V srdci univerzity figurovaly na počátku humanitní obory, avšak ty dnes hrají na honěnou s přírodními vědami. Do značné míry je tomu tak proto, že přírodní vědy nejpřesněji napodobují měřítka produktivity spojovaná s průmyslem. Výsledkem je mentalita „více znamená lépe“, která klade důraz na ještě více publikací, patentů a citací. Lidé však mají sklon naplňovat tuto agendu bez velkého zájmu o to, jak – nebo zda vůbec – tato měřítka zapadají do širšího rámce, který má větší sociální, kulturní, a dokonce i ekonomický význam. Takzvaný Index vědeckých citací, který byl původně vytvořen s cílem pomáhat vědcům rozpoznávat ve stále složitějších specializovaných oborech společné trendy, přispěl k měření produktivity. Dnes jsou však tyto trendy běžně přetavovány v normy, podle nichž se posuzuje výkonnost konkrétních univerzit, kateder, ba i jednotlivých vědců.
In den Anfängen bildeten die Geisteswissenschaften das Herzstück der Universität. Heute allerdings hinken sie den Naturwissenschaften hinterher. Dies hauptsächlich deshalb, weil die Naturwissenschaften die Produktivitätsmaßstäbe der Industrie am stärksten nachgeahmt haben. Das Ergebnis ist eine Mentalität nach dem Muster „größer ist besser“, die in immer mehr Publikationen, Patenten und Zitaten ihren Niederschlag findet. Verfolgt wird diese Agenda jedoch vielfach ohne Berücksichtigung dessen, wie – oder ob – diese Maßstäbe in den größeren Kontext sozialer, kultureller und sogar ökonomischer Relevanz einfließen. Der Science Citation Index, ursprünglich konzipiert, um Forschern das Erkennen übergeordneter Trends in zunehmend komplexen wissenschaftlichen Bereichen zu erleichtern, hilft bei der Messung der Produktivität. Aber momentan werden diese Trends schon routinemäßig zu Normen erhoben, auf Grundlage derer, die Leistungen einzelner Universitäten, Abteilungen und selbst einzelner Wissenschaftler beurteilt werden.