Musíme tak hledat náhrady, které jsou nákladnější a méně uspokojivé. Například populace mořských ryb, které byly kdysi spolehlivým zdrojem obživy pro miliardy lidí a významnou složkou hospodářství celé řady zemí, jsou dnes zdecimovány. Mnoho takových zásob, například novofoundlandská treska, která několik století poskytovala práci i obživu rozsáhlým rybářským oblastem, se dnes vyskytuje v mnohonásobně menších množstvích než kdysi. Losos je ohrožen podél celého západního pobřeží USA a do restaurací a supermarketů losos dnes převážně putuje z ekologicky neudržitelných akvakulturních farem. Rybářství se tak dnes zaměřuje na menší a méně oblíbené ryby, ovšem jakmile zmizí i ty, bude situace mnohem vážnější než dnes. Proč by nás ztráta biologické rozmanitosti neměla nechávat chladným?
Wir müssen dann Ersatz finden, der kostspieliger und weniger zufriedenstellend ist. So wurden etwa Meeresfischbestände dezimiert, die einst verlässliche Nahrungsquellen für Milliarden von Menschen und lebenswichtiger Teil der Wirtschaft verschiedener Länder waren. Viele solcher Bestände, wie der Kabeljau vor Neufundland, die über Jahrhunderte riesige Fischereien versorgten wurden auf einen winzigen Bruchteil ihres früheren Vorkommens reduziert. Lachsbestände sind entlang der ganzen Westküste der USA bedroht und mittlerweile sind ökologisch nicht aufrecht zu erhaltende Aquakulturen die größte Quelle von Lachslieferungen für Restaurants und Supermärkte. Wir sind dabei, Fischereigewässer auf kleinere und weniger attraktive Fische zu reduzieren, und wenn diese verschwinden, könnte die Situation sich wesentlich verschlimmern. Warum die Sorge um den Verlust der Artenvielfalt?