Co je stručně řečeno tak libertariánského na „pošťuchování“? Libertariánští paternalisté na to mají neotřelou odpověď. Pokud nás inženýrství volby úskokem přiměje k rozhodnutím, která by naše uvážlivější já tak jako tak učinilo , pak je prý manipulace ospravedlnitelná. Pobídky by se měly volit tak, aby nás postrčily k rozhodnutím, která bychom učinili my sami , pokud bychom si mohli v klidu sednout a pečlivě se nad danou otázkou zamyslet. S tímto zdánlivě elegantním řešením je bohužel spojeno několik logických problémů.
Kurzum: Was ist am „Stupsen“ eigentlich so libertär? Libertäre Paternalisten bieten eine neuartige Antwort auf diese Fragen. So lange eine Entscheidungsarchitektur uns durch Tricks zu Entscheidungen bringt, die unser bewussteres Selbst auch getroffen hätte, wie die Architekten meinen, hat die Manipulation ihre Berechtigung. Diese Stupser sollten also so gewählt werden, dass sie uns in Richtung jener Entscheidungen bewegen, die wir selbst treffen würden, wenn wir uns nur einmal in Ruhe hinsetzten und sorgfältig über die betreffende Angelegenheit nachdenken. Leider gibt es ein paar logische Probleme mit dieser auf den ersten Blick so eleganten Lösung.