Ukazuje to na klíčové porozumění: žádná země to nezvládne sama. Regionální a mezinárodní spolupráce je nutně potřeba. Země MENA se musí vzájemně podporovat v implementaci programů, které již fungovaly jinde. Navíc, dodatečné investice – financované z místních a mezinárodních zdrojů – by měly být alokovány směrem ke stárnoucí vodní infrastruktuře, stejně jako směrem k novým projektům, jako jsou dobře navržené přehrady a vodní rezervoáry. A musí být také vyvinuta větší snaha na ochranu existujících vodních zdrojů. Veřejnost zde hraje důležitou roli.
Das weist auf eine wichtige Erkenntnis hin: kein Land schafft es allein. Regionale und internationale Kooperation ist nötiger denn je. MENA-Länder müssen einander bei der Umsetzung von Programmen helfen, die auf dem beruhen, was anderswo erfolgreich war. Darüber hinaus müssen zusätzliche Finanzmittel - aus eigenen und internationalen Quellen - bereitgestellt werden, um alternde Wasserinfrastrukturen zu reparieren und neue Projekte durchzuführen, wie der Bau von gut konstruierten Dämmen und Wasserreservoirs. Und es muss mehr getan werden, um bereits existierende Wasserressourcen zu schützen. Hier fällt der Öffentlichkeit eine wichtige Rolle zu.