Skutečnost, že se takovéto návrhy pokládají za průkopnické, svědčí o bídě rozvojové ekonomiky. Dokud však mezi Lagosem a Abidžanem – dvěma význačnými západoafrickými městy – budou na silnici každých 14 kilometrů zátarasy, praktický pokrok bude pomalý. Za situace, kdy se přes hranice valí uprchlíci, piráti unášejí lodě a teroristé si hledají útočiště, je zřejmé, že Afrika sice potřebuje svá vlastní řešení, ale problémy její vlastní nejsou. Okolní svět si už africkou chudobu nemůže nadále dovolit. Svědectví 50 let nevydařených snah však ukazuje, že vůbec netuší, jak se s ní vypořádat. Ztracené bohatství národů Výraz „udržitelný rozvoj“ je běžný, avšak ekonomičtí komentátoři nenabízejí žádné vodítko pro to, jak máme posoudit, zda hospodářský rozvoj státu je opravdu udržitelný.
Es ist ein Armutszeichen der Entwicklungsökonomie, dass Vorschläge wie diese als Vorreiterprojekte angesehen werden. Aber solange es zwischen Lagos und Abidjan – zwei der führenden Städte in Westafrika – alle 14 Kilometer eine Straßensperre gibt, wird der Fortschritt nur langsam vor sich gehen. Angesichts zahlloser Flüchtlinge an den Grenzen, Piraten, die Schiffe entführen und Terroristen, die Zuflucht suchen, ist klar, dass zwar die Lösung selbstbestimmt in afrikanischen Händen liegt, aber seine Probleme uns alle angehen. Der Rest der Welt kann sich Afrikas Armut nicht mehr leisten. 50 Jahre voller Fehlschläge machen aber deutlich, dass die Welt keine Ahnung hat, was sie dagegen tun kann. Verlorenes Volksvermögen Der Begriff „nachhaltige Entwicklung“ ist heute allgegenwärtig; allerdings bieten uns die Wirtschaftskommentatoren keinerlei Anleitung zur Beurteilung, ob die wirtschaftliche Entwicklung eines Landes tatsächlich nachhaltig verläuft.