Existuje řada podobných příkladů – potřebujeme jen lepší informace, abychom je našli a podnikli příslušné kroky, ať už na vládní úrovni, anebo v soukromém sektoru. Vláda může učinit tři důležité věci: napsat (a vymoci) zákony, utratit (nebo vybrat) peníze a inspirovat lidi. Každá země potřebuje CIO, jenž dokáže inspirovat lidi silou informací. O Eurolandu zevnitř i zvenčí Bezproblémový přechod na novou evropskou měnu vedl k důležitému zamyslení nad hlavními cíli evropské měnové unie. Už od konce 80. let, kdy tento proces začal, přetrvávají dva názory. Podle prvního se měnová unie snaží jen o konsolidaci jednotného vnitřního trhu zboží a služeb; podle druhého je pak euro mechanismem politického přibližování a sjednocování. Tyto dva motivy jsou nicméně druhotné; fyzický příchod eura totiž znovu otevřel staré rozpory mezi jeho ekonomickými a politickými aspekty a do jisté míry rovněž mezi těmi zeměmi evropské patnáctky, které dnes eurem platí, a těmi, které zůstaly u svých původních měn.
Es gibt viele solche Beispiele; alles, was wir brauchen, sind bessere Informationen, um sie zu finden und um entsprechende Maßnahmen zu ergreifen, ob innerhalb der Regierung oder im privaten Sektor. Eine Regierung kann vor allem drei Dinge tun: Gesetze erlassen (und durchsetzen), Geld ausgeben (oder einnehmen) und Menschen inspirieren. Jedes Land braucht einen OIB, der sein Volk durch die Macht der Informationen inspirieren kann. Euroländer und Nicht-Euroländer Die reibungslose Einführung der Euro-Banknoten und Münzen hat dazu geführt, dass die beiden eigentlichen Ziele der Europäischen Währungsunion nochmals einer eingehenden Betrachtung unterzogen werden. Seit Beginn dieses Prozesses Ende der achtziger Jahre des letzten Jahrhunderts existieren zwei Sichtweisen. Während man auf der einen Seite der Ansicht ist, dass die Währungsunion nur der Konsolidierung des Binnenmarktes für Güter und Dienstleistungen dient, meint man auf der anderen, mit dem Euro werde auch die politische Union vertieft. Diese beiden Argumentationen ergänzen einander, aber mit der physischen Einführung des Euro traten wieder alte Meinungsverschiedenheiten über damit verbundene wirtschaftliche und politische Aspekte hervor. Bis zu einem gewissen Grad auch zwischen Euroländern und Nicht-Euroländern innerhalb der EU.