Vzdor pozitivním vyhlídkám rozvojových zemí obdařených přírodními zdroji, udržitelná správa přírodních zdrojů vyžaduje, podobně jako snaha prosadit finanční transparentnost, globální koordinaci. Konec těstovin? PRAHA – Nedílnou součástí interpretace globálního oteplování jsou už dlouho strašidelné historky. Již v roce 1997 nám Al Gore sdělil, že globální oteplování zesílí a zintenzivní větry související s meteorologickým jevem El Niño. To se nestalo. Greenpeace a mnoho dalších organizací nám léta tvrdilo, že nás čekají prudší hurikány. Ve skutečnosti celková globální energie hurikánů v posledních šesti letech klesla na nejnižší úroveň od 70. let, přičemž Spojené státy zažívají nejdelší absenci silných hurikánů v dějinách (když zranitelné východní pobřeží Spojených států zasáhla v říjnu vichřice Sandy, byla to „superbouře“, nikoliv hurikán).
Ungeachtet der positiven Aussichten für rohstoffreiche Entwicklungsländer ist für den nachhaltigen Umgang mit natürlichen Ressourcen, genau wie für die Bemühungen finanzielle Transparenz zu fördern, globale Koordinierung erforderlich. Das Ende der Pasta? PRAG – Seit langem sind Schauergeschichten ein integraler Bestandteil des Narrativs von der globalen Erwärmung. Im Jahr 1997 ließ uns Al Gore wissen, dass die El Niño-Winde aufgrund der Erderwärmung stärker und heftiger werden würden. Das ist nicht passiert. Greenpeace und viele andere haben uns jahrelang erzählt, dass wir heftigere Hurrikane erleben werden. Tatsächlich ist die weltweite Hurrikan-Energie in den letzten sechs Jahren auf den niedrigsten Wert seit den 1970er Jahren gefallen, während in den Vereinigten Staaten die längste Phase ohne schwere Hurrikane verzeichnet wurde (Sandy war ein „Supersturm“ und kein Hurrikan, als er im Oktober auf die gefährdete Ostküste traf).