Jemen a Čad budou pravděpodobně dalším argumentem. Ve všech těchto zemích a situacích závisí budoucnost dětí na tom, zda my jako mezinárodní společenství přikročíme k činům. Rozvojové cíle tisíciletí zavazují mezinárodní společenství, aby do konce roku 2015 zajistilo dětem všeobecné základní vzdělání. Počet dětí, které do žádné školy nechodí, však podle oficiálních údajů činí v současné době 58 milionů. A jakmile jsou tyto děti mimo školu rok nebo déle, pravděpodobně už se do ní nevrátí. V našem spektru řešení zeje obrovská propast. V roce 2014 získala oblast vzdělání pouhé 1% všech humanitárních prostředků – takže miliony dětí a mladých lidí zůstávají na ulici nebo zahálejí v táborech. A neexistuje žádný mechanismus, který by platil vzdělávání uprchlých dětí nebo dětí postižených katastrofou.
Der Jemen und der Tschad werden wahrscheinlich die nächsten sein. In all diesen Ländern und Situationen hängt die Zukunft der Kinder davon ab, dass wir, die internationale Gemeinschaft, handeln. Die Millennium-Entwicklungsziele sehen vor, dass die internationale Gemeinschaft das Ziel der universellen Schulbildung bis Ende 2015 erreicht. Aber laut den offiziellen Zahlen gehen zurzeit 58 Millionen Kinder nicht zur Schule, und wenn sie erst einmal ein Jahr oder länger nicht mehr in der Schule waren, ist die Wahrscheinlichkeit, dass sie zurückkehren, gering. Uns fehlen Lösungen. 2014 ging lediglich ein Prozent der humanitären Hilfe an die Bildung - Millionen von Kindern und jungen Leuten blieben auf der Straße oder mussten sich die Zeit in Lagern vertreiben. Und es gibt keinen Mechanismus, um die Bildung von Flüchtlingskindern oder Kindern zu finanzieren, die Opfer von Katastrophen geworden sind.