Necelý týden před britskými parlamentními volbami, které se uskuteční 7. května, je odpověď zjevná a zároveň překvapivá. Velká Británie, kdysi přístav politické a ekonomické stability uprostřed vřavy způsobené krizí eura, se brzy stane politicky nejméně předvídatelným členem Evropské unie. Volebním výsledkem, který téměř jistě můžeme vyloučit, je kontinuita. Nejsou-li výzkumy veřejného mínění nepřesné tak, že to nemá v britských dějinách obdoby, pak dvě strany tvořící současnou vládní koalici, totiž konzervativci premiéra Davida Camerona a liberální demokraté, nemají téměř žádnou šanci na společný zisk parlamentní většiny. Jedna varianta – jejíž pravděpodobnost podle průzkumů lehce přesahuje 50% – vypadá tak, že Velká Británie coby kolébka thatcherismu a nositelka hodnot neoliberální ekonomie v EU bude mít brzy vládu vedenou labouristy, která bude uskutečňovat nejrozsáhlejší program zvyšování daní od 70. let. Vzhledem ke zvláštnostem britského volebního systému a vzestupu skotského a velšského nacionalismu by navíc přežití labouristické vlády záviselo na podpoře stran s ještě radikálnějšími ekonomickými agendami a s odhodláním demontovat Spojené království. Dalším scénářem – téměř stejně pravděpodobným jako vláda vedená labouristy – je slabá a nestabilní konzervativní vláda.
Weniger als eine Woche vor den britischen Unterhauswahlen am 7. Mai fällt die Antwort auf diese Frage sowohl deutlich als auch überraschend aus. Einst Hort politischer und wirtschaftlicher Stabilität inmitten der Wirren der Eurokrise steht Großbritannien nun davor, das politisch unberechenbarste Mitglied der Europäischen Union zu werden. Tatsächlich ist Kontinuität als Wahlausgang beinahe sicher auszuschließen. Sofern die Meinungsumfragen nicht in einem in der britischen Geschichte beispiellosen Ausmaß danebenliegen, haben die beiden Parteien der regierenden Koalition – die Konservativen unter Premierminister David Cameron und die Liberaldemokraten – fast keine Chance, gemeinsam eine parlamentarische Mehrheit zu erringen. Eine mögliche Folge wäre, dass Großbritannien - Wiege des Thatcherismus und Bannerträger neoliberaler Ökonomie - bald eine von der Labour Party angeführte Regierung haben wird, die sich dem umfangreichsten Steuererhöhungsprogramm seit den 1970er Jahren verschrieben hat. Die Wahrscheinlichkeit dafür liegt den Umfragen zufolge bei etwas über 50 Prozent. Das Überleben einer Labour-Regierung würde allerdings aufgrund der Besonderheiten des britischen Wahlsystems und des Aufstiegs des schottischen und walisischen Nationalismus von der Unterstützung anderer Parteien mit noch radikaleren Wirtschaftsprogrammen abhängen, die sich auch die Demontage Großbritanniens auf ihre Fahnen heften. Ein anderes Szenario – ebenso wahrscheinlich wie eine von Labour angeführte Koalition – ist eine schwache und instabile konservative Regierung.