Ve skutečnosti USA v současné době zažívají nejdelší absenci prudkých hurikánů na pevnině od zahájení záznamů v roce 1900, přičemž výše škod očištěná o inflaci se v USA během tohoto období lehce snížila, a to včetně hurikánu Sandy. Figueresová tvrdí, že „současné roční celosvětové ztráty způsobené extrémním počasím a katastrofami by mohly činit ohromujících 12% ročního globálního HDP“. Jí citovaná studie však ukazuje pouze možnou ztrátu 1-12% HDP v budoucnu, přičemž tento odhad se netýká celého světa, nýbrž pouze osmi pečlivě vybraných regionů či velkých měst se zranitelným klimatem. Naproti tomu podle IPCC „dlouhodobé trendy v oblasti ztrát způsobených hospodářskými katastrofami, upravené podle bohatství a počtu obyvatel, nejsou připisovány klimatickým změnám“. Právě naopak: převážná část experty posuzovaných ekonomických důkazů naznačuje, že zhruba do období let 2050-2070 bude čistý globální ekonomický dopad rostoucích teplot pravděpodobně pozitivní. Ačkoliv globální oteplování přinese náklady vyplývající z vyššího počtu úmrtí způsobených horkem a nedostatkem vody, převáží nad nimi přínosy dané nižším počtem úmrtí způsobených zimou a vyšší zemědělskou produktivitou v důsledku vyšší koncentrace CO2. Globální oteplování je dlouhodobý problém.
In Wirklichkeit aber findet in den USA die längste Abwesenheit intensiver anlandender Hurrikane seit dem Beginn der Aufzeichnungen im Jahr 1900 statt, während die angepassten Schadenskosten für das Land während dieser Periode, einschließlich derer für den Hurrikan Sandy, leicht zurückgegangen sind. Figueres behauptet, „weltweit könnten die aktuellen jährlichen Verluste durch extreme Wetterlagen und Katastrophen bei erschütternden 12% des jährlichen weltweiten BIP liegen.“ Aber die von ihr zitierte Studie spricht lediglich von einem möglichen Verlust von 1-12% des BIP in der Zukunft, und diese Schätzung ist nicht global, sondern für lediglich acht sorgfältig ausgewählte, klimaempfindliche Regionen oder Städte. Im Gegenteil: Dem IPCC zufolge „wurden langfristige, an Wohlstand und Bevölkerungszahl angepasste Trends wirtschaftlicher Verluste durch Katastrophen nicht dem Klimawandel zugeschrieben.“ Statt dessen legt die überwiegende Mehrzahl wissenschaftlich überprüfter Wirtschaftsdaten nahe, dass bis etwa 2050-2070 die globale wirtschaftliche Auswirkung steigender Temperaturen wahrscheinlich positiv ist. Obwohl die globale Erwärmung Kosten durch mehr hitzeabhängige Todesfälle und Wassermangel verursachen wird, werden diese durch die Vorteile von weniger durch Kälte verursachten Todesfällen und höherer landwirtschaftlicher Produktivität aufgrund höherer CO2-Werte übertroffen. Globale Erwärmung ist ein langfristiges Problem.