Nebylo v našich silách navštívit všechny tyto slumy, ale snažili jsme se jich projít co nejvíce. Když jsme procházeli slumy, určili jsme ty domy, kde by mohly bydlet děti, které nikdy nechodily do školy. Mluvili jsme s rodiči a snažili jsme se je přesvědčit, aby děti do školy poslali. Hráli jsme si s dětmi a vrátili se domů velice unavení, vyčerpaní, ale se vzpomínkami na jejich bystré tváře a rozzářené oči a šli jsme spát. Všichni jsme byli natěšení začít. Ale pak nás zasáhly počty. 200 miliónů dětí, od 4 do 14 let, které by měly chodit do školy, ale nechodí. 100 miliónů dětí, které do školy chodí, ale neumí číst, 125 miliónu dětí, které nezvládají základní matematiku. Také jsme zaslechli, že 250 miliard Indických rupií bylo vyhrazeno na státní školství. Z toho 90 procent bylo utraceno za platy učitelů a platy pro vedení škol.
Wir konnten nicht in alle Slums gehen, aber wir versuchten, so viele wie möglich aufzusuchen. Wir liefen durch diese Slums, und suchten Haushalte, deren Kinder niemals zur Schule gehen würden. Wir sprachen mit den Eltern, versuchten sie zu überzeugen, ihre Kinder zur Schule zu schicken. Wir spielten mit den Kindern, und kamen ziemlich müde nach Hause, erschöpft, aber mit Bildern von intelligenten Gesichtern, blitzenden Augen, und gingen schlafen. Wir waren allesamt aufgeregt, zu beginnen. Aber dann trafen uns die Zahlen wie ein Schlag. 200 Millionen Kinder zwischen vier und 14 sollten zur Schule gehen, gehen aber nicht. 100 Millionen Kinder die zur Schule gehen, aber nicht lesen können, 125 Millionen, die die Grundrechenarten nicht beherrschen. Wir hörten auch, dass 250 Milliarden Rupien für staatliche Schulausbildung bestimmt waren. 90 Prozent davon wurden für Lehrergehälter verwendet und für Verwaltungsgehälter.