Centrální banky by měly dát s velkým předstihem najevo, že tuto poptávku uspokojí, nebo dokonce předstihnou. Jak na vrcholu krize eurozóny předvedl bývalý prezident Evropské centrální banky Mario Draghi, deklarovaný závazek udělat „vše, co bude zapotřebí,“ může být nejmocnější zbraní v arzenálu tvůrců měnové politiky. Zatřetí, vlády po celém světě by měly zavést legislativu zvyšující a prodlužující pomoc v nezaměstnanosti, alespoň dočasně. Stejně jako u seškrtání regresivních daní by vyšší dávky v nezaměstnanosti daly hotovost do rukou těch, kdo ji s nejvyšší pravděpodobností v brzké době utratí, čímž zajistí potřebnou kompenzaci slabších výdajů jinde v ekonomice. V případě USA by navíc federální vláda měla schválit dočasné účelové subvence pro státy, které zápolí s vážnou rozpočtovou tísní, aby v blízké době odvrátila schodky, které by vyžadovaly kontraproduktivní zvyšování daní nebo osekávání výdajů. Opět platí, že se tento přístup ukázal jako účinný během minulé recese, kdy federální transfery ve prospěch států kompenzovaly asi třetinu schodků v rozpočtech vlád států. Konečně by všechny vlády měly okamžitě posílit výdaje v oblasti zdravotnických služeb, neboť je nezbytné zajistit, aby byly k dispozici těm, kdo jsou koronavirem nejvíc ohrožení: seniorům, chudým a vyloučeným – ve městech i v odlehlých, venkovských společenstvích. Tvůrci politik by měli okamžitě schválit výdaje za flotily mobilních zdravotnických jednotek, které se dostanou k těm, kdo by jinak přístup k řádné péči neměli.
Die Zentralbanken sollten weit im Voraus klarstellen, dass sie diese Nachfrage befriedigen oder sogar mehr Geld als nötig zur Verfügung stellen werden. Wie der frühere Präsident der Europäischen Zentralbank, Mario Draghi, am Höhepunkt der Eurokrise gezeigt hat, wäre ein konkretes Bekenntnis, „alles zu tun, was nötig ist” wohl die stärkste Waffe im Arsenal der Geldpolitik. Drittens sollten Regierungen überall Gesetze verabschieden, um das Arbeitslosengeld zumindest vorübergehend zu erhöhen und auszuweiten. Ebenso wie durch die Senkung regressiver Steuern würden auch höhere Arbeitslosengelder jenen mehr Geld zur Verfügung stellen, die es kurzfristig am ehesten ausgeben. Das wäre ein notwendiger Ausgleich für schwächere Ausgaben in anderen Bereichen der Wirtschaft. Im Fall der USA sollte die Bundesregierung überdies pauschale Zuwendungen an Bundesstaaten mit massiven Haushaltsproblemen genehmigen, um kurzfristige Defizite abzuwenden, die kontraproduktive Steuererhöhungen oder Ausgabenkürzungen erfordern würden. Auch dieser Ansatz erwies sich während der letzten Rezession als wirksam, als Transfers der US-Bundesregierung an die Bundesstaaten etwa ein Drittel der Budgetdefizite in den jeweiligen Bundesstaaten ausglichen. Schließlich sollten alle Regierungen unverzüglich die Ausgaben für medizinische Leistungen erhöhen, die für die am stärksten vom Coronavirus gefährdeten Personen bereitgestellt werden müssen: nämlich älteren, armen und an den Rand gedrängten Menschen – in Städten wie auch in abgelegenen ländlichen Gemeinden. Die Politik sollte unverzüglich Ausgaben für mobile medizinische Stationen genehmen, um diejenigen zu erreichen, die sonst keinen Zugang zu angemessener medizinischer Versorgung haben.