Na vysokoškolské úrovni neexistují pro přírodní vědy a matematiku standardizované mezinárodní testy, ale podle Trendů v mezinárodní výuce matematiky a přírodních věd a Programu pro mezinárodní hodnocení žáků studenti po čtyřech, osmi a deseti letech ve škole v muslimském světě dosahují v těchto předmětech výsledků pod celosvětovým průměrem. A tato propast se oproti studentům jinde rozšiřuje. Navíc v poměru k počtu obyvatel a finančním možnostem je nepřiměřeně nízká vědecká produkce – jak podle počtu publikací a citací v mezinárodních časopisech, tak podle patentů. Muslimské země vynakládají na výzkum a vývoj v průměru jen 0,5 % svého HDP, přičemž celosvětový průměr činí 1,78 % HDP a v OECD přesahuje 2 %. Počet osob pracujících ve vědeckých oborech je v muslimském světě také zřetelně pod globálním průměrem. Do prověření žalostného stavu vědy v muslimském světě a stanovení způsobu, jak by univerzity mohly přispět ke zlepšení situace, se před osmnácti měsíci pustila nevládní, nestranická pracovní skupina mezinárodních expertů, již svolala Vědecká iniciativa muslimského světa a Malajsijská skupina průmyslu a vlády pro vyspělé technologie a já jsem ji koordinoval. Lepší porozumění různým obtížím a možným nápravám by vědě umožnilo v muslimském světě opět vzkvétat, což by pro jeho ekonomiky a společnosti mělo dalekosáhlé přínosy.
Zwar gibt es in den Naturwissenschaften und in Mathematik auf Hochschulebene keine international standardisierten Prüfungen, doch die Testergebnisse von Viert-, Acht- und Zehntklässlern in der muslimischen Welt liegen in diesen Fächern laut Trends in International Mathematics and Science Study und dem Program for International Student Assessment unter dem weltweiten Durchschnitt. Und die Kluft im Vergleich zu Schülern und Studenten anderswo vertieft sich. Zudem fallen die Forschungsergebnisse – gemessen anhand von Veröffentlichungen und Zitierungen in internationalen Fachzeitschriften sowie an Patenten – im Vergleich zur Bevölkerung und zu den finanziellen Möglichkeiten unverhältnismäßig gering aus. Muslimische Länder geben im Schnitt nur rund 0,5% ihres BIP für Forschung und Entwicklung aus, während der weltweite Durchschnittswert bei 1,78% vom BIP liegt und der OECD-Durchschnitt bei über 2%. Die Zahl der Beschäftigten in naturwissenschaftlichen Berufen liegt in der muslimischen Welt ebenfalls deutlich unter dem weltweiten Durchschnitt. Vor achtzehn Monaten begann eine nicht staatliche, überparteiliche Arbeitsgruppe aus internationalen Experten – die von der Muslim World Science Initiative und der malaysischen Industry-Government Group for High Technology einberufen und von mir koordiniert wurde –, den traurigen Zustand der Wissenschaften in der muslimischen Welt zu untersuchen und zu ermitteln, wie Universitäten zu einer Verbesserung der Situation beitragen könnten. Ein besseres Verständnis der verschiedenen Probleme und ihrer möglichen Lösungen könnte er ermöglichen, dass die Wissenschaften in der muslimischen Welt einmal mehr gedeihen – mit weitreichendem Nutzen für ihre Volkswirtschaften und Gesellschaften.