Proto mohou města, regiony a země absorbovat technologie jen postupně a generovat růst prostřednictvím nějaké nové kombinace již existujícího know-how, případně jeho obohacením o určitou složku – jako když violoncellista doplní smyčcový kvartet. Nemohou však okamžitě přejít z kvartetu na symfonický orchestr, protože by k tomu bylo zapotřebí příliš mnoho chybějících nástrojů – a především příliš mnoho hudebníků, kteří na ně umějí hrát. K pokroku dochází přechodem na to, co teoretický biolog Stuart Kauffman označuje jako „sousední možné“, z čehož vyplývá, že nejlepším způsobem, jak zjistit, co lze v určité zemi pravděpodobně uskutečnit, je zamyslet se nad otázkou, co už tam je. Překážkou šíření technologií může být samozřejmě i politika; do značné míry je však důvodem sama podstata technologií. Ekonomika tichých znalostí CAMBRIDGE – Téměř všechny bohaté země jsou bohaté, protože zužitkovávají technický pokrok. Většinu pracovních sil přemístily ze zemědělství do měst, kde lze snadněji sdílet znalosti. Rodiny mají méně dětí a soustředěněji je vzdělávají, čímž napomáhají dalšímu technickému pokroku.
Das ist der Grund, warum Städte, Regionen und Länder Technologie nur allmählich aufnehmen können, und ihr Wachstum durch eine neue Kombination aus dem bereits vorhandenen Knowhow stattfindet, vielleicht mit dem ein oder anderen zusätzlichen Element - einem Kontrabass, um ein Streichquartett zu ergänzen. Aber sie können nicht mit einem einzigen Sprung vom Quartett zum Symphonieorchester übersetzen, weil dazu zu viele Instrumente und vor allem zu viele Musiker fehlen, die wissen, wie man sie spielt. Fortschritt ist die Bewegung hin zu dem, was der theoretische Biologe Stuart Kauffman "den nächstmöglichen Schritt" genannt hat. Das heißt, um herauszufinden, was in einem Land möglich ist, schaut man sich am besten an, was bereits da ist. Natürlich kann die Politik die Verbreitung von Technologie verhindern, aber meistens liegt der Grund dafür im Wesen der Technologie selbst. Die Erfahrungswissensökonomie CAMBRIDGE, MASS. – Fast alle reichen Länder sind reich, weil sie den technologischen Fortschritt ausnutzen. Sie haben den größten Teil ihrer Erwerbsbevölkerung aus der Landwirtschaft in die Städte verlagert, wo sich Knowhow leichter gemeinsam nutzen lässt. Ihre Familien haben weniger Kinder und bilden sie intensiver aus und erleichtern dadurch weitere technologische Fortschritte.