Když udeří přírodní pohromy, jsou oběti povodní, hladomorů nebo zřícení budov často pouhým začátkem; choroby a nemoci, jež po takových událostech následují, někdy napáchají mnohem větší škody. V situaci, kdy globální teploty i hladina moří setrvale stoupají, stoupá i četnost a intenzita přírodních katastrof a spolu s nimi také riziko smrtelných epidemií a endemických výskytů chorob. Toto riziko se nedávno v plné síle projevilo v Mosambiku, kde v březnu udeřil cyklon Idai a vyvolal epidemii cholery – dosud je hlášeno více než 6700 podezření na výskyt této choroby. Pokud jde o často opomíjená rizika endemických chorob, pak se rok po zničujících povodních v Pákistánu v roce 2010 objevilo 37 milionů hlášených případů malárie, průjmových onemocnění a akutních zánětů dýchacích cest a kůže.
Wenn uns Naturkatastrophen heimsuchen, sind die Todesfälle durch Überflutungen, Hungersnöte oder Gebäudeschäden oft nur der Anfang. Die Krankheiten und Seuchen, die danach kommen, verursachen manchmal noch erheblich höhere Schäden. Während in aller Welt Temperaturen und Meeresspiegel steigen, nimmt auch die Häufigkeit und Intensität von Naturkatastrophen zu, und damit die Gefahr tödlicher Epidemien und Seuchen. Diese Gefahr wurde kürzlich in Mosambik deutlich, wo der Zyklon Idai im März eine Cholera-Epidemie auslöste, an der bis jetzt schon über 6.700 Menschen erkrankt sind. Und was die häufig ignorierten Gefahren durch endemische Krankheiten angeht: Ein Jahr, nachdem Pakistan 2010 durch Überflutungen zerstört wurde, wurden 37 Millionen Fälle von Malaria, Durchfall und akuter Infektionen der Haut und der Atemwege bekannt.