Během pozdního dvacátého století bylo zažitou moudrostí, že tuto tržní nedostatečnost lze nejlépe napravit zavedením jiné: soukromých monopolů, vytvořených přísnými patenty, které se striktně vymáhají. Ochrana soukromého DV je ale jen jednou cestou k řešení problému motivace a financování výzkumu a ukazuje se jako problematičtější, než se očekávalo, a to i pro vyspělé země. Čím dál spletitější „patentová houština“ ve světě produktů vyžadujících tisíce patentů občas inovace dusí, neboť v některých případech se za právníky platí víc než za badatele. Navíc výzkum často není cílen na tvorbu nových produktů, ale na prodloužení, rozšíření a zužitkování monopolní moci, již poskytuje patent. Testem toho, zda patenty povzbuzují výzkum a novátorství, jak tvrdí jejich zastánci, anebo jim brání, jelikož omezují přístup ke znalostem, se stal rozsudek Nejvyššího soudu USA z roku 2013, že přirozeně se vyskytující geny nelze patentovat.
Im gesamten Verlauf des späten 20. Jahrhunderts war die allgemeine Ansicht, dass man diesem ersten Marktversagen am besten durch Einführung eines zweiten begegnen könne: privaten Monopolen, die durch die strikte Durchsetzung stringenter Patente geschaffen wurden. Doch der Schutz privaten geistigen Eigentums ist nur ein Weg, um das Problem der Förderung und Finanzierung von Forschung zu lösen, und er hat sich selbst für die hochentwickelten Länder als unerwartet problematisch erwiesen. Ein immer dichteres „Patentdickicht“ in einer Welt von Produkten, die tausende von Patenten erfordern, behindert die Innovation manchmal auch, und teilweise sind die Anwaltskosten höher als die Forschungsausgaben. Zudem ist die Forschung häufig nicht darauf ausgerichtet, neue Produkte herzustellen, sondern darauf, die durch das Patent gewährte Monopolmacht zu vergrößern, auszuweiten und einzusetzen. Die Entscheidung des US Supreme Court aus dem Jahr 2013, wonach natürlich vorkommende Gene nicht patentiert werden können, war ein Test dafür, ob Patente Forschung und Innovation fördern, wie ihre Befürworter behaupten, oder ob sie diese durch Beschränkung des Zugriffs auf Wissen behindern.