S mylným přesvědčením, že k zajištění vlastní suverenity je třeba jednat jednostranně, se vlády vzepřely mezinárodnímu přístupu k migraci. Jak ale neúprosně ukázalo dění ve Středomoří, takový přístup je sebezničující. Jeho výsledkem je přelud suverenity, podkopání věrohodnosti demokratických vlád a multilaterálního systému a posílení moci pašeráků a autoritářských populistů. Musíme tento sešup zastavit. Systémová globální krize vyžaduje systémovou globální reakci. Než se světoví lídři v září sejdou na Summitu OSN o přístupu k rozsáhlým pohybům uprchlíků a migrantů, světové společenství si musí připustit, co se stalo špatně – a shodnout se na způsobu řešení. Namísto přesouvání břemene bychom měli začít zodpovědnost sdílet.
In dem Irrglauben, dass die Wahrung der Souveränität einseitiges Handeln bedeutet, haben sich Regierungen gegen einen internationalen Ansatz zur Migrationsfrage gewehrt. Doch wie die Geschehnisse im Mittelmeer deutlich gezeigt haben, ist diese Haltung kontraproduktiv. Sie führt zu einer Papiertiger-Souveränität, untergräbt die Glaubwürdigkeit demokratischer Regierungen und das multilaterale System und stärkt Schleuser und autoritäre Populisten. Wir müssen diese Abwärtsspirale stoppen. Eine systemische globale Krise verlangt eine systemische globale Reaktion. Wenn die Staats- und Regierungschefs im September zum Flüchtlingsgipfel der Vereinten Nationen zusammenkommen, muss die Weltgemeinschaft eingestehen, was schiefgegangen ist – und sich verständigen, wie die Fehler behoben werden können. Anstatt die mit der Aufnahme von Flüchtlingen und Migranten verbundene Belastung zu verlagern, müssen wir anfangen gemeinsam Verantwortung zu übernehmen.