Jako ministrant jsem se nadýchal spousty kadidla, a naučil se říkat latinská souvětí, ale také jsem měl čas přemýšlet jestli shůry daná morálka mojí matky platí pro všechny. Viděl jsem lidi, kteří ač věřící nebo nevěřící, morálkou byli posedlí stejně. Myslel jsem si, že možná existuje nějaký pozemský základ pro morální rozhodnutí. Ale chtěl jsem dojít dál než k tomu, že mozek řídí naši morálku. Zajímalo mě, jestli je něco jako chemie morálky. Chtěl jsem zjistit jestli existuje molekula morálky.
Als Messdiener habe ich viel Weihrauch eingeatmet und gelernt, Gebete auf Latein aufzusagen, aber ich hatte auch Zeit darüber nachzudenken, ob die Top-down-Moral meiner Mutter für jeden gilt. Ich beobachtete, dass sowohl religiöse als auch nichtreligiöse Menschen gleichermaßen von Moral besessen sind. Ich dachte, vielleicht gibt es einen irdischen Grund für moralische Entscheidungen. Es reichte mir nicht zu sagen, dass das Gehirn die Moral bestimmt. Ich wollte wissen, ob es eine Chemie der Moral gibt. Ich wollte wissen, ob es ein Moralmolekül gibt.