Podobným zpomalením procházejí mnohé další dříve rychle rostoucí ekonomiky rozvíjejících se trhů, například Turecko, Argentina, Polsko, Maďarsko a řada zemí ve střední a východní Evropě. Co tedy BRICS a další rozvíjející se trhy sužuje? Zaprvé, v letech 2010-2011 se většina ekonomik rozvíjejících se trhů přehřívala, růst přesahoval potenciál a rostoucí inflace převyšovala cíle. Mnohé z nich proto v roce 2011 zpřísnily měnovou politiku, což mělo během roku 2012 důsledky na růst, které se přelévají i do letošního roku. Zadruhé, přehnaná byla představa, že by se ekonomiky rozvíjejících se trhů mohly zcela izolovat od hospodářské ochablosti vyspělých ekonomik: z recese v eurozóně, ze stavu blízkého recesi ve Spojeném království a Japonsku během let 2011-2012 a z pomalého hospodářského růstu ve Spojených státech plynula vždy pravděpodobnost negativního vlivu na výkon rozvíjejících se trhů – skrze obchod, finanční vazby a důvěru investorů. Například trvající pokles eurozóny vlivem obchodních vazeb poškodil Turecko a ekonomiky rozvíjejících se trhů ve střední a východní Evropě. Zatřetí, většina BRICS a několik dalších rozvíjejících se trhů spěje k určité podobě státního kapitalismu.
In vielen anderen Schwellenländern wie der Türkei, Argentinien, Polen, Ungarn und vielen mittel- und osteuropäischen Staaten geht das Wachstum ähnlich zurück. Was also ist das Problem der BRICS und anderer Schwellenmärkte? Erst einmal waren die meisten Schwellenländer in den Jahren 2010-2011 angesichts überzogener Wachstumsraten und überschrittener Inflationsziele überhitzt. Also zügelten viele von ihnen im Jahr 2011 die Geldpolitik, was 2012 das Wachstum begrenzte und auch noch auf dieses Jahr übergriff. Zweitens war die Idee, die Wirtschaft der Schwellenländer könne sich vollständig von der wirtschaftlichen Schwäche der Industriestaaten abkoppeln, unrealistisch: Es war immer schon wahrscheinlich, dass die Rezession in der Eurozone, der Stillstand in Großbritannien und Japan sowie das schwache Wachstum in den Vereinigten Staaten die Wirtschaftsleistung der Schwellenländer – über Handel, Verbindungen im Finanzsektor und nachlassendes Investorenvertrauen – beeinflussen würden. Beispielsweise litten die Türkei sowie zentral- und osteuropäische Schwellenländer aufgrund von Handelsverbindungen unter dem anhaltenden Wirtschaftsabschwung in der Eurozone. Drittens haben die meisten BRICS und einige andere Schwellenländer eine Art von Staatskapitalismus eingeführt.