Jednou z největších překážek v tomto směru je právní nejistota, jež je spojena se zaváděním komunitárních norem pro oblast životního prostředí. Rozsáhlé projekty zaměřené na přístavy tak vykazují významná zpoždění právě kvůli vleklým řízením. Přeměna nábřeží Koncepce moderního přístavu vznikla na začátku 19. století ve Spojeném království: pokud jde o infrastrukturu, inženýrské zázemí, techniky manipulace nákladů a řízení, byly přístavy jako Londýn nebo Liverpool průkopníky, u nich jejich kontinentální konkurenti hledali inspiraci. Historie se pak svým způsobem opakovala o 150 let později, když v roce 1981 při přestavbě svých doků Londýn ukázal cestu k obnově starých přístavních zón všude v Evropě. I když jsou projekty různé, mají přesto jeden společný rys: snahu vrátit městu jeho opuštěné či nevyužívané přístavní zóny tím, že budou přebudovány na kancelářské prostory, byty nebo zařízení pro trávení volného času, přičemž přístavní aktivity se zřídí daleko od centra města. Dobrým příkladem takovéto změny je hamburský projekt „HafenCity“: příjmy z prodeje budov nacházejících se přímo na břehu, ve starém přístavu v těsné blízkosti městského centra, umožnily financování ultramoderního kontejnerového terminálu v Altenwerderu na jižním toku Labe. Takovéto nové využívání břehů a mořských pobřežních pásem, ke kterému dochází všude v Evropě, od sebe velice často oddělilo město a jeho přístav: v mnoha přístavních evropských městech si neznalý návštěvník nejprve ani neuvědomí, že město, kam přijel, má významný přístav. Regiony v srdci evropské námořní politiky
Die Ergebnisse haben alle Erwartungen übertroffen: Bei der Taskforce Meerespolitik, einem von der Generaldirektion Fischerei und maritime Angelegenheiten zur Ausarbeitung und Überwachung dieser neuen Politik eingesetzten Ad-hoc-Dienst, sind knapp 500 schriftliche Beiträge von Regierungen und Regionen, Privatunternehmen, Gewerkschaften, NRO sowie von einfachen Bürgerinnen und Bürgern eingegangen. Ein Kompass ... Bisher haben sich die europäischen Eingriffe im Meeresbereich darauf beschränkt, einen Rahmen für die Entwicklung sektoraler Tätigkeiten (Verkehr, Umwelt, Forschung usw.) vorzugeben, mit dem Anreize geschaffen oder Grenzen festgelegt wurden, der aber nicht auf einer Logik der nachhaltigen, auf die Zukunft dieses gemeinsamen Erbes gerichteten Entwicklung beruhte. Dank der neuen integrierten europäischen Meerespolitik, die von der Kommission Barroso im Rahmen ihrer Strategie für den Zeitraum 2005-2009 angestoßen wurde, scheint sich dieser Trend nun umzukehren. Die Durchführung dieser Politik erfolgt in mehreren Etappen, angefangen mit einer Konsultationsphase. ) Policy Officer bzw. Assistant Analyst bei der Taskforce Meerespolitik, GD Fischerei und maritime Angelegenheiten, Europäische Kommission Die Regionen im Mittelpunkt der europäischen Meerespolitik