V reálném zápase o věci, na nichž opravdu záleží, musíme předpokládat, že před sebou máme uvažující protivníky, již o nás mohli pochopit některé věci, které my sami o sobě nevíme. Jestliže si lze například přijít k zisku pochopením modelů, jimiž se řídí určitá politika, jak se teď nesporně děje s modely, které používá Federální rezervní úřad Spojených států, dříve či později bude o tento zisk usilovat tolik kapitálu, že ocas začne vrtět psem, jak se poslední dobou děje. Pravda je taková, že takovéto modely jsou nejužitečnější, když jsou málo známé nebo se jim všeobecně nedůvěřuje. Jakmile je všichni začneme akceptovat a sázet na ně, ztrácejí postupně svou prognostickou hodnotu. Jenže systém, který může změnit své chování, jakmile zveřejníme jeho model, se nemůže opírat o žádné vědecké poznání. Trhy možná kdysi bývaly celkem efektivní, než jsme dali dohromady teorii efektivních trhů.
In einem realen Kampf um Dinge, die tatsächlich wichtig sind, müssen wir annehmen, dass wir gegen denkende Gegner antreten, die u. U. einige Dinge über uns wissen, die uns selbst unbekannt sind. Wenn z. B. ein Gewinn erzielt werden kann, indem man das Modell hinter einer bestimmten Politik versteht, was bei den Modellen, die die US-Notenbank Federal Reserve benutzt, sicher der Fall ist, wird früher oder später so viel Kapital hinter diesen Gewinnen her sein, dass der Schwanz anfängt, mit dem Hund zu wedeln, wie es in letzter Zeit passiert ist. Die Wahrheit ist, dass solche Modelle am brauchbarsten sind, wenn sie wenig bekannt sind oder nicht allgemein an sie geglaubt wird. Ihr Wert für Vorhersagen nimmt allmählich ab, wenn wir alle sie akzeptieren und anfangen, auf sie zu wetten. Doch kann es keine wirkliche vorhersagende Wissenschaft für ein System geben, das möglicherweise sein Verhalten ändert, wenn wir ein Modell davon veröffentlichen. Die Märkte waren vielleicht einmal ziemlich effizient, bevor wir die Theorie effizienter Märkte hatten.