Zejména finanční sektor postrádá správné pobídky k tomu, aby přispíval k řešení klimatických výzev, protože rozhodování finančních institucí se řídí především – ba přímo výlučně – honbou za peněžním ziskem. To je krátkozraké a neudržitelné. Finanční instituce potřebují nové pobídky, aby proměnily svou činnost včetně investic. Například manažeři portfolií by mohli mít bonusy částečně vázané na bilanci jejich investic v oblasti klimatické metriky. Tyto změny nemusí podkopat hospodářský růst. Právě naopak: řada klimatických řešení – například posun k obnovitelné energii – pomáhá vytvářet pracovní místa, a dokonce může zvyšovat ziskovost firem. Náhrada zastaralé a znečišťující infrastruktury moderními a účinnými alternativami dokonce představuje jednu ze stěžejních investičních příležitostí tohoto století. To ovšem dalece přesahuje rámec zisku.
Insbesondere dem Finanzsektor fehlen die richtigen Anreize, um zur Bewältigung der Klimaproblematik beizutragen, da die Entscheidungsfindung der Finanzinstitutionen in erster Linie – ja sogar ausschließlich – von monetärem Gewinnstreben geleitet ist. Das ist kurzsichtig und untragbar. Finanzinstitutionen brauchen neue Anreize, um ihre Geschäftstätigkeit, einschließlich ihrer Investitionen, neu zu gestalten. Beispielsweise könnte man die Boni der Portfolio-Manager teilweise an die Wertentwicklung ihrer Investitionen im Bereich der Klimaschutz-Messgrößen binden. Diese Veränderungen müssen das Wirtschaftswachstum nicht beeinträchtigen. Im Gegenteil: Viele Klimaschutzlösungen - etwa die Verlagerung hin zu erneuerbaren Energien - tragen zur Schaffung von Arbeitsplätzen bei und können sogar die Ertragskraft der Unternehmen stärken. Tatsächlich ist der Austausch veralteter und umweltschädlicher Infrastruktur durch moderne und effiziente Alternativen eine der wichtigsten Investitionsmöglichkeiten des Jahrhunderts. Es geht allerdings um mehr als Profite.