Zkušenosti řady členských států svědčí o tom, že většinu hrozeb lze minimalizovat vyvarováním se využívání citlivých stanovišť nebo významných populací vzácných nebo S cílem zajistit udržitelný rozvoj se hlavní část směrnice o přírodních stanovištích – článek 6 zabývá vyvážeností mezi ochranou, rozvojem a využíváním půdy. V tomto článku je uveden obecný postup hodnocení a schvalování plánů a projektů, u nichž je pravděpodobné, že budou mít významný negativní dopad na lokality chráněné v rámci programu Natura 2000. Komise již připravila pokyny pro obecné uplatňování těchto ustanovení, nicméně s cílem napomoci konkrétním průmyslovým odvětvím lépe porozumět ustanovením článku 6 v kontextu jejich vlastní oblasti činnosti byla vypracována řada pokynů proa konkrétní odvětví. Nyní byl uveřejněn první z těchto pokynů, který se zabývá větrnou energií a odvětvím těžby neenergetických surovin.
Die Kommission hat bereits eine Leitlinie dazu erstellt, wie diese Bestimmungen allgemein anzuwenden sind. Aber um spezifischen Industriesektoren die Bestimmungen Die Leitlinie bewertet das Risiko für verschiedene Arten und Lebensräume, für deren Erhalt sich die EU einsetzt, und tritt für bewährte ökologische Bewertungspraktiken ein. Sie legt großen Nachdruck auf die Notwendigkeit für strategische Raumplanung. Zu den Empfehlungen der Leitlinie gehört der Vorschlag, Sensitivitätskarten für den Tierbestand zu erstellen, um bei Standortentscheidungen zu helfen. Diese Karten sollen Gebiete innerhalb und außerhalb der Natura-2000-Schutz-gebiete identifizieren, wo die Einrichtung von Windparks als niedriges, mittleres oder hohes Risiko für Tiere und Natur eingeschätzt werden könnte, und dadurch negative Auswirkungen vermindern.