Proč je vyškrtnutí zmínky o Bohu neutrálnější než její zařazení? Vždyť by to upřednostňovalo jeden světonázor, totiž sekularismus, před světonázorem jiným, totiž religiozitou, a to vše by bylo maskováno jako neutralita. Jak pak může člověk respektovat obě tradice? Nová polská ústava na to dává elegantní odpověď, když uznává obě tradice současně: „ My, polský národ - všichni občané republiky, jak ti, kdo věří v Boha jako zdroj pravdy, spravedlnosti, dobra a krásy, tak i ti, kdo takovou víru nesdílejí, ale uznávají, že tyto univerzální hodnoty pramení z jiných zdrojů, rovni si v právech a povinnostech směrem k obecnému dobru… " Podobné řešení by se mělo nalézt i v případě evropské ústavy.
Warum soll der Ausschluss eines Gottesbezuges neutraler sein, als seine Aufnahme? Damit wird eine Weltanschauung, nämlich der Säkularismus, einer anderen, der Religiosität, vorgezogen und das unter dem Deckmantel der Neutralität. Wie kann man nun aber Respekt für beide Traditionen zum Ausdruck bringen? Die neue polnische Verfassung bietet eine elegante Lösung: Sie erkennt beide Traditionen an: „ Wir, das polnische Volk - alle Staatsbürger der Republik, sowohl diejenigen, die an Gott als die Quelle der Wahrheit, Gerechtigkeit, des Guten und des Schönen glauben, als auch diejenigen, die diesen Glauben nicht teilen, sondern diese universellen Werte aus anderen Quellen ableiten, wir alle, gleich an Rechten und Pflichten dem gemeinsamen Gut gegenüber..." Eine ähnliche Lösung sollte für die europäische Verfassung gefunden werden.