Jak se univerzitní vzdělání stává běžnějším, hlásí se na odborný výcvik méně schopných mladých lidí. Naše ekonomiky však potřebují vysoce kvalifikované řemeslníky stále mnohem více než další dávku absolventů humanitních oborů. K rychlému rozšíření univerzitního vzdělání navíc až příliš často dochází na úkor kvality. Vzdělání je drahé, protože pracuje s lidmi: neexistuje zde žádná výrazná „výhoda velkého měřítka“ ani skoky v produktivitě. Relativní mzda učitelů s růstem jejich počtu klesá, což má vliv na jejich kvalitu. Univerzitní třídy jsou stále větší, což znamená, že studenti jsou vyučováni méně efektivně. A kvůli nárokům ostatních složek vzdělávacího rozpočtu je stále obtížnější udržet kvalitní univerzitní výzkum. Je toto opravdu nejlepší cesta k vytvoření pulzující ekonomiky a civilizované, kulturní a otevřené společnosti?
Je häufiger das Studium wird, desto weniger fähige junge Menschen nehmen eine berufliche Ausbildung auf. Unsere Volkswirtschaften brauchen gut ausgebildete Handwerker aber deutlich mehr als lediglich einen weiteren Jahrgang von Geisteswissenschaftlern. Darüber hinaus geht die rapide Erhöhung der Studentenzahlen häufig zulasten der Qualität. Bildung ist teuer, weil man dazu Menschen braucht; es gibt keine großen Skalenerträge oder Produktivitätssprünge. Die Gehälter der Lehrer sind relativ gesehen immer weiter gesunken, je stärker ihre Gesamtzahl zugenommen hat – was sich auf die Lehrqualität auswirkt. Die Kurszahlen an den Universitäten werden größer, mit der Folge, dass die Studenten weniger effektiv unterrichtet werden. Aufgrund der Anforderungen anderer Teile des Bildungshaushaltes wird es zunehmend schwieriger, eine gute universitäre Forschung zu gewährleisten. Ist dies wirklich der beste Weg hin zu einer dynamischen Wirtschaft und einer zivilisierten, kultivierten und offenen Gesellschaft?