Když se však Michail Gorbačov v roce 1989 rozhodl neposlat tanky či vojáky do Berlína, aby zachránil Berlínskou zeď, zdálo se, že se tento žertík stal věcí minulosti. Pokud nám ovšem Vladimir Putin něco ukázal, pak to, že nemůžeme věřit přítomnosti a že pro budoucnost Ruska má význam jen jeho minulost. Minulostí, na níž záleží nejvíce, je přitom pro Putina ta, kterou velebil disident a nositel Nobelovy ceny za literaturu Alexandr Solženicyn: doby, kdy byly slovanské národy sjednocené v pravoslavném knížectví zvaném Kyjevská Rus. Jeho srdcem byl Kyjev, a proto se Ukrajina stala klíčovou součástí Putinovy všeslovanské vize.
Doch 1989, als Michail Gorbatschow beschloss, keine Panzer oder Truppen nach Deutschland zu schicken, um die Berliner Mauer zu schützen, schien der Witz bald der Vergangenheit anzugehören. Wenn Präsident Wladimir Putin uns jedoch etwas gezeigt hat, dann, dass wir der Gegenwart nicht glauben dürfen und dass für Russlands Zukunft allein die Vergangenheit zählt. Für Putin ist die Vergangenheit, auf die es ankommt, diejenige, die der regimekritische Schriftsteller und Nobelpreisträger Aleksandr Solschenizyn verherrlichte: Die Zeit, als die slawischen Völker im orthodoxen christlichen Großreich Kiewer Rus vereint waren. Kiew bildete das Zentrum dieses Reiches und die Ukraine wurde zum Mittelpunkt Putins panslawistischer Vision.