Od roku 1985 jsme mnoho štěstí neměli. Právě naopak, myslím, že ve skutečnosti – měřeno závažností šoků soukromého sektoru i dalších oblastí, které globální hospodářství postihly – jsme měli spíše smůlu. Nevidím důkazy ani ve prospěch třetího vysvětlení. Bylo by hezké, kdyby finanční trhy byly racionálnější než v předchozích generacích. Nenalézám ale žádné institucionální změny, které by je k tomu přivedly. Hádám tedy, že by bylo moudré sázet na teorii, že centrální bankéři dneška jsou šikovnější a prozíravější a že jsou méně náchylní sami sebe vodit za nos či se nechat vodit za nos svými politickými šéfy, kteří rok co rok nepředvídatelně mění cíle, jež by měli prosazovat. Kéž by tento stav věcí přetrval. Rok 2008 – velký krach trhu nemovitostí
Wir hatten seit 1985 kein so großes Glück. Im Gegenteil: Gemessen an den Schocks im privaten Sektor und anderen Schocks, von denen die Weltwirtschaft getroffen wurde, hatten wir eigentlich Pech. Ebensowenig sehe ich Beweise für die Richtigkeit der dritten Theorie. Es wäre schön, wenn unsere Finanzmärkte rationaler wären, als die vorangegangener Generationen. Aber ich erkenne keinerlei institutionelle Veränderungen, die darauf hindeuten würden. Ich würde daher sagen, man ist gut beraten, auf jene Theorie zu setzen, wonach Zentralbanker heute geschickter und weit blickender agieren sowie auch weniger anfällig dafür sind, wankelmütig zu agieren oder von Politikern gegängelt zu werden, die ihnen jedes Jahr andere Zielsetzungen präsentieren. Möge uns dieser Zustand noch lange erhalten bleiben. Der große Immobilienabsturz von 2008