To však má z velké části kořeny v příznačných traumatech amerických dějin, stejně jako se naléhání na veřejné pokání váže k osobitě americkým náboženským tradicím. Lze tyto aspekty americké kultury hladce promítnout do společností v jiných koutech světa? Nesou americké posedlosti „identitou“ a „zastoupením“ tentýž význam v zemích se zcela odlišnými dějinami? Proč musí Gormanové báseň přeložit do holandštiny osoba tmavé pleti? Proč by se francouzské lyceum pojmenované po francouzské matematičce (Sophii Germainové) mělo přejmenovat po afroamerické aktivistce (Rose Parksové)? Člověk si také může klást otázku, jestli naši svobodu rozšíří odstraňování knih klasických západních autorů z vyučování ve jménu sociální spravedlnosti a „dekolonizace“. I to nepochybně utváří jistou formu protestní kultury. V ideologické horlivosti rozněcující v Americe tolik aktivismu ohledně rasy, genderu a identity zaznívají však ozvěny lidových hnutí minulosti: puritanismu, kvazináboženského zápalu, duchovní nesnášenlivosti – krátce, opaku větší svobody.
Sie wurzeln aber zum großen Teil in Traumata der amerikanischen Geschichte, ebenso wie das Bestehen auf öffentlich zur Schau gestellter Buße aus der besonderen religiösen Tradition Amerikas kommt. Lassen sich diese Aspekte der amerikanischen Kultur nahtlos auf Gesellschaften in anderen Teilen der Welt übertragen? Hat die amerikanische Obsession für „Identität“ und „Repräsentation“ in Ländern mit einer anderen Geschichte dieselbe Bedeutung? Warum muss Gormans Gedicht von einer niederländischen Person of Color übersetzt werden? Warum sollte eine französische Oberschule, die den Namen einer französischen Mathematikerin (Sophie Germain) trägt, zu Ehren einer afroamerikanischen Aktivistin (Rosa Parks) umbenannt werden? Auch stellt sich die Frage, ob es unserer Freiheit dient, wenn die Bücher klassischer westlicher Autoren im Namen der sozialen Gerechtigkeit und „Dekolonisation“ aus dem Lehrplan gestrichen werden. Dies ist ohne Zweifel ebenfalls eine Art von Protestkultur. Der ideologische Eifer, der in Amerika gerade so viel Aktivismus rund um Rasse, Geschlecht und Identität anheizt, ist aber auch ein Echo anderer sozialer Bewegungen aus der Vergangenheit: Puritanismus, quasi-religiöser Eifer, intellektuelle Intoleranz – kurz gesagt, dem Gegenteil von mehr Freiheit.