Za více než půlstoletí od doby, kdy východní Asie zahájila svůj pozoruhodný rozvojový přerod, se svět výrazně proměnil; a vzhledem k odlišným dějinám, institucím a okolnostem se musí politika přizpůsobit místním podmínkám. Je ovšem zřejmé, že Japonsko a další východoasijské země se ubíraly diametrálně odlišným směrem, než jaký doporučoval neoliberální „washingtonský konsensus“. Jejich strategie fungovala; strategie washingtonského konsensu až příliš často ošklivě troskotala. Africkým zemím prospěje, když se na tyto úspěchy a nezdary zaměří a zamyslí se nad jejich důsledky pro vlastní rozvojové strategie. Východoasijské ostrovy nacionalistických fantazií
Die Welt hat sich erheblich gewandelt, seit Ostasien vor über einem halben Jahrhundert seine bemerkenswerten entwicklungsorientierten Veränderungsprozesse begonnen hat. Außerdem muss die Politik aufgrund der Unterschiede in der Geschichte, bei den Institutionen und Rahmenbedingungen den lokalen Gegebenheiten angepasst werden. Klar ist jedoch, dass Japan und andere ostasiatische Länder einen deutlich anderen Kurs verfolgt haben als im neoliberalen „Washington Consensus“ empfohlen wird. Ihre Strategien haben funktioniert; die des Washington Consensus sind allzu häufig kläglich gescheitert. Afrikanische Länder werden davon profitieren, über diese Erfolge und Misserfolge und ihre Bedeutung für ihre eigenen Entwicklungsstrategien zu reflektieren. Ostasiens Inseln nationalistischer Fantasie