Důvěryhodnost a konečný úspěch NEPADu bude zaviset na odpovědích na tyto otázky. Letmý pohled na většinu konflikty sužovaných afrických států ukazuje, že monopolizace politické moci po dlouhé časové období nejenže přispívá k institucionalizaci korupce, neboť vůdcové mají sklon obklopovat se příbuznými a známými, jimž věří, ale představuje rovněž významnou příčinu převratů a střetů. Mezi vůdce tohoto typu patřili například Mobutu v Zaire (dnešní Konžská demokratická republika), Siaka Stevens v Sierra Leone, Samuel Doe v Libérii, Siad Barre v Somálsku či Haile Selassie a Mengistu Haile Mariam v Etiopii. O potenciálně konfliktní situace rozhodně není v Africe nouze. V Togu je prezident Gnassingbe Ejadema u moci již 38 let a loni v prosinci upravil ústavu tak, aby mu umožňovala usilovat o další znovuzvolení.
Die Glaubwürdigkeit der NEPAD und ihr endgültiger Erfolg beruhen auf den Antworten zu diesen Fragen. Ein flüchtiger Blick auf die konfliktgeschüttelten Länder Afrikas zeigt, dass die Monopolisierung politischer Macht über längere Zeiträume nicht nur dazu beigetragen hat, Korruption zu institutionalisieren, indem sich Regierungschefs mit getreuen Verwandten und alten Freunden umgeben, sondern auch einer der Hauptgründe für Staatsstreiche und Konflikte gewesen ist. Bekannte Beispiele sind Mobutu in Zaire (jetzt die Demokratische Republik Kongo), Siaka Stevens in Sierra Leone, Samuel Doe in Liberia, Siad Barre in Somalia and Haile Selassie und Mengistu Haile Mariam in Äthiopien. An potenziell brisanten Situationen mangelt es sicherlich nicht. Präsident Gnassingbe Eyadema in Togo ist seit 38 Jahren an der Macht und hat gerade im letzten Dezember die Verfassung so geändert, dass er eine weitere Wiederwahl anstreben kann.