Zatřetí, v okamžicích, kdy poptávka po elektřině byla nejvyšší, ceny nutně rostly – a neklesaly. Nový systém většinou fungoval. Ceny stoupaly a klesaly. Zákazníci, kteří nepodepsali dlouhodobé smlouvy, čelili určitému riziku. Jeden poskytovatel, Griddy, nabízel zvláštní model: za členský poplatek ve výši 9,99 dolaru měsíčně jste mohli elektřinu odebírat za velkoobchodní cenu. To většinou vyšlo lacino. Jenže lidé nepotřebují elektřinu „většinou“; potřebují ji stále.Nejpozději v roce 2011, kdy Texas krátce zažil velký mráz, přitom lídři státu věděli, že za extrémního počasí je soustava radikálně nestabilní.
Drittens würden die Preise in Momenten, in denen die Stromnachfrage am größten war, am stärksten steigen – und würden nicht fallen. Die meiste Zeit über funktionierte das neue System. Die Preise stiegen und fielen. Kunden, die keine langfristigen Verträge unterzeichneten, waren gewissen Risiken ausgesetzt. Ein Anbieter mit Namen Griddy hatte ein besonderes Modell: Gegen einen Mitgliedsbeitrag von 9,99 Dollar pro Monat konnten sie Ihren Strom zum Großhandelspreis beziehen. Die meiste Zeit über war das billig. Doch brauchen die Leute Strom nicht „die meiste Zeit über“; sie brauchen ihn die ganze Zeit über. Und spätestens seit 2011, als Texas einen kurzen, schweren Frost erlebte, wusste die staatliche Politik, dass das System bei Extremwetter enorm instabil war.