Nicméně je třeba ověřit, zda takové podmínky, jako jsou podmínky zavedené nizozemskou právní úpravou, respektují cíl těchto nařízení. Pokud jde o požadavek, aby telata zůstala ve stádu za účelem zajištění minimální délky krmení mateřským mlékem, je jeho cílem zaručit, aby bylo stádo skutečně určeno k produkci masa, a nikoli k produkci mléka. Jak uvádí francouzská vláda, ve stádech určených k produkci mléka jsou totiž s cílem zlepšit účinnost produkce mléka, na rozdíl od stád bez tržní produkce mléka určených k produkci masa, telata obecně odňata od svých matek a prodána již při narození. Přijetí takových podmínek členskými státy tak může představovat upřesnění potřebné k tomu, aby právní úprava Společenství nabyla účinnosti, aniž by přitom tvořilo překážku zohlednění výjimečných okolností stanovených touto úpravou. Nizozemská vláda ve svém písemném vyjádření v tomto ohledu zdůraznila, že nic nebrání tomu, aby vnitrostátní orgány z důvodu přírodních okolností ve smyslu článku 41 nařízení č. 2419/2001 nebo výjimečných okolností ve smyslu článku 48 tohoto nařízení učinily výjimky, zejména z podmínky čtyřměsíční délky krmení mateřským mlékem. V důsledku toho se kritika Komise, podle níž uplatnění těchto podmínek znemožňuje zohlednění výjimečných okolností, jako je úmrtí telete brzy po narození, nejeví být opodstatněnou. K druhé otázce S ohledem na odpověď na první otázku není třeba odpovídat na druhou otázku, která byla položena pouze pro případ, že by uvedený čl. 3 písm. f) členskému státu bránil zavést takové podmínky otelení a délky krmení mateřským mlékem, jaké jsou stanoveny nizozemskou právní úpravou.
Es ist jedoch zu prüfen, ob Voraussetzungen, wie sie in der niederländischen Regelung aufgestellt worden sind, im Einklang mit dem Ziel dieser Verordnungen stehen. Das Erfordernis, die Kälber zur Sicherstellung einer Mindestsäugezeit im Bestand zu behalten, zielt darauf ab, zu gewährleisten, dass der Bestand für die Fleischerzeugung bestimmt ist und nicht für die Milcherzeugung. Wie die französische Regierung geltend gemacht hat, werden nämlich in Milchkuhbeständen im Gegensatz zu Mutterkuhbeständen, die für die Fleischerzeugung bestimmt sind, die Kälber im Allgemeinen sofort nach der Geburt von ihren Müttern getrennt und verkauft, um die Effizienz der Milchproduktion zu erhöhen. Die Aufstellung solcher Voraussetzungen durch die Mitgliedstaaten kann somit eine sachdienliche Klarstellung zur Umsetzung der Gemeinschaftsregelung darstellen, vorausgesetzt, dass sie der Berücksichtigung außergewöhnlicher Umstände, die in dieser Regelung vorgesehen sind, nicht entgegensteht. Hierzu hat die niederländische Regierung in ihren schriftlichen Erklärungen ausgeführt, dass die innerstaatlichen Behörden durch nichts daran gehindert seien, aus mit natürlichen Lebensumständen zusammenhängenden Gründen im Sinne von Art. 41 der Verordnung Nr. 2419/2001 oder wegen außergewöhnlicher Umstände im Sinne von Art. 48 dieser Verordnung eine Ausnahme insbesondere von der Voraussetzung der Säugezeit von vier Monaten zu machen. Folglich ist der Einwand der Kommission, die Anwendung solcher Voraussetzungen mache die Berücksichtigung außergewöhnlicher Umstände wie z. B. des Todes eines Kalbs kurz nach seiner Geburt unmöglich, nicht begründet. Zur zweiten Frage In Anbetracht der Antwort auf die erste Frage ist die zweite Frage, die nur für den Fall gestellt worden ist, dass Art. 3 Buchst. f der Aufstellung von Voraussetzungen in Bezug auf die Kalbung und die Dauer der Säugezeit, wie sie in der niederländischen Regelung vorgesehen sind, entgegensteht, nicht zu beantworten.