Vládní dotace mohou (dočasně) vyrovnávat příjmovou nerovnost v rozvinuté zemi, kde zemědělci představují pouhá 2% pracovní síly, nebo v zemi, v níž nízkopříjmové skupiny tvoří pouhých 10% celkové populace. V Číně, kde rolníci představují 30-35% veškeré pracovní síly a kde 70% obyvatel spadá do nízkopříjmových kategorií, však vláda může hrát jen okrajovou roli. Za těchto okolností platí o to více stará poučka, že nejlepším sociálním programem je hospodářský růst. Všechna ponaučení z rozvojových zemí od 50. do 80. let i nedávná ponaučení z některých rozvinutých států nám říkají, že přehnaně zatěžující sociální programy s příliš velkým důrazem na přerozdělování mohou vyvolat vysoké fiskální deficity, dluhové krize, hyperinflaci nebo finanční katastrofy, jejichž výsledkem není snížení nerovnosti, nýbrž její prohloubení. Čína musí mít tato ponaučení v příštích 20-40 letech na paměti. Setrvalý růst a tvorba pracovních míst představují jediný skutečný recept na trvalé pozvednutí stamilionů Číňanů z chudoby. Znepokojivý čínský nacionalismus Nacionalismus je v Číně na vzestupu už nejméně deset let.
In einem Industrieland, in dem Landwirte lediglich 2 % der Arbeitskräfte ausmachen, oder in einem Land, in dem Gruppen mit geringem Einkommen nur 10 % der Gesamtbevölkerung ausmachen, können staatliche Fördermittel die Einkommensunterschiede (vorübergehend) ausgleichen. In China jedoch, wo 30 bis 35 % der Arbeitskräfte Landwirte sind und 70 % der Bevölkerung in eine der Kategorien mit geringem Einkommen fallen, kann der Staat nur eine Nebenrolle spielen. Unter solchen Umständen gilt umso mehr das alte Sprichwort, dass Wirtschaftswachstum das beste Sozialprogramm ist. Aus den gesammelten Erfahrungen der Entwicklungsländer von 1950 bis in die 80er Jahre hinein und den jüngeren Erfahrungen einiger hochentwickelter Industrieländer können wir lernen, dass die Überfrachtung von Sozialprogrammen mit einer zu starken Betonung auf Umverteilung zu großen Haushaltsdefiziten, Schuldenkrisen, Hyperinflation oder einer Kernschmelze des Finanzmarkts führen kann, mit dem Endergebnis, dass die Ungleichheit nicht abnimmt, sondern zunimmt. China muss diese Lehren in den nächsten 20 bis 40 Jahren im Kopf behalten. In der Tat stellen fortgesetztes Wachstum und die Schaffung von Arbeitsplätzen die einzige wirkliche Lösung dar, um Hunderten Millionen von Chinesen dauerhaft aus der Armut zu helfen. Chinas beunruhigender Nationalismus Der Nationalismus nimmt in China seit einem Jahrzehnt beständig zu.