U daně jsou náklady zřetelné. U systému limitů a povolenek je cena – ve smyslu pracovních míst, spotřeby domácností a hospodářského růstu – skrytá, rozptýlená a nesnadno se určuje, ačkoli modely naznačují, že se bude pohybovat v bilionech dolarů. Ne všichni na tom tratí. Některé velké podniky v privilegovaném postavení vydělají zneužíváním tohoto značně pokřiveného trhu majlant. Politici dostanou příležitost ovládat počet emisních povolenek a jejich rozdělování a tok miliard dolarů v dotacích a diškrecích. Jde o nesmírně nákladný a nemotorný způsob jak dosáhnout velice malého snížení teplot. Warnerův-Liebermanův návrh zákona o změně klimatu – legislativa, která sice nedávno v Senátu USA padla pod stůl, ale považuje se za předzvěst budoucí politiky – by zvýšení teplot do roku 2050 pozdržel asi o dva roky. Projekt Kodaňského konsenzu nedávno dal dohromady osm předních světových ekonomů, včetně pěti nositelů Nobelovy ceny, aby prověřili výzkum zaměřený na nejlepší způsoby, jak se vypořádat s 10 globálními výzvami: znečištěním vzduchu, konflikty, nemocemi, globálním oteplováním, hladověním a podvýživou, děravým školstvím, nerovností pohlaví, nedostatkem vody a hygieny, terorismem a obchodními bariérami.
Bei einer Steuer sind die Kosten offensichtlich. Beim Emissionsrechtehandel sind die Kosten – im Hinblick auf Arbeitsplätze, Haushaltsverbrauch und Wirtschaftswachstum – versteckt, sie werden herumgeschoben und sind nicht leicht einzuschätzen, obwohl Modelle darauf hindeuten, dass sie Billionen von US-Dollar erreichen könnten. Nicht alle würden dabei verlieren. Einige große Unternehmen in privilegierten Positionen würden ein Vermögen daran verdienen, diesen recht manipulierten Markt auszunutzen. Und Politikern böte sich die Gelegenheit, die Anzahl und Verteilung der Emissionszertifikate sowie den Fluss von Billionen von Dollar an Subventionen und Schmiergeldern zu steuern. Dies ist eine sehr teure, plumpe Möglichkeit, um eine sehr geringe Senkung der Temperaturen zu erreichen. Der Warner-Liebermann-Gesetzentwurf zum Klimawandel – ein Gesetzestext, der vor kurzem im US-Senat fallengelassen wurde, jedoch als Vorläufer der zukünftigen Regelung angesehen wird – hätte die Temperaturerhöhung von 2050 um ungefähr zwei Jahre verzögert. Vor kurzem führte das Projekt Copenhagen Consensus acht weltweite Spitzenökonomen zusammen – darunter fünf Nobelpreisträger –, um Forschungsergebnisse zu den besten Möglichkeiten zur Bewältigung 10 globaler Herausforderungen zu untersuchen: Luftverschmutzung, Konflikte, Krankheiten, Erderwärmung, Hunger und Unterernährung, mangelnde Bildung, Ungerechtigkeiten zwischen den Geschlechtern, Mangel an Wasser und sanitären Einrichtungen, Terrorismus und Handelsschranken.