Objem těchto prostředků je sice obrovský, ale máme-li se vyhnout vleklému období nízkého růstu, vysoké nezaměstnanosti a snižující se životní úrovně nejchudších lidí světa, je nutné k tomu přikročit. Koordinace mezinárodní hospodářské politiky by se měla značně posílit, aby se tato politika dokázala účinně vypořádat se změnami v takovém měřítku. Začněme Evropou. Dnes už je zcela zřejmé, že úsporná opatření a domácí reformy nepostačují k vyzdvižení okraje eurozóny z hluboké recese. Rostoucí vědomí nezdaru současné politiky vyvolává sociální nepokoje, občanskou neposlušnost a politickou nestabilitu, důkazem čehož jsou nedávno skončené volby v Itálii nebo rostoucí odpor Řeků vůči vládnímu reformnímu úsilí.
Zwar sind die erforderlichen Summen gewaltig, aber wenn eine ausgedehnte Periode schwachen Wachstums, hoher Arbeitslosigkeit und sinkenden Lebensstandards unter den Ärmsten dieser Welt vermieden werden soll, müssen sie bewegt werden. Um mit Veränderungen in diesem Maßstab effektiv umgehen zu können, muss die internationale wirtschaftspolitische Koordination deutlich verstärkt werden. Beginnen wir mit Europa. Es ist jetzt ganz offensichtlich, dass Sparmaßnahmen und Inlandsreformen nicht ausreichen, um die Peripherie der Eurozone aus der tiefen Rezession zu befreien. Die wachsende Erkenntnis, dass die aktuelle Politik versagt hat, führt zu sozialer Unzufriedenheit, ziviler Unordnung und politischer Instabilität, wie die kürzlichen Wahlen in Italien und der wachsende öffentliche Widerstand gegen die griechischen Reformbemühungen gezeigt haben.