Dnes neexistuje optimální úroková sazba, která oživí rovnováhu mezi poptávkou po penězích a nabídkou peněz a nevyvolá masivní vlnu soukromých a veřejných bankrotů. To je dlouhodobá cena otrávených peněz. Americká vláda stojí před bezvýchodným dilematem, zda potlačit domácí inflaci a vhodit korporátní Ameriku a řadu přátelských vlád do krize solventnosti, která ohrozí stabilitu samotné Ameriky. Ještě mnohem horší je situace v eurozóně, kde tvůrci politik odmítli udělat, co se zjevně nabízelo, když po roce 2008 krachovaly evropské banky: vybudovat řádný základ federace – fiskální unii.
Heute gibt es keinen optimalen Zinssatz, der das Gleichgewicht zwischen Geldnachfrage und Geldangebot wiederherstellt, ohne dass es zu einer massiven Welle von privaten und öffentlichen Insolvenzen kommt. Das ist der langfristige Preis des vergifteten Geldes. Die US-Regierung steht vor dem unmöglichen Dilemma, die Inflation im eigenen Land eindämmen zu müssen und amerikanische Unternehmen und viele befreundete Regierungen in eine Solvenzkrise zu zwingen, die Amerikas eigene Stabilität bedrohen wird. Weitaus schlimmer sieht es in der Eurozone aus, wo sich die politischen Entscheidungsträger weigerten, das Offensichtliche zu tun, nachdem Europas Banken nach 2008 zusammengebrochen waren: die Grundlage für eine richtige Föderation zu schaffen – eine Fiskalunion.