Spojené státy, Evropská komise a multilaterální rozvojové banky se v důsledku toho ve svých snahách propagovat ve světě volnotržní myšlení a politiky dostávaly do čím dál větší izolace. Prohlubující se finanční krize jejich postavení oslabuje ještě víc. Koneckonců, jak teď mohou USA či západní multilaterální instituce obhajovat privatizaci bank? Ochladnutí volnotržní pravověrnosti v okolním světě zapříčinily dva faktory: její nezdary v roli přístupu k hospodářské politice a propad americké prestiže a „měkké moci“. Popularita „neoliberalismu“ zesílila v důsledku jeho úspěchů při rozjíždění hospodářského růstu v USA, Velké Británii a některých rozvojových zemích během 80. a 90. let. Avšak během druhé půle 90. let začaly být zřejmé také jeho slabiny. Třeba pokus vštípit volnotržní filozofii Rusku se ukázal jako katastrofický.
Infolgedessen isolierten sich die USA, die Europäische Kommission und die multilateralen Entwicklungsbanken in ihrem Bemühen, Ideologie und Grundsätze des freien Marktes weltweit zu verbreiten, zunehmend. Die sich vertiefende Finanzkrise schwächt ihre Position nun weiter. Schließlich: Wie könnten die USA oder die multilateralen Institutionen des Westens jetzt für eine Privatisierung der Banken eintreten? Der Niedergang der marktwirtschaftlichen Orthodoxie in der übrigen Welt wurde durch zwei Faktoren verursacht: ihrem Versagen als wirtschaftspolitischer Ansatz und dem Prestigeverlust und der abnehmenden „Soft Power“ der USA. Der „Neoliberalismus“ gewann aufgrund seiner Erfolge dabei, die Konjunktur in den USA, Großbritannien sowie einigen Entwicklungsländern anzustoßen, in den 1980er und 1990er Jahren an Popularität. Doch Mitte bis Ende der 1990er Jahre wurden auch seine Schwächen deutlich. Der Versuch etwa, in Russland eine Philosophie des freien Marktes zu verankern, erwies sich als Katastrophe.