Zlepšují se i německo-britské vztahy. Další pokrok bude čím dál důležitější, neboť evropské úkoly leží na větším počtu beder: příkladem společného rozhodování jsou Írán, změna klimatu i ESDP. Větší geostrategické otázky, jako jsou vztahy EU s Ruskem a její vazby na NATO, ovšem vyžadují pozornost většího vůdčího týmu, který zahrne i východoevropské země. Polsko má potenciál lídra, třebaže tmelem mezi východem a západem zůstane Německo. Sarkozy řekl, že chce francouzské předsednictví EU zaměřit na podporu opatření v oblasti změny klimatu, revizi evropské migrační politiky a oživení ESDP, v souladu s rozhodnutím Francie vrátit se do NATO. Během francouzského předsednictví se navíc zřejmě začne zavádět Lisabonská smlouva, takže dojde na nominace budoucího vedení EU, včetně stálého předsedy, a na kroky ke zformování budoucího Evropského útvaru pro vnější činnost, v zásadě ministerstva zahraničí EU.
Und auch die deutsch-britischen Beziehungen sind dabei, sich zu verbessern. Weitere Fortschritte werden sich zunehmend als wichtig erweisen, auf je mehr Schultern die europäische Verantwortung verteilt wird: Der Iran, der Klimawandel und die ESDP sind alle Beispiele gemeinsamer Entscheidungsfindung. Die größeren geostrategischen Fragen jedoch, wie etwa die Beziehungen der EU zu Russland und seine Verbindungen zur NATO, erfordern die Aufmerksamkeit einer größeren Führungsgruppe unter Einbindung osteuropäischer Länder. Polen hat ein derartiges Führungspotenzial, auch wenn Deutschland weiter der Klebstoff bleiben wird, der Ost und West verbindet. Sarkozy hat erklärt, er wolle die Förderung von Maßnahmen zur Bewältigung des Klimawandels, eine Überprüfung der europäischen Migrationspolitik und – im Einklang mit der Rückkehr Frankreichs in die NATO – die Wiederbelebung der ESDP in den Mittelpunkt der französischen Ratspräsidentschaft stellen. Darüber hinaus wird während der französischen Präsidentschaft vermutlich mit der Umsetzung des Vertrags von Lissabon begonnen werden – mit Nominierungen der zukünftigen EU-Führung einschließlich eines permanenten Präsidenten und Schritten zur Gestaltung des zukünftigen Europäischen Auswärtigen Dienstes (im Wesentlichen ein EU-Außenministerium).