Kontrola drog a rozvojová pomoc proto musí jít ruku v ruce. Problémem je také ochrana životního prostředí. Pěstitelé koky a výrobci drog kácejí a vypalují pralesy, znečišťují potoky jedovatými látkami a poškozují křehké ekosystémy. Oblast And nezaujímá rozlohu větší než 1% světové pevniny, ale žije zde více než 15% veškeré světové flóry. Kvůli čárkám bílého prášku se ničí obrovské plochy vegetace. V době rostoucích obav před klimatickými změnami by si Evropané měli uvědomit, jaká dlouhodobá zkáza postihuje drahocenný a křehký biotop kvůli krátkodobému pocitu extáze. Kontrolovat nabídku však nestačí. I kdyby všichni kolumbijští farmáři přestali zítra pěstovat koku, nezmenšená poptávka ze strany 13 milionů uživatelů kokainu ve světě by rychle stimulovala stejný objem pěstitelské produkce jinde.
Drogenkontrolle und Entwicklungshilfe müssen daher Hand in Hand gehen. Es geht dabei auch um Umweltschutz: Die Coca-Bauern und -Produzenten roden und verbrennen die Wälder, verschmutzen die Bäche mit toxischen Chemikalien und schädigen fragile Ökosysteme. Die Andenregion umfasst weniger als ein Prozent der weltweiten Landoberfläche, aber mehr als 15 Prozent aller Pflanzenarten. Riesige Vegetationsgebiete werden zerstört, um sich andernorts eine Linie ziehen zu können. In einer Zeit wachsender Besorgnis in Bezug auf den Klimawandel sollte man den Europäern klar machen, welch langfristige Schaden hier zugunsten eines kurzfristigen Hochgefühls in kostbaren und anfälligen Habitaten angerichtet wird. Doch die Kontrolle des Angebots allein reicht nicht. Auch wenn alle kolumbianischen Bauern morgen den Anbau von Coca einstellen würden, so würde eine ungebremste Nachfrage seitens der 13 Millionen Kokainkonsumenten weltweit schnell für genauso große Anbauflächen an anderer Stelle sorgen.