Panorama se zabývá zajímavými otázkami, které se týkají regionální politiky. V tomto vydání nastíníme nedávné pojednání o historii územní soudržnosti Andrease Faludiho, profesora na Delftské technické univerzitě, který se zabývá V roce 1949 byla zřízena Rada Evropy. S ohledem na nadměrnou koncentraci obyvatelstva a regionální rozdíly schválila usnesení, podle kterého bylo úkolem pro evropské instituce „harmonický zeměpisný rozvoj“. V roce 1968 její pracovní skupina zveřejnila zprávu nazvanou „Regionální plánování, evropský problém“. Po vytvoření rámcových cílů a témat Společenství zjistilo, že před sebou má skutečný program územního plánování / územní soudržnosti, který záhy vyvolal otázku po tom, „Jak jde dohromady s ostatními politikami Společenství?“. Úloha územní soudržnosti v rámci EU Už před válkou se projektanti v severozápadní Evropě nechali inspirovat velkoměstským systémem parků v USA, zahradními městy a úsilím o zachování pruhů zeleně v Británii.
Panorama beleuchtet regionalpolitische Themen. In dieser Ausgabe vermitteln wir einen kurzen Überblick über eine vor kurzem veröffentlichte Abhandlung von Andreas Faludi, Professor für Raumordnungspolitik in Europa an der Technischen Universität Delft, über die Geschichte des Territorialen Zusammenhalts. 1949 wurde der Europarat gegründet. Er wies auf die übermäßige Konzentration der Bevölkerung und die regionalen Unterschiede hin, verabschiedete eine Entschließung, in der die „harmonische geografische Entwicklung“ als Aufgabe für die europäischen Institutionen ausgerufen wurde, und 1968 veröffentlichte eine Arbeitsgruppe ein Dokument mit dem Titel „Raumordnung, ein europäisches Problem“. Angesichts der Zerstörungen nach dem Krieg war eine regionale Ausrichtung der Politik gang und gäbe. Die Rolle des Territorialen Zusammenhalts in der EU Von Anfang an standen zwei Grundprinzipien im Mittelpunkt der Europäischen Raumordnung/Territorialen Kohäsionspolitik: eine ausgewogene Entwicklung und verantwortungsvolles Handeln sowie Zusammenhalt und Kohärenz.