Byl to tak trochu souboj dvou myslí. Prohrála jsem a byla eskortována do helikoptéry. Hrozné, opravdu hrozné. Byl to jeden z nejhorších momentů v mém životě. Jak jsem tažena na laně a dívám se na svou věrnou loďku převracející se v 6-metrových vlnách a pochybuji, že ji ještě kdy spatřím. Musela jsem tedy spustit velmi nákladnou záchrannou operaci a čekat dalších devět měsíců, než jsem se mohla znovu na oceán vydat. Ale co naděláte... Devětkrát spadnete, desetkrát se postavíte.
Wir hatten einen kleinen Willenskampf. Ich habe verloren und wurde per Luftbrücke abtransportiert. Schrecklich, wirklich schrecklich. Das war eines der schrecklichsten Gefühle in meinem Leben. Und wie ich an dieser Seilwinde in den Hubschrauber hochgezogen wurde und auf mein treues kleines Boot herabsah, das in den 6-Meter-Wellen herumrollte fragte ich mich, ob ich es je wieder sehen würde. Ich musste also eine sehr kostspielige Bergungsaktion starten und dann weitere neun Monate warten bevor ich wieder auf den Ozean zurückkehren konnte. Aber was will man machen? Neun mal Fallen, zehn Mal aufstehen.