V postmoderních demokraciích na celém světě se však někdy tato touha jeví jako zničující. Demokracie si dnes skutečně nezadá s popkulturou plnou rychle pomíjejících vrtochů; dnešní popová skupina vyvolávající hysterii je zítra zapomenuta a v zákulisí neustále čekají další. V politice může být tento jev nebezpečný, poněvadž rozhodovací proces je pak bez ohledu na závažnost ovlivňován tím, jaký veřejný názor momentálně převládá. Volání po větším počtu referend tento trend odráží a zároveň přiživuje. Referenda jsou z velké části jakýmisi momentkami. Švýcarsko se svým obecně pomalejším tempem a důkladnými politickými debatami před hlasováními je možná výjimkou. Zpravidla však referenda poměřují oblíbenost politických vůdců v určitém konkrétním okamžiku - bez ohledu na to, o jaké téma se jedná.
Manchmal jedoch scheint dieser Wunsch in allen postmodernen Demokratien überwältigend zu werden. In der Tat hat sich unsere heutige Demokratie eine Popkultur ständig wechselnder Moden zu Eigen gemacht: Die heute allgemeine Hysterie hervorrufende Popgruppe ist morgen bereits vergessen, und es stehen immer schon neue auf Abruf bereit. In der Politik kann dies gefährlich sein, da es dazu verleitet, Entscheidungen unabhängig von ihrem Bedeutungsgrad von der jeweils populären Meinung abhängig zu machen. Der Ruf nach verstärkter Einführung von Volksabstimmungen reflektiert diesen Trend und beschleunigt ihn zugleich. Volksabstimmungen sind größtenteils Momentaufnahmen. Die Schweiz mit ihrem im Allgemeinen langsameren Lebensstil und ihren gründlichen politischen Debatten, die solchen Abstimmungen vorweg gehen, mag hier eine Ausnahme sein. Im Regelfall sind Volksabstimmungen ein Maß der Beliebtheit eines politischen Führers zu einem bestimmten Zeitpunkt, unabhängig davon, worum es dabei geht.