Nejpostiženější africké země – Burkina Faso, Kamerun, Demokratická republika Kongo, Ghana, Mosambik, Niger, Nigérie a Uganda, na něž dohromady připadá 60 % globálního malarického břemene – pravidelně dovážejí moskytiéry, insekticidy a léky propagované aktéry v tomto sektoru. Přesto je malárie opět na vzestupu; podle WHO se počet nových případů v 16 afrických zemích v letech 2016 až 2017 zvýšil o víc než 100 000. Skutečnost, že „komoditizace“ potírání malárie přispívá v endemických zemích také k úbytku praktických znalostí o malárii, vůbec nepomáhá. Při naplňování Cílů udržitelného rozvoje (CUR) – mezi něž patří cíl ukončit epidemii malárie do roku 2030 – musí svět svůj přístup přehodnotit. Pokud globální antimalarické kampaně opadnou, případů malárie může do roku 2030 přibýt až o 74 %. I když ale komoditně založené strategie zůstanou, výsledkem v roce 2030 bude jen nepatrné snížení globálního výskytu malárie oproti roku 2016. Africké vlády a další partneři by proto měli uskutečňovat dlouhodobou strategii zaměřenou na vytváření odolnosti, zatímco velcí mezinárodní partneři budou dál realizovat komoditně založený přístup.
Die am stärksten betroffenen afrikanischen Länder – Burkina Faso, Kamerun, die Demokratische Republik Kongo, Ghana, Mosambik, Niger, Nigeria und Uganda, die gemeinsam 60% der globalen Malarialast tragen – importieren regelmäßig Bettnetze, Insektizide und Medikamente, die von den Industriekonzernen produziert werden. Aber trotzdem breitet sich die Malaria weiter aus. 2016 bis 2017 gab es laut WHO in 16 afrikanischen Ländern über 100.000 neue Fälle. Auch, dass die Malariabekämpfung immer mehr „zur Ware geworden ist“, ist ein Problem. So verschwand in den betroffenen Ländern viel praktisches Wissens über die Krankheit. Im Zuge dessen, dass die Welt die Ziele Nachhaltiger Entwicklung anstrebt – zu denen auch die Absicht gehört, die Malaria-Epidemie bis 2030 zu beenden – muss sie ihren Ansatz neu überdenken. Lassen die weltweiten Bemühungen gegen Malaria nach, könnten die Infektionen bis 2030 um bis zu 74% zunehmen. Aber selbst wenn die Strategie auf „Warenbasis“ beibehalten wird, könnte dies die globale Verbreitung der Seuche bis 2030 verglichen mit 2016 lediglich geringfügig reduzieren. Während die großen internationalen Partner diesen Ansatz fortführen, müssen die afrikanischen Regierungen also zusätzlich langfristige Strategien verfolgen, um die Widerstandskraft gegen die Krankheit zu stärken.