Zkusme rozdělit reformující se země do dvou kategorií: na země, kde dřívější politika upřednostňovala bohaté a uměle udržovala vysokou nerovnost, a na země, kde dřívější politika měla opačný efekt, tedy udržovala nerovnost na nízké úrovni. Otevření ekonomiky a uvolnění vnitřních trhů s sebou přináší poměrně zásadní přerozdělení mezi bohatými a chudými, ovšem opačným směrem v každé z obou skupin zemí. Průměrný dopad politické reformy na nerovnost je ve skutečnosti nulový. Pod povrchem však dochází k rozsáhlým distribučním změnám. Jak jsme předpokládali, politické reformy přesouvají rozdělení příjmu v různých rozvojových zemích různými směry, plně v souladu s jejich výchozími podmínkami. Výsledek? Za průměrnými hodnotami se skrývají lidé často poznamenaní na celý zbytek života.
Nehmen wir einmal an, wir könnten Reformländer in zwei Kategorien unterteilen: solche, die mit ihrer früheren Politik die Reichen begünstigt und damit die Ungleichheit künstlich hoch gehalten haben und solche, deren vorherige Politik eine gegenteilige Wirkung hatte, womit die Ungleichheit niedrig gehalten wurde. Das Öffnen der Wirtschaft und die Befreiung der internen Märkte kann sehr wohl eine Umverteilung zwischen Reich und Arm mit sich bringen – diese fällt in den beiden Kategorien jedoch sehr unterschiedlich aus. Genau gesagt beträgt die durchschnittliche Auswirkung einer Politikreform auf die Ungleichheit Null. Und trotzdem findet unterhalb der Oberfläche ein reicher Verteilungswandel statt. Politikreformen verschieben die Einkommensverteilung in den verschiedenen Entwicklungsländern erwartungsgemäß – wenn man von den unterschiedlichen Ausgangsbedingungen ausgeht – in divergente Richtungen. Infolgedessen können Menschen ungeachtet der ermittelten Durchschnittswerte häufig Nachteile daraus erwachsen.