Za druhé, ačkoliv mohou být ceny ropy cyklické, strukturální změny v rámci trhů s energií pravděpodobně růst cen oslabí. Alternativní technologie transportu, včetně elektrických vozidel, statických baterií a hybridních řešení hrozí již nyní, že učiní ropu méně potřebnou. Za třetí, i když má mnoho investorů krátkodobé horizonty, může se vytěžování zdrojů v ropném průmyslu snadno protáhnout na více než desetiletí. To znamená, že “bezpečné“ cash flow z dnešních zásob může skončit jako investice v příští generaci vysoko nákladových majetků, které jsou v mnohem větším riziku, že se stanou uvězněné. No a konečně fakt, že je mnoho ropných společností vlastněno státem, neochraňuje investory, kteří do této veřejně obchodované komodity investovali své peníze. Vlády mají možná strategické důvody, proč si drží nerentabilní majetek, ale ne tak investoři, kteří drží podíly v částečně privatizovaných státních firmách.
Zweitens: Obwohl der Ölpreis eine zyklische Entwicklung aufweisen mag, werden strukturelle Veränderungen auf den Energiemärkten Preisanstiegen wohl entgegenwirken. Alternative Transporttechnologien wie Elektroautos, neuartige Batteriespeicher und Hybridlösungen verringern bereits jetzt die Notwendigkeit des Einsatzes von Öl. Drittens: Obwohl viele Investoren innerhalb eines kurzen Zeithorizonts agieren, kann sich die Entwicklung von Ressourcen in der Ölindustrie leicht über mehr als ein Jahrzehnt erstrecken. Das heißt, „sichere“ Geldflüsse aus Vermögenswerten von heute könnten als Investitionen in die nächste Generation kostspieliger Vermögenswerte enden, die ein viel höheres Risiko aufweisen, zu stranden. Schließlich ist der Umstand, dass sich viele Sachanlagen in der Ölbranche in staatlichem Eigentum befinden, kein Schutz für Investoren, die ihr Geld in börsengehandelte Vermögenswerte investieren. Regierungen halten aus strategischen Gründen vielleicht an nicht profitablen Vermögenswerten fest, aber Investoren, die Aktien teilprivatisierter staatlicher Unternehmen besitzen, tun das nicht.