V případě ECB se naopak očekává, že zavede další nekonvenční opatření, aby poslala sazby opačným směrem, i kdyby to znamenalo vystavit dalšímu tlaku některé vládní dluhopisy, které se už dnes obchodují se záporným nominálním výnosem. Při realizaci těchto politik sledují obě centrální banky domácí cíle, které jim ukládá jejich řídící legislativa. Problém je v tom, že možná existuje jen málo řádných mechanismů – pokud vůbec nějaké –, jak zvládnout mezinárodní důsledky této prohlubující se divergence. Fed reaguje na pokračující známky robustní tvorby pracovních míst ve Spojených státech a další náznaky, že se ekonomika země zotavuje, byť pouze mírně. Zároveň si Fed uvědomuje riziko pro finanční stabilitu, pokud úrokové sazby zůstanou na uměle nízké úrovni, a proto se očekává, že je po zasedání Federálního výboru pro otevřený trh 15. až 16. prosince zvýší. Tento krok představuje zlomový bod v přístupu Fedu k ekonomice. Rozhodnutím o zvýšení úrokových sazeb totiž Fed nesundá pouze nohu z plynu finančního stimulu, ale také učiní výrazný krok směrem k mnohaleté normalizaci svého celkového postoje k finanční politice. ECB zatím čelí diametrálně odlišným hospodářským podmínkám včetně obecně loudavého růstu, rizika deflace a obav z dopadu teroristických útoků v Paříži na podnikatelskou a spotřebitelskou důvěru.
Unterdessen rechnet man damit, dass die EZB zusätzliche unkonventionelle Maßnahmen umsetzen wird, um die Zinsen in die entgegengesetzte Richtung zu drängen, auch wenn damit weiterer Abwärtsdruck für einige Staatsanleihen verbunden ist, die ohnehin schon zu negativen nominalen Renditen gehandelt werden. Bei der Umsetzung dieser Strategien verfolgen beide Zentralbanken die durch ihre jeweiligen Gesetzgebungen vorgegebenen innenpolitischen Ziele. Das Problem dabei besteht darin, dass es womöglich wenig oder gar keine geordneten Mechanismen gibt, um die internationalen Auswirkungen dieser wachsenden Divergenz zu bewältigen. Die Fed reagiert auf fortgesetzte Hinweise für Stabilität im Bereich Arbeitsplatzschaffung in den Vereinigten Staaten sowie auf andere Anzeichen für die – wenn auch moderate – wirtschaftliche Erholung des Landes. Überdies ist man sich der Gefahr für die Finanzstabilität durch ein anhaltendes künstlich niedriges Zinsniveau bewusst, weswegen man erwartet, dass die Fed die Zinsen im Rahmen der Sitzung ihres maßgebenden Offenmarktausschusses am 15. und 16. Dezember anhebt. Der Schritt markiert einen Wendepunkt im wirtschaftspolitischen Ansatz der Fed. Mit der Entscheidung für eine Anhebung der Zinssätze nimmt man nicht nur den Fuß vom Gaspedal finanzpolitischer Konjunkturbelebung. Dadurch wird auch ein bemerkenswerter Schritt in Richtung einer mehrjährigen Normalisierung ihres gesamten finanzpolitischen Kurses gesetzt. Unterdessen ist die EZB mit völlig anderen wirtschaftlichen Bedingungen konfrontiert wie allgemeiner Wachstumsschwäche, Deflationsrisiko und Befürchtungen hinsichtlich der Auswirkungen der Terroranschläge in Paris auf das Unternehmer- und Verbrauchervertrauen.