Pouhých 16 vládních entit však zastupuje dvě třetiny celosvětových příjmů a dvě třetiny obyvatel Země. Mnozí lidé prosazují využívání „dvojích majorit“ – které vyžadují většinu hlasů podle dvou různých kritérií, totiž počtu obyvatel a hospodářského výkonu –, aby se zajistila akceschopnost zvládnutelného počtu států a současně se zvýšil vliv slabších států na rozhodovací proces. Ačkoliv se však skupina G-20 tímto směrem vydala, přístup k vytyčování globální agendy zůstává pomýlený. Jako nejefektivnější se jeví v dobách krize; během normálnějších období dělá skupině G-20, jak jsme viděli, potíže něčeho dosáhnout.
Aber zwei Drittel des weltweiten Einkommens und zwei Drittel der Bevölkerung werden von nur 16 Regierungen verwaltet. Um einer handhabbaren Anzahl von Staaten das Treffen von Entscheidungen zu ermöglichen und gleichzeitig den Einfluss schwächerer Staaten auf die Entscheidungsfindung zu vergrößern, wurde vielfach die Verwendung „doppelter Mehrheiten“ vorgeschlagen – die eine Stimmenmehrheit anhand zweier unterschiedlicher Kriterien erfordern, nämlich Bevölkerungszahl und Wirtschaftsleistung. Aber obwohl sich die G-20 bereits in diese Richtung bewegt hat, bleibt der Ansatz zur Schaffung einer Globalen Agenda fehlerhaft. Tatsächlich scheint die Vereinigung in Krisenzeiten am effektivsten zu sein; in normalen Zeiten haben die G-20, wie wir gesehen haben, Schwierigkeiten, zur Tat zu schreiten.