Zákon přijatý v roce 2005 ve Francii požaduje, aby odstupné vyplácené firemním manažerům bylo předmětem hlasování akcionářů, a skandál kolem EADS podnítil úvahy o dalších právních změnách. Návrh zákona předložený někdejším premiérem Edouardem Balladurem se snaží eliminovat nestydaté pobídky tím, že brání firemním představitelům uplatnit akciové opce až do okamžiku, kdy z firmy odejdou. Jacques Chirac poněkud obezřetněji prohlásil, že akciové opce by měly být právně „encadrés“ (zarámovány). Další lidé navrhují rozšíření akciových opcí tak, aby se týkaly většího počtu zaměstnanců. Někteří socialisté jsou radikálnější a prosazují – jako nedávno Laurent Fabius – jejich úplný zákaz. Problémem právních opatření je ovšem skutečnost, že mohou mít zhoubné vedlejší účinky a nezamýšlené důsledky, zvláště když jsou šity na míru jedné konkrétní krizi. Funkcí státu by mělo být přijímání a vymáhání zákonů o firemním řízení a zdaňování manažerských odměn. Ve všech ostatních oblastech nemůže legislativa sloužit jako náhražka za používání zdravého rozumu, soudnost a zodpovědnost správních rad.
In Frankreich verlangt ein im Jahre 2005 verabschiedetes Gesetz, dass Abfindungen von Managern nun den Aktionären zur Abstimmung vorgelegt werden müssen, und der EADS-Skandal hat dazu geführt, dass weitere Gesetzesänderungen erwogen werden. Ein vom ehemaligen Premierminister Edouard Balladur eingebrachter Gesetzesvorschlag strebt danach, Fehlanreize zu beseitigen, indem er es Führungskräften untersagt, ihre Aktienoptionen vor Verlassen des Unternehmens einzulösen. Jacques Chirac hat in vorsichtigerer Weise geäußert, dass Aktienoptionen gesetzlich „encadrés“ (eingerahmt) sein sollten. Andere schlagen vor, den Rahmen von Aktienoptionen auf einen größeren Teil der Beschäftigten auszuweiten. Einige Sozialisten sind noch radikaler und schlagen wie kürzlich Laurent Fabius die Abschaffung von Aktienoptionen vor. Das Problem mit Gesetzesmaßnahmen ist allerdings, dass sie schädliche Nebenwirkungen und unbeabsichtigte Folgen haben können, insbesondere, wenn sie auf eine spezielle Krise zugeschnitten sind. Aufgabe des Staates sollte es sein, Gesetze zur Corporate Governance und zur Besteuerung der Entlohnung der Manager zu verabschieden und umzusetzen. In allen sonstigen Bereichen können Gesetze nicht als Ersatz für gesunden Menschenverstand, Urteilsvermögen und verantwortliches Handeln seitens der Verwaltungsräte dienen.