Skutečnost je taková, že ačkoliv snad voliči považují EU za vzdálenou, většina z nich uznává nezbytnost evropské jednoty ve světě, kde jí co nevidět začnou šlapat na paty Čína, Indie a další rychle se rozvíjející země. Uklidněni touto mohutnou vlnou podpory by eurokraté měli tříbit mnohem pluralitnější přístup k tvorbě evropských politik a k evropské debatě. Komise by měla organizovat veřejné debaty, jež dají oponujícím hlasům rovnocennou váhu. Eurokraté musí pochopit, že euroskepticismus je z podstaty zdravý, protože vyvolává bližší přezkum politických možností, které se Evropě nabízejí, a tím zvyšuje angažovanost obyčejných lidí v procesu tvorby politik EU. Větší angažovanost zase rychle vede k lepšímu pochopení otázek, jež jsou ve hře, a důvodů, proč byly přijaty některé politiky, které zpochybňují, anebo přímo potlačují svrchované pravomoci jednotlivých zemí.
Die Realität ist eine andere: Obwohl die Wähler die EU manchmal als abgehoben empfinden, sehen die meisten sehr wohl die Notwendigkeit eines geeinten Europa in einer Welt, in der China, Indien und andere sich rasch entwickelnde Länder eine Herausforderung darstellen. Getragen von dieser Welle der Unterstützung sollten die Eurokraten einen viel pluralistischeren Ansatz in der politischen Entscheidungsfindung und Debatte fördern. Die Kommission sollte öffentliche Diskussionen organisieren, um auch widersprüchlichen Meinungen ein Forum zu geben. Die Eurokraten müssen lernen, dass Euroskepsis grundsätzlich vernünftig ist, weil sie zu einer eingehenderen Prüfung der Europa zur Verfügung stehenden politischen Strategien führt und daher auch die Einbindung gewöhnlicher Menschen in den Entscheidungsfindungsprozess der EU erhöht. Diese vermehrte Einbindung führt schnell zu einem besseren Verständnis dessen, was auf dem Spiel steht und auch zur Einsicht, warum manche Strategien angenommen wurden, obwohl sie den souveränen Befugnissen der einzelnen Länder entgegenstehen oder sie sogar aufheben.