Dokonce se pustil do protiútoku, jmenovitě vůči stanici BBC, o níž se nedá říci, že by nadseně podporovala válku. Je vsak nejistota, která se nyní nad Blairem vznásí jako sup cítící mrsinu, otázkou lži? Nebo jde spíse o to, že předseda britské vlády ztrácí důvěru vlastního lidu včetně svých někdejsích přátel? Důvěra je pro vsechny politiky životně důležitou komoditou. Jakmile o ni politik jednou přijde, jen těžko ji získává zpátky. Blair používá pózu typu: ,,Věřte mi!`` až přílis často, a to nejen v otázce války v Iráku. Člověk nemusí být usvědčen ze lži, aby o takto získanou důvěru přisel. Stačí zasít semínko pochybnosti.
Er ist sogar zum Gegenangriff übergegangen, besonders gegen die BBC, die den Krieg nicht gerade mit Begeisterung unterstützte. Ist aber die Verunsicherung, die Blair momentan von allen Seiten umgibt, eine Frage der Lüge? Oder ist es nicht vielmehr eine Frage des Vertrauensverlustes zwischen dem Premierminister und den Menschen einschließlich mancher seiner früheren Freunde? Für einen Politiker ist Vertrauen von zentraler Bedeutung. Einmal verloren, ist es schwer wiederaufzubauen. Blair verlangte zu oft, dass man ihm vertraue, nicht zuletzt im Falle des Irakkrieges. Man muss nicht als Lügner enttarnt werden, um dieses Vertrauen zu verlieren. Es reicht vollkommen, dass Zweifel an der Aufrichtigkeit entstehen.