Za prvé jsou možná závazky z Gleneagles pro politiky v bohatém světě pouhými slovy, avšak pro chudé lidi z celého světa jde o otázku života a smrti. Kdyby měla Afrika v roce 2010 k dispozici dalších 15-20 miliard dolarů ročně určených na rozvojovou pomoc, jak bylo přislíbeno, a kdyby se tato částka v následujících letech dále zvyšovala (rovněž jak bylo přislíbeno), pak by miliony dětí nečekala trýznivá smrt na následky onemocnění, jimž lze předejít, a desetimiliony dětí by mohly získat vzdělání. Za druhé ohrožuje prázdnota slov lídrů skupiny G-8 celý svět. Vedoucí představitelé členských zemí G-8 loni slíbili, že najdou nové zdroje v objemu 22 miliard dolarů na boj proti hladu, ale prozatím slib neplní. Slíbili, že budou bojovat proti klimatickým změnám prostřednictvím nových krizových fondů v objemu 30 miliard dolarů, ale prozatím slib neplní. Největší propast mezi sliby a realitou vykazuje moje země, USA.
Erstens: Die Zusagen von Gleneagles mögen für die Politiker der reichen Welt nur schöne Worte gewesen sein; für die Armen der Welt jedoch geht es dabei um Leben und Tod. Hätte Afrika wie versprochen 2010 zusätzliche 15-20 Milliarden Dollar pro Jahr an Entwicklungshilfe bekommen – wobei die Beträge in künftigen Jahren ansteigen sollten (auch versprochen) –, würde dies Millionen von Kindern einen qualvollen Tod durch vermeidbare Erkrankungen ersparen, und Dutzende von Millionen von Kindern könnten eine Schulbildung bekommen. Zweitens bringen die leeren Worte der Staats- und Regierungschefs der G8 die Welt in Gefahr. Diese versprachen im vergangenen Jahr, den Hunger mit einem neuen Fonds im Umfang von 22 Milliarden Dollar zu bekämpfen, doch bisher lassen sie ihren Worten keine Taten folgen. Sie versprachen, den Klimawandel mit zusätzlichen 30 Milliarden an Krisenmitteln zu bekämpfen, aber bisher passiert nichts. Bei meinem eigenen Land, den USA, ist dabei die Kluft zwischen Versprechen und Wirklichkeit am größten.