S vážnými suchy se v zemědělském srdci země v povodí řek Murray a Darling potýká i Austrálie. Středomořská pánev, zahrnující jižní Evropu a severní Afriku, také pravděpodobně v důsledku změny klimatu zažije vážné vysušování. Přesná podoba vodní krize však nebude všude stejná a v různých regionech budou tlaky různé. Pákistán, už dnes aridní zemi, budou například sužovat tlaky překotně se rozrůstající populace, která se ze 42 milionů v roce 1950 podle „středního“ scénáře OSN do roku 2010 rozroste na 184 milionů a dále se do roku 2050 může rozrůst až na 335 milionů. Ještě horší je, že zemědělci dnes spoléhají na podzemní vodu, jíž kvůli nadměrnému odčerpávání ubývá. Himálajské ledovce zásobující pákistánské řeky navíc v důsledku globálního oteplování do roku 2050 roztají. Řešení bude nutno hledat na všech „stupních“, což znamená, že budeme potřebovat řešení v rámci jednotlivých komunit (příkladem budiž vodovodní projekt v Senegalu), po celé délce řek (i tam, kde překračují hranice) a celosvětově, abychom například odvrátili nejhorší důsledky globální změny klimatu.
Auch Australien hat mit schweren Dürreperioden im landwirtschaftlichen Kerngebiet des Murray-Darling-Beckens zu kämpfen. Der Mittelmeerraum einschließlich Südeuropa und Nordafrika wird wahrscheinlich ebenfalls aufgrund des Klimawandels schwere Trockenheit erleben. Allerdings wird sich die Wasserkrise im Einzelnen unterschiedlich äußern, mit verschiedenen Druckpunkten in unterschiedlichen Regionen. Zum Beispiel wird Pakistan, ein ohnehin trockenes Land, unter dem Druck einer rasch wachsenden Bevölkerung leiden, die bereits von 42 Millionen im Jahre 1950 auf 184 Millionen im Jahre 2010 angewachsen ist und nach dem „mittleren“ Szenario der UNO bis 2050 auf 335 Millionen anwachsen könnte. Noch schlimmer ist, dass die Bauern jetzt auf Grundwasser angewiesen sind, das gegenwärtig durch zu starkes Abpumpen erschöpft wird. Außerdem könnten die Himalaja-Gletscher, die Pakistans Flüsse speisen, bis 2050 aufgrund der Erderwärmung schmelzen. Lösungen müssen auf allen „Ebenen“ gefunden werden, das heißt, wir brauchen Wasserlösungen in den einzelnen Gemeinden (wie z. B. das Leitungswasserprojekt im Senegal), entlang eines Flusses (auch wenn er nationale Grenzen überquert) und global, z. B. um die schlimmsten Auswirkungen des globalen Klimawandels abzuwenden.