Můžete mě klidně bít, vyštvat z domu, chtít se mstít, tisíckrát na mě zlí být, já se vdám, až budu chtít. Vdám se, až já budu chtít, dospělá chci nejdřív být spousty věcí pochopit. Já se vdám, až budu chtít.“ Tato báseň z pera 13leté dívky vám může připadat podivná, ale tam, odkud s Eileen pocházíme, se ta báseň, kterou jsem vám právě přečetla, stala bojovým pokřikem. Pocházím z Malawi. Malawi je jedna z nejchudších zemí, velmi chudých, kde je rovnost pohlaví diskutabilní. Když jsem v této zemi vyrůstala, nemohla jsem sama o svém životě rozhodovat.
Auch wenn du mich schlägst, auch wenn du mich verjagst, auch wenn du mir irgendetwas Schlechtes antust, ich heirate, wann ich will. Ich heirate, wann ich will, aber nicht, bevor ich gut ausgebildet bin, und nicht, bevor ich ganz erwachsen bin. Ich heirate, wann ich will." Dieses Gedicht mag merkwürdig erscheinen, da es von einem 13-jährigen Mädchen stammt. Aber wo ich und Eileen herkommen, ist dieses Gedicht, das ich Ihnen gerade vorgelesen habe, ein Schlachtruf. Ich komme aus Malawi. Malawi ist eines der ärmsten Länder, sehr arm, in dem Gleichberechtigung fragwürdig ist. Als ich in jenem Land aufwuchs, konnte ich keine eigenen Entscheidungen im Leben treffen.