Další výjimka je sociologická a týká se relativně nepočetné, ale vlivné mezinárodní inteligence, pro niž se sekularizace stala nejen faktem, nýbrž – alespoň pro některé její představitele – ideologickým závazkem. Jedná se o výjimky. Co modernita více méně nevyhnutelně přináší, není sekularizace, ale pluralismus – mírové soužití různých rasových, etnických či náboženských skupin v téže společnosti. Modernita podkopává tradiční jednolitost společenství, neboť jejich členové a nečlenové na sebe neustále narážejí, ať už fyzicky (prostřednictvím urbanizace a cestování), nebo „virtuálně“ (prostřednictvím masové gramotnosti a masové komunikace). Pluralismus – urychlený, rozšířený a vystupňovaný globalizací – se stal všudypřítomnou skutečností společenského života i vědomí jedince. Na institucionální úrovni pluralismus znamená, že zavedená náboženství už nemohou brát za samozřejmost, že určitá populace se pasivně poddá jejich autoritě. Je-li zaručena svoboda vyznání – což je v liberálních demokraciích typická situace – náboženské instituce nemohou spoléhat na to, že modlitebny zaplní stát. Místo toho je potřeba lidi přesvědčit , aby autoritu přijali, což dává vzniknout jakémusi náboženskému trhu.
Die andere Ausnahme ist soziologisch bedingt und betrifft eine relativ kleine, aber einflussreiche internationale Schicht von Intellektuellen, für welche die Säkularisierung nicht nur ein Faktum wurde, sondern auch, zumindest für einige Angehörige dieser Schicht, eine ideologische Verpflichtung. Soweit die Ausnahmen. Was die Moderne mehr oder weniger zwangsläufig mit sich bringt, ist nicht die Säkularisierung, sondern der Pluralismus - die friedliche Koexistenz verschiedener ethnischer oder religiöser Gruppen in einer Gesellschaft. Die Moderne untergräbt die traditionelle Homogenität der Gemeinschaften, da sich die Mitglieder dieser Gemeinschaften und die Außenstehenden ständig entweder physisch (durch Urbanisierung und Reisen) oder „virtuell“ (durch Alphabetisierung und Massenkommunikation) miteinander konfrontiert sehen. Der Pluralismus wurde – beschleunigt, erweitert und intensiviert durch die Globalisierung – zu einem alles durchdringenden Faktum im gesellschaftlichen Leben und im Bewusstseins des Einzelnen. Auf institutioneller Ebene bedeutet dieser Pluralismus, dass etablierte Religionen es nicht länger als Selbstverständlichkeit betrachten können, dass eine bestimmte Gruppe von Menschen sich ihrer Autorität unkritisch unterordnet. Ist die Religionsfreiheit garantiert – die typische Situation in liberalen Demokratien – können sich religiöse Institutionen nicht darauf verlassen, dass der Staat die Kirchenbänke füllt. Stattdessen müssen die Menschen davon überzeugt werden, eine derartige Autorität zu akzeptieren. Dadurch entsteht so etwas wie ein Religionsmarkt.