Medveděv možná jednou dojde ke svému jukoskému okamžiku, ale než se tak stane, neměli bychom se domnívat, že je nezávislým aktérem. Evropské vlády tedy mohou Medveděvovo zvolení uvítat, ale měly by svou reakci pečlivě přizpůsobit skutečným změnám, jež bude schopen provést. Evropa by se měla vyvarovat opakování přehnané reakce mnoha lídrů, když Putin roku 2000 vystřídal churavějícího Jelcina. Nebylo by dobré začít závodit, kdo se stane novým Medveděvovým nejlepším přítelem, ani mu hledět do očí a hloubat o jeho duši.
Medwedew wird vielleicht eines Tages seinen eigenen Yukos-Moment haben, aber bevor der wirklich eintritt, sollten wir nicht davon ausgehen, dass er unabhängig agiert. Die Regierungen Europas können deshalb Medwedews Wahl zwar begrüßen, sollten aber ihre Reaktionen sorgfältig auf die Veränderungen abstimmen, die er wirklich zustande bringen wird. Europa sollte eine Überreaktion wie bei der Amtsübergabe vom kränkelnden Jelzin zu Putin im Jahr 2000 vermeiden. Es sollte kein Wettrennen geben, wer Medwedews neuer bester Freund wird und keine Augenkontakte mit tiefen Einblicken in die Seele des Gegenübers.