Tím se také vysvětluje, proč v rozvinutějších zemích Severní Ameriky a západní Evropy a v Japonsku dosud panují výrazné institucionální odlišnosti v oblastech, jako jsou role veřejného sektoru, právní systém, firemní řízení, finanční trhy a sociální zabezpečení. Při výběru institucí může pomoci nejen ekonomická analýza, ale je zde i velký prostor pro veřejnou diskusi a kolektivní výběr. Vlastně i demokracii jakožto systém, který počítá s účastí všech, lze vnímat jako svého druhu metainstituci, která pomáhá při výběru ze seznamu možných institucionálních uspořádání pro určitou oblast. Plánování takové růstové strategie je těžší i snazší než realizace standardní neoliberální politiky. Těžší proto, že příčiny zpomalení růstu se v každé zemi obvykle liší a ne vždy reagují na normativní recepty. Ale snazší proto, že jakmile jsou tyto příčiny vhodně zaměřeny, mohou relativně jednoduché politické změny přinést enormní ekonomický výtěžek a zahájit pozitivní cyklus růstu a institucionálních reforem. Přijetí tohoto přístupu ovšem neznamená oprostit se od hlavních směrů ekonomiky.
Sie erklären auch, warum zwischen den entwickelten Ländern Nordamerikas, Westeuropa und Japans bedeutende institutionelle Unterschiede hinsichtlich der Rolle der öffentlichen Hand, des Gesetzessystems, der Unternehmensführung, der Finanz- und Arbeitsmärkte und des Sozialversicherungswesens fortbestehen. Wirtschaftliche Analysen können bei der Auswahl von Institutionen helfen. Doch spielen auch öffentliche Erörterungen und Vorlieben der Allgemeinheit eine große Rolle. In der Tat können wir die partizipatorische Demokratie für eine Metainstitution halten, die hilft, aus einer Art ,,Speisekarte" möglicher institutioneller Anordnungen auf jedem Gebiet eine Auswahl zu treffen. Eine derartige Wachstumsstrategie zu entwerfen, ist sowohl schwieriger als auch leichter, als die neoliberale Standardpolitik umzusetzen. Es ist schwieriger, weil jeweiligen Wachstumsbeschränkungen üblicherweise landesspezifisch sind und auf standardisierte Rezepte nicht gut reagieren. Aber es ist leichter, weil man, wenn man jene Beschränkungen einmal angemessen angegangen ist, mit relativ einfachen Änderungen der Politik enorme wirtschaftliche Erträge erzielen und einen wirksamen Kreislauf zwischen Wachstumsschub und institutioneller Reform beginnen kann. Sich auf eine solche Herangehensweise einzulassen, bedeutet bei weitem nicht, von den allgemeinen Wirtschaftsgrundsätzen abzurücken.