Musím obdivovat prezidentku třetí pobaltské země – Vairu Vike-Freibergovou z Lotyšska –, která se rozhodla do Moskvy jet, vzdát čest tomu, čemu přísluší, a hlasitě hovořit o tom, co by se nemělo zatajovat. Tímto jednáním demonstruje silnou pozici, již její země získala coby člen NATO a EU, a bude tím, kdo získá morální převahu. Je škoda, že se dnešní ruské vedení rozhodlo neodsoudit Pakt Molotov-Ribbentrop, který tolik let poškozoval vývoj celého Pobaltí – a který je stále zdrojem politického kalu, jenž hrozí otrávením vztahů mezi sousedy kolem Baltského moře. Jen stěží dokážu akceptovat ty, kdo mají sklon popisovat Pakt Molotov-Ribbentrop jako pouhé opatření k vybudování sovětské národní bezpečnosti. Uvážíme-li posledních 90 let, v pobaltském regionu se musíme vyrovnávat s obzvlášť těžkou historií. Po skončení první světové války a starého řádu – „Die Welt von Gestern“ – Pobaltí zažilo krvavé revoluce, strašlivé občanské války, fašismus, komunismus, genocidu, okupace, útlak, terorismus, deportace – co vás jen napadne. V naší části světa jsme vskutku dostali svůj díl hrůz moderních dějin.
Ich kann nicht umhin, das dritte baltische Staatsoberhaupt zu bewundern – Präsidentin Vaira Vike-Freiberga aus Lettland –, die beschloss, nach Moskau zu fahren, um zu ehren, was der Ehre wert ist, und um jenes laut zur Sprache zu bringen, das nicht verschwiegen werden sollte. Durch ihr Tun demonstriert sie die starke Stellung, die ihr Land als Mitglied der NATO und der EU erreicht hat, und sie wird diejenige sein, die moralisch im Recht ist. Es ist bedauerlich, dass die heutige russische Führung sich entschieden hat, den Molotow-Ribbentrop-Pakt – der der Entwicklung der gesamten Ostseeregion über so viele Jahre hinweg geschadet hat und noch immer eine politische Altlast darstellt, die die Beziehungen zwischen den Nachbarn des Ostseeraums zu vergiften droht – nicht zu verurteilen. Es fällt mir schwer, jene zu akzeptieren, die dazu neigen, den Molotow-Ribbentrop-Pakt lediglich als Maßnahme zur Stärkung der nationalen Sicherheit der Sowjetunion zu beschreiben. In der Ostseeregion haben wir es, wenn wir die vergangenen 90 Jahre betrachten, mit einer besonders schwierigen Geschichte zu tun. Nach dem Ende des Ersten Weltkriegs und der alten Ordnung – der „Welt von gestern“ – durchlebte das Baltikum blutige Revolutionen, schreckliche Bürgerkriege, Faschismus, Kommunismus, Völkermord, Besatzung, Unterdrückung, Terrorismus, Deportationen – was immer Sie wollen. In unserem Teil der Welt haben wir tatsächlich unseren Anteil an allen Schrecken der modernen Geschichte erlebt.