Globální růst byl silný a propast mezi rozvojovým a vyspělým světem se zúžila, o což se zasloužila v prvé řadě Indie a Čína, jež zaznamenaly růst HDP ve výši 11,1% a 9,7% v roce 2006 a 11,5% a 8,9% v roce 2007. Dařilo se i Africe, kde růst v letech 2006 a 2007 přesáhl 5%. Dobré časy možná končí. Už celá léta je slyšet obavy z globálních nevyvážeností zapříčiněných obrovskými americkými půjčkami ze zahraničí. Amerika opáčila, že svět by jí měl být vděčný: tím, že si žije nad poměry, pomohla udržet globální ekonomiku v chodu, zejména s ohledem na vysoké míry úspor v Asii, která v rezervách nastřádala miliardy dolarů. Vždy se ale uznávalo, že americký růst za prezidenta George W. Bushe není udržitelný. Teď se blíží den zúčtování.
Das Weltwirtschaftswachstum war stark, und die Kluft zwischen den Endwicklungsländern und der entwickelten Welt hat sich verkleinert. Führend dabei waren Indien und China mit einem BIP von 11,1% bzw. 9,7% in 2006 und 11,5% bzw. 8,9% in i in 2007. Selbst in Afrika war die Entwicklung mit einem Wachstum von über 5% in 2006 und 2007 gut. Doch es könnte sein, dass die guten Zeiten zu Ende gehen. Seit Jahren gibt es Befürchtungen über die durch die enormen Auslandsschulden Amerikas verursachten globalen Ungleichgewichte. Amerika seinerseits argumentierte, die Welt sollte dankbar sein: Indem es selbst über seine Verhältnisse lebe, helfe es, die Weltwirtschaft in Gang zu halten, insbesondere angesichts der hohen Sparquoten in Asien, das Hunderte von Milliarden von Dollarreserven anhäufte. Stets jedoch wurde anerkannt, dass Amerikas Wirtschaftswachstum unter Präsident George W. Bush nicht nachhaltig war. Nun droht der Tag der Abrechnung.