To ovšem systémové riziko nesnižuje, nýbrž zvyšuje . Skupina G-20 nyní vyzvala k revizi měřítek stanovených Novou basilejskou dohodou, aby se kapitálové požadavky staly proticyklickými, a španělská zkušenost s takto stanovenými požadavky naznačuje, že je to krok správným směrem. Podobné revize basilejské dohody však nestačí, poněvadž portfolia bank – zvláště mezinárodních bank s rozsáhlým obchodním portfoliem – jsou zranitelné vůči rizikům pramenícím z dlouhodobých fluktuací na trzích aktiv. V důsledku toho jsou nejen zapotřebí proticyklická opatření, ale kapitálové požadavky bank by se navíc měly měnit v nepřímé úměře k fluktuacím na trzích aktiv, jimž jsou silně vystaveny. Během nadměrných výkyvů cen aktiv směrem vzhůru by se banky měly lépe opevnit, aby dokázaly přestát nevyhnutelný pozdější zvrat. Spojitost mezi finančním rizikem a výkyvy v cenách aktiv pramení z využití nového přístupu – Nedokonalé znalostní ekonomie (IKE) – k pochopení rizika a výkyvů na trzích aktiv. Z tohoto přístupu vyplývá, že pro snížení systémového rizika lze udělat více, nejen reformovat způsob měření rizika a stanovování kapitálových rezerv.
Dadurch allerdings steigt das systemische Risiko anstatt zu sinken. Die G-20 fordern nun eine Revision der Basel II-Richtlinien, um die Eigenkapitalanforderungen antizyklisch zu gestalten und die Erfahrungen Spaniens mit derartigen Anforderungen deuten darauf hin, dass dies ein Schritt in die richtige Richtung ist. Allerdings wird eine derartige Überarbeitung von Basel II nicht reichen, denn die Portefeuilles der Banken – vor allem der internationalen Banken mit starkem Engagement im Wertpapierbereich – sind sehr anfällig für die aus den langfristigen Fluktuationen auf den Kapitalmärkten stammenden Risiken. Deshalb ist es mit antizyklischen Maßnahmen allein nicht getan. Auch Eigenkapitalanforderungen für Banken sollten umgekehrt zu den Boom-und-Bust-Fluktuationen auf den Kapitalmärkten variieren, denen sie in hohem Maße ausgesetzt sind. Während einer Phase exzessiver Vermögenspreisanstiege müssen die Banken ihre Vorkehrungen verstärken, um in der Lage zu sein, unvermeidliche Abwärtsentwicklungen zu überstehen. Der Zusammenhang zwischen finanziellem Risiko und Vermögenspreisänderungen wird aufgrund eines neuen Ansatzes – der Imperfect Knowledge Economics (IKE) – hergestellt, mit dem man ein Verständnis für Risiken und Fluktuationen auf den Kapitalmärkten entwickelt. Aus diesem Ansatz ergibt sich, dass man zur Verminderung des systemischen Risikos mehr tun kann als die Art der Risikobewertung und Bestimmung der Kapitalpuffer zu reformieren.