Jako by však zapomínali na jeden ze svých nejdůležitějších nástrojů: vzdělávání. Nedávné analýzy naznačují, že některé africké vlády v reakci na pandemii seškrtávají rozpočty ve vzdělávací oblasti – a je-li globální finanční krize roku 2008 určitým vodítkem, učiní tak i dárci. Zatímco ovšem během krize roku 2008 vlády dokázaly školské rozpočty zachovat vydáním dluhu, současná břemena veřejného dluhu jsou už na kontinentu tíživá a výpůjční podmínky nepříznivé. Vzdělávání je však v Africe jednou z nejrozsáhlejších a nejzávažnějších činností vlád a jeho přehlížení ze strany tvůrců politik a dárcovských agentur je pro kontinent ohrožením. Vždyť setrvalou podporou vzdělávání během pandemie vlády mohou ve čtyřech stěžejních ohledech posílit bezprostřední reakci svých zemí na COVID-19 i dlouhodobé zotavení z krize. Zaprvé, nejdrtivěji COVID-19 dopadá na nejzranitelnější obyvatele Afriky: znepokojivě se zvýšila potravinová nejistota a hospodářská recese v subsaharské Africe pravděpodobně uvrhne dalších 23 milionů lidí do krajní chudoby.
Doch scheinen sie einer ihrer wichtigsten Hilfsmittel zu vergessen: die Bildung. Jüngste Analysen zeigen, dass einige afrikanische Staaten in Reaktion auf die Pandemie ihre Bildungshaushalte kürzen – und soweit man sich an der globalen Finanzkrise von 2008 orientieren kann, werden es die Geber auch tun. Und während die Regierungen es während der Krise von 2008 schafften, ihre Bildungshaushalte durch Ausgabe von Staatsanleihen aufrechtzuerhalten, ist die derzeitige öffentliche Schuldenlast des Kontinents schon jetzt hoch, und die Kreditbedingungen sind ungünstig. Doch ist die Bildung eine der größten und folgenreichsten staatlichen Aktivitäten in Afrika, und wenn Politiker und Hilfsagenturen sie ignorieren, geht das zu Lasten des Kontinents. Tatsächlich können die Regierungen, indem sie die Bildung während der Pandemie weiter unterstützen, die unmittelbare Reaktion ihrer Länder auf COVID-19 und die langfristige Erholung in vierfacher Hinsicht stärken. Erstens trifft COVID-19 Afrikas anfälligste Bevölkerungsschichten am härtesten: Die Unsicherheit bei der Lebensmittelversorgung hat in alarmierender Weise zugenommen, und die Rezession dürfte zusätzliche 23 Millionen Menschen in Schwarzafrika in extreme Armut stürzen.