Byla jsem nezávislá živá socha jménem Dvouapůlmetrová nevěsta a strašně ráda lidem říkám, že toto byla má práce, protože každý chce vždycky vědět, kdo jsou ti podivíni ve skutečném životě? Zdravím. Jednoho dne jsem se natřela nabílo, postavila se na bednu, položila klobouk nebo plechovku ke svým nohám a když někdo přišel a hodil nějaké peníze, věnovala jsem mu květinu a intenzivní oční kontakt. A pokud si tu květinu nevzal, udělala jsem gesto smutku a touhy, jak odcházel. (Smích)
Ich war eine selbständige lebende Statue, die Zweimeterfünfzig-Braut, und erzähle den Leuten liebend gern von diesem Job, denn alle wollen immer wissen, wer diese Freaks im echten Leben sind. Hallo. Ich malte mich eines Tages weiß an, stand auf einer Kiste, stellte einen Hut zu meinen Füßen, und wenn jemand vorbeikam und Geld hineinwarf, gab ich ihnen eine Blume und intensiven Augenkontakt. Und wenn sie die Blume nicht nahmen, warf ich sie ihnen voller Traurigkeit und Verlangen hinterher, wenn sie weggingen. (Lachen)