Obrázek 2 znázorňuje rozdíl mezi nejvyšší sazbou daně z příjmu a sazbou daně z kapitálových příjmů v devíti západních ekonomikách (včetně USA a Velké Británie).
Und für die unabhängig Wohlhabenden - insbesondere diejenigen, die einen Großteil ihres Einkommens aus einem Aktienportfolio beziehen - hat sich der Lebensstandard in den letzten Jahrzehnten sogar verbessert. Es lohnt sich allerdings zu fragen, welcher Anteil dieses gestiegenen Wohlstands in Form von Steuern bezahlt wurde, denn die Antwort - ein höherer, wären die Einkommen in Form von Löhnen und Gehältern bezogen worden – ist ein Grund, warum sich so viele Ökonomen so besorgt zeigen. Man bedenke, dass Kapitalgewinne für Spitzeneinkommensbezieher in Großbritannien mit 28 Prozent besteuert werden und die Obergrenze in den USA bei 20 Prozent liegt. Im Vergleich dazu betragen die Spitzensteuersätze der Einkommensteuer in diesen Ländern 45 beziehungsweise 39 Prozent. Mit anderen Worten: wenn High-Tech-Unternehmen ihre Mitarbeiter in Aktienoptionen bezahlen, wie das viele bereits in zunehmenden Maße tun, ist kommt es zu einer erheblichen Lücke bei steuerpflichtigen Einkünften - 17 Prozent in Großbritannien und 19 Prozent in den USA, um genau zu sein. Da ein immer größerer Anteil des Nationalvermögens in Aktienoptionen fließt, müssen die entgangenen Einnahmen anderswo aufgetrieben werden. In anderen Teilen Europas ist diese Diskrepanz noch ausgeprägter. Grafik 2 veranschaulicht den Unterschied zwischen Spitzengrenzsteuersatz und dem Steuersatz für Kapitalgewinne in neun westlichen Volkswirtschaften (einschließlich der USA und Großbritanniens).