V tomto okamžiku se zřetelně začíná sbíhat francouzské a německé myšlení. Totiž krátce před Fischerovým proslovem francouzský předseda vlády Lionel Jospin tvrdil, že jedenáct států tvořících jednotnou měnovou oblast – eurozónu – by se mohlo dohodnout na hospodářské vládě pro Evropu. Sečteno a podtrženo, budoucnost evropské integrace mají v rukou ty státy, které ji chtějí, a jiné (kupříkladu Británie) mohou lehce pozbýt moci je v tom zastavit. Rozvíjející se ekonomiky v tom zůstaly samy
An diesem Punkt tut sich eine klare Übereinstimmung zwischen dem französischen und dem deutschen Denken auf. Denn kurz vor Fischers Rede argumentierte der französische Premier, Lionel Jospin, daß die 11 Mitglieder der europäischen Währungszone eine Art Wirtschaftsregierung für Europa schaffen sollten. Zusammengefasst heisst das: Die Zukunft der europäischen Integration wird in den Händen der Staaten liegen, die Europa wirklich wollen, und die Anderen (z.B. die Briten), werden mit der Zeit die Macht des Widerstandes verlieren. Die Schwellenländer werden allein gelassen