Její uznání je jádrem koncepce „planetárního zdraví“, která se zaměřuje na zdraví lidské civilizace a stav přírodních soustav, na nichž závisí. Logika pojetí je jednoduchá: budeme-li se snažit zajistit rostoucí populaci lepší zdraví bez ohledu na zdraví a bezpečí našich přírodních zdrojů, nejenže nových posunů dosáhneme jen těžko, ale zvrátíme už dosažené pokroky. Při uplatňování koncepce se ale věci začnou komplikovat, zejména v přístupu k propletenci vodohospodářských služeb, zdraví a integrity ekosystémů. Přinejmenším od roku 1854, kdy John Snow zjistil, že cholera v centru Londýna se šíří prostřednictvím kontaminované vody, lidé chápou, že znečištěná voda škodí našemu zdraví. Degradace sladkovodních ekosystémů často přináší nemoci, stejně jako ochrana či upevnění těchto ekosystémů zlepšuje zdravotní výsledky.
Diese Erkenntnis liegt im Kern des Konzepts der „planetarischen Gesundheit“, das sich auf die Gesundheit der menschlichen Zivilisation und den Zustand der natürlichen Systeme konzentriert, von denen diese abhängig ist. Dieses Konzept verfolgt eine einfache Logik: Wenn wir versuchen, die Gesundheit einer wachsenden Bevölkerung ohne Rücksicht auf die Gesundheit und Sicherheit unserer natürlichen Ressourcen zu verbessern, werden wir uns nicht allein schwertun, dabei weitere Fortschritte zu machen, sondern die bereits erzielten Fortschritte zunichtemachen. Kompliziert wird die Sache, wenn es an die Anwendung dieses Konzeptes geht, insbesondere beim Umgang mit dem Nexus zwischen Wasserversorgung, Gesundheit und der Integrität des Ökosystems. Spätestens seit 1854, als John Snow entdeckte, dass die Cholera in Zentral-London über verunreinigte Wasserquellen verbreitet wurde, wissen wir, dass verschmutztes Wasser schlecht für unsere Gesundheit ist. Die Schädigung von Süßwasser-Ökosystemen führt häufig zu Krankheiten, genau wie der Schutz derartiger Ökosysteme zu gesundheitlichen Verbesserungen führt.