Takové systémy ale zatěžuje rozsáhlá administrativa a náklady na vyhovění žádostem. Postup výběru a ověřování žádostí je časově náročný a čistý přínos pro daňové poplatníky je nízký. Metoda je navíc náchylná k nelegálním praktikám, jako je sběr paragonů vydaných cizincům nebo studentům, kteří si o vrácení peněz zažádat nemohou. Peněžní dotace spotřeby se často poskytují i ve vyspělých zemích, a to z mnoha důvodů, mezi něž nezanedbatelně patří boj proti daňovým únikům. Jednou takovou dotací je možnost odpočtu paušálního procenta určitých výdajů od daně z příjmu. V Itálii jsou už deset let částečně odečitatelné náklady na renovaci bydlení, zejména proto, aby se mezi firmami v sektoru stavebnictví zlepšilo dodržování daňových zákonů.
Derartige Systeme unterliegen allerdings einem enormen Verwaltungsaufwand und hohen Einhaltungskosten. Die Erfassung und Prüfung der Ansprüche ist zeitaufwändig und der Nettonutzen für die Steuerzahler gering. Außerdem ist diese Methode anfällig für illegale Praktiken wie beispielsweise das Vorlegen der Quittungen von Ausländern und Studierenden, die keinen Anspruch auf die Rückerstattung haben. Subventionierungen des Verbrauchs werden auch in Industrieländern für verschiedene Zwecke eingesetzt, nicht zuletzt zur Bekämpfung der Steuerhinterziehung. Ein derartiges Beispiel ist die Absetzbarkeit eines bestimmten Prozentsatzes für Ausgaben von der Einkommensteuer. In Italien waren die Ausgaben für Wohnraumsanierung in den letzten zehn Jahren teilweise steuerlich absetzbar, hauptsächlich deshalb, um die Einhaltung der Steuergesetze durch Unternehmen im Wohnbaubereich zu verbessern.