"Míti tak šaty nebem šité, Zdobené stříbrným a zlatým svitem, Z látek modrých, šerých a tmavých utkané, Jako když smrákání a příchod noci nastane, Rozprostřel bych je pod chodidla Tvá: Ale chudým jsem, mám pouze své sny; Které rozprostřel jsem pod chodidla Tvá; Našlapuj zlehka, vždyť po mých snech teď kráčíš Ty." A každý den, všude naše děti rozprostírají své sny pod našimi chodidly. A my bychom měli našlapovat měkce. Děkuji vám. -
"Hätte ich des Himmels bestickte Tücher, durchwebt mit goldenem und silbernem Licht, Die blauen und die düsteren und die dunklen Tücher der Nacht und des Lichts und der Dämmerung, ich würde Dir diese Tücher zu Füßen legen; Doch ich, der ich arm bin, habe nur meine Träume; Ich habe Dir meine Träume zu Füßen gelegt; tritt sanft auf sie, denn Du trittst auf meine Träume." Und jeden Tag, überall, legen Kinder uns ihre Träume zu Füßen. Und wir sollten sanft auf sie treten. Vielen Dank. (Applaus)