Tato rostoucí environmenální rizika jsou komplexní záležitostí. Dopady změn životního prostředí se mohou naplno projevit až za mnoho let a může je pocítit půlka světa. Dopady mohou být ale i nepřímé. Změny v obhospodařování půdy mohou zvýšit výskyt infekčních chorob, neboť se v takové oblasti změní druhová skladba anebo způsob, jímž na sebe vzájemně působí lidé a zvířata. Politikové takové problémy neumějí řešit, a proto environmenální rizika narůstají, aniž by docházelo k adekvátním změnám v politickém přístupu k těmto věcem. Když přijde katastrofa (jako letošní sucha nebo záplavy), nelze za chyby, které byly napáchány za několik desítek let, vinit současné politiky. Summit v Johannesburgu má moc na tyto naléhavé problémy upozornit. I kdyby dospěl jen k několika málo konkrétním výsledkům, může prokázat svůj význam a smysl, pokud účastníci konference přijdou se třemi základními požadavky:
Diese wachsenden Umweltrisiken sind komplex. Die Wirkungen umweltbedingter Veränderungen können erst nach vielen Jahren in Erscheinung treten und auf der anderen Seite der Erde gespürt werden. Oder sie können sich indirekt auswirken. Veränderungen bei der Landnutzung können sozusagen die Verbreitung von Infektionskrankheiten dadurch verstärken, dass die Zusammensetzung der Arten oder die Art und Weise ändert, wie sich Mensch und Tier gegenseitig beeinflussen. Politiker sind nicht in der Lage, mit solchen Problemen umzugehen, daher wachsen die Umweltrisiken weiter, ohne dass sich die allgemeine Politik angemessen ändert. Wenn Katastrophen eintreten (wie die Dürren oder Fluten dieses Jahres), dann kann man Politiker nicht für Fehler zur Rechenschaft ziehen, die im Laufe vieler Jahrzehnten gemachte worden waren. Das Gipfeltreffen in Johannesburg kann die Aufmerksamkeit der Welt auf diese drängenden Probleme lenken. Auch wenn der Gipfel wenig eindeutige Ergebnisse hervorbringt, kann er einen Unterschied bewirken, wenn von den Teilnehmern drei Bedingungen gefordert werden: