Revize podmínek v takových smlouvách vytvořila v Botswaně základy tamního pozoruhodného růstu posledních čtyř desítek let. Smluvní podmínky navíc nově nesjednávají jen rozvojové země jako Bolívie a Venezuela; učinily tak i vyspělé země jako Izrael a Austrálie. Daň z nečekaných zisků zavedly i Spojené státy. Neméně důležité je to, že peníze získané z přírodních zdrojů se musí využívat k podpoře rozvoje. Staré koloniální mocnosti jednoduše považovaly Afriku za místo, kde vytěží zdroje. Někteří z nových zákazníků mají podobný přístup. Infrastruktura (silnice, železnice a letiště) se doposud budovala s ohledem na jeden cíl: co nejlevněji vyvézt zdroje ze země, beze snahy zpracovat je v zemi původu, natož rozvinout místní průmyslová odvětví, která by se o ně opírala.
Botswanas bemerkenswertes Wachstum über die letzten vier Jahrzehnte ist beispielsweise darauf zurückzuführen, dass das Land solche Verträge neu verhandelt hat. Auch sind es nicht nur Entwicklungsländer wie Bolivien und Venezuela, die neu verhandeln, sondern auch Industrieländer wie Israel oder Australien. Sogar die Vereinigten Staaten haben eine Steuer auf unerwartete Gewinne eingeführt. Wichtig ist auch, dass die Einkünfte aus Rohstoffen für die Förderung der Entwicklung eingesetzt werden. Die alten Kolonialmächte haben Afrika lediglich als Ort zur Ressourcengewinnung betrachtet. Manche der neuen Landkäufer sehen dies ähnlich. Infrastruktur (Straßen, Schienen und Häfen) wurde nur zu einem Zweck gebaut: die Rohstoffe so billig wie möglich aus dem Land zu bekommen, ohne ihren Transport innerhalb des Landes oder die Entwicklung der von ihnen abhängigen lokalen Industrien zu berücksichtigen.