Za tímto účelem Světová zdravotnická organizace doporučuje různé strategie, jako například zlepšení rozmanitosti stravy, doplňování potravin o železo, kyselinu listovou a další stopové prvky nebo distribuci doplňků železa. Je to dobrý začátek. Otázka zní, jak tato doporučení uvést do praxe, zejména v rozvojových státech. V zemi, jako je Bangladéš, často konzumace potravin bohatých na stopové prvky – jako jsou červené maso, zelená listová zelenina nebo některé oříšky či semena – nepřichází v úvahu kvůli finančním omezením dané domácnosti. A i kdyby tato možnost existovala, nedostatek vzdělání v oblasti výživy by brzdil nezbytnou změnu chování. Zaměstnavatelé – zejména ti, kteří poskytují zaměstnancům obědy – však mají možnost podstatně zvýšit jejich spotřebu stopových prvků, a tím snížit výskyt anémie.
Dazu empfiehlt die Weltgesundheitsorganisation Strategien wie die Verbesserung der Ernährungsvielfalt; die Anreicherung der Lebensmittel mit Eisen, Folsäure und anderen Spurenelementen; und die Verteilung von Eisenpräparaten. Dies ist ein guter Start. Die Frage ist aber, wie man diese Empfehlungen – insbesondere in den Entwicklungsländern – umsetzen kann. In einem Land wie Bangladesch ist die tägliche Zufuhr mikronährstoffreicher Nahrung – wie rotem Fleisch, grünem Blattgemüse und einiger Nüsse und Kerne – oft keine Option, da die Kaufkraft der Haushalte begrenzt ist. Selbst wenn dies möglich wäre, werden die notwendigen Verhaltensänderungen durch mangelndes Wissen über Ernährung behindert. Aber Arbeitgeber – insbesondere jene, die Mittagessen zur Verfügung stellen – haben die Möglichkeit, den Konsum von Mikronährstoffen unter ihren Angestellten erheblich zu fördern und damit die Häufigkeit der Anämie zu verringern.