Tak jsem šel domů a večeřel se svojí ženou a vyprávěl jí o tom, a povídali jsem si asi takto: "No počkej, když víme, že tahle technologie existuje, se kterou můžeš používat oči k řízení věcí, proč vemyslíme pro TEMPTa způsob, jak řídit laser, aby mohl opět vytvářet grafiti, no to by bylo ohromný." Tak takhle to začalo. O dva roky později, možná o rok později, po hromadě organizování a hromadě všelijakého přesouvání, jsme dokončili pár věcí. Překonali jsme pojišťovny a získali pro TEMPTA přístroj, který mu dovoluje komunikovat -- přístroj Stephena Hawkinga. (Potlesk) Což bylo úžasné. A on je fakt jeden z nejzábavnějších lidí -- já mu říkám Yoda, protože když s ním mluvíte, když od něj dostanete email, cítíte se asi takto: "Já si to nezasloužím, tenhle chlap je tak úžasnej." Ostatní věci, které jsme udělali, jsou, že jsme posbírali sedm programátorů z celého světa -- doslova z každého koutu světa -- do našeho domu.
Ich ging also nach Hause und aß mit meiner Frau zu Abend und erzählte ihr von allem und wir dachten: "Nun, Sekunde mal, wenn es doch diese Technologie gibt, mit der man seine Augen nutzen kann, um Dinge zu steuern, dann sollten wir einen Weg finden, dass TEMPT einen Laser steuern kann, so dass er wieder Graffiti machen kann, das wäre doch genial." Das war der Beginn der Reise. Und etwa zwei Jahre später, etwa ein Jahr später, nach eine Menge Organisation und viel Hin und Her von Dingen, haben wir einige Sachen erreicht. Erstens, wir haben den Versicherungen die Türen eingerannt, und haben tatsächlich für TEMPT einen Apparat bekommen, mit dem er kommunizieren kann – eine Stephen Hawking-Maschine. (Beifall) Das war unglaublich. Und er ist wirklich extrem witzig – ich nenne ihn Yoda, denn man redet mit ihm, oder bekommt eine E-Mail, und denkt sich: "Ich bin so unwürdig, dieser Kerl ist unglaublich." Außerdem haben wir sieben Programmierer aus der ganzen Welt eingeflogen – buchstäblich aus allen Ecken der Welt – zu uns nach Hause.