Znovu promyslet aktuální aspekty regulace by nás ale měl přimět už samotný rozsah výzvy. Máme-li teplotní nárůsty v tomto století udržet v rozmezí do 2° Celsia oproti předprůmyslovým úrovním, je nezbytné nespálit zhruba 80 % všech zásob uhlí, třetinu všech zásob ropy a polovinu všech zásob plynu. V zemi je nutné nechat všechnu arktickou ropu a zbytek kanadských ropných písků, největšího světového naleziště ropy, což musíme začít uplatňovat téměř okamžitě. Konečně nás prý technokratická regulace klimatických investic nedokáže ochránit před nemodelovanými zlomovými body. Tento náhled ovšem jednoduše přehlíží rozsáhlou literaturu v oblasti klimatické ekonomie.
Doch das schiere Ausmaß der Herausforderung sollte uns veranlassen, die zeitlichen Dimensionen der Regulierung zu überdenken. Wenn wir den Temperaturanstieg in diesem Jahrhundert auf maximal 2 °C über vorindustriellem Niveau begrenzen wollen, dürfen 80% alle Kohle-, ein Drittel aller Öl- und die Hälfte aller Erdgasreserven nicht verfeuert werden. Das gesamte arktische Öl und sämtliche verbleibenden Ölsandvorkommen Kanadas – die größten Rohölvorkommen der Welt – müssen im Boden bleiben, und zwar nahezu ab sofort. Abschließend wird behauptet, dass die technokratische Regulierung von Klimainvestitionen uns nicht vor nicht durch die Modelle erfassten Kipp-Punkten schützen kann. Diese Sicht jedoch ignoriert schlicht die umfassende klimaökonomische Literatur.