Nejvíce skličujícím poznatkem z jmenovacího procesu je proto skutečnost, že vedoucí představitelé členských států nestrpí nikoho, kdo by mohl rozhoupat loď a posunout integraci dopředu. Pohyb směrem ke „stále těsnější unii“, jak ji předpokládala Římská smlouva, bude pomalý. To by mohlo přinést úlevu těm lidem ve Velké Británii i jinde, kteří se obávají bruselské nadvlády, avšak pro lidi, již doufají, že se Evropa navzdory loudavé ekonomice a klesajícímu počtu obyvatel může stát relevantním globálním aktérem, je to velké rozčarování. Nemotorná bankovní revoluce Evropy BRUSEL – Koncem minulého roku ministři financí eurozóny dospěli ke kompromisu ohledně základních prvků Jednotného rezolučního mechanismu (SRM), tedy způsobu jak přistupovat k bankám v nesnázích. Vypadá nehezky, ale zároveň se zdá, že nejspíš bude fungovat.
Die ernüchterndste Botschaft des Ernennungsprozesses ist daher, dass die Staats- und Regierungschefs der Mitgliedstaaten niemanden tolerieren, der Unruhe hineinbringen und die Integration vorantreiben könnte. Es wird kaum Bewegung hin zu jenem „immer engeren Zusammenschluss“ geben, wie ihn die Europäischen Verträge vorsehen. Dies mag für jene in Großbritannien und anderswo, die eine Vorherrschaft Brüssels fürchten, eine Erleichterung sein. Doch für jene, die hoffen, dass Europa trotz seiner stagnierenden Wirtschaft und schrumpfenden Bevölkerung ein maßgeblicher Akteur auf der Weltbühne werden kann, ist es bestürzend. Europas unbeholfene Bankenrevolution BRÜSSEL – Ende letzten Jahres erreichten die Finanzminister der Eurozone einen Kompromiss über die grundlegenden Elemente des Einheitlichen Mechanismus zur Bankenabwicklung (SRM) – also darüber, wie man mit Banken umgeht, die in Schwierigkeiten sind. Er sieht hässlich aus, aber er dürfte funktionieren.