Nezbytné jsou rovněž strukturální a tržně orientované reformy k posílení potenciálního růstu. Avšak vzhledem k časovému rozložení nákladů a přínosů jsou taková opatření obzvlášť neoblíbená, pokud už je ekonomika v propadu. O nic méně náročné nebude ustoupit od nekonvenčních měnových politik, jak dal Federální rezervní systém USA nedávno najevo, když naznačil, že normalizace měnověpolitické úrokové sazby bude pomalejší, než se očekávalo. Fiskální politika – zejména produktivní veřejné investice, které povzbudí stranu poptávky i nabídky – zůstává přitom rukojmím vysokých dluhů a pomýlených úsporných opatření, a to i v zemích s finanční schopností uskutečnit pomalejší konsolidaci. Prozatím tedy pravděpodobně zůstaneme ve stavu, jejž MMF nazývá „novou prostředností,“ Larry Summers „sekulární stagnací“ a Číňané „novým normálem“. Nenechme se ale mýlit: není nic normálního ani zdravého na výkonu ekonomiky, který zvyšuje nerovnost a v mnoha zemích vyvolává na pravici i na levici populistické protireakce, namířené proti obchodu, globalizaci, migraci, technologickým inovacím a tržně orientovaným politikám.
Zudem bedarf es struktureller und marktorientierter Reformen, um das Wachstumspotenzial zu steigern. Doch angesichts des Timings von Kosten und Nutzen sind derartige Maßnahmen besonders unpopulär, wenn sich eine Volkswirtschaft bereits im Abschwung befindet. Nicht weniger schwierig wird es, die unkonventionelle Geldpolitik hinter sich zu lassen; die US Federal Reserve hat dies vor kurzem angedeutet, als sie signalisierte, dass sie die Leitzinsen langsamer als erwartet normalisieren wird. Zugleich bleibt die Fiskalpolitik – insbesondere was produktive öffentliche Investitionen angeht, die sowohl Nachfrage als auch Angebot steigern – in der Geiselhaft hoher Schulden und einer fehlgeleiteten Austeritätspolitik gefangen, und das selbst in Ländern, die die finanziellen Möglichkeiten zu einer langsameren Konsolidierung hätten. Daher dürften wir auf absehbare Zeit in dem Zustand verharren, den der IWF als „neue Mittelmäßigkeit“, Larry Summers als „säkulare Stagnation“ und die Chinesen als „neue Normalität“ bezeichnen. Doch wir sollten uns nichts vormachen: Es ist nichts normal oder gesund an einer Wirtschaftsentwicklung, die die Ungleichheit erhöht und in vielen Ländern auf der Linken wie auf der Rechten des politischen Spektrums zu einer populistischen Gegenbewegung gegen Handel, Globalisierung, Migration, technologische Innovation und eine marktorientierte Politik führt.