Od vlád by se také očekávalo, že adekvátně alokují domácí finanční zdroje, aby dosáhly těchto cílů. Příkladem jsou představitelé afrických zemí, kteří jsou vázáni slibem k prohlášení z Abuji, kde se zavazují přidělit nejméně 15% národního rozpočtu zdravotnímu sektoru. Nicméně, pro nízkopříjmové země by byl pokrok směrem k silnému systému zdravotní péče v podstatě nemožný bez podpory z udržitelného mezinárodního fondu. Vzhledem k tomu, že by vytvoření takového fondu vyžadovalo miliardové dolarové investice právě v nízkopříjmových zemích, jeví se společenská mobilizace jako klíčová pro vyvolání politické podpory. V tomto smyslu by mohla jako užitečný model sloužit globální reakce na AIDS, která byla uspíšena Prezidentským krizovým plánem proti AIDS a Světovým fondem boje proti AIDS, TBC a malárii. Nad rámec zajištění silného systému zdravotní péče budou muset vlády vytvořit systémy odpovědnosti k poskytnutí zdravotní péče obyvatelstvu. To zahrnuje spravedlivou a transparentní správu zdrojů, protikorupční ochrany, pomůcky k monitoringu pokroku, zapojení občanské společnosti a odpovědnost za selhání.
Von Regierungen würde außerdem erwartet, angemessene nationale Mittel für das Erreichen dieser Ziele bereitzustellen. So sollten afrikanische Staatschefs ihren 2001 in der Erklärung von Abuja gegebenen Versprechen nachkommen, mindestens 15% ihres Etats dem Gesundheitssektor zu widmen. Für einkommensschwächere Länder wären deutliche Fortschritte beim Aufbau robuster Gesundheitssysteme ohne Unterstützung aus einem tragfähigen internationalen Fonds allerdings praktisch unmöglich. Angesichts der Tatsache, dass die Einrichtung eines solchen Fonds milliardenschwere Investitionen in einkommensschwächere Länder beinhaltet, ist die Mobilisierung der Gesellschaft der Schlüssel, um die Politik zur notwendigen Unterstützung zu bewegen. In diesem Zusammenhang kann die globale Bekämpfung von AIDS – angespornt durch den Krisenplan des US-Präsidenten zur Bekämpfung von AIDS und den Globalen Fonds zur Bekämpfung von AIDS, Tuberkulose und Malaria – als nützliches Modell dienen. Über die Schaffung einer leistungsfähigen Gesundheitsinfrastruktur hinaus, werden nationale Regierungen Systeme für die Rechenschaftspflicht bei der Versorgung ihrer Bevölkerung mit Gesundheitsleistungen entwickeln müssen. Hierzu zählen der faire und transparente Umgang mit Ressourcen, Maßnahmen zum Schutz vor Korruption, Instrumente für die Überwachung der Fortschritte, die Einbindung der Zivilgesellschaft und Rechenschaftspflicht für Versäumnisse.