Jedním z důvodů tohoto pokřivení je cena potravin v poměru k příjmům. Jak se Afrika urbanizuje, nakupují lidé více polotovarů nebo plně zpracovaných potravin, které stojí více než místně produkované potraviny. A ve většině zemí mzdy nedrží krok s inflací. Prvotní příčinou je však špatná veřejná politika: africké vlády nedokážou omezovat moc agrobyznysu a velkých producentů potravin a absence dohledu snížila konkurenceschopnost místního zemědělství. Ceny většiny komodit přitom vzrostly. Vzhledem k neexistenci antimonopolních zákonů v kombinaci se slabou ochranou spotřebitele jsou trhy s položkami typu soli, cukru, mouky, mléka, oleje nebo čaje pod kontrolou pouhých dvou nebo tří velkých společností. Důsledek je nejpatrnější ve velkých afrických městech, kde jsou ceny rýže, mražených kuřat, chleba, másla, vajec, a dokonce i sycených nealkoholických nápojů nejméně o 24% vyšší než v jiných městech po celém světě. Tyto ceny zasahují spotřebitele přímo i nepřímo (kvůli promítání vyšších vstupních nákladů do cen potravinářskými konglomeráty a poskytovateli služeb).
Ein Grund für die Verzerrung ist der Preis von Lebensmitteln im Verhältnis zum Einkommen. Im Zuge der Verstädterung Afrikas kaufen die Menschen mehr importierte halb- oder voll verarbeitete Lebensmittel, die mehr kosten als lokal produzierte Lebensmittel. Und in den meisten Ländern haben die Löhne nicht mit der Inflation Schritt gehalten. Aber die Hauptursache ist eine schlechte öffentliche Ordnung: Die afrikanischen Regierungen haben es versäumt, die Macht der Agrarunternehmen und der großen Lebensmittelproduzenten einzuschränken, was die Wettbewerbsfähigkeit der lokalen Landwirtschaft beeinträchtigt hat. Im Gegenzug sind die Preise für die meisten Rohstoffe gestiegen. Das Fehlen von Kartellgesetzen in Verbindung mit einem schwachen Verbraucherschutz bedeutet, dass in vielen Ländern nur zwei oder drei große Unternehmen die Märkte für Produkte wie Salz, Zucker, Mehl, Milch, Öl und Tee kontrollieren. Am stärksten betroffen sind afrikanische Städte, wo die Preise für weißen Reis, gefrorenes Huhn, Brot, Butter, Eier und sogar kohlensäurehaltige Erfrischungsgetränke um mindestens 24 % höher sind als in anderen Städten der Welt. Diese Preise treffen die Verbraucher sowohl direkt als auch indirekt (aufgrund der Weitergabe höherer Inputkosten durch Lebensmittelkonzerne und Dienstleister).