Některé nehlásí „další nepřímé emise“ (z kategorie „scope 3“) spojené s používáním jejich produktů (tento problém by pravidlo SEC napravilo). A některé jsou zcela neprůhledné a emise nehlásí či neřídí vůbec. V důsledku toho řada firem – a jejich investorů – neví o klimatických rizicích ani o příležitostech, které nabízejí. Místo jednoznačnosti zde máme zmatek. Kdyby se od firem žádalo, ať se drží jednotné sady informací ke zveřejnění, investoři by mohli mnohem lépe rozpoznat, kam by měly proudit peníze. Jakmile totiž investoři uvidí informace zveřejněné všemi firmami, budou moci lépe rozhodovat ve prospěch svých klientů a firmy budou mít rovné podmínky, což umožní žádoucí konkurenci. Globální posun k povinnému zveřejňování už běží naplno.
Manche berichten nicht über ihre „Scope-3“-Emissionen, die mit der Verwendung ihrer Produkte zusammenhängen (ein Mangel, der durch die SEC-Regelung behoben würde). Und einige sind völlig intransparent, weil sie ihre Emissionen überhaupt nicht veröffentlichen oder berücksichtigen. Daher haben viele Unternehmen – und ihre Investoren – keine Ahnung, vor welchen klimatischen Risiken und Möglichkeiten sie stehen. Statt Klarheit herrscht dort Verwirrung. Würden Unternehmen dazu verpflichtet, einheitliche Veröffentlichungsregeln zu befolgen, könnten Investoren viel besser entscheiden, wohin sie ihr Geld fließen lassen. Sobald sie Informationen über alle Firmen haben, können sie für ihre Kunden bessere Entscheidungen treffen, und die Unternehmen hätten gleiche Ausgangsbedingungen für einen konstruktiven Wettbewerb. Der globale Trend zu Pflichtveröffentlichungen ist in vollem Gange.