Jelikož se řešení změny klimatu zaměřuje v prvé řadě na snižování emisí z uhlí, uhlíkově nejnáročnějšího ze všech paliv, americké uhelné státy mají mimořádné obavy z hospodářských důsledků regulačních opatření (byť ropný a automobilový průmysl za nimi mnoho nezaostávají). Politický systém USA rovněž vytváří specifické problémy. K ratifikaci úmluvy je nezbytná podpora 67 ze 100 členů Senátu, což je téměř nepřekonatelná překážka. V Republikánské straně se 40 senátními křesly je jednoduše příliš mnoho ideologů – a ovšem také senátorů rozhodnutých překazit každou Obamovu iniciativu, takže stěží nabídne dostatek hlasů na dosažení prahu 67 hlasů. Navíc v Demokratické straně jsou senátoři z uhelných a ropných států, kteří rázný postup také nejspíš nepodpoří.
Da die Bekämpfung des Klimawandels in erster Linie auf eine Reduzierung der Emissionen aus Kohle – dem kohlenstoffintensivsten aller Brennstoffe – ausgerichtet ist, sind Amerikas Kohlestaaten besonders besorgt über die wirtschaftlichen Auswirkungen eventueller Kontrollmechanismen (obwohl bald danach die Öl- und Automobilbranchen kommen). Besondere Probleme wirft auch das politische System der USA auf. Um einen völkerrechtlichen Vertrag zu ratifizieren, bedarf es der Unterstützung von 67 der 100 Senatsmitglieder – eine fast unüberwindliche Hürde. Unter den 40 Senatoren der republikanischen Partei sind einfach zu viele Ideologen – und zu viele, die unbedingt jede Obama-Initiative zum Entgleisen bringen wollen –, um die Stimmen zum Erreichen der 67-Stimmen-Schwelle zusammenzubekommen. Und auch in der demokratischen Partei gibt es Senatoren aus Kohle- und Ölstaaten, die entschiedene Maßnahmen kaum unterstützen dürften.