Pouze tyto instituce jsou totiž schopné zabránit uchvacování moci elitami a rentám pro zasvěcené, které představují dlouhodobé ohrožení globální prosperity. Jistě, stále větší počet ekonomů hlavního proudu se věnuje nákladům spojeným s nespoutanými globálními trhy. Zvýšila se obava, že přeshraniční mobilita kapitálu ztěžuje výběr daní a vymáhání finančních regulací doma a že obchodní dohody v kombinaci s globálními nabídkovými řetězci zhoršují úbytek pracovních míst v rozvinutých ekonomikách. Globální integrace zároveň znamená, že nesnáze v eurozóně ohrožují americkou ekonomiku, zatímco pat kolem amerického dluhového stropu ohrožuje finanční trhy všude na světě. Přesto mnoho ekonomů zaujímá vůči „globálním“ pravidlům a institucím stejně nejednoznačný postoj jako obyčejní lidé.
Nur diese Institutionen können den Eroberungsdrang der Elite und die Insidergeschäfte verhindern, die den weltweiten Reichtum langfristig gefährden.. Natürlich ist sich eine wachsende Anzahl von Mainstream-Ökonomen der Kosten ungezähmter Weltmärkte bewusst. Mehr Besorgnis herrscht darüber, dass grenzüberschreitende Kapitalflüsse es erschweren, im Inland Steuern einzunehmen und Finanzregulierungen durchzusetzen, und dass Handelsabkommen gemeinsam mit globalen Lieferketten die Verluste von Arbeitsplätzen in den Industrienationen verstärken. Ebenso bedeutet globale Integration, dass die Probleme der Eurozone die US-Wirtschaft gefährden, während das Patt bei der US-Schuldengrenze die Finanzmärkte weltweit bedroht. Und trotzdem stehen viele Ökonomen „globalen“ Regeln und Institutionen genau so ambivalent gegenüber wie normale Bürger.