Možná ani neví, co má vlastně požadovat. Výsledný kontrakt je problematičtější o to více, že se pravděpodobně týká některého z několika málo významných zdrojů hostitelské země, jenž dokáže generovat předvídatelné (a pravděpodobně i vyšší) příjmy než oficiální rozvojová pomoc – navíc po dlouhé časové období. I když tedy nešlo o korupci, není žádným překvapením, pokud příští vláda požádá o renegociaci kontraktu. Je zřejmé, že pravidla hry při jednání s MNE by měla být pro obě strany stejná. Hostitelská země by si teoreticky mohla najmout vlastní mezinárodní experty, kteří by jí při jednáních pomáhali.
Möglicherweise weiß es nicht einmal, was es verlangen soll. Der hieraus resultierende Vertrag ist umso problematischer, als es dabei vermutlich um eine der wenigen bedeutenden Ressourcen des Gastgeberlandes geht, mit denen dieses besser vorhersehbare (und vermutlich höhere) Einnahmen erzielen kann als mit offizieller Entwicklungshilfe – und dies über einen langen Zeitraum. Daher ist es, selbst ohne dass Korruption vorliegt, nicht überraschend, wenn eine zukünftige Regierung eine Nachverhandlung des Vertrages verlangt. Es ist eindeutig, dass die Verhandlungen gegenüber den MNUs fairer gestaltet werden sollten. Theoretisch könnte das Gastgeberland eigene internationale Experten anheuern, die ihm bei den Verhandlungen helfen.