Vzhledem k omezeným zdrojům si politici i mezinárodní organizace musí položit otázku: Kde můžeme vykonat nejvíce dobrého? Měl by se vyšší podíl z částky 2,5 bilionu dolarů, která během tohoto období poputuje na rozvojovou pomoc, a z rozpočtů rozvojových zemí vyčlenit na zdravotnictví, životní prostředí, potraviny, vodu, nebo vzdělání? S ohledem na tyto otázky požádal Kodaňský konsensus (v jehož čele stojím) některé čelní světové ekonomy, aby zhodnotili ekonomické, sociální a ekologické náklady a přínosy mnoha různých cílů. Mezi hodnocenými cíli figurovalo i vzdělání pro všechny. Význam vzdělání je nesporný.
Angesichts begrenzter Ressourcen müssen sich Politiker und internationale Organisationen fragen: Wo können wir am meisten Gutes bewirken? Soll ein größerer Anteil der 2,5 Billionen US-Dollar, die in dieser Zeit an Entwicklungshilfe und Eigenmittel der Entwicklungsländer zur Verfügung stehen, für Gesundheit, die Umwelt, Nahrungsmittel oder lieber Schulausbildung eingesetzt werden? Mit diesen Fragen im Hinterkopf bat der Copenhagen Consensus (unter meiner Leitung) einige der weltweit führenden Ökonomen, das wirtschaftliche, soziale und umweltpolitische Kosten-Nutzen-Verhältnis vieler unterschiedlicher Ziele einzuschätzen. Unter den zu bewertenden Zielen befand sich auch das Ziel der Schulausbildung für alle. Die Wichtigkeit von schulischer Ausbildung ist unumstritten.