Pokud jde o období 2007-2013, nedávné šetření ukázalo, že v nových členských státech dodatečně vzroste HDP přibližně o 7-12 % a mohlo by se vytvořit 2,5 milionu nových pracovních míst. Přínos je však větší než jen posílení místní demokracie a zapojení občanské společnosti. Je jím rovněž větší množství návrhů projektů důležitých na místní úrovni a výrazné zlepšení místní komunikace a publicity financovaných projektů. Není nutné odvedenou práci příliš podrobně zkoumat, abychom si uvědomili, že mnoho projektů se úspěšně dokončilo a že se díky nim mnohé skutečně změnilo. Podívejme se na dopravní systém ve Španělsku, který se za 20 let naprosto transformoval; regiony se otevřely díky dálnicím, města díky rychlovlakům, tramvajím a metrům. Podívejme se na Athény, kde příměstská železnice financovaná ze strany Společenství dopravně obsluhuje zcela nové letiště a kde tramvaje, rozšířená metra a městský okruh pomohly omezit znečištění a vyčistit tak oblohu nad městem. Podívejme se na nové vodovodní systémy a čističky vod, které vznikají v polských, litevských a estonských městech. Podívejme se na podniky a klastry zabývající se špičkovými technologiemi, jejichž vznik byl podpořen ve Švédsku, Finsku, Německu, Francii a Irsku. Jedním z možných způsobů, jak se posunout vpřed, je stavět na naší stávající výměně zkušeností a vytvořit skupiny regionů zastávajících velmi blízké názory v rané fázi vytváření jejich programů. Tyto skupiny se zaměří na zvláštní otázky a spojením všech důležitých myšlenek dosáhnou pokroku. Komise by mohla v těchto seskupeních hrát aktivní úlohu například tak, že je pozve k setkání do Bruselu a poskytne specifické poradenství.
Die prognostizierte Zunahme für beide Länder im derzeit laufenden Zeitraum von 2000 bis 2006 beträgt rund 6 %. Für den Zeitraum von 2007 bis 2013 legen kürzlich durchgeführte Untersuchungen den Schluss nahe, dass in den neuen Mitgliedstaaten ein zusätzliches Wachstum beim Bruttoinlandsprodukt die Größenordnung von 7 bis 12 % erreichen wird und 2,5 Mio. neue Arbeitsplätze geschaffen werden könnten. Die Kommission hat stets die Ansicht vertreten, dass diese Politik nur dann richtig funktionieren kann, wenn in ihr die Erfahrungen vor Ort berücksichtigt, Probleme auf der regionalen Ebene identifiziert und Lösungsansätze von den Gemeinschaften entworfen und durchgeführt werden, die letztlich die eigentlichen Nutznießer sind. Natürlich sind die Bedingungen von Land zu Land unterschiedlich, aber wir geben die Empfehlung, dass neben der Zentralregierung auch die regionalen Behörden eng in die Projektauswahl und -Verwaltung eingebunden und die Sozialpartner, z. B. lokal ansässige Unternehmen, Gewerkschaften und Arbeitgeber, beteiligt werden sollten. Neben diesen Akteuren sollten schließlich als Ergänzung fachlich spezialisierte und interessierte NRO, beispielsweise Umweltschützer und Aktivisten für Gleichberechtigung, eingeladen werden, eine aktive Rolle in dem Prozess einzunehmen. Es ist kein leichtes Unterfangen, so unterschiedliche Gruppen zu einer erfolgreichen Zusammenarbeit hinzuführen, und einige Mitgliedstaaten, insbesondere die neuen, zeigen hier noch eine gewisse Zurückhaltung. Der Nutzen geht jedoch über eine bloße Verbesserung des kommunalen Demokratieverständnisses und die Beteiligung der Zivilgesellschaft hinaus. Dieses Konzept führt nämlich letztlich zu einer größeren Zahl von Projektvorschlägen mit tatsächlichem lokalem Bezug, zu einer großen Verbesserung der lokalen Kommunikation über die geförderten Projekte und zu einer gesteigerten öffentlichen Wahrnehmung derselben.