Užitečným srovnávacím hlediskem je částka, kterou na statistické služby vynakládají průmyslové země. Například norská a britská vláda vyčleňují zhruba 0,2% HDP. Vezmeme-li tento údaj jako hrubý ukazatel ochoty platit za řádné měření a sledování, vyplývá z něj, že agenda pro období po roce 2015 by měla obsahovat pouhé čtyři cíle. V době, kdy se mezinárodní společenství připravuje na příští rozvojovou agendu, hrozí nebezpečí, že dopustíme, aby naše ambice převládly nad rozumem.
Ein guter Vergleichswert besteht darin, wie viel die Industrieländer für ihre statistischen Dienste ausgeben. In Norwegen und Großbritannien beispielsweise ist dies etwa 0,2% des BIP. Wenn man diese Zahl als groben Indikator für die Bereitschaft nimmt, Geld für genaue Messung und Überwachung auszugeben, kommt man zu dem Schluss, dass es für die Zeit nach 2015 lediglich vier Ziele geben sollte. Bei der Vorbereitung der internationalen Gemeinschaft auf die nächste Entwicklungsagenda besteht die Gefahr darin, dass unser Ehrgeiz über unseren Verstand siegt.