Chov dobytka umožnil nomádům zajistit si živobytí i ve stále nevyzpytatelnějším a proměnlivějším prostředí charakterizovaném suchým klimatem a nedostatkem zdrojů. Dnes žije v subsaharské Africe zhruba 50 milionů kočovných pastevců a plných 150 milionů agropastevců, kteří kombinují tradiční kočovný chov dobytka s nějakou formou zemědělství. Politici často pokládají kočovné pastevectví za archaický a neproduktivní způsob života, který má jen malý ekonomický přínos. Opak je však pravdou. Pastevecké systémy jsou o 20% produktivnější než tradiční metody farmářského chovu. A pastevci jsou mnohem tržněji založení, než se řada lidí domnívá; odhaduje se, že obchod s pasteveckým dobytkem a masem v Africkém rohu dosahuje objemu miliardy dolarů. Pastevci a agropastevci využívají půdu, na které se konvenční zemědělství neuživí, a produkují maso, mléko a další živočišné produkty pro miliony lidí.
Viehtreiben hat es Nomaden ermöglicht, sich eine Lebensgrundlage in einem zunehmend unvorhersehbaren und herausfordernden Umfeld zu schaffen, das von einem trockenen Klima und knappen Ressourcen geprägt war. Gegenwärtig leben etwa 50 Millionen Wanderhirten im Afrika südlich der Sahara und nicht weniger als 150 Millionen so genannte Agro-Pastoralisten, die traditionelle nomadische Viehhaltung mit einer Form von Feldwirtschaft kombinieren. Politische Entscheidungsträger betrachten nomadischen Pastoralismus als eine archaische und unproduktive Lebensweise mit geringem wirtschaftlichem Nutzen. Doch das Gegenteil ist der Fall. Pastorale Systeme sind 20% produktiver als traditionelle Viehhaltungsmethoden. Und Pastoralisten besitzen mehr Markt-Know-how als viele meinen; am Horn von Afrika wird Handel mit Vieh und Fleisch aus pastoraler Tierhaltung im geschätzten Wert von einer Milliarde Dollar betrieben. Pastoralisten und Agro-Pastoralisten nutzen Land, das für konventionelle Landwirtschaft ungeeignet ist, und produzieren Fleisch, Milch und andere tierische Erzeugnisse, die Millionen von Menschen versorgen.