Tohle nám dává nové schéma pro řízení lidstva, k rozsvícení světel našeho prozatím příliš silného průmyslového vozidla, které se chová, jako kdybychom byli na potemnělé, rovné dálnici. Otázka pak zní: Jak temné to je? Je udržitelný rozvoj utopií? Není žádná věda něco doporučit. Ve skutečnosti existuje mnoho poznatků, které ukazují, že můžeme provést takto transformativní změnu, že jsme schopni se posunout do nového inovativního, tranformativního stádia, napříč měřítky. Problém je samozřejmě v tom, že 200 zemí na této planetě se musí zároveň vydat stejným směrem. To však zásadně mění naše schéma vládnutí a řízení ze současného lineárního myšlení "rozděl a panuj", sledujícího efektivitu a optimalizaci, směrem k mnohem flexibilnějšímu a mnohem více adaptabilnímu přístupu, kde můžeme rozpoznat, že hojnost, jak v sociálních systémech, tak v systémech životního prostředí, je klíčová, chceme-li být schopni vyrovnat se s turbulentní érou globálních změn.
Aber dies gibt uns ein neues Paradigma die Menscheit zu führen, das Licht anzuknipsen über unserem, bisher jedenfalls, überwältigenden industriellen Mittel, das operiert als ob wir auf einem dunklen, geraden Highway sind. Jetzt ist die Frage: Wie düster sieht es also aus? Ist nachhaltige Entwicklung dann eine Utopie? Wissenschaftlich steht dies nicht fest. Tatsächlich gibt es genügend Wissenschaft die zeigt, dass wir diesen Wandel schaffen können, dass wir nun die Möglichkeit haben umzuschalten in eine neue, innovative, umformende Gangart, in vollem Umfang. Das Drama ist natürlich, dass 200 Länder auf diesem Planeten gleichzeitig begonnen haben, sich in die gleiche Richtung zu bewegen. Dies ändert unsere Regierungs- und Managementparadigmen dramatisch, vom derzeitig linearen Befehl- und Kontrolldenken, das auf Effizienz und Optimierung schaut, in Richtung eines flexibleren, anpassungsfähigeren Ansatzes, bei dem wir erkennen dass Redundanz, in sozialen wie Umwelt-Systemen, der Schlüssel zum Umgang mit der turbulenten Ära der globalen Veränderung ist.