Domácnosti v nejméně rozvinutých zemích však mají mnoho dětí – v průměru pět na jednu ženu – zčásti proto, že je strach z vysoké dětské úmrtnosti vede ke kompenzaci tohoto problému zakládáním početných rodin. Jakmile se dětská úmrtnost sníží, plodnost mívá tendenci snížit se ještě více, poněvadž rodiny začnou věřit, že jejich děti přežijí. Výsledkem je pomalejší růst populace. Je čas naplnit základní globální závazek – totiž že všichni, chudí i bohatí, by měli mít přístup k základním zdravotnickým službám. Pokud by se na život zachraňující zdravotní péči o chudé věnovalo pouhé 0,1% příjmu bohatého světa, bylo by možné zvýšit průměrnou délku života, snížit dětskou úmrtnost, zachránit rodící matky, zpomalit populační růst a povzbudit hospodářský rozvoj v celém chudém světě. Úspěšných příběhů na téma veřejného zdravotnictví pro chudé přibývá.
In den am wenigsten entwickelten Ländern haben Familien aber teilweise deshalb so viele Kinder – durchschnittlich fünf pro Frau – weil man damit die hohen Kindersterblichkeitsraten ausgleichen will. Sinkt die Kindersterblichkeit, gehen die Fruchtbarkeitsraten noch stärker zurück, weil die Familien zuversichtlich sind, dass die Kinder überleben werden. Das Ergebnis ist ein langsameres Bevölkerungswachstum. Es ist an der Zeit, einer grundlegenden universellen Verpflichtung nachzukommen, dass nämlich jeder - ob arm oder reich – Zugang zu grundlegender Gesundheitsversorgung haben soll. Wenn lediglich 0,1 % des Einkommens der reichen Länder für die lebensrettende Gesundheitsversorgung der Armen aufgewendet würden, könnte man damit die Lebenserwartung erhöhen, die Kindersterblichkeit senken, das Bevölkerungswachstum verlangsamen und das Wirtschaftswachstum weltweit ankurbeln. Die Erfolgsgeschichten im Bereich öffentlicher Gesundheitsversorgung für die Armen häufen sich.