Nakonec je v tom jen malý rozdíl. A tak Rusko kráčí dál; prochází revolučními změnami, a přitom se vůbec nemění. Naši strnulou společenskou situaci tvoří nevyléčitelná podezřívavost, vzájemný strach a všudypřítomné pohrdání, každodenně potvrzované v malém i ve velkém. Ruský ekonomický imperialismus Ruské využití zemního plynu k vyvinutí hospodářského a politického tlaku na Ukrajinu vyvolalo na Západě hluboké znepokojení. Ruský tlak na Gruzii je však ještě silnější – a téměř se mu nedostává pozornosti. V Gruzii, stejně jako na Ukrajině, se ruský prezident Vladimir Putin snaží uskutečnit doktrínu „liberálního impéria“, navrženou v říjnu 2003 Anatolijem Čubajsem, předsedou Jednotného energetického systému (RAO JES), ruského energetického monopolu. Podle Čubajse se pro Rusko nikdy nenajde místo ani v NATO, ani v Evropské unii, takže si musí vytvořit alternativu k oběma, své vlastní nové impérium.
Letztlich besteht zwischen beiden kaum ein Unterschied. Dies ist der Fortschrift auf Russisch: Es werden revolutionäre Veränderungen eingeleitet, aber ändern tut sich nichts. Unheilbarer Argwohn, gegenseitige Furcht, allgegenwärtige Verachtung - täglich bestätigt im Großen wie im Kleinen - sind unsere unwandelbare soziale Wirklichkeit. Russlands Wirtschaftsimperialismus Dass Russland sein Erdgas einsetzt, um die Ukraine wirtschaftlich und politisch unter Druck zu setzen, hat im Westen gravierende Bedenken ausgelöst. Aber der von Russland auf Georgien ausgeübte Druck ist sogar noch stärker – und wird kaum zur Kenntnis genommen. Ebenso wie im Falle der Ukraine strebt der russische Präsident Wladimir Putin in Bezug auf Georgien danach, die im Oktober 2003 von Anatoli Tschubais, dem Vorsitzenden von Russlands Strommonopol Vereinigte Energiesysteme (RAO EES), formulierte Doktrin eines „liberalen Großreichs“ umzusetzen. Laut Tschubais wird Russland nie einen Platz in der NATO oder der Europäischen Union finden; daher müsse es eine Alternative zu beidem schaffen – ein neues, eigenes Großreich.