Tak především kladou důraz na krátkodobou kontrolu a sledování a oddělují tuto nemoc od sociálních a strukturálních determinantů zdraví, a to včetně veřejné infrastruktury typu tekoucí vody, uspokojivé kanalizace a přístupu k péči. Zároveň svalují zodpovědnost za to, že se ženy nenakazí a neotěhotní, primárně na ně samotné, přičemž si neuvědomují, jak malou kontrolu má řada žen nad svým tělem a těhotenstvím. V mnoha oblastech postižených zikou existuje vysoká míra sexuálního násilí a těhotenství mladistvých, absence sexuální osvěty a nedostatečný přístup k antikoncepci. Z těchto důvodů je více než 50% těhotenství v Latinské Americe nechtěných. A co je ještě horší, ve většině latinskoamerických zemí postižených zikou jsou zakázané potraty, případně se povolují jen ve výjimečných situacích.
Zunächst einmal stellen sie die kurzfristige Bekämpfung und Überwachung der Krankheitsüberträger, also der Mücken, in den Vordergrund und koppeln die Erkrankung von sozialen und strukturellen Gesundheitsfaktoren ab, unter anderem der öffentlichen Infrastruktur wie die Versorgung mit fließendem Wasser, angemessene sanitäre Einrichtungen und Zugang zu medizinischer Versorgung. Zudem wälzen sie die Verantwortung für die Vermeidung einer Erkrankung und Schwangerschaft in erster Linie auf die Frauen ab, ohne zu berücksichtigen, dass es vielen Frauen verwehrt ist, selbst über ihren Körper und Schwangerschaften zu bestimmen. In vielen der von Zika betroffenen Regionen sind sexuelle Gewalt und Teenager-Schwangerschaften weitverbreitet, es fehlt an Aufklärungsunterricht und angemessenem Zugang zu Verhütungsmitteln. Aus diesem Grund sind über 50% der Schwangerschaften in Lateinamerika ungewollt. Erschwerend kommt hinzu, dass Abtreibungen in den meisten lateinamerikanischen Ländern, die vom Zika-Virus betroffen sind, verboten oder nur in Ausnahmefällen erlaubt sind.