Čím větší jsou ekonomiky, které sankce vyhlašují, tím větší pravděpodobně budou kolaterální škody. Nejvíc vždy utrpí země s nízkými a středními příjmy, které co do růstu silně závisí na obchodu, protože jim chybí ekonomická infrastruktura či schopnost těžit z pokřivujících účinků sankcí nebo z příležitostí plynoucích z krátkodobého přeskupování dodavatelských řetězců. Většina z nich vstupovala do pandemie se zúženým fiskálním prostorem, který odrážel strmý pokles globální poptávky zapříčiněný americko-čínskou obchodní válkou. Uvalení sankcí na Rusko dopadá v některých ohledech na chudší země krušněji než opatření vyvolaná obchodní válkou či potlačováním covidu-19.
Je größer die die Sanktionen verhängenden Volkswirtschaften sind, desto größer dürften die Kollateralschäden ausfallen. Länder niedrigen und mittleren Einkommens, die für ihr Wachstum stark auf Handel angewiesen sind, leiden dabei unweigerlich am meisten, weil es ihnen an der wirtschaftlichen Infrastruktur oder Kapazität fehlt, um aus den verzerrenden Wirkungen der Sanktionen oder den sich aus der kurzfristigen Neuordnung der Lieferketten ergebenden Möglichkeiten Kapital zu schlagen. Die meisten dieser Länder traten mit begrenzten Haushaltsspielräumen in die Pandemie ein, was die durch den US-chinesischen Handelskrieg bedingte steile Verringerung der globalen Nachfrage widerspiegelte. In gewisser Weise zieht die Verhängung der Sanktionen gegen Russland die ärmeren Länder stärker in Mitleidenschaft als der Handelskrieg und auch als die Maßnahmen zur Eindämmung von COVID-19.