Hlasovat „ne“ v otázce ústavy EU by neznamenalo francouzské „ne“ Evropě, jak se někteří domnívají; bylo by to pouhé vyjádření nedůvěry v Chirakovo prezidentské působení. Cokoliv, co omezí vliv Chiraka – který oslabil EU prosazováním protekcionářského státně korporativního modelu pro Evropu a vzkazováním novým menším členským zemím, aby „mlčely“, když s ním nesouhlasily –, musí být pokládáno za dobrou zprávu pro Evropu i evropskou integraci. Ti, kdo touží po silnější integrované EU, by tedy měli fandit francouzskému „ne“, byť tak budou činit s vědomím, že někteří voliči hlasující záporně budou činit správnou věc z nesprávných důvodů.
Anders jedoch als einige meinen, würde eine Ablehnung der europäischen Verfassung kein französisches „Nein“ gegenüber Europa darstellen. Es wäre lediglich ein Misstrauensvotum gegenüber der Präsidentschaft Chiracs. Chirac hat die EU geschwächt hat, indem er ein protektionistisches, korporatives Staatsmodell für Europa durchzusetzen suchte und den neuen, kleineren Mitgliedsstaaten, als sie anderer Meinung waren, erklärte, sie sollten „den Mund halten“. Alles, was seine Stellung mindert, muss für Europa und die europäische Einigung als gute Nachricht betrachtet werden. Jene also, die sich eine stärker geeinte Union wünschen, sollten ein französisches „Nein“ unterstützen – in dem klaren Bewusstsein, dass einige der mit „Nein“ Stimmenden aus den falschen Gründen das Richtige tun werden.