Ve dvacátém století tuto úlohu převzaly Spojené státy prosazující pax americana s cílem zajistit bezpečnost ve většině západní Evropy, Asie, Středního východu a Latinské Ameriky. USA také dominovaly brettonwoodským institucím – Mezinárodnímu měnovému fondu, Světové bance a později Světové obchodní organizaci – a tak určovaly globální obchodní a finanční pravidla, přičemž hlavní rezervní měnou byl dolar. Dnes je však americké „impérium“ v relativním úpadku a fiskálně napjaté. Čína jako stoupající velmoc, leč nikoliv liberální demokracie uskutečňuje navíc model státního kapitalismu a v současném globálním systému – co se týče obchodu, směnných kurzů a změny klimatu – se veze jako černý pasažér a na zajišťování globálních veřejných statků se nepodílí. A byť existuje všeobecná nespokojenost s americkým dolarem, čínské žen-min-pi má stále daleko k proměně ve významnou, natož dominantní globální rezervní měnu.
Im 20. Jahrhundert übernahmen die Vereinigten Staaten diese Rolle. Sie setzen ihre Pax Americana durch und gewährleisteten so die Sicherheit in den größten Teilen Westeuropas, Asiens, des Nahen Ostens und Lateinamerikas. Und die USA dominierten die Bretton-Woods-Institutionen – den Internationalen Währungsfonds, die Weltbank und später dann die Welthandelsorganisation – und bestimmten so die globale Handels- und Finanzordnung, mit dem Dollar als wichtigster Reservewährung. Heute jedoch befindet sich das „US-Imperium“ im relativen Niedergang und ist fiskalisch überfordert. China, die neue aufstrebende Macht, ist keine liberale Demokratie; es verfolgt ein Modell des Staatskapitalismus und ist zudem, statt sich an der Bereitstellung globaler öffentlicher Güter zu beteiligen, innerhalb des aktuellen globalen Systems ein Trittbrettfahrer (Stichworte: Handel, Wechselkurse, Klimawandel). Und während allgemeine Unzufriedenheit in Bezug auf den US-Dollar herrscht, ist der chinesische Renminbi noch weit davon entfernt, eine wichtige oder gar die führende globale Reservewährung zu werden.