Mezi rokem 1953, kdy roční průměrná inflace činila jen 0,63%, a březnem roku 1980, kdy inflace vrcholila na hodnotě 14,66%, dosahoval v USA výnos z desetiletých dluhopisů ministerstva financí v průměru pouhých 1,46% nad mírou inflace. Investorské kruhy nikdy úplně nepochopily ani sestupnou tendenci inflace po roce 1980, takže dlouhodobé výnosy dluhopisů, opožděně reagující na klesající inflaci, byly příliš vysoké. Během období klesající inflace, které začalo v dubnu 1980, převyšoval v USA výnos z desetiletých dluhopisů ministerstva financí míru inflace v průměru o 4,14%.
Zwischen 1953, als die durchschnittliche Inflationsrate nur bei 0, 63 % lag und März 1980, als sie ihren Spitzenwert von 14, 66 % erreichte, lag der durchschnittliche Ertrag eines zehnjährigen Treasury Bonds in den USA bei durchschnittlich nur 1,46 %. Ebenso wenig durchschauten die durchschnittlichen Anleger den Abwärtstrend der Inflationsrate nach 1980, wodurch die Erträge langfristiger Anleihen hinter der sinkenden Inflation nachhinkten und deshalb zu hoch waren. In der Zeit fallender Inflationsraten seit April 1980 lag der Ertrag zehnjähriger Treasury Bonds in den USA 4,14 % über der Inflationsrate.