Nebýt spotřeby podporované bublinou, bývalo by došlo k mohutnému poklesu agregátní poptávky. Místo toho se míra osobních úspor zřítila na pouhé jedno procento a dolních 80% Američanů každoročně utrácelo zhruba 110% svého příjmu. I kdyby byl finanční sektor plně vyspravený a i kdyby si tito rozmařilí Američané nevzali ponaučení, jak je důležité spořit, jejich spotřeba by dnes byla omezená na 100% jejich příjmu. Každý, kdo mluví o „návratu spotřebitele“ – a to i po jeho oddlužení –, proto žije v říši fantazie. Náprava finančního sektoru byla nezbytná pro hospodářské zotavení, ale zdaleka nebyla dostatečná. Abychom pochopili, co je třeba udělat, musíme porozumět problémům ekonomiky předtím, než krize udeřila.
Ohne den durch die Blase gestützten Konsum hätte es einen massiven Ausfall bei der Gesamtnachfrage gegeben. Stattdessen fiel die persönliche Sparquote auf 1%, und die untersten 80% der Amerikaner gaben jedes Jahr rund 110% ihres Einkommens aus. Selbst wenn der Finanzsektor vollständig wiederhergestellt wäre, und selbst wenn diese verschwenderischen Amerikaner die Lehre über die Wichtigkeit des Sparens nicht gelernt hätten, wäre ihr Konsum nun auf 100% ihres Einkommens beschränkt. Wer also davon spricht, dass der Konsum „wiederkommt“ – selbst nach der Entschuldung –, lebt in einer Traumwelt. Den Finanzsektor wieder auf die Beine zu bringen, war für eine wirtschaftliche Erholung notwendig, aber alles andere als hinreichend. Um zu verstehen, was zu tun ist, müssen wir uns die wirtschaftlichen Probleme bewusst machen, die vor dem Ausbruch der Krise bestanden.