Naproti tomu ekonomicky sužované jižní regiony – kde nezaměstnanost mladých lidí dosahuje v některých oblastech téměř 60% – v drtivé většině hlasovaly pro Hnutí pěti hvězd, jež prosazuje zaručený základní příjem a odsuzuje korupci místních elit. A regionální nerovnost se neomezuje na Itálii. Právě naopak: od 80. let se zvýšila v celé EU. Unie přitom má rozpočet na její snižování, který používá k podpoře své kohezní politiky. Ačkoliv jsou však opatření na podporu hospodářské konvergence v mnoha oblastech úspěšná, na jiných místech, jako je právě jižní Itálie, neslaví úspěch, a to právě kvůli slabým institucím a rozsáhlé korupci, jež populisté odsuzují. A jak ví každý, kdo má nějakou zkušenost s rozvojovou politikou, fiskální transfery nemohou generovat růst konvergence, pokud je nepodpoří hluboké společenské změny – a ty vyžadují aktivní místní vedení.
Italiens wirtschaftlich benachteiligte südliche Regionen dagegen – wo die Jugendarbeitslosigkeit in einigen Gegenden beinahe 60% erreicht hat – wähle mit überwältigender Mehrheit die 5-Sterne-Bewegung, die für ein garantiertes Grundeinkommen eintritt und die Korruption der örtlichen Eliten verurteilt. Regionale Ungleichheiten sind nicht auf Italien beschränkt. Im Gegenteil: Sie haben seit den 1980er Jahren in der gesamten EU zugenommen. Und die EU hat ein Budget, um sie zu verringern, das sie für ihre Kohäsionspolitik nutzt. Doch während Maßnahmen zur Förderung der wirtschaftlichen Konvergenz in vielen Ländern erfolgreich waren, haben sie anderswo – zum Beispiel in Süditalien – versagt, und zwar wegen eben jener institutionellen Schwäche und weit verbreiteten Korruption, die die Populisten anprangern. Wie jeder, der Erfahrung in der Entwicklungspolitik hat, weiß, können Transferleistungen kein Konvergenzwachstum schaffen, wenn sie nicht durch umfassende gesellschaftliche Veränderungen gestützt werden – und dies erfordert eine aktive lokale Führung.