Podobně platí, že zatímco Německo uzavřelo své starší jaderné reaktory, v USA i jinde dál fungují jaderné elektrárny, které mají stejně chybnou konstrukci jako Fukušima. Samotná existence jaderného průmyslu je závislá na skrytých veřejných dotacích – v případě jaderné katastrofy ponese náklady společnost, stejně jako nese náklady na stále nedořešenou otázku uložení jaderného odpadu. Tolik k neregulovanému kapitalismu! Planeta dnes čelí ještě jednomu riziku, které se podobně jako předchozí dvě téměř rovná jistotě: globálnímu oteplování a klimatickým změnám. Kdyby existovaly jiné planety, na něž bychom se v případě téměř jistého výsledku, který vědci předpovídají, mohli s nízkými náklady přestěhovat, pak by se dalo tvrdit, že takové riziko stojí za to podstoupit. Žádné takové planety však neexistují, takže riziko za to nestojí.
Auch hat zwar Deutschland einige seiner älteren Atomreaktoren stillgelegt, doch in den USA und anderswo bleiben sogar Kraftwerke mit demselben fehlerhaften Design wie in Fukushima weiter in Betrieb. Dabei hängt schon die Existenz der Atomindustrie an versteckten staatlichen Subventionen: den von der Gesellschaft getragenen Kosten im Falle einer nuklearen Katastrophe und den Kosten der nach wie vor ungeklärten Entsorgung nuklearer Abfälle. So viel für uneingeschränkten Kapitalismus! Für den Planeten gibt es ein weiteres Risiko, das wie die beiden anderen fast mit Sicherheit eintreten wird: globale Erwärmung und Klimawandel. Falls es andere Planeten gäbe, auf die wir im Falle ihres von der Wissenschaft vorhergesagten, nahezu sicheren Eintrittes preiswert umziehen könnten, ließe sich argumentieren, dies sei ein Risiko, das einzugehen sich lohnt. Aber es gibt sie nicht, und daher lohnt auch das Risiko nicht.