Je tu jako mocný nástroj sociální kontroly a udržování status quo třídního rozdělení a podmanění. Pomáhá udržovat trend, který tu je už dlouhá léta od dob vysvěcených králů, kteří byli předurčeni, aby ovládali a vykořisťovali masy slabých. Materiální sobectví jednotlivce, dnes tak oslavované nejen dokonale vyzdvihuje klasické ekonomické hodnoty Ricarda a Smithe, ale také posiluje moderní neoliberalismus který izolovaný, nezávislý, úzký vlastní prospěch a narcismus pokládá za hluboce posvátný, zatímco jakýkoli pokus pracovat ve prospěch širší společnosti ve prospěch prostředí společenství za kacířský. Zároveň to zhoršuje třídní rozdělení, protože spotřební kultura vytvořila abstraktní smysl konkurence a statusu ve kterém se mít více než druzí rovná úspěchu. Náhle 1% populace vlastnící 40% bohatství planety to ještě více potvrzuje; i to jak člověk překračuje bezdomovce na ulici a předpokládá, že to tak musí být kvůli jejich nedostatku iniciativy, lenosti nebo méněcennosti obecně. Moderní kultura spotřeby, nemoc zbytečné spotřeby zajišťuje, že pozornost veřejnosti zůstává odvedena a je ve válce sama se sebou. Zajišťuje, že zisky z těchto plýtvavých a zbytečných nákupů hnaných emocionální nespokojeností budou i nadále udržovat a ospravedlňovat bohatou elitu a zajistí, že chudí a sklíčení tohoto světa budou ponecháni na svém místě protože, no hádejte, to musí být nějaký "přírodní zákon". Myšlenky závěrem:
Es fungiert als ein gewaltiges Mittel gesellschaftlicher Kontrolle und des Aufrechterhaltens des Status Quo der Klassenteilung und Unterwerfung. Es hilft, eine Entwicklung fortzusetzen, die schon seit den Zeiten der ordinierten Könige vorhanden war, die dafür bestimmt waren, über die schwachen Massen zu regieren und sie auszubeuten. Du siehst, die glorifizierte, individualisierte, materialistische Selbstsucht heutzutage betont nicht nur perfekt die klassischen wirtschaftlichen Werte eines Ricardo und Smith, sie bekräftigt zudem modernen Neo-Liberalismus, in welchem die Ansicht von loslösendem unabhängigen Selbstinteresse und Narzissmus als etwas tief Heiliges gehalten wird, während zugleich jeder Versuch einer objektiveren gesellschaftlichen Betrachtung in Richtung einer Gemeinschaftsumgebung zu agieren, ketzerisch ist. Zeitgleich lässt es Klassenteilung entstehen, da die Konsumentenkultur ein abstraktes Gefühl von Wettbewerb und Status geschaffen hat, wobei mehr im Vergleich zu Anderen zu besitzen mit Erfolg gleichgesetzt wird. Und plötzlich erscheint es sogar weit mehr gerechtfertigt, dass 1 Prozent der Weltbevölkerung über 40 Prozent des globalen Wohlstands besitzt, zusammen damit, dass man über obdachlose Menschen auf der Strasse steigt und annimmt, dass sie es verdient hätten aufgrund ihrem eigenen Mangel an Initiative, der Faulheit oder allgemeiner Minderwertigkeit. Die moderne Konsumentenkultur, die Konsumenten-Eitelkeits-Störung, stellt sicher, dass die Öffentlichkeit beeinträchtigt bleibt und im Krieg mit sich selbst. Es stellt sicher, dass die Profite aus den verschwenderischen und unnötigen Einkäufen, getrieben durch emotionale Unzufriedenheit, fortbestehen, um die wohlhabende Elite aufrechtzuerhalten und zu rechtfertigen. Und es stellt sicher, dass die Armen und Elenden in dieser Welt an ihrem Platz bleiben, weil, ratet mal? Es muss wohl ein "Naturgesetz" sein. Abschließende Gedanken.