I oddálení růstu sazeb navíc přináší nástrahy, neboť podněcuje investory hladové po výnosu k většímu riskování – což si v budoucnu může vynutit prudší nebo nenadálejší změnu úrokových sazeb. Rozvíjející se země mohou zvýšit svou odolnost vůči výkyvům globálních úrokových sazeb uskutečňováním zdravé fiskální a měnové politiky, pokračováním v nezbytných strukturálních reformách a posilováním svých finančních soustav. Z nedávného výzkumu vyplývají zejména čtyři klíčové oblasti, v nichž by vlády měly uvažovat o intervenci. Tak především by státy měly dělat politiku, která upřednostňuje přímé zahraniční investice (FDI) před přílivem kapitálu, který lze rychle stáhnout, jako jsou úvěry zahraničních bank, dluh nebo majetkové investice. Můj výzkum provedený ve spolupráci s Chuej Tchungem z Mezinárodního měnového fondu ukazuje, že země, do nichž proudí kapitál převážně formou FDI, bývají odolnější vůči zahraničním finančním šokům. Když vypukla globální finanční krize, bylo zadrhnutí likvidity v zemích s vysokým FDI v poměru k celkovému kapitálovému toku méně závažné.
Darüber hinaus wäre eine Verzögerung der Zinserhöhungen ebenfalls gefährlich, da renditehungrige Investoren dann größere Risiken eingehen würden – was vielleicht in Zukunft eine stärkere und abruptere Zinserhöhung nötig machen könnte. Die sich entwickelnden Volkswirtschaften können ihre Widerstandskraft gegen Schwankungen der weltweiten Zinssätze dadurch verbessern, dass sie eine vernünftige Haushalts- und Geldpolitik betreiben, notwendige Strukturreformen fortsetzen und ihre Finanzsysteme stärken. Jüngste Forschungen legen insbesondere vier politische Schlüsselbereiche nahe, um die sich die Regierungen kümmern sollten. Erstens sollten die Länder ausländische Direktinvestitionen (Foreign Direct Investment, FDI) gegenüber Zuflüssen bevorzugen, die schneller zurückgezogen werden können, wie Bankkredite aus dem Ausland, Staatsschulden oder Kapitalbeteiligungen. Meine Forschungen gemeinsam mit Hui Tong vom Internationalen Währungsfonds zeigen, dass Länder, deren Kapitalzuflüsse in erster Linie in Form von FDI stattfinden, widerstandsfähiger gegen finanzielle Schocks aus dem Ausland sind. Beim Ausbruch der weltweiten Finanzkrise litten Länder mit einem hohen FDI-Anteil an den Gesamtkapitalflüssen weniger stark unter Liquiditätsengpässen.