Stejně dlouho jako města samotná existují i strategie jejich nasycení. Ve Velké Británii vytvořilo hnutí za přidělování parcel během průmyslové revoluce systém, jenž poskytoval chudým pracujícím přístup k pozemkům určeným k pěstování ovoce a zeleniny. Dnes tyto městské zahrádky zůstávají oblíbeným prostředkem obživy pro obyvatele britských měst; podobnou parcelu má odhadem 350 000 lidí a dalších 800 000 si ji přeje. Na celém světě si města uvědomují význam městského zemědělství, a zejména městské agroekologie, která pomocí biologické diverzity – nikoliv chemických vstupů – zkvalitňuje půdu, zvyšuje výnosy plodin a hospodaří s vodou.
Seit es Städte gibt, gibt es auch schon Strategien, um sie zu ernähren. Im Vereinigten Königreich gab es während der Industriellen Revolution die Kleingartenbewegung, die der armen und arbeitenden Bevölkerung Land zur Verfügung stellte, um dort Obst und Gemüse anbauen zu können. Bis heute sind diese stadtnahen Gärten für die britischen Städter eine beliebte Versorgungsmöglichkeit. Etwa 350.000 haben bereits einen Kleingarten, und weitere 800.000 hätten gern einen. Im aller Welt erkennen die Städte die Bedeutung der urbanen Landwirtschaft und insbesondere der städtischen Agrarökologie, die zum Aufbau der Bodenqualität, zur Steigerung der Erträge und zur Optimierung der Bewässerung keine chemischen Mittel verwendet, sondern auf biologische Diversität setzt.