Koncentrace vlastnictví médií a kontroly nad nimi dále rozdmýchává všeobecnou nedůvěru, což připravuje půdu pro to, aby vakuum vyplnilo investigativní úsilí občanů. Obdobně platí, že ve věku, kdy firemní lobbisté mají volnou ruku při formování – ne-li formulování – veřejných politik, jsou mnozí lidé přesvědčeni, a opět právem, že jejich volení zástupci je už nereprezentují. Odtud to nutkání věřit na neviditelné síly. Konečně i racionální lidé začali být přístupnější určitým konspiračním teoriím, protože v posledních osmi letech jsme skutečně měli možnost řádku důmyslných konspirací sledovat. Bushova vláda kula pikle, aby přivedla Američany a další do nezákonné války, k čemuž využila smyšlených důkazů. Je potom s podivem, že se tolik racionálních lidí snaží najít smysl politické skutečnosti, která začala být opravdu nezvykle neprůhledná?
Die Konzentration von Medieneigentum und -beherrschung heizt das Mistrauen der Öffentlichkeit weiter an und bereitet den Boden für ein investigatives Tätigwerden der Bürger, das in dieses Vakuum drängt. Ebenso sind in einem Zeitalter, in dem Firmenlobbyisten freie Hand bei der Gestaltung – wenn nicht gar der Abfassung – der öffentlichen Ordnung haben, viele Menschen (erneut zu Recht) der Ansicht, dass ihre gewählten Mandats- und Funktionsträger sie nicht länger vertreten. Daher ihre Neigung, an unsichtbare Kräfte zu glauben. Und schließlich: Selbst rational denkende Menschen sind inzwischen empfänglicher für bestimmte Verschwörungstheorien, weil wir in den vergangenen acht Jahren tatsächlich eine Reihe ausgeklügelter Verschwörungen erlebt haben. Die Bush-Administration verschwor sich, die Amerikaner und andere in einen illegalen Krieg zu ziehen und nutzte dafür gefälschte Beweise. Muss man sich dann wundern, dass so viele rational denkende Menschen versuchen, aus einer politischen Realität klug zu werden, die in der Tat ungewöhnlich unübersichtlich geworden ist?