Je také druhým největším úložištěm uhlíku na naší planetě, čímž zmírňuje vlivy globálního oteplování. Ale pokud je rozmanitost půdních organismů ohrožena, a v současnosti tomu tak je, její schopnost vykonávat tyto funkce je nebezpečně narušena. Doposud neexistuje žádná regionální, národní, evropská nebo mezinárodní legislativa, která by se konkrétně zaměřovala na biologickou rozmanitost půdy, a pouze devět členských států přijalo specifické zákony na ochranu půdy. To odráží nejen nedostatečné povědomí o důležitosti tohoto přírodního zdroje, ale také komplexnost tohoto tématu. V roce 2006 předložila Evropská komise s podporou Evropského parlamentu návrh legislativy na ochranu naší půdy. Několik členských států však blokuje další postup. Ale jak zdůrazňuje tato studie, nečinnost není možnou volbou. T
Es ist außerdem der zweitgrößte Kohlendioxidspeicher unseres Planeten und hilft, der Erderwärmung entgegenzuwirken. Doch wenn die Vielfalt der Organismen in unseren Böden bedroht ist – und das ist heute der Fall – sind auch diese lebenswichtigen Funktionen gefährdet. Bislang gibt es keine regionale, nationale, europäische oder internationale Gesetzgebung, die sich speziell mit der Biodiversität der Böden befasst. Lediglich neun Mitgliedstaaten haben bisher überhaupt Gesetze zum Schutz der Böden erlassen. Dies zeigt sowohl den Mangel an Bewusstsein über den Wert dieser Ressource als auch die Komplexität des Problems auf. Die Europäische Kommission und das Europäische Parlament legten 2006 einen gemeinsamen Gesetzesentwurf zum Schutz unserer Böden vor, der jedoch von einigen Mitgliedstaaten blockiert wird. Die Studie macht allerdings klar deutlich: Untätigkeit ist keine verantwortbare Option! T