V roce 2010 se účastníci Úmluvy Organizace spojených národů o biologické rozmanitosti (CBD) dohodli na faktickém mezinárodním moratoriu na klimatické geoinženýrství. Dnes, kdy mocní zastánci geoinženýrství vyvíjejí silný tlak na to, aby se geoinženýrské technologie dostaly z laboratoře do praxe, však už neformální zákazy nestačí. Svět naléhavě potřebuje poctivou debatu o výzkumu, používání a řízení těchto technologií; CBD a londýnský protokol jsou pro tyto diskuse o řízení nezbytnými výchozími body.
Im Jahr 2010 haben die Unterzeichner des UN-Übereinkommens über die biologische Vielfalt (CBD) ein faktisches internationales Moratorium für klimabezogenes Geoengineering vereinbart. Doch reichen solche rechtlich schwach ausgestatteten Verbote heute, wo mächtige Befürworter so viel Druck ausüben, um Geoengineering-Technologien aus dem Labor zu holen, nicht länger aus. Die Welt braucht dringend eine ehrliche Debatte über die Erforschung, den Einsatz und die Regulierung dieser Technologien. Die Entscheidungen der CBD und des Londoner Protokolls sollten dabei die Ausgangspunkte jedweder Regulierungsbestrebungen auf internationaler Ebene sein.