Země jako Čína a Rusko, s podobně vysokou nerovností, mají pro zvýšení přerozdělování více prostoru. Lídři v obou zemích se však zdráhají směle jednat ze strachu, že by mohli destabilizovat růst. Německo je nuceno dělat si vrásky nejen kvůli svým vlastním zranitelným občanům, ale také kvůli způsobu, jak najít zdroje na finanční sanaci jihoevropských sousedů. Příčiny narůstající nerovnosti uvnitř států jsou dobře známé a není třeba je tu pitvat. Žijeme v éře, v níž globalizace rozšiřuje trhy pro mimořádně talentované jedince, ale obyčejným zaměstnancům konkurence stlačuje příjmy. Soupeření mezi státy o kvalifikované pracovníky a ziskové branže pak zase svazuje možnosti vlád zachovávat vysoké míry zdanění bohatých.
Länder wie China und Russland, wo eine ähnlich hohe Ungleichheit herrscht, haben mehr Spielraum zur Erhöhung der Umverteilung. Doch die Führer beider Länder zögern aus Angst vor einer Destabilisierung des Wachstums bisher, kühne Schritte einzuleiten. Und Deutschland muss sich nicht nur um seine eigene gefährdeten Bürger Sorgen machen, sondern auch darüber, wie es die Mittel zur Rettung seiner südeuropäischen Nachbarn aufbringen soll. Die Ursachen der zunehmenden länderinternen Ungleichheit sind wohlbekannt, und es ist unnötig, sie hier auszuwalzen. Wir leben in einer Zeit, in der die Globalisierung den Markt für ultratalentierte Individuen ausweitet, aber das Einkommen der einfachen Angestellten wegkonkurriert. Der Wettbewerb zwischen den Ländern um qualifizierte Arbeitskräfte und profitable Branchen wiederum beschränkt die Fähigkeiten der Regierungen, die Reichen hoch zu besteuern.