Žel zdá se, že se jedná o další případ, kdy nad idealistickou rétorikou trumfuje nejistota Ameriky ohledně jejího globálního vlivu – a tentokrát možná podrývá významnou příležitost k posílení asijských rozvíjejících se ekonomik. Samotná Čína je svědectvím toho, v jakém rozsahu mohou infrastrukturní investice přispět k rozvoji. Minulý měsíc jsem navštívil dříve odlehlé oblasti země, které dnes prosperují díky spojením, jež takové investice přinesly – a tedy díky volnějšímu pohybu osob, zboží a myšlenek. AIIB by poskytla podobné přínosy dalším částem Asie, což ještě prohlubuje ironii amerického odporu. Administrativa prezidenta Baracka Obamy prosazuje klady obchodu; jenže v rozvojových zemích je nedostatečná infrastruktura mnohem závažnější překážkou obchodu než cla. Fond jako AIIB má ještě další významnou globální výhodu: svět právě trpí nedostatečnou agregátní poptávkou. Finanční trhy ukázaly, že přesouvat úspory z míst, kde příjmy převyšují spotřebu, do míst, kde jsou zapotřebí investice, k vyřešení problému nestačí. Když byl ještě Ben Bernanke předsedou Federálního rezervního systému USA, problém mylně označil za „globální převis úspor“.
Leider scheint die Unsicherheit der USA über ihren weltweiten Einfluss erneut ihre idealistische Rhetorik zu übertrumpfen – und dieses Mal verpasst das Land damit vielleicht eine wichtige Gelegenheit, die asiatischen Schwellenländer zu stärken. China selbst ist ein Beispiel dafür, wie sehr Investitionen in Infrastruktur zur Entwicklung beitragen können. Im letzten Monat habe ich ehemals abgelegene Gegenden des Landes besucht, die durch solche Investitionen und die daraus resultierende bessere Anbindung – und damit den freieren Fluss von Menschen, Waren und Ideen – zu Wohlstand gekommen sind. Die AIIB könnte anderen Teilen Asiens ähnliche Vorteile bringen, was den Widerstand der USA noch fragwürdiger macht. Die Regierung von Präsident Barack Obama tritt für freien Handel ein, aber in den Entwicklungs- und Schwellenländern ist der Mangel an Infrastruktur ein viel größeres Handelshemmnis als Zölle. Ein Finanzierungsinstitut wie die AIIB bietet noch einen weiteren globalen Vorteil: Momentan leidet die Welt unter einer zu geringen Gesamtnachfrage. Die Finanzmärkte konnten ihre Aufgabe, die Ersparnisse aus Gegenden, wo die Einkommen höher sind als der Konsum, in Regionen mit Investitionsbedarf umzuleiten, nicht erfüllen. Als Ben Bernanke noch Vorsitzender der US Federal Reserve war, hat er das Problem fälschlicherweise als „globale Ersparnisschwemme“ bezeichnet.