Možná šlo o jedno z prezidentských přeřeknutí. Ale faux pas takového druhu, pokud to opravdu bylo jen faux pas, jasně odráží mentalitu, která staví moc nad zákon. Třetí příklad se dotýká nedávné moskevské návštěvy jugoslávského ministra obrany Dragoljuba Ojdaniće, kterou se Moskva postavila proti rozhodnutím válečného tribunálu OSN, jenž byl mimochodem založen s jejím souhlasem. Haagský tribunál Ojdaniće loni obžaloval za zločiny proti lidskosti spáchané v Kosovu. Coby člen Rady bezpečnosti OSN bylo Rusko povinováno jugoslávského ministra zatknout; místo toho se k němu chovalo jako ke státní návštěvě a dovolilo mu setkat se s jeho ruským protějškem a nejvyšším ruským armádním důstojníkem. Potíž je v tom, že Vladimir Putin, absolvent petrohradské právnické fakulty, sloužil mnoho let v KGB a dodnes se obklopuje veterány této instituce, jejíž hlavním domácím úkolem bylo potlačovat disent. Postoj těchto lidí směřuje k dosažení jejich cílů nehledě na finesy zákona. Této základny se lze zbavit jen stěží, obzvláště je-li jejich novým cílem vybudovat „silný stát“.
Vielleicht ist dem Präsidenten dieses nur so herausgerutscht. Ein faux pas dieser Art aber zeigt deutlich, dass hier Macht über dem Gesetz steht. Das dritte Beispiel betrifft die jüngste Herabwürdigung des Kriegsverbrechertribunals der Vereinten Nationen – als doch Moskau tatsächlich den jugoslawischen Verteidigungsminister, Dragoljub Ojdanic, empfing. Das mit russischer Zustimmung errichtete Gericht hatte Dragoljub Ojdanic vor einem Jahr wegen Verbrechen an der Menschheit im Kosovo angeklagt. Als Mitglied des UN-Sicherheitsrates wäre Russland verpflichtet gewesen, ihn sofort in Gewahrsam zu nehmen. Anstelle dessen behandelte man ihn wie einen offiziellen Gast und gewährte ihm Treffen mit dem Verteidigungsminister und Oberbefehlshaber der russischen Armee. Das Übel liegt wahrscheinlich darin, dass Vladimir Putin – obwohl Jura-Absolvent der Universität in St. Petersburg – viele Jahre dem KGB gedient hat. So kann er sich auch heute nicht von Veteranen des KGB trennen, einer Institution, die die Unterdrückung Andersdenkender innerhalb des Landes zum Hauptziel hatte. Diese KGB-Leute konzentrieren sich völlig darauf, ihre Ziele ohne Beachtung irgendwelcher legaler Schönheiten zu erreichen. Solch ein Hintergrund kann schwerlich überwunden werden, besonders wenn die neue Aufgabe in der Entwicklung eines ‚starken Staates’ besteht.