V budoucnu se projekt může stát soběstačnější za přispění bankovních půjček a nájemného od pracovníků z řad přistěhovalců. 38 až 40. Přistěhovalci i ostatní obyvatelé s nízkými a nepravidelnými příjmy čelí omezenému výběru a překážkám z hlediska mobility na trhu s byty. Tuto situaci někdy ztěžuje otázka právního postavení přistěhovalců. Například osoby s dočasným povolením k pobytu někdy nejsou schopny splnit požadavek„přiměřeného bydlení“, který je předpokladem k udělení povolení k dlouhodobějšímu pobytu, neboť majitelé nemovitostí odmítají pronajímat lidem bez zaručeného povolení k pobytu na celou dobu trvání nájemní smlouvy. Úřady také někdy požadují od žadatele o sloučení rodiny, aby předložil doklad o ubytování, které se v dané oblasti považuje pro srovnatelnou rodinu za běžné a které splňuje obecně platné normy v oblasti bezpečnosti a ochrany zdraví. Požadavky týkající se pobytu je třeba hodnotit z hlediska jejich slučitelnosti s politikami bydlení a jejich dopadu na postavení přistěhovalců na trhu s byty.
Daher sollte die Politik ein breiter gefächertes Wohnungsangebot für diese Bevölkerungsgruppe anstreben, indem sie Chancengleichheit auf dem Wohnungsmarkt gewährleistet, sowohl in Bezug auf den Zugang zu Wohnraum als auch dessen Qualität. Zugang zu Wohnraum Manche Wohnungseigentümer lehnen Zuwanderer als Mieter oder Käufer rundweg ab, andere fordern überhöhte Mieten und Kautionen, weigern sich, Bürgen zu akzeptieren, oder verlangen unnötige Dokumente und Referenzen. Das Angebot an Sozialwohnungen ist jedoch gering und es gibt lange Wartelisten. Die Benachteiligungen und Diskriminierungen von Zuwanderern und Minderheiten in den fünfzehn alten EU-Mitgliedstaaten sind in einer Veröffentlichung der Europäischen Stelle zur Beobachtung von Rassismus und Fremdenfeindlichkeit (EUMC) aus dem Jahr 2005 dokumentiert, die sich auf die Berichte der nationalen Anlaufstellen der EUMC stützt (Migrants, Minorities and Housing: Exclusion, Discrimination and Anti-Discrimination in 15 Member States of the European Union). Das Gemeinschaftsrecht schreibt vor, dass langfristig Aufenthaltsberechtigte und Einheimische in Bezug auf den Zugang zu Gütern und Dienstleistungen gleich behandelt werden müssen, und schützt vor Diskriminierungen aufgrund der Rasse und der ethnischen Herkunft bei der Versorgung mit Gütern und Dienstleistungen (einschließlich Wohnraum).