Jednou věcí, kterou americké programy afirmativní akce dělat nesmí, je stanovovat kvóty pro jednotlivé menšiny, neboť to brání soutěživosti mezi různými skupinami. Při porovnávání skupin je však dovoleno využít příslušnosti jedince k nedostatečně zastoupené menšině v jeho prospěch. Univerzita tedy může vybrat černošského studenta s uspokojivým hodnocením přijímací zkoušky, třebaže existuje bělošský student s lepším výsledkem. Ze současného francouzského pohledu jsou však zákony a směrnice založené na etnicitě považovány za nežádoucí zásah do republikánského ideálu. Francouzský prezident Jacques Chirac se staví vehementně proti kvótám pro přistěhovalce ze strachu, že by taková politika stigmatizovala skupiny.
Was Amerikas Affirmative Action-Programme nicht dürfen, ist Quoten für Minderheiten festzulegen, da dies den Wettbewerb zwischen verschiedenen Gruppen verhindert. Beim Vergleich von Gruppen ist es jedoch gestattet, den Status eines Einzelnen als Mitglied einer unterrepräsentierten Minderheit zu seinen oder ihren Gunsten zu verwenden. Demzufolge kann sich eine Universität für einen schwarzen Studenten mit einem befriedigenden Ergebnis im Zulassungstest entscheiden, auch wenn es einen weißen Studenten mit einem besseren Ergebnis gibt. Vom aktuellen französischen Standpunkt aus werden Gesetze und Regelungen basierend auf der Ethnizität als unwillkommener Eingriff in das republikanische Ideal gewertet. Aus Angst, dass eine solche Politik Gruppen stigmatisieren würde, lehnt der französische Präsident Jacques Chirac Quoten für Immigranten vehement ab.