Zdrojové země migrace by měly mít národní hodnocení rizika katastrof (aby si mohly připravit plány na možné ztráty), komplexní mapy rizik a systémy včasného varování před pohromou, které dodají občanům jistoty. Nové domy, silnice, mosty a další infrastruktura jako vodovodní soustavy by se měly stavět tak, aby vydržely extrémní počasí. Zároveň by vlády měly zajistit přenosné příspěvky pro ty, kdo skutečně odejdou, aby se v zahraničí dokázali zaopatřit. Cílové země by zase měly uvažovat o poskytování nouzové zaměstnanosti pro propuštěné pracující, po vzoru australského a novozélandského programu zaměstnávání sezónních pracovníků.
Die Herkunftsländer von Migranten sollten über nationale Bewertungen des Katastrophenrisikos verfügen (damit sie potenzielle Verluste einkalkulieren können) und über umfassende Gefahrenkarten und Katastrophen-Frühwarnsysteme zum Schutz der Bevölkerung. Außerdem sollten neue Häuser, Straßen, Brücken und andere Infrastrukturen wie Wasserversorgungssysteme so gebaut werden, dass sie Wetterextremen standhalten. Gleichzeitig sollten Regierungen gewährleisten, dass die Menschen, die weggehen, ihren Anspruch auf staatliche Leistungen beibehalten, damit sie im Ausland ihren Lebensunterhalt bestreiten können.