Takové snahy však mívají omezený úspěch. Přitom se opomíjí nejúčinnější institucionální nástroj. Na rozdíl od technických řešení směřujících shora dolů, která obvykle upřednostňují politici, by řešení založené na konceptu potravin jako nároku, nikoliv privilegia, zapojilo do problému řadu aktérů – a poskytlo jim větší moc. Takový koncept by se zaměřil na podporu práva všech lidí produkovat potraviny nebo k nim získávat přístup. Zmíněná strategie očividně nalezla publikum v Indii, kde miliony lidí žijí v hladu a chudobě, přestože čisté bohatství země roste. Hnutí za právo na potraviny zapustilo v této zemi v posledních deseti letech kořeny, což vyvinulo tlak na politiky a vedlo k tomu, že se problém začal posuzovat i z právních a politických hledisek. Výsledkem žaloby, kterou v roce 2001 podala nevládní organizace bojující za veřejné zájmy, bylo rozhodnutí indického Nejvyššího soudu, jenž uznal právo na potraviny jako jeden z aspektů ústavou chráněného „práva na život“. Soud stanovil, že řada sociálních programů by se měla rozšířit tak, aby poskytovala základní úroveň výživy pro všechny.
Doch waren derartige Bemühungen von begrenztem Erfolg gekennzeichnet. In der Zwischenzeit wurde das stärkste institutionelle Instrument vernachlässigt. Anders als die technischen „Top-down“-Lösungen (von oben nach unten), die von den politischen Entscheidungsträgern in der Regel bevorzugt wurden, würde eine Lösung, die auf dem Konzept beruht, dass Nahrung ein Recht ist und kein Privileg, mehrere Akteure einbeziehen – und ermächtigen. Im Mittelpunkt eines solchen Ansatzes stünde das Recht aller Menschen, Nahrung zu produzieren oder Zugang dazu zu erhalten. In Indien, wo Millionen von Menschen in Hunger und Armut leben, obwohl das Nettovermögen des Landes wächst, findet dieser Ansatz eindeutig Anklang. Im Laufe des letzten Jahrzehnts hat eine Bewegung für das Recht auf Ernährung in dem Land Fuß gefasst, die Druck auf Politiker ausübt und das Problem aus dem rechtlichen und politischen Winkel angeht. Ein Prozess, der von NGOs des öffentlichen Interesses angestrengt wurde, führte 2001 dazu, dass Indiens Oberster Gerichtshof das Recht auf Ernährung als einen Aspekt des von der Verfassung geschützten „Rechts auf Leben“ anerkannte. Das Gericht entschied, dass eine Reihe sozialer Programme ausgeweitet werden sollte, um eine Lebensmittelgrundlage für alle zu schaffen.