Nejdůležitějším nástrojem, který svět má k tomu, aby jednal správně – a sklízel bohaté ekonomické přínosy – je celosvětová dohoda o změně klimatu. Světoví lídři proto musí využít příležitosti, kterou jim nabízí Konference OSN o změně klimatu, svolaná na letošní prosinec do Paříže, k vytvoření jednotného globálního rámce pro další postup. Už se k tomu dokonce zavázali. Konference OSN o klimatu v roce 2011 – iniciovaná a pořádaná Jižní Afrikou – dospěla k dohodě, že bude co nejdříve přijata celosvětová zákonná úmluva o změně klimatu, nejpozději letos. Od této konference v Durbanu bylo dosaženo významného pokroku. Přes 30 zemí – včetně členů Evropské unie, Gabonu, Mexika, Norska, Ruska, Švýcarska a Spojených států – minulý měsíc předložilo své plány na snižování emisí skleníkových plynů po roce 2020. V nadcházejících týdnech a měsících bude tato energie sílit, až své závazky předají ještě další země – dle očekávání včetně významných rozvíjejících se ekonomik, jako je Brazílie, Čína a Indie. Má-li však pařížská schůzka uspět – jak ve smyslu splnění mravního imperativu, tak zužitkování ekonomických přínosů řešení změny klimatu – musí co nejdřív své národní závazky na období od roku 2020 předložit všechny zúčastněné země.
Das wichtigste Instrument, das der Welt zur Verfügung steht, um das Richtige zu tun – und zugleich wirtschaftlich enorm zu profitieren –, ist ein weltweites Klimaabkommen. Deshalb müssen die weltweiten Staats- und Regierungschefs die ihnen durch die UN-Klimakonferenz in Paris in diesem Dezember gebotene Gelegenheit ergreifen, einen geeinten globalen Aktionsrahmen zu schaffen. Tatsächlich haben sie sich bereits dazu verpflichtet. Auf der von Südafrika initiierten und ausgerichteten UN-Klimakonferenz 2011 haben sie vereinbart, schnellstmöglich und spätestens dieses Jahr ein allgemeines rechtsverbindliches Klimaabkommen zu verabschieden. Es wurden seit der Konferenz von Durban wichtige Fortschritte erzielt. Im letzten Monat haben mehr als 30 Länder – nämlich die Mitgliedsstaaten der Europäischen Union, Gabun, Mexiko, Norwegen, Russland, die Schweiz und die USA – ihre Pläne zur Verringerung der Klimaemissionen für die Zeit ab 2020 vorgelegt. Wenn in den nächsten Wochen und Monaten noch weitere Länder – darunter vermutlich wichtige Schwellenvolkswirtschaften wie Brasilien, China und Indien – ihre Zusagen abgeben, wird sich diese Dynamik weiter verstärken. Doch damit die Konferenz von Paris ein Erfolg wird – sowohl, was die Erfüllung des moralischen Imperativs als auch, was die wirtschaftlichen Vorteile der Bekämpfung des Klimawandels angeht –, muss jedes Teilnehmerland seinen nationalen Beitrag für den Zeitraum ab 2020 schnellstmöglich vorlegen.