Na první pohled by se mohlo zdát, že k nám pouze HIV dorazilo později. Ale důvody pro naši současnou epidemii jsou mnohem komplikovanější a mohou být předzvěstí globálního oživení HIV. Ačkoliv se výskyt HIV ve světě obecně snižuje, tento trend může být pouze krátkodobý, dokud nedorazí nová vlna agresivnějších a odolnějších virů. HIV má potenciál se transformovat do nových a odlišných virů pokaždé, když nakazí buňku. Nehledě na neuvěřitelný pokrok, kterého jsme v odvrácení epidemie dosáhli, je pravda, že jsme stále pouze několik virových mutací od katastrofy. Abychom si uvědomili vážný způsob, jakým se virus HIV transformuje pokaždé, kdy se rozmnoží, pojďme udělat genetické porovnání. Když se podíváme, jak se liší DNA u lidí různých ras z různých kontinentů, skutečný rozdíl v DNA je pouze 0,1 %. Když se podíváme na genetické rozdíly mezi lidmi, velkými opicemi a makaky rhesuskými, tak je to 7 %.
Oberflächlich scheint es, als wären wir nur ein Spätzünder. Aber die Gründe für unsere momentane Epidemie sind um einiges komplizierter und deuten vielleicht einen globalen Wiederanstieg von HIV an. Auch wenn nach wie vor die Zahl neuer HIV-Fälle weltweit sinkt, hält dieser Trend womöglich nicht lange an, wenn die nächste Welle an aggressiveren und resistenteren Viren eintrifft. HIV hat das Potential sich zu einem neuen, andersartigen Virus zu entwickeln, jedes Mal, wenn es eine Zelle befällt. Trotz der bemerkenswerten Fortschritte bei der Bekämpfung der Epidemie, sind wir nur wenige virale Mutationen von einer Katastrophe entfernt. Um das Ausmaß der HIV-Transformation bei jeder Reproduktion zu verstehen, hier ein genetischer Vergleich: Betrachten wir die DNA-Variation von Menschen verschiedener Rassen, aus verschiedenen Kontinenten, ist der tatsächliche Unterschied in der DNA nur 0,1 Prozent. Wenn wir den genetischen Unterschied zwischen Menschen, Menschenaffen und Rhesusaffen betrachten, beläuft sich dieser Wert auf sieben Prozent.