Existují dva typy šikmé plochy – logická a sociologická. Na logické šikmé ploše člověk sklouzne na samé dno a přijme morálně nepřípustné chování, poněvadž nemá, jak by je odlišil o přípustné praxe. Na sociologické šikmé ploše ale lze klesat od jedné praxe k dalším – i když je každá z nich koncepčně zcela rozdílná – prostě proto, že existence jedné vytváří sociální klima otevřené praktikám následujícím. Terapeutické klonování se z koncepčního hlediska od reproduktivního klonování diametrálně liší. Výchozí bod je sice u obou metod stejný, ale úmysl je rozdílný. V prvním případě je cílem záchrana života vyléčením nemocí, které jsou zatím nevyléčitelné, např. Parkinsonovy choroby či roztroušené sklerózy.
Eigentlich gibt es zwei Einbahnstraßen – die logische und die soziologische. In der logischen Einbahnstraße fährt man bis an ihr Ende und nimmt dort das moralisch Verwerfliche an, weil es nicht möglich ist, es von moralisch akzeptablen Praktiken zu unterscheiden. In der soziologischen Einbahn führt der Weg von einer Praktik zur nächsten, sogar wenn diese beiden vom Konzept her völlig verschieden sind, da die Existenz der einen Prakik das soziale Klima für die Akzeptanz der anderen fördert. Therapeutisches Klonen unterscheidet sich im grundsätzlichen Konzept vom reproduktiven Klonen. Der erste Schritt ist zwar bei beiden gleich, doch die angestrebten Ziele sind höchst unterschiedlich. Therapeutisches Klonen würde zur Rettung des Lebens eingesetzt, indem bis dato unheilbare Krankheiten wie Parkinson, Amyotrophe Lateralsklerose und Multiple Sklerose geheilt werden könnten.