Lze spor o výši mzdy kvalifikovat jako „závažný přečin“ vyžadující zatčení a pokoření? Tolerovaly by USA podobné jednání s některým ze svých konzulárních pracovníků? Krutou pravdou je, že USA doma vykládají Vídeňskou úmluvu restriktivně, leč v zahraničí volně, aby ochránily i smluvně najaté vojenské a výzvědné pracovníky, jež vysílají do ciziny. Klasický případ se týkal smluvního pracovníka CIA Raymonda Davise, který v roce 2011 v pákistánském Láhauru zastřelil dva muže. S argumentem, že Davis je v dobré víře diplomatem působícím při láhaurském konzulátu, a že tedy požívá imunity před soudním stíháním, USA obvinily Pákistán, že ho „nezákonně zadržuje,“ a prezident Barack Obama jej bránil jako „našeho diplomata v Pákistánu“. Navzdory široce zastávanému přesvědčení, že současný mezinárodní systém se zakládá na normách, je skutečnost taková, že hlavní mocnosti pravidla tvoří a ostatním vnucují, leč samy je nedodržují.
Kann eine Lohnstreitigkeit als „schwerwiegender Verstoß“ gelten, der Verhaftung und Demütigung rechtfertigt? Würden die USA eine ähnliche Behandlung eines ihrer Konsulatsbeamten dulden? Die harsche Wahrheit ist, dass die USA das Wiener Übereinkommen im eigenen Land restriktiv auslegen, im Ausland aber liberal, um dort sogar die militärischen und geheimdienstlichen Subunternehmer zu schützen, die sie ins Ausland schicken. Ein klassischer Fall involvierte den CIA-Auftragnehmer Raymond Davis, der 2011 zwei Männer im pakistanischen Lahore erschoss. Die USA behaupteten, Davis sei ein vollwertiger Diplomat in ihrem Konsulat in Lahore und genieße somit Immunität gegen strafrechtliche Verfolgung. Daher warfen sie Pakistan vor, ihn „illegal festzuhalten“, und Präsident Barack Obama verteidigte ihn als „unseren Diplomaten in Pakistan“. Trotz des weit verbreiteten Glaubens, dass das aktuelle internationale System auf Regeln beruhe, ist es eine Tatsache, dass Großmächte die Regeln machen und anderen auferlegen, sich aber nicht an sie halten.