Rusko i Čínu koneckonců obklopují spojenci USA. A rozšířením NATO až k ruským hranicím projevil Západ pramalou citlivost vůči ruským bezpečnostním zájmům. Problémem nacionalismu založeného na resentimentech je skutečnost, že brzdí diplomacii, která stojí na principu „něco za něco“. Kritika se okamžitě pokládá za projev nepřátelství či neúcty. Nevítané kroky amerických či japonských politiků dostávají oficiální nálepku „urážek lidu“. Z velké části je to samozřejmě určeno pro domácí publikum – je to způsob, jak mobilizovat veřejné mínění na podporu autoritářských vládců. Kvůli tomuto záštiplnému nacionalismu se však se zmíněnými mocnými autokraciemi jedná obtížněji než s jejich brutálnějšími, leč méně nevyzpytatelnými komunistickými předchůdci.
Schließlich sind sowohl Russland als auch China von Ländern umgeben, die mit den USA verbündet sind. Und mit der Erweiterung der NATO bis an die russischen Grenzen hat sich der Westen kaum als sensibel im Umgang mit russischen Sicherheitsbelangen erwiesen. Das Problem mit Nationalismus, der auf Ressentiments beruht, ist die Beeinträchtigung der Diplomatie, die auf Geben und Nehmen basiert. Kritik wird schnell als Anzeichen von Feindseligkeit oder Respektlosigkeit gewertet. Unliebsame Entscheidungen amerikanischer oder japanischer Politiker werden offiziell als „Beleidigung für das Volk“ angeprangert. Vieles davon ist natürlich für den Konsum im eigenen Land bestimmt – auf diese Weise lässt sich die öffentliche Meinung hinter autoritären Machthabern verankern. Der von Groll erfüllte Nationalismus dieser mächtigen Autokratien führt dennoch dazu, dass der Umgang mit ihnen schwieriger ist als mit ihren brutaleren, aber berechenbareren kommunistischen Vorgängern.