Ale ať je důvod jakýkoli, tyto takzvané ,,zásilky" - hotovost, již dělníci posílají domů do zemí jako Kolumbie, Haiti, Jamajka, Mexiko a Bangladéš - působí jako sociální program, který obvykle jejich vláda potřebuje, ale nemůže si jej dovolit provozovat. To platí obzvláště pro malé rozvojové ekonomiky. Tady jsou příjmy často mnohem nestálejší než v bohatších zemích, a to kvůli značné závislosti na nemnoha komoditách a průmyslových odvětvích a tedy vyšší náchylnosti k vnějším otřesům, včetně povětrnostních a přírodních katastrof.
Was auch immer die Gründe für diese so genannten ,,Rücküberweisungen" - das Geld, das Arbeiter in Länder wie Kolumbien, Haiti, Jamaika, Mexiko und Bangladesch nach Hause schicken - sein mögen, es handelt sich um ein Sicherheitsnetz, das die jeweiligen Regierungen normalerweise anbieten sollten, sich aber nicht leisten können. Das trifft besonders auf kleine, sich entwickelnde Volkswirtschaften zu. In ihnen schwanken die Einkommen oft beträchtlich mehr als in den reicheren Ländern, weil sie meistens von nur wenigen Gütern oder Industriebetrieben abhängig und daher für Schocks von außen - dazu zählen Wetter bedingte und anderer natürliche Katastrophen - stärker anfällig sind.