Evropa se všeobecně považuje spíš za omezení než za plán, spíš za nástroj než za vizi vyživovanou jasným a věrohodným úmyslem. Hlavní zodpovědnost za tento stav věcí leží na evropské vládnoucí vrstvě a na zákonodárcích. Jak zdůraznil nedávný posudek bývalého nizozemského premiéra Wima Koka, členské státy EU celkově neučinily z Lisabonské strategie výraznou prioritu a odmítají dát EU prostředky na uskutečnění ambicióznějších politik, které by toto zanedbávání vynahradily.
Europa wird im Allgemeinen eher als eine Einschränkung, und nicht als ein Plan angesehen, eher als ein Instrument, und nicht als eine Vision, die von einer klaren und glaubwürdigen Idee genährt wird. Für diesen Stand der Dinge sind vor allem Europas herrschende Klasse und die Entscheidungsträger verantwortlich. Wie eine jüngst erschienene Beurteilung des ehemaligen niederländischen Premierministers Wim Kok aufzeigte, haben die EU-Mitgliedsstaaten der Lissabon-Strategie allgemein keine hohe Priorität eingeräumt, und sie scheuen davor zurück, der EU die Mittel zur Umsetzung einer ehrgeizigeren Politik zu geben, um dieses Versäumnis wettzumachen.