Kdyby politické přístupy, z nichž se vybírá, byly ryze paretovské, tedy kdyby při volbě jedné z politik oproti jiné nikdo neprodělal, pak by skutečně takové rozhodování bylo čistě ,,odborné``. Možnosti, z nichž se ve skutečnosti vybírá, ovsem paretovskými politikami neoplývají. Naopak platí, že některé politické přístupy jsou lepsí pro jednu skupinu a horsí pro jinou. Různé politiky přinásejí různým skupinám užitek či nesnáze. Například ve východní Asii výpomoc MMF prospěla mezinárodním věřitelům, avsak tvrdě dopadla na pracující a na domácí firmy.
Wenn die Wahl zwischen verschiedenen politischen Maßnahmen rein paretisch ist, das heißt, wenn niemand einen Nachteil daraus hat, dass eine politische Maßnahme einer anderen vorgezogen wird, dann wären die Entscheidungen, die man zu treffen hätte in der Tat rein ''technisch''. Aber in der Realität sind wenige politische Alternativen paretisch. Sie sind meistens besser für bestimmte Gruppen und schlechter für andere. Unterschiedliche politische Maßnahmen nützen bzw. schaden unterschiedlichen Gruppen. In Ostasien zum Beispiel haben die Hilfsmaßnahmen des IWF nach der Zahlungsunfähigkeit internationalen Kreditebern geholfen, Arbeitern und lokalen Firmen dagegen sehr geschadet.