V Nikaragui tyto programy zvýšily počet dětí zapsaných do školy asi o 13 procentních bodů. Takové pobídky ovšem nijak neřeší problém nízké kvality vzdělávání a výzkum ukazuje, že přínosy ne vždy převyšují náklady. Zákonodárci se mohou rozhodnout, že budou raději následovat příkladu Chile a Kolumbie, kde studenti dostávají od státu peníze, aby si platili soukromé vzdělávání. V Kolumbii byla 125 tisícům studentů z chudých městských komunit na počátku 90. let poskytnuta stipendia. Kde poptávka převyšovala nabídku, příjemci „poukázek“ na soukromé vzdělávání byli vybíráni losováním.
In Nicaragua haben derartige Programme die Zahl der Schulanmeldungen um etwa 13% erhöht. Das Problem einer qualitativ schlechten Schulbildung jedoch lösen solche Anreize nicht, und Forschungsarbeiten zeigen, dass ihr Nutzen die Kosten nicht immer übersteigt. Vielleicht sollten die politischen Entscheidungsträger stattdessen dem Beispiel Chiles und Kolumbiens folgen, die Schülern staatliche Gelder zur Verfügung stellten, um für eine private Schulbildung zu bezahlen. In Kolumbien erhielten Anfang der 1990er Jahre 125.000 Schüler aus armen städtischen Gemeinwesen Stipendien. Wo das Angebot die Nachfrage überstieg, wurden die Empfänger dieser „Bildungsgutscheine“ per Los ermittelt.