Podle prvních odhadů by se lustrace týkala 700 tisíc lidí a její dokončení by si vyžádalo 17 let. Měl být sestaven a zveřejněn seznam jmen nalezených ve zprávách bezpečnostních služeb. Navíc bylo povinností každého ze 700 tisíc lidí podléhajících lustraci, aby prohlásili, že s bezpečnostními službami nespolupracovali. Kdo odmítl nebo předložil lživé prohlášení, měl být propuštěn a na deset let mu mělo být zakázáno pracovat v jeho profesi. Výsledkem toho všeho byla všudypřítomná atmosféra strachu. Všichni ale nemlčeli. Kardinál Dziwisz z Krakova prohlásil, že nesmíme dávat prostor „odplatě, pomstě, neúctě k lidské důstojnosti a bezmyšlenkovitým obviněním.“ Od pádu komunismu žádný katolický kardinál nikdy taková slova odsouzení nepoužil.
Die Lustration hätte frühen Schätzungen zufolge 700.000 Menschen betroffen und 17 Jahre gedauert. Es sollte dabei eine Liste der Namen, die in den Berichten der Sicherheitsdienste auftauchen, erstellt und veröffentlicht werden. Darüber wäre jeder Einzelne der 700.000 Menschen, die unter die Lustration fallen, verpflichtet gewesen, zu erklären, dass er (oder sie) nicht mit den Sicherheitsdiensten zusammengearbeitet hat. Wer sich geweigert oder eine falsche Erklärung abgegeben hätte, sollte seinen Arbeitsplatz verlieren und mit einem 10-jährigen Berufsverbot belegt werden. Das Ergebnis von all diesem war ein das Land durchdringendes Klima der Furcht. Der Krakauer Kardinal Dziwisz argumentierte, dass es keinen Platz für „Vergeltung, Rache, Respektlosigkeit gegenüber der Würde des Menschen und rücksichtslose Anschuldigungen“ geben dürfe. Noch nie seit dem Ende des Kommunismus hatte ein katholischer Kardinal derart deutliche Worte der Kritik geübt.