Nikdo nemůže popřít, že žijeme v globalizovaném světě. Zda by však veškerá naše politika měla být „globalistická“, je značně sporné. Tento okamžik krize koneckonců vyvolal závažné otázky o naší architektuře globálního vládnutí. V situaci, kdy stále více voličů požaduje „opětovné převzetí kontroly“ od „globálních sil“, je hlavním úkolem obnovení suverenity ve světě, jenž vyžaduje spolupráci. Místo abychom uzavírali ekonomiky prostřednictvím protekcionismu a nacionalistické politiky, musíme formulovat novou společenskou smlouvu mezi občany a jejich vedoucími představiteli, aby se každý cítil doma natolik bezpečný, že mimo domov zůstane otevřený světu.
Niemand kann leugnen, dass wir in einer globalisierten Welt leben. Aber ob unsere gesamte Politik „globalistisch” sein sollte, ist höchst fragwürdig. Schließlich hat dieser Moment der Krise wichtige Fragen zu unserer Global-Governance-Architektur aufgeworfen. Da immer mehr Wähler fordern, die „Kontrolle” von den „globalen Kräften” zurückzuerobern, besteht die Herausforderung darin, die Eigenständigkeit der Nationalstaaten in einer Welt wiederherzustellen, die Zusammenarbeit erfordert. Anstatt die Wirtschaft durch Protektionismus und nationalistische Politik abzuschotten, müssen wir einen neuen sozialen Pakt zwischen den Bürgern und ihren Entscheidungsträgern schmieden, damit sich jeder zu Hause sicher genug fühlt, um der Welt im Allgemeinen gegenüber offen zu bleiben.