Nedávné místní volby znamenaly vzpruhu pro nacionalistické strany. Tento bod zvratu je také výsledkem nedůslednosti mezinárodního společenství. Zatímco Bushova administrativa se k& Bosně v& podstatě otočila zády, EU se začala hluboce angažovat; členství v& EU představuje od roku 2003, kdy se stalo politickým cílem, stěžejní páku pro prosazování reforem v& zemi. EU však neformulovala žádnou soudržnou strategii a tím, že hlásala pokrok i tam, kde k& žádnému nedošlo, oslabila nejen vlastní vliv v& zemi, ale i Úřad vysokého představitele (OHR) a mezinárodní vojenskou přítomnost (Sbor Evropské unie Eufor, který vystřídal NATO), tedy hlavní tahouny pokroku v& Bosně po Daytonu. Zakrnění vlivu OHR se časově shodovalo se stažením americké armády a podkopáním Eufor, který dnes disponuje jen malou operační kapacitou. Navzdory nebezpečným signálům si Francie a Španělsko podle všeho přejí zcela utlumit existenci Eufor do konce letošního roku – zřejmě jen proto, aby dokázaly ryze technický argument, totiž že mise EU mohou být ukončeny. EU, která je fixována na dosud nedefinovaný „přechod“ z& OHR na misi, v& jejímž čele by stála ona sama, jako by se snažila vytáhnout z& boxu veškeré nářadí, než zjistí, jaké konkrétní nástroje budou k& transformaci Bosny zapotřebí. Například se jí nepodařilo podpořit v& klíčovém okamžiku svého tamního člověka, schopného slovenského diplomata Miroslava Lajčáka, čímž fatálně podkopala jeho autoritu.
Bei den jüngsten Kommunalwahlen schnitten die nationalistischen Parteien am besten ab. Diese Trendwende ist das Ergebnis der Nachlässigkeit der internationalen Gemeinschaft. Während die Bush-Administration Bosnien großteils den Rücken kehrte, hat sich die EU stark engagiert. Eine im Jahr 2003 in Aussicht gestellte EU-Mitgliedschaft war das entscheidende Instrument für die vordringlichsten Reformen in Bosnien. Aber die EU entwickelte keine schlüssige Strategie und indem man Fortschritte verkündete, wo es keine gab, schwächte die EU nicht nur ihren eigenen Einfluss im Land, sondern auch den des Büros des Hohen Repräsentanten (HR) und der internationalen Militärpräsenz (die Einsatzkräfte der EU, EUFOR, als Nachfolger der NATO), die den Fortschritt in Bosnien seit Dayton in Gang hielten. Der schwindende Einfluss des HR fiel zeitlich mit dem Rückzug des US-Militärs und der Aushöhlung der EUFOR zusammen, die nun hinsichtlich operativer Kapazitäten wenig zu bieten hat. Trotz der Alarmsignale möchten Frankreich und Spanien allem Anschein nach ihr EUFOR-Engagement mit Jahresende beenden, offenbar um das rein technische Faktum zu bestätigen, dass EU-Missionen zu Ende gehen können. Die EU ist immer noch auf einen undefinierten „Übergang“ von einer Mission unter Leitung des& HR zu einer Mission auf Grundlage der EU fixiert und scheint dabei die Absicht zu verfolgen, ihren Werkzeugkasten leerzuräumen, bevor sie weiß, welche Werkzeuge überhaupt benötigt werden, um den Übergang Bosniens zu bewerkstelligen. So gelang es ihr beispielsweise nicht, ihren Mann vor Ort, den fähigen slowakischen Diplomaten& Miroslav Lajčák im entscheidenden Moment zu unterstützen, wodurch dessen Autorität untergraben wurde.&