Existuje široké spektrum léčebných postupů, které nezpůsobují zvyšování hmotnosti, sexuální dysfunkci, diabetes, ztrátu paměti ani závislost. Poskytovatelé finančních prostředků a zákonodárci, kteří sledují relevantní výzkum, začínají pomalu zavádět více terapií založených na rozhovoru (například kognitivní terapii a poradenství zaměřené na traumata), alternativ k hospitalizaci, kulturně přiměřených služeb, rodinně zaměřených terapií a především skutečných konzultací s těmi, kdo služby využívají, o tom, co skutečně funguje. Jestliže se tyto způsoby léčby častěji nepoužívají, není to tím, že by nebyly účinné. Hlavní překážkou je to, že nezvyšují zisky výrobců léčiv, na nichž jsou v případě neexistence dostatečného vládního financování tak silně závislé naše profesní organizace, konference, časopisy, výzkum i vzdělávací instituce.
Es stehen eine Vielzahl von wirksamen Behandlungsformen zur Verfügung, die keine Gewichtszunahmen, sexuellen Funktionsstörungen, Diabetes, Gedächtnisverluste oder Suchterscheinungen verursachen. Träger und politische Entscheidungsträger, die sich in Bezug auf die einschlägigen Studien auf dem Laufenden halten, beginnen langsam, mehr Gesprächstherapien (wie etwa kognitive Verhaltenstherapie und traumafokussierte psychologische Beratung), Alternativen zur Einweisung in Heilanstalten, kulturell angemessenere Leistungen und familienfokussiertere Therapien einzuführen und, was am wichtigsten ist, verstärkt echte Rücksprache mit den Behandelten darüber abzuhalten, was tatsächlich funktioniert. Dass diese neuen Behandlungsweisen nicht häufiger zum Einsatz kommen, liegt nicht daran, dass sie nicht funktionieren. Das größte Hindernis dabei ist, dass sie nicht zur Steigerung der Gewinne der Arzneimittelhersteller beitragen, von denen unsere Fachorganisationen, Konferenzen, Fachzeitschriften, Forschungs- und Lehrinstitute inzwischen – in Ermangelung angemessener staatlicher Förderung – so abhängig sind.