Nicméně, globální energetická spotřeba roste zhruba o 3% ročně, což naznačuje, že se stále zakopáváme hlouběji, než abychom se vyhrabávali ven. Šest největších světových ekonomik – Čína, Spojené státy, Rusko, Indie, Japonsko a Evropská unie – zůstává největšími znečišťovateli. Nejvíce růstu dneška však pochází z rozvojových zemí, které se nyní účastní globální ekonomiky. Dokonce, i když tyto země dělají významné kroky ve snižování emisí, budou to hlavní znečišťovatelé budoucnosti, alespoň v blízké budoucnosti. Globalizace zvýšila průměrnou délku života a zlepšila životní standardy v mnoha chudých zemích. Představuje ale také nové ekologické problémy, které budou vyžadovat ambiciózní řešení. Viděno v tomto světle, 70% zlepšení v energetické efektivitě je minimum, ke kterému musí Evropa – a vůbec svět – směřovat, aby se dosáhlo reálné udržitelnosti při současném stupni globálního růstu. Toto je naštěstí vše na dosah.
Der weltweite Energieverbrauch jedoch steigt um rund 3% jährlich, was bedeutet, dass wir uns derzeit immer noch eine stetig tiefere Grube graben, statt diese zu füllen. Sechs der weltgrößten Volkswirtschaften – China, die USA, Russland, Indien, Japan und die EU – bleiben die größten Verschmutzer. Doch das meiste Wachstum kommt heute aus den Entwicklungsländern, die inzwischen an der Weltwirtschaft teilhaben. Selbst wenn diese Länder erhebliche Schritte zur Verringerung ihrer Emissionen unternehmen, sind sie, zumindest kurzfristig, die Verschmutzer der Zukunft. Die Globalisierung hat in vielen armen Ländern die Lebenserwartung erhöht und den Lebensstandard verbessert. Sie stellt uns jedoch zugleich vor neue Umweltprobleme, die ehrgeizige Lösungen erfordern. In diesem Licht betrachtet ist eine 70%ige Steigerung der Energieeffizienz das Minimum, das sich Europa – und die Welt – zum Ziel setzen können, um beim derzeitigen Niveau des weltweiten Wachstums echte Nachhaltigkeit zu erreichen. Zum Glück haben wir all dies selbst in der Hand.