Je snad spravedlnost pro oběti a pachatele Saddámových zločinů méně důležitá než oddělení irácké minulosti od přítomnosti a budoucnosti? Bezpečnost a vymáhání práva v této zemi jsou až dosud naprosto nedostatečné a nevyrovnávají se s minulými zlořády. Vzhledem k tomu, že vláda útisku zde trvala několik desetiletí a za tu dobu zmizely desetitisíce Iráčanů, vznikají již nyní místní problémy s ověřováním. Koaliční představitelé vsak od samotného počátku intervence projevovali očividnou lhostejnost vůči masovým hrobům a dějistím masakrů. Chaotické vykopávky a exhumace - prováděné často rodinnými příslusníky, kteří se zoufale snaží dozvědět se něco o osudu svých milovaných -, jakož i neprofesionální manipulace s důkazy ztěžují úsilí o odhalení pravdy.
Ist Gerechtigkeit für die Opfer und Täter von Saddams Verbrechen vielleicht weniger wichtig, als eine klare Trennung zwischen der Vergangenheit des Irak und seiner Gegenwart oder Zukunft? Bislang war die Durchsetzung von Recht und Sicherheit im Umgang mit den Verbrechen der Vergangenheit völlig unzulänglich. Angesichts der jahrzehntelangen Repression und der zehntausenden verschwundenen Iraker treten bereits Probleme mit der Verifizierung auf. Die offiziellen Vertreter der Koalition haben aber seit Beginn der Intervention ihr Desinteresse an Massengräbern und Massakern offen zu Schau gestellt. Chaotische Gräberöffnungen und Exhumierungen - oftmals durch Familienmitglieder, die verzweifelt das Schicksal ihrer Angehörigen klären wollen - und der unprofessionelle Umgang mit Beweisstücken behindern die Wahrheitsfindung.