Měli by být zodpovědní činitelé včetně Bushe stíháni za porušování zákona? Měly by se veškeré podrobnosti o tom, co se dělo, zveřejnit a medializovat? Měla by vzniknout zvláštní vyšetřovací komise? Anebo by bylo lepší – řečeno s Obamou – „nedívat se do minulosti, ale do budoucnosti“? I Obama si však rychle uvědomil, že jím preferovaná reakce se ukazuje jako nemožná, neboť odmítání dívat se zpátky zatíží budoucnost ještě většími nástrahami. Bývalý viceprezident Dick Cheney při několika příležitostech konstatoval, že nelituje metod, které on sám s oblibou nazývá „rozšířený výslech“, jako je navozování pocitu tonutí, protože tyto metody „zajišťovaly naší zemi bezpečí“ před teroristickými útoky. Z jeho pohledu činí Obamův zákaz Ameriku „zranitelnou“.
Sollen die verantwortlichen Funktionäre, unter ihnen auch Bush, vor Gericht gebracht werden, weil sie gegen das Gesetz verstoßen haben? Sollen alle Einzelheiten darüber, was getan wurde, freigegeben und veröffentlicht werden? Sollte ein spezieller Untersuchungsausschuss gegründet werden? Oder wäre es besser, gemäß den Worten Obamas „in die Zukunft zu blicken, nicht in die Vergangenheit.“? Wie Obama schnell erkannt hat, erweist sich seine bevorzugte Antwort als unmöglich, denn die Weigerung zurückzublicken wird die Zukunft mit größeren Gefahren belasten. Der Ex-Vizepräsident Dick Cheney hat zu verschiedenen Anlässen erklärt, er bereue die von ihm als „erweiterte Verhörmethoden“ bezeichneten Techniken wie das Beinahe-Ertrinken nicht, weil sie „unser Land vor Terroranschlägen beschützten.“ Das Verbot Obamas macht die USA seiner Meinung nach „verwundbar“.