Pravidla pro výpočet skutečných nákladů v těchto případech nejsou součástí stávajících účetních systémů. Dále, vzhledem ke zvyšující se vzácnosti ropy a narůstajícím obavám ohledně bezpečnosti využívá chemický průmysl stále více jako zdroj biomasu. To způsobuje konflikty ohledně využití půdy, rostoucí tlak na zemědělské ekosystémy, a potřebu účetních systémů, o které by se mohly opřít diskuse ohledně vyvažování, které je nedílnou součástí řešení těchto konfliktů. Přístupy založené na ekosystémech nabízejí ucelené způsoby, jak řídit stávající i předpokládanou poptávku po neobnovitelných a obnovitelných zdrojích v Evropě a jak se vyhnout dalšímu nadměrnému využívání přírodního kapitálu. Zejména půdní fond a vodní zdroje nabízejí reálně použitelné styčné body pro posílení přístupů k řízení zdrojů, které jsou integrované a založené na ekosystémech. Ochrana ekosystémů – vodních i suchozemských – je například součástí samotné podstaty Rámcové směrnice o vodě.
In den bestehenden Berechnungsmethoden gibt es keine Regeln für die Berechnung der tatsächlichen Kosten in solchen Fällen. Angesichts des immer knapper werdenden Erdöls und der zunehmenden Sorge um die Sicherheit, deckt die chemische Industrie ihren Bedarf immer öfter aus Biomasse. Dadurch entstehen Konflikte betreffend die Landnutzung, steigt der Druck auf landwirtschaftliche Ökosysteme, und werden Berechnungsmethoden nötig, als Grundlage für Diskussionen über Kompromisse zur Lösung solcher Konflikte. Ökosystem-basierte Ansätze bieten kohärente Möglichkeiten, den bestehenden und zu erwartenden Anforderungen an nicht erneuerbaren und erneuerbaren Rohstoffen in Europa gerecht zu werden und weiteren Raubbau am natürlichen Kapital zu vermeiden. Insbesondere Land- und Wasserressourcen bieten tragfähige Ansatzpunkte für eine Stärkung integrierter, Ökosystem-basierter Ansätze zur Verwaltung der Ressourcen. Das Kernziel der Wasserrahmenrichtlinie zum Beispiel ist der Schutz aquatischer und terrestrischer Ökosysteme.