A ti, kteří nechtějí dělat ani to ani to, tak ti mohou třeba vařit. Jídlo sbíráme sezónně a pak s ním jdeme do ulic, do hospody nebo kostela, vlastně kamkoli, kde žijí lidé. Jdeme za lidmi a říkáme jim: „My všichni jsme součástí místního potravinového řetězce, všichni jsme součástí řešení.“ Protože víme, že máme zelinářské turisty a nade vše je milujeme, jsou vážně úžasní, tak jsme si říkali, co pro ně ještě můžeme udělat, co lepšího ještě můžou zažít? No a vymysleli jsme, samozřejmě aniž bychom se ptali, Zelenou stezku k nakousnutí. Což je stezka podél výstavních zahrádek, cestičky podél kanálů obrostlé jídlem, plochy pro včely, součástí je i seznámení se s opylovači. Navrhli jsme ji tak, aby provedla lidi přes celé naše město, okolo našich kaváren i malých obchodů, přes tržiště, hlavně ne jenom do supermarketu a zpátky. Věříme, že když změníme to, kam lidé obyčejně ve městě chodí, tak zároveň změníme jejich chování. Což je vlastně druhý talíř, ten vzdělanostní.
Und wenn Leute das nicht mögen, können sie vielleicht kochen, und wir holen sie saisonweise auf die Straße, in den Pub, die Kirche, wo immer man Menschen trifft. Wir gehen hin und sagen: "Wir sind Teil des Essenspuzzles, wir sind Teil der Lösung." Und da wir von unseren Gemüse-Touristen wissen, und sie lieben, weil sie toll sind, wollten wir ihnen ein noch besseres Erlebnis bieten. Also bauten wir, ohne zu fragen natürlich, den Unglaublich-Essbar-Grünen-Pfad. Diese Route von Ausstellungsgärten, essbaren Wanderwegen, Bienengärten und der Geschichte der Bestäuber, ist unsere Route, die die Leute durch die ganze Stadt führt, an Cafés und Geschäften vorbei, über den Markt, nicht nur zwischen dem Supermarkt hin und her. Wir hoffen, dass die Änderung des Beschreitens der Stadt auch eine Änderung der Denkweise der Leute bewirkt. Und dann kommt der zweite Teller, der Bildungsteller.