Omezení přístupu na trh kvůli mizerným silnicím, nedostatku elektřiny a špatné dostupnosti investičních prostředků zabránila většině domorodců vstoupit na nové trhy s argániovým olejem. Protože komercializace produktu pro nové, náročné konzumenty vyžadovala nové způsoby zpracování a distribuční kanály, většina zisků putovala k Marokáncům a k dalším, kteří žijí mimo oblast argániových lesů, neboť ti dokázali zdolat kapitálové a infrastrukturní překážky a vstoupit na mechanizované luxusní trhy. Přínos pro místní obyvatele vyplýval namnoze až druhotně z vyšších cen, jež jim strojní zpracovatelé platí za plody stromů. Ale i tyto zisky jsou rozděleny nerovně. Kvůli lepšímu přístupu k trhům s plody argánie prodávají domácnosti v bohatších oblastech s nižší hustotou zalesnění relativně více plodů, což ukazuje, jak faktory jako struktura trhu určují, které vesnice získají výhodu.
Durch beschränkten Marktzugang aufgrund schlechter Straßen, ungenügender Stromversorgung und des eingeschränkten Zuganges zu Finanzierungen blieben die meisten Einheimischen von den neuen Arganölmärkten ausgeschlossen. Vor allem die auf anspruchsvolle Konsumenten abzielende Produktvermarktung erforderte neue Verarbeitungsmethoden und Vertriebskänale. Die meisten Gewinne flossen nicht den Produzenten im Gebiet der Arganenwälder, sondern denjenigen zu, die Finanzierungs- und Infrastrukturhürden überwinden konnten und so den Markt eroberten. Der Nutzen für die Einheimischen war aufgrund des höheren Preises, den die Verarbeiter für die Früchte zahlen, eher derivativer Natur. Aber selbst diese Gewinne wurden ungleich verteilt. Aufgrund ihres besseren Zuganges zum Markt für Arganfrüchte verkaufen Haushalte in wohlhabenderen Regionen mit weniger Wald relativ gesehen mehr Früchte. Dies zeigt, wie einzelne Faktoren wie die Marktstruktur den Nutzen für die verschiedenen Dörfer bestimmen.