Funguje zde jednoduchý uvážlivý princip: protože je naše schopnost monitorovat a regulovat chování zákonitě nedokonalá, musíme se spolehnout na širší rejstřík intervencí. Finanční entuziasté jsou v podstatě stejní jako stoupenci držení zbraní v Americe, kteří argumentují tím, že „ne zbraně, nýbrž lidé zabíjejí lidi“. Důsledek je zřejmý: trestejte pouze lidi, kteří pomocí zbraní páchají zločiny, ale nepostihujte také ostatní tím, že omezíte jejich právo na zbraně. Protože si však nemůžeme být jistí, že hrozba trestu odstraší veškerou zločinnost nebo že všichni zločinci budou dopadeni, je naše schopnost přimět držitele zbraní k zodpovědnému chování omezená. V důsledku toho uplatňuje většina rozvinutých společností přímou kontrolu držení zbraní.
Hier folgen wir einem einfachen Prinzip: Da wir das Verhalten auf keinen Fall perfekt überwachen und regulieren können, müssen wir auf umfassendere Maßnahmen zurückgreifen. Im Grunde ähneln Finanzenthusiasten der amerikanischen Waffenlobby, die argumentiert, dass „nicht die Waffen töten; sondern der Mensch tötet.“ Die Konsequenz liegt auf der Hand: Nur diejenigen, die mit ihren Waffen Verbrechen begehen, sollten bestraft werden, aber die anderen sollten nicht bestraft werden, indem man ihren Zugang zu Waffen ebenfalls einschränkt. Doch da wir nicht sicher sein können, dass die Androhung von Strafe sämtliche Verbrechen verhindert oder dass alle Kriminellen gefasst werden, sind wir nur in begrenztem Umfang dazu in der Lage, Waffenbesitzer zu verantwortungsvollem Verhalten zu bewegen. Daher gelten in den meisten modernen Gesellschaften direkte Kontrollen für den Waffenbesitz.