Trend je reálný, avšak stále příliš slabý na to, aby vyvolal podstatné změny v ohodnocování a chování firem těžících fosilní paliva. Druhým důvodem, proč mají finance takový význam, je skutečnost, že přechod na nízkouhlíkovou ekonomiku vyžaduje obrovské investice. Podle Mezinárodní energetické agentury dosahují globální investice do nabídky energií v současnosti 1,6 bilionu dolarů ročně, přičemž 70% tohoto objemu je stále založeno na ropě, uhlí nebo plynu. Zelené investice činí pouhých 15% a investice do energetické účinnosti – do budov, dopravy a průmyslu – mají celkovou hodnotu skrovných 130 miliard dolarů. Udržení vzestupu průměrné povrchové teploty na dvou stupních Celsia bude vyžadovat rozvoj čistých technologií a především čtyřnásobné zvýšení investic do energetické účinnosti v příštích deseti letech. Takové investice se však nebudou financovat snadno: jejich návratnost závisí na stále neuchopitelné ceně uhlíku a často jí bude dosaženo až v dlouhodobém výhledu, přičemž zlepšení energetické účinnosti předpokládá nahrazení stamilionů zastaralých motorových vozidel a rekonstrukci stamilionů energeticky nenasytných budov. Odpovídající nástroje financování budou zapotřebí za správným účelem, na správném místě a ve správném měřítku. Obrovskou roli zde musí sehrát rozvojové a zelené banky.
Der Trend ist real, doch er ist nach wie vor zu gering, um wesentliche Veränderungen bei der Bewertung und im Verhalten der fossilen Brennstoffunternehmen auszulösen. Ein zweiter Grund, warum der Finanzsektor wichtig ist, ist, dass der Übergang zu einer kohlenstoffarmen Volkswirtschaft enorme Investitionen erfordert. Laut der Internationalen Energie-Agentur belaufen sich die weltweiten Investitionen in die Energieversorgung gegenwärtig auf 1,6 Billionen Dollar jährlich, und 70% davon beruhen noch immer auf Öl, Kohle oder Gas. Grüne Investitionen machen lediglich 15% der Gesamtsumme aus, und die Investitionen in Energiesparmaßnahmen – für Gebäude, den Verkehr und die Industrie – summieren sich auf magere 130 Milliarden Dollar. Den Anstieg der durchschnittlichen Oberflächentemperatur auf zwei Grad zu begrenzen erfordert die Entwicklung sauberer Technologien sowie, was noch wichtiger ist, eine Vervierfachung der Investitionen in Energiesparmaßnahmen während der kommenden zehn Jahre. Doch derartige Investitionen lassen sich nicht ohne Weiteres finanzieren: Ihre Renditen sind von dem nach wie vor unklaren Kohlenstoffpreis abhängig und werden sich häufig nur langfristig einstellen. Zugleich erfordert die Steigerung der Energieeffizienz den Ersatz von hunderten von Millionen veralteter Fahrzeuge und die energetische Sanierung von hunderten von Millionen energiehungriger Gebäude. Es bedarf angemessener Finanzinstrumente für den richtigen Zweck am richtigen Ort und im richtigen Umfang. Entwicklungs- und Umweltbanken haben dabei eine enorme Rolle zu spielen.