To přineslo všude rozsáhlé zbídačení nejméně zvýhodněné části populace. V bohatých zemích se znovu objevila masová chudoba, o které se kolem roku 1980 zdálo, že byla vymýcena. Přístup ke kvalitnímu vzdělání a ještě víc na trh práce je čím dál větší měrou uzavřen pro mnoho mladých lidí, zejména pro ty, kdo pocházejí z chudých či neúplných rodin nebo z prostředí etnicky, jazykově či nábožensky menšinového. Tito lidé se cítí odmítaní a zneuznaní. „Chtějí nás zničit, a proto my budeme ničit všechno kolem,“ je motto, jež nejlépe vystihuje jejich postoj. Ve všech zemích existují obrovská skrytá ložiska sociálního násilí. Oproti tomuto společnému základu však Francie vykazuje některé podstatné osobité rysy.
Das hat überall zu einer massiven Verarmung der am stärksten benachteiligten Bevölkerungsgruppen geführt. Die Massenarmut hat in den reichen Ländern wieder Einzug gehalten, obwohl es um 1980 den Anschein hatte, als wäre sie ausgerottet. Der Zugang zu guter Schulbildung und erst recht zum Arbeitsmarkt bleibt immer mehr jungen Menschen verwehrt, vor allem wenn sie aus armen Familien oder Alleinerzieherhaushalten stammen oder einer ethnischen, sprachlichen oder religiösen Minderheit angehören. Diese Menschen fühlen sich ausgestoßen und geächtet. „Wir werden alles zerstören, weil sie uns zerstören wollen“, lautet das Motto, das ihre Gemütsverfassung wohl am besten beschreibt. In allen unseren Ländern gibt es ein gewaltiges Potenzial an sozialer Gewalt. Aber trotz aller Gemeinsamkeiten, weist Frankreich doch ein paar typische Besonderheiten auf.