Stalo se to, protože význam úsilí a obtížností se změnil. Předtím v nich námaha a obtížnosti vyvolávaly pocit, že jsou hloupí, pocit, že to mají vzdát. Ale teď námaha a překážky znamenají chvíli, kdy jejich neurony vytvářejí nové spoje, silnější propojení. V té chvíli se stávají chytřejšími. Dostala jsem dopis od třináctiletého kluka. Psal: "Drahá profesorko Dweck, vážím si toho, že ve svých textech vycházíte z poctivého vědeckého výzkumu, a proto jsem se to rozhodl využít v praxi. Více se snažím ve škole, více se snažím v rodině, i ve vztazích s dětmi ve škole, a zaznamenal jsem obrovská zlepšení ve všech těchto oblastech. Teď si uvědomuji, že jsem promrhal většinu svého života. Nepromrhejme už více životů, protože jak jednou víme, že naše schopnosti mohou takto růst, stává se to základním lidským právem pro děti, všechny děti: žít v místech, která vytváří takový růst, žít v místech naplněných "ještě".
Dies konnte geschehen, weil die Bedeutung von Anstrengung und Schwierigkeit anders behandelt wurde. Vorher fühlten sie sich bei Anstrengung und Schwierigkeit dumm und geneigt aufzugeben. Jetzt waren Anstrengung und Schwierigkeiten die Momente, in denen ihre Neuronen neue und stärkere Verbindungen herstellen und sie klüger werden. Kürzlich erhielt ich einen Brief von einem 13-jährigen Jungen. Er schrieb: "Liebe Frau Prof. Dweck, schön, dass Ihre Studie auf einer soliden wissenschaftlichen Basis beruht. Ich habe mich deshalb entschlossen sie umzusetzen. Ich habe mich bei meinen Schularbeiten, den Beziehungen zu meiner Familie und zu anderen Kindern in der Schule mehr angestrengt und auf allen Gebieten eine große Verbesserung erfahren. Ich habe erkannt, dass ich den größten Teil meines Lebens vergeudet habe." Vergeuden wir kein Leben mehr. Denn jetzt, wo wir wissen, dass wir unsere Fähigkeiten so weit entwickeln können, wird dies zu einem Menschenrecht für alle Kinder. Sie haben das Recht dort aufzuwachsen, wo Wachstum gefördert wird, wo ein "Fast" ermöglicht wird.