4 úmluvy z roku 1996 stanoví: „Do vstupu této úmluvy v platnost může každý členský stát při podání oznámení podle odstavce 2 nebo kdykoli jindy prohlásit, že se tato úmluva na něj vztahuje v jeho vztazích s členskými státy, které učinily stejné prohlášení. Tato prohlášení nabývají účinku uplynutím 90 dnů od uložení.“ Článek 18 odst. 5 úmluvy z roku 1996 stanoví, že se tato úmluva použije pouze na žádosti podané po dni jejího vstupu v platnost nebo po dni, kdy se začne uplatňovat mezi dožádaným a dožadujícím členským státem. Třetí až pátý bod odůvodnění rámcového rozhodnutí znějí následovně: „(3) Všechny nebo některé členské státy jsou smluvními stranami řady úmluv v oblasti vydávání, včetně Evropské úmluvy o vydávání ze dne 13. prosince 1957 a Evropské úmluvy o potlačování terorismu ze dne 27. ledna 1977. Severské státy mají právní předpisy o vydávání ve stejném znění.
4 des Übereinkommens von 1996 lautet: „Jeder Mitgliedstaat kann bis zum Inkrafttreten dieses Übereinkommens im Rahmen der Notifizierung nach Absatz 2 oder zu jedem anderen Zeitpunkt erklären, dass dieses Übereinkommen für ihn gegenüber den Mitgliedstaaten, die eine Erklärung gleichen Inhalts abgegeben haben, anwendbar wird. Diese Erklärungen werden neunzig Tage nach ihrer Hinterlegung wirksam.“ Art. 18 Abs. 5 des Übereinkommens von 1996 präzisiert, dass das Übereinkommen nur für Ersuchen gilt, die nach dem Zeitpunkt seines Inkrafttretens oder des Beginns Die Erwägungsgründe 3 bis 5 des Rahmenbeschlusses lauten: Die Gesamtheit der Mitgliedstaaten oder einige von ihnen sind Vertragsparteien verschiedener Übereinkünfte im Bereich der Auslieferung, unter anderem des Europäischen Auslieferungsübereinkommens vom 13. Dezember 1957 und des Europäischen Übereinkommens vom 27. Januar 1977 zur Bekämpfung des Terrorismus. Die nordischen Staaten verfügen über Auslieferungsgesetze gleichen Inhalts.