Tato nová data mají ale i své meze. Zatímco tradiční zdroje dat usilují o úplné pokrytí dotčené populace, novější data mají tendenci trpět selekčními problémy. Přestože dokážou přinášet obrovské vzorky a být velice včasné, jsou pro populaci země zřídkakdy reprezentativní. Nejlepší je používat je jako doplněk tradičních dat, nikoli jako jejich náhradu. Apelovat na lepší data vprostřed pandemie, kdy se mnoha nízkopříjmovým zemím ještě nepodařilo zajistit pro své obyvatele život zachraňující vakcíny, se může zdát naivní. Jenže jedno z největších rizik pandemie tkví v tom, že zapříčiní zanedbání či odložení důležitých rozvojových agend naneurčito. Stejně jako tvůrci politik musí trvat na dalších opatřeních, která zlepší postavení žen a zvýší investice do lidského kapitálu, musí také usilovat o větší statistické schopnosti. Zlepšit můžeme jen to, co jsme schopni měřit.
Diese neuen Daten sind jedoch nicht ohne Einschränkungen. Während die traditionellen Datenquellen eine vollständige Erfassung der relevanten Bevölkerung anstreben, haben die neueren Daten in der Regel ein Selektionsproblem. Obwohl sie umfangreiche Stichproben liefern und sehr aktuell sein können, sind sie selten repräsentativ für die Bevölkerung eines Landes. Sie sind am besten geeignet, um traditionelle Daten zu ergänzen, nicht, sie zu ersetzen. Es mag naiv erscheinen, mitten in einer Pandemie zu besseren Daten aufzurufen, wenn es vielen einkommensschwachen Ländern immer noch nicht gelungen ist, lebensrettende Impfstoffe für ihre Bevölkerung zu beschaffen. Doch eine der größten Gefahren der Pandemie besteht darin, dass sie dazu führt, dass wichtige Entwicklungsvorhaben vernachlässigt oder auf unbestimmte Zeit verschoben werden. So wie die politischen Entscheidungsträger auf zusätzliche Maßnahmen zur Stärkung der Rolle der Frau und zur Erhöhung der Investitionen in das Humankapital drängen müssen, so müssen sie sich auch um größere statistische Kapazitäten bemühen. Wir können nicht verbessern, was wir nicht messen können.