Zároveň platí, že velké členské země eurozóny (Francie a Německo) nejsou v pozici, kdy by mohly kritizovat fiskální politiky ostatních zemí, takže prakticky neexistují žádné mezinárodní mantinely rozpočtových deficitů členských států EU. Vskutku, tyto mantinely se ukázaly být po vstupu země do EU naprosto k ničemu a bude těžké je prosadit jako vstupní kritérium pro další případné zájemce. Zřejmě překvapivější je znatelný politický odpor vůči vládám, jež přivedly jednotlivé země do EU.
Gleichzeitig würde niemand die großen Mitglieder des Euro-Raums (Deutschland und Frankreich) ernst nehmen, wollten sie die Haushaltspolitik anderer Länder zu kritisieren; also sind die EU-Staaten im Hinblick auf die Haushaltsdefizite praktisch keinem internationalen Druck mehr ausgesetzt. Tatsächlich haben sich die bestehenden Beschränkungen für die Zeit nach der EU-Aufnahme als vollkommen nutzlos erwiesen, und es wird schwer werden, sie anderen potenziellen Beitrittsländern als Beitrittskriterium aufzuerlegen. Überraschender vielleicht ist der offensichtliche politische Gegenwind jene Regierungen gegenüber, die Länder in die EU geführt haben.