V kandidátských zemích EU dnes podle odhadů plných 600.000 romských dětí ve školním věku vůbec nechodí do školy. Ty ostatní většinou nedokončí základní školu a jen necelé jedno procento Romů v zemích střední a východní Evropy pokračuje ve vyšším stupni vzdělávání. Mnoho žáků musí setrvávat v horších segregovaných školách, zatímco jiní jsou mylně zařazováni do škol pro mentálně a fyzicky postižené - pouze proto, že neměli přístup k předškolní výchově nebo nehovoří většinovým jazykem. Přesto existuje jistý důvod k optimismu. V posledních deseti letech vznikla celá řada iniciativ, které mají udržet romské děti ve školách, rozšířit jejich uplatnění na pracovním trhu a překonat vžitou diskriminaci. Tyto aktivity ze strany vlád, nevládních organizací a mezinárodních agentur sice pomáhají, ale dnes již nastal čas toto úsilí vystupňovat.
In den Beitrittsländern gehen geschätzte 600.000 Roma-Kinder im schulpflichtigen Alter überhaupt nicht zur Schule. Von denen, die eine Schule besuchen, schließen die meisten nicht einmal die Grundschule ab und in ganz Mittel- und Osteuropa besucht nur 1 % eine höhere Schule. Viele Schüler sitzen in miserablen Schulen für Roma-Kinder. Andere werden vielfach in Sonderschulen für geistig und körperlich Behinderte gesteckt, nur weil sie keinen Zugang zu Kindergärten und Vorschulen hatten oder nicht die Sprache der Mehrheitsbevölkerung sprechen. Dennoch gibt es Anlass für Optimismus. In den letzten zehn Jahren wurde eine Reihe von Initiativen gestartet, um Roma-Kindern den Schulbesuch zu ermöglichen, ihre Chancen auf einen Arbeitsplatz zu erhöhen und die Diskriminierung zu überwinden. Obwohl derartige Interventionen von Regierungen, Nichtregierungsorganisationen und internationalen Behörden sehr hilfreich waren, ist es nun an der Zeit, die Bemühungen noch weiter zu verstärken.