Od roku 1983 se asi padesátkrát zvýšil podíl dotací, které Oddělení biologie americké Národní nadace pro vědu uděluje matematickému a komputačnímu výzkumu. Mnoha novým programům matematické biologie slouží ke cti, že podporují výzkumníky pocházející z matematických věd, aby se sami stali praktickými biology. Zároveň ,,uživatelsky přátelské" počítačové programy umožňují biologům vytvářet vlastní matematické/teoretické modely. Výsledkem by mohla být nová oborová kultura, která promění cíle, metody a gnozeologický základ výzkumu. Modely teoretické biologie nebudou formulovány v několika jednoduchých rovnicích, nýbrž pomocí komplexních algoritmů, statistických analýz a simulací. A s vědomím vždy přítomné možnosti výjimek budou usilovat o ,,zobecnění", nikoli o ,,zákony", čímž ponechají prostor náhodným zvláštnostem biologické struktury. Biologie není fyzika a ignorovat její evoluční historii znamená otevřít dveře irelevanci.
Seit 1983 haben die Forschungsgelder für mathematische und rechnergestützte Forschung, die von der Biologischen Abteilung der Nationalen Wissenschaftsstiftung der USA stammen, um etwa das 50-Fache zugenommen. Zu ihren Gunsten sei gesagt, viele neue Programme in der mathematischen Biologie ermutigen Forscher aus den mathematischen Wissenschaften, selbst praktizierende Biologen zu werden. Inzwischen befähigen "benutzerfreundliche" Rechnerprogramme auch Biologen, ihre eigenen mathematisch/theoretischen Modelle zu schreiben. Im Endeffekt könnte eine neue Kultur der Disziplin entstehen, welche die Ziele, Methoden und epistemologischen Grundlagen der Forschung umformen. Die Modelle der theoretischen Biologie werden nicht in ein paar einfachen Gleichungen ausgedrückt, sondern in einem Komplex von Algorithmen, statistischen Analysen und Simulationen. Und mit Rücksicht auf die allgegenwärtige Möglichkeit von Ausnahmen, werden sie eher nach "allgemeinen Aussagen" suchen als nach "Gesetzen". Sie lassen somit Raum für die zufälligen Eigentümlichkeiten biologischer Strukturen. Biologie ist nicht Physik; ihre Evolutionsgeschichte zu ignorieren, hieße sich der Unerheblichkeit auszusetzen.