Kromě toho nebývalý pohyb zboží a lidí poskytuje patogenům všech druhů možnost šířit se a množit po celém světě a nacházet příležitosti ke změnám genomu, zatímco změna klimatu jim může napomoci rozšířit jejich areál výskytu. Jediným způsobem, jak zabránit všem těmto novým nebezpečím, je jednotně a koordinovaně modernizovat stávající systémy řízení veterinární a zdravotní péče na celosvětové, regionální i vnitrostátní úrovni. Na globální úrovni zmodernizovala Světová organizace pro zdraví zvířat (OIE) svůj celosvětový systém informací o chorobách zvířat (včetně zoonóz) tím, že vytvořila mechanismus WAHIS, jehož prostřednictvím jsou všechny země připojeny on-line k centrálnímu serveru, který shromažďuje všechna povinná oznámení zasílaná organizaci OIE, jež se týkají 100 nejdůležitějších chorob pozemských a mořských živočichů a také veškerých nově se vyskytujících onemocnění. Spolu s WHO a FAO vytvořila OIE globální systém včasného varování GLEWS, což je platforma, kterou společně využívají všechny tři tyto organizace ke zdokonalení včasného upozorňování na choroby zvířat a zoonózy po celém světě. OIE, WHO a FAO (za podpory fondu UNICEF, koordinátora OSN pro boj proti chřipce a Světové banky) vypracovaly společný dokument o celosvětových opatřeních, která jsou nezbytná k dosažení efektivnější koordinace zdravotnické politiky a veterinární politiky s ohledem na nové požadavky, co se týče prevence a potírání zoonóz. Můžeme jen doufat, že v současnosti probíhající rozhovory o koncepci „Jeden svět, jedno zdraví“ nakonec povedou k tomu, aby se všechny země jednoznačně zavázaly zprůhlednit informování o veterinární situaci na jejich území a vytvořit mechanismy pro včasné zjišťování epidemií. To bude vyžadovat pevný právní základ a vnitrostátní investice, které jednotlivým zemím umožní dosáhnout souladu s kvalitativními normami, zejména co se týče jejich veterinární správy, a to za podpory OIE, vlády a v případě potřeby i zainteresovaných mezinárodních dárcovských subjektů.
Aufgrund des noch nie dagewesenen Flusses von Waren und Menschen können sich darüber hinaus alle möglichen Krankheitserreger rasch weltweit ausbreiten, vermehren und genetisch verändern – und der Klimawandel trägt dazu bei, dass sie ihre Reichweite ausdehnen können. Der einzige Weg, um all diesen neuen Gefährdungen zu begegnen, besteht darin, die vorhandenen Systeme zur Steuerung der Tiergesundheits- und Gesundheitspolitik weltweit, regional und national einheitlich und koordiniert zu modernisieren. Auf globaler Ebene hat die Weltorganisation für Tiergesundheit (OIE) mit der Einführung des WAHIS (World Animal Health Information System), das auch Zoonosen umfasst, ihr weltweites Tierseuchen-Informationssystem modernisiert. WAHIS verbindet alle Länder online mit einem zentralen Server, auf dem alle vorgeschriebenen und an die OIE gesendeten Meldungen zu über 100 prioritären an Land oder im Wasser auftretenden Tierseuchen sowie zu neu auftretenden Krankheiten gesammelt werden. In Zusammenarbeit mit der Weltgesundheitsorganisation (WHO) und der Ernährungs- und Landwirtschaftsorganisation der Vereinten Nationen (FAO) hat die OIE das weltweite Die OIE, die WHO und die FAO (mit Unterstützung durch UNICEF, den Koordinator für Inu-enza der Vereinten Nationen (UNSIC) und die Weltbank) haben ein Konsenspapier zu weltweiten Maßnahmen erstellt, die erforderlich sind, um unter Einbeziehung neuer Vorschriften zur Vorbeugung und Bekämpfung von Zoonosen die human- und tiermedizinischen gesundheitspolitischen Maßnahmen wirkungsvoller zu koordinieren. Wir können nur hoen, dass die derzeit zum Konzept „Eine Welt, eine Gesundheit“ statt-ndenden Diskussionen schließlich alle Länder davon überzeugen werden, sich eindeutig zu verpichten, die tiergesundheitliche Situation in ihrem jeweiligen Land transparent zu machen und Mechanismen zur Früherkennung von Krankheitsausbrüchen einzurichten. Dies wird eine stabile Rechtsgrundlage und einzelstaatliche Investitionen erfordern, um die Länder in die Lage zu versetzen, mit Unterstützung der OIE und der Regierungen sowie – wo dies notwendig ist – interessierten internationalen Geberagenturen die entsprechenden Qualitätsstandards, insbesondere hinsichtlich der jeweiligen Veterinärdienste, zu erfüllen.