Elektřina vyráběná ve vodních elektrárnách je v současnosti největším zdrojem obnovitelné energie na zeměkouli; dodává přibližně dvojnásobek energie než všechny ostatní obnovitelné zdroje dohromady. Navzdory mohutnému rozšíření slunečních a větrných energetických projektů většina prognóz předpokládá, že naplnění cílů v oblasti zmírnění globálních klimatických dopadů si do roku 2040 vyžádá přinejmenším padesátiprocentní zvýšení kapacity vodních zdrojů. Navzdory slibnosti vodní energetiky je ovšem tato oblast spojená se značnými ekonomickými a ekologickými důsledky, které se při stavbě přehrad musí brát v úvahu. Bariéry omezující přirozený tok vody například značně narušují vnitrozemský rybolov.
Elektrizität aus Wasserkraft bildet derzeit die bedeutsamste Quelle erneuerbarer Energie. Daraus wird doppelt so viel Energie gewonnen wie aus allen anderen Erneuerbaren zusammen. Selbst angesichts der massiven Ausweitung von Solar- und Windenergieprojekten gehen die meisten Prognosen davon aus, dass bis 2040 ein Anstieg der Wasserkraft-Kapazitäten um 50 Prozent erforderlich sein wird, um die globalen Klimaschutzziele zu erreichen. Doch trotz der Verheißungen der Wasserkraft, gilt es beim Bau von Staudämmen, beträchtliche wirtschaftliche und ökologische Folgen zu bedenken. So wird beispielsweise die Binnenfischerei besonders durch Staudämme beeinträchtigt, die den natürlichen Fluss des Wassers behindern.