Vždyť počet pracovních příležitostí, jež tyto politiky vytvářejí, pravděpodobně přinejmenším vyvažují počty pracovních míst, které ničí. Na povrchu se tvorba zelených pracovních míst zdá přímočará. Zprovozňování většího počtu větrných turbin a solárních panelů vytváří poptávku po větším počtu stavbařů, techniků, obchodníků a odborných zaměstnanců. Ejhle: investicemi do zelených politik nejenže pomáháme klimatu, ale také snižujeme nezaměstnanost. Právě to je jádrem mnoha studií, jež politici nadšeně citují. V čem se tedy tyto analýzy mýlí? U některých případů Gülen zjišťuje, že zastánci zelených pracovních míst nerozlišují mezi stavebními pracemi (montáž větrných turbin), které jsou dočasné, a dlouhodobějšími provozními místy (zajišťování chodu turbin), která jsou stálejší. Navíc obhájci zelených pracovních míst občas bezdůvodně předpokládají, že nová místa se budou vyplácet víc než kariéra v konvenční energetice.
Tatsächlich werden durch diese Politik wahrscheinlich genauso viele, wenn nicht gar mehr Jobs vernichtet als geschaffen. Oberflächlich betrachtet scheint die Schaffung von grünen Jobs einfach. Durch die Errichtung von mehr Windturbinen oder Sonnenkollektoren entsteht Bedarf nach mehr Bauarbeitern, Technikern, Handwerkern und Spezialkräften. Und voilà: Durch Investitionen in grüne Projekte helfen wir nicht nur dem Klima, sondern senken auch noch die Arbeitslosigkeit. Das ist auch die Quintessenz vieler von Politikern so eifrig zitierten Studien. Was aber lief bei diesen Analysen schief? In einigen Fällen kam Gülen zu dem Ergebnis, dass die Verfechter grüner Jobs nicht zwischen temporären Jobs beim Bau von Windturbinen und längerfristigen Jobs im Betrieb der Windturbinen unterscheiden. Außerdem gehen manche Befürworter der grünen Jobs ungerechtfertigterweise davon aus, dass die neuen Jobs besser bezahlt sein werden, als diejenigen im Bereich konventioneller Energien.