Služby jako vzdělávání, bankovnictví, účetnictví a pojišťovnictví tvoří čím dál větší díl globálního výstupu (nyní zhruba dvě třetiny) a další expanze vyžaduje významné změny jsoucích dohod. Třebaže Asii se daří díky neúnavnému vývozu průmyslových výrobků, dnešní nejchudší země, zejména v Africe, mohou realisticky vyvážet pouze zemědělské a textilní produkty. Právě to je však paleta zboží, která zůstává podle stávajících dohod nejvíc chráněná. Bilaterální dohody mohou sice pomoci, ale rovněž mohou vést ke zvýšení obchodních bariér pro všechny ostatní. Současný stav věcí působí tím depresivněji, že globální hospodářský růst v posledních čtyřech letech byl nejrychlejší od počátku 70. let minulého století.
Dienstleistungen wie Bildung, Bankwesen, Bilanzwesen und Versicherungen machen einen immer größeren Teil des globalen Outputs aus (inzwischen rund zwei Drittel), und eine weitere Ausweitung erfordert wesentliche Änderungen an den bestehenden Verträgen. Doch auch wenn Asien durch kompromisslosen Export seiner Fertigungserzeugnisse Erfolg hatte, können die heute ärmsten Länder – insbesondere in Afrika – realistischerweise nur Agrarprodukte und Textilien exportieren. Dies aber sind genau die Waren, die gemäß bestehenden Verträgen am strengsten geschützt sind. Bilaterale Vereinbarungen können helfen – aber auch zu höheren Handelsschranken für alle anderen führen. Der gegenwärtige Zustand ist umso deprimierender, als das weltweite Wachstum der letzten vier Jahre das höchste seit Anfang der 1970er Jahre war.