I když k tomu však nedochází, dobře zvolené veřejné investice přinášejí vysoké výnosy: nové silnice snižují náklady na dopravu a nové nemocnice zajišťují zdravější pracující. Jistá instituce, konkrétně Evropská investiční banka (EIB), už k realizaci takového programu existuje. Měla by se v dostatečném měřítku rekapitalizovat, aby v Evropě vyrovnávala kontrakční účinky národních programů snižování schodků. Kvantitativní uvolňování by společně s veřejnými investicemi dalo růstu impuls, který eurozóna zoufale potřebuje, aby došlo k postupnému snižování jejího úhrnného dluhového zatížení. Je však téměř jisté, že realizována nebude ani jedna z těchto politik, natož obě. ECB skrytě kupuje státní dluhopisy na sekundárním trhu, ale její nový guvernér Mario Draghi trvá na tom, že tato intervence je přechodná, omezená a zamýšlená výhradně k tomu, aby „obnovila fungování měnově transmisních kanálů“.
Und auch wenn sie es nicht sind, können ausgewählte öffentliche Investitionen einen hohen Gewinn erzielen: Neue Straßen verringern Transportkosten, und neue Krankenhäuser sorgen für eine gesündere Erwerbsbevölkerung. Eine Institution zur Durchführung eines solchen Programms ist bereits vorhanden: die Europäische Investitionsbank (EIB). Sie sollte in ausreichendem Maße rekapitalisiert werden, um die kontraktiven Wirkungen der europäischen Programme zur Verringerung der Staatsdefizite auszugleichen. Quantitative Lockerung kombiniert mit öffentlichen Investitionen würde die Wachstumsimpulse erzeugen, die die Eurozone dringend braucht, um eine allmähliche Verringerung ihrer angehäuften Schuldenlast herbeizuführen. Es ist dennoch so gut wie sicher, dass keine dieser beiden Strategien umgesetzt wird. Die EZB kauft verstohlen Staatsanleihen auf dem Sekundärmarkt, aber ihr neuer Präsident Mario Draghi beharrt darauf, dass eine solche Intervention temporär und begrenzt sei und lediglich dazu diene „das Funktionieren geldpolitischer Transmissionskanäle wiederherzustellen“.