Izolační materiály a energeticky úsporné spotřebiče však zůstávají drahé kvůli celní ochraně stávajících producentů používajících zastaralé technologie. Jednoznačně je zapotřebí systémová reforma všech aspektů pákistánské energetické soustavy. Země musí vyvinout rozumný cenový mechanismus, nastavit fakty podloženou a nezávislou regulaci, vytvořit efektivní a decentralizovaný systém dodávek a motivovat k úsporám. Chtějí-li Světová banka a Asijská rozvojová banka Pákistánu v tomto úsilí pomoci, musí reagovat na dosud nevyslyšené žádosti, aby zemi poskytly kompetentní technickou pomoc při rozvoji moderního mechanismu oceňování a provádění regulačního auditu. Po devíti letech provizorních a dočasných řešení si Pákistán i jeho dárci musí uvědomit, že pákistánskou energetickou krizi lze vyřešit pouze institucionální reformou. V opačném případě se budou jen vršit ztráty – a nejen v energetickém sektoru. Dopustíme-li pokračování tohoto stavu, mohly by nahromaděné ztráty dokonce destabilizovat celý stát, což by mělo zničující důsledky.
Doch Isoliermaterialien und energieeffiziente Haushaltsgeräte bleiben teuer, was an Schutztarifen für etablierte Hersteller liegt, die veraltete Technologien verwenden. Es besteht ein eindeutiger Bedarf an einer systemischen Reform aller Aspekte des pakistanischen Energiesystems. Das Land muss einen sinnvollen Preissetzungsmechanismus entwickeln, eine faktengestützte, unabhängige Regulierung und ein effizientes, dezentralisiertes Angebotssystem einrichten und Anreize zum Energiesparen setzen. Um dabei zu helfen, müssen die Weltbank und die Asiatische Entwicklungsbank auf bisher unbeantwortete Bitten reagieren, Pakistan kompetente technische Unterstützung zur Verfügung zu stellen, um einen modernen Preissetzungsmechanismus zu entwickeln und eine Aufsichtsprüfung durchzuführen. Nach neun Jahren Provisorien müssen Pakistan und seine Geber anerkennen, dass sich die pakistanische Energiekrise durch institutionelle Reformen allein nicht lösen lässt. Andernfalls werden die Verluste nur weiter wachsen, und zwar nicht nur im Energiesektor. Wenn man zulässt, dass sich weiter Verluste anhäufen, könnte das sogar den Staat selbst destabilisieren. Die Folgen wären verheerend.