V současnosti ovšem tuto netečnost posiluje lepší životní úroveň. Díky nečekaným ziskům z ropy a plynu si Rusové žijí lépe než kdy dřív v postkomunistických časech. Navíc lze tvrdit, že ještě nikdy v ruských dějinách nebyl podíl těch, kdo se těší z přiměřeně slušného životního stylu, vyšší než dnes. Lidé proto začali být ještě svolnější k čím dál autokratičtější vládě. Samozřejmě, existují snad důvody ke stížnostem a lidé mohou reptat, ale nespojí se, aby se postavili statu quo. Okrajové politické skupiny a osobnosti pořádající protesty se ocitají tváří v tvář tlaku, ba pronásledování oficiálních míst – což je pro širokou veřejnost další důvod se od nich odvrátit. Poněvadž jsou volební výsledky předem dané, mnozí lidé asi jednoduše nebudou volit. Dnešní ruský stát skutečně nemá jediný důvod ke shánění aktivní podpory.
Doch wird diese Teilnahmslosigkeit derzeit durch den verbesserten Lebensstandard verstärkt. Dank überraschender Einnahmen aus dem Öl- und Gasgeschäft leben die Russen besser als je zuvor in postkommunistischen Zeiten. Außerdem lässt sich argumentieren, dass der Anteil derjenigen, die sich eines relativ anständigen Lebensstils erfreuen, in der russischen Geschichte nie so hoch war wie heute. Infolgedessen sind die Menschen ungeachtet der zunehmend autokratischen Staatsführung noch fügsamer geworden. Selbstverständlich gibt es viele Gründe, sich zu beschweren, doch obwohl die Leute murren, schließen sie sich nicht zusammen, um sich dem Status quo entgegenzustellen. Unbedeutende politische Gruppen und Personen, die Protestaktionen veranstalten, werden immer stärker von offizieller Seite unter Druck gesetzt und sogar drangsaliert – umso mehr Grund für die breite Öffentlichkeit, sich von ihnen abzuwenden. Da die Wahlergebnisse vorherbestimmt sind, gehen viele vielleicht einfach nicht wählen. Eigentlich hat der heutige russische Staat kaum einen Grund, aktive Unterstützung hinter sich zu versammeln.