Tyto latinskoamerické země za své poznání zaplatily tvrdou cenu. Jejich vedoucí představitelé pochopili, že má-li být dosaženo prosperity a sociálního pokroku, je zapotřebí kombinace dobré ekonomické politiky, politického realismu a dobře financovaných sociálních programů. Bývalý mexický prezident Ernesto Zedillo, uznávaný ekonom a současný ředitel Centra pro globalizaci při Yaleově univerzitě, je pro funkci šéfa MMF výtečným kandidátem. Pod jeho vedením učinilo Mexiko gigantické kroky k dosažení stability a k proměně v otevřenější a demokratičtější společnost. Během předchozí kariéry pracoval Zedillo na restrukturalizaci mexického dluhu a hluboce rozumí mezinárodním trhům. Během jeho prezidentského působení byl navíc odstartován velmi obdivovaný sociální program Progresa , který měl omezit chudobu na venkově. Dalším ideálním kandidátem do čela MMF je pan Alejandro Foxley, první ministr financí Chile po návratu země k demokracii v roce 1990 a jeden z architektů jejího mimořádného hospodářského úspěchu.
Diese lateinamerikanischen Nationen mussten Lehrgeld bezahlen. Ihre führenden Politiker haben begriffen, dass eine Kombination aus guter Konjunkturpolitik, politischem Realismus und solide finanzierten sozialen Programmen notwendig war, um Wohlstand und sozialen Fortschritt zu erreichen. Der ehemalige mexikanische Präsident Ernesto Zedillo, ein angesehener Ökonom und zurzeit Direktor des Zentrums für Globalisierung der Yale Universität, ist ein hervorragender Kandidat für den Posten beim IWF. Unter seiner Führung hat Mexiko riesige Schritte auf dem Weg zur Stabilität und zu einer offeneren und demokratischen Gesellschaft zurückgelegt. Zu einem früheren Zeitpunkt seiner Karriere arbeitete Zedillo an der Umstrukturierung von Mexikos Schulden und er verfügt über ein gründliches Verständnis der internationalen Märkte. Zudem wurde in seiner Amtszeit das viel bewunderte Sozialprogramm Progresa zur Verringerung der Armut auf dem Land eingeführt. Alejandro Foxley, Chiles erster Finanzminister nach der Widereinkehr der Demokratie im Jahr 1990, und einer der Architekten des außerordentlichen wirtschaftlichen Erfolges des Landes, ist ein weiterer idealer Kandidat für die Leitung des IWF.