Naše analýza ukazuje, že investice do rozšíření testů a léčby tuberkulózy přináší společenský prospěch ve výši 43 dolarů za každý vynaložený dolar. Expertní panel ekonomů včetně dvou nositelů Nobelovy ceny zjistil, že každý dolar vynaložený na tyto a ostatní z devatenácti nejefektivnějších cílů globálního rozvoje by znamenal dlouhodobé společenské přínosy v hodnotě 20-40 dolarů. Naproti tomu rovnoměrné rozprostření zdrojů do všech 169 cílů by znamenalo přínos v hodnotě méně než 10 dolarů za každý vynaložený dolar. Jinými slovy by se upřednostnění nejefektivnějších cílů ve výsledku rovnalo zdvojnásobení nebo i zečtyřnásobení rozpočtu určeného na pomoc. Analýza nákladů a přínosů vypracovaná Centrem Kodaňského konsensu dnes pomáhá stanovit národní priority v Bangladéši a na Haiti, a na státní úrovni pak v indickém Rádžasthánu a Ándhrapradéši. V Bangladéši podpořily nabyté poznatky rozšíření efektivnějších a transparentnějších politik elektronických státních zakázek a přesněji cílených iniciativ v oblasti výživy; na Haiti tvoří základ pro rozhodnutí vlády a dárců obohacovat místní mouku životně důležitými stopovými prvky, které zachraňují mladé životy.
Unsere Analyse zeigt, dass Investitionen in die Ausbreitung von Tuberkulosetests und -behandlung für jeden ausgegebenen Dollar 43 US-Dollar an sozialem Nutzen bringen. Ein Expertengremium von Ökonomen, darunter zwei Nobelpreisträger, stellte fest, dass jeder Dollar, der für diese und den Rest der 19 effektivsten globalen Entwicklungsziele ausgegeben wird, langfristige Sozialleistungen von 20 bis 40 US-Dollar bringen würde. Im Gegensatz dazu würde eine gleichmäßige Verteilung der Mittel auf alle 169 Ziele Vorteile im Wert von weniger als 10 Dollar pro Dollar bringen. Mit anderen Worten, die Konzentration auf die wirksamsten Maßnahmen wäre gleichbedeutend mit einer Verdoppelung oder sogar Vervierfachung des Hilfsbudgets. Die Kosten-Nutzen-Analyse des Copenhagen Consensus Center trägt nun dazu bei, nationale Prioritäten in Bangladesch und Haiti sowie auf staatlicher Ebene in Rajasthan und Andhra Pradesh, Indien, zu setzen. In Bangladesch haben die Ergebnisse die Einführung einer effizienteren und transparenteren E-Procurement-Politik und gezielterer Ernährungsinitiativen durch die Regierung unterstützt; in Haiti untermauern sie die Entscheidung der Regierung und der Geber, lokales Mehl mit lebenswichtigen Mikronährstoffen zu ergänzen, um junge Menschenleben zu retten.