Opatření přijatá kvůli vyřešení krize v rozvojových zemích paradoxně zvýhodňují převádění peněz zpátky domů, což zemím s rozvíjejícími se trhy ještě více ztěžuje život. Aby posílily své finanční systémy i celkovou poptávku, musí být země s rozvíjejícími se trhy připraveny podniknout kroky podobné těm, které přijaly země rozvinuté. Nedávná prosperita mnoha těchto zemí však pramenila z přístupu ke globálnímu kapitálu. Náhlé zastavení tohoto toku je těžkou ranou přinášející specifické problémy, které tyto země samotné nemohou vyřešit. Rozvinuté státy tedy musí být připraveny poskytnout potřebné finance, a to v bezpříkladné míře. Alternativou je vyhlídka rozsáhlé platební neschopnosti, ovládnutí bankovnictví a protekcionismus – taková vyhlídka by uvrhla tyto země i globální ekonomiku jako celek o několik let zpátky. MMF může vyčlenit prostředky ve výši až 250 miliard dolarů.
Ironischerweise machen die zur Lösung der Krise in den hoch entwickelten Ländern getroffenen Maßnahmen es attraktiver, Geld in die Heimat zurückzuholen, was den Schwellenländern das Leben erschwert. Um ihre Finanzsysteme und allgemeine Nachfrage zu stützen, müssen die Schwellenländer bereit sein, ähnliche Maßnahmen zu ergreifen wie die hoch entwickelten Länder. Doch der neu erworbene Wohlstand vieler dieser Länder beruht auf dem Zugang zu weltweitem Kapital. Ein plötzlicher Stopp derartiger Kapitalströme ist ein schwerer Schlag und bringt besondere Herausforderungen mit sich, die diese Länder allein nicht bewältigen können. Die hoch entwickelten Länder müssen daher bereit sein, die erforderliche Finanzierung zu übernehmen, und zwar in nie da gewesenem Umfang. Die Alternative ist die Aussicht auf weit verbreitete Zahlungsausfälle, eine Kontrolle der Banken und Protektionismus – ein Ergebnis, das diese Länder und die Weltwirtschaft als Ganze um viele Jahre zurückwerfen würde. Der IWF verfügt über die finanziellen Mittel, um bis zu 250 Milliarden Dollar bereitzustellen.