Koneckonců má EU obecně liberální obchodní režim s nízkými vnějšími cly. Proto tolik studií nepokládá ekonomický přínos bezcelního transatlantského obchodu za hlavní důvod, proč ho podporovat. I kdyby musela Británie překonávat některé dodatečné bariéry – například nové celní požadavky nebo osvědčení o zemi původu –, jejich dopad by byl s největší pravděpodobností relativně malý. Příklad Švýcarska – které je do výrobních řetězců EU integrované ještě více než Británie – ukazuje, že efektivní celní správy na obou stranách dokážou držet tyto bariéry na minimu. Vývoz zboží do EU každopádně generuje jen asi 6% britského HDP. Dalším důvodem, proč zavedení některých nízkých obchodních bariér pravděpodobně nevytvoří velké ztráty, je skutečnost, že existují jen malé rozdíly v nákladech na výrobu zboží na jednom či druhém trhu. Například výroba automobilu ve Velké Británii stojí zhruba stejně jako jeho výroba v Německu. Bariéry pro volný pohyb pracovní síly jsou něco jiného.
Schließlich hat die EU im Allgemeinen ein liberales Handelssystem mit niedrigen Außenzöllen. Dies ist der Grund, warum so viele Untersuchungen die wirtschaftlichen Vorteile des zollfreien transatlantischen Handels nicht als Hauptgrund betrachten, diesen herbeizuführen. Selbst wenn das Vereinigte Königreich einigen zusätzlichen Hemmnissen ausgesetzt wäre – wie etwa neuen Zollvorschriften und Ursprungsbescheinigungen –, wären deren Auswirkungen aller Wahrscheinlichkeit relativ gering. Der Fall der Schweiz, die sogar noch stärker in die EU-Produktionsketten eingebunden ist als das Vereinigte Königreich, zeigt, dass eine effiziente Zollverwaltung auf beiden Seiten ausreicht, um derartige Hemmnisse auf ein Minimum zu beschränken. So oder so tragen Warenexporte in die EU nur rund 6% zum BIP des Vereinigten Königreichs bei. Ein weiterer Grund, warum die Einführung einiger niedriger Handelsschranken nicht zu großen Verlusten führen dürfte, ist, dass die Unterschiede bei den Produktionskosten in beiden Märkten gering sind. Ein Auto in Großbritannien zu fertigen, kostet beispielsweise etwa genauso viel wie in Deutschland. Die Hürden für die Freizügigkeit von Arbeitskräften sind da eine andere Sache.