V důsledku toho se šíří nervozita, beznaděj a zlost a finanční krize se stává krizí hospodářskou a lidskou. Kdyby se ji nepodařilo dostat pod kontrolu, mohla by přerůst v krizi bezpečnostní. Snaha zachránit finanční sektor neuspěje bez podpory oživení v oblasti podniků, pracovních míst a kupní síly domácností. Potřebujeme rozsáhlý celosvětový fiskální stimul, který vyváží upadající soukromou poptávku. Nakolik je ta která země schopná jednat, závisí na její zadluženosti, devizových rezervách a deficitu běžného účtu. Německo a Čína mohou udělat víc než ostatní. USA mohou vykonat hodně, zčásti kvůli postavení dolaru coby hlavní mezinárodní rezervní měny. Nízké úrokové sazby znamenají, že dluhové břemeno, jež další veřejné půjčky vytvoří, může zůstat ve zvládnutelných mezích.
Infolgedessen verbreiten sich Angst, Hoffnungslosigkeit und Wut, und was zunächst eine Finanzkrise war, wandelt sich zur Wirtschafts- und zur humanen Krise. Wird diese nicht gestoppt, könnte sie sich zu einer Sicherheitskrise entwickeln. Der Versuch, den Finanzsektor zu retten, ohne zugleich in Bezug auf Unternehmen, Arbeitsplätze und die Kaufkraft der Familien Konjunkturförderung zu betreiben, wird nicht funktionieren. Umfassende weltweite fiskalpolitische Konjunkturimpulse sind nötig, um der fallenden privaten Nachfrage entgegenzuwirken. Die Handlungsfähigkeit der unterschiedlichen Länder ist von ihrem Verschuldungsgrad, ihren Devisenreserven und Leistungsbilanzdefiziten abhängig. Deutschland und China können mehr tun als andere. Die USA können eine Menge tun, zum Teil aufgrund des Status des Dollars als internationaler Reservewährung. Niedrige Zinsen bewirken, dass die zusätzliche, durch die öffentlichen Kreditaufnahmen verursachte Schuldenlast beherrschbar bleibt.