To začíná systematickým a daty podloženým přístupem k volbě správných projektů. Nejefektivnější země, jako jsou Singapur nebo Jižní Korea, neposuzují projekty izolovaně; hodnotí, jak každý z nich podporuje vytyčené cíle, a porovnávají je s jinými projekty, které by mohly přinést lepší výnos. Jak projekty postupují k realizaci, je klíčové zpřísnit management dodavatelských a prováděcích fází. Urychlení ekologických posudků, schvalovacích procesů a akvizice půdy může minimalizovat náklady a odklady, které se jinak vrší ještě předtím, než se kopne do země. Osvojení nejlepších postupů může uvolnit obrovskou hodnotu: současný stav je takový, že se cenovky u srovnatelných projektů mohou stát od státu lišit o 50-100%. Zametání pod koberec není životaschopná strategie řešení světových infrastrukturálních potřeb. Je na nás, abychom příští generaci nezanechali dědictví odložených nákladů a zhoršujících se základních ukazatelů.
Dies beginnt mit einem systematischen und datenbezogenen Ansatz zur Auswahl der richtigen Projekte. Vorreiterstaaten wie Singapur oder Südkorea betrachten Projekte nicht einzeln, sondern berücksichtigen, wie sie jeweils zu ihren politischen Zielen passen, und es findet eine Abwägung gegen anderen Projekte ab, die mehr Rendite erzielen könnten. Während Projekte von der Planung zur Verwirklichung fortschreiten, ist es wichtig, dass das Management der Lieferungs- und Ausführungsphase gestrafft wird. Durch die Beschleunigung von Umweltgutachten, Genehmigungsverfahren und Landerwerb können Kosten und Verzögerungen, die bereits vor dem Bau entstehen, minimiert werden. Werden in diesen Bereichen die Standards erhöht, können enorme Werte freigesetzt werden: Die Kosten für ähnliche Projekte können von Land zu Land um 50-100% variieren. „Flickschusterei“ ist bei der Deckung des weltweiten Infrastrukturbedarfs keine akzeptable Vorgehensweise. Es liegt an uns zu verhindern, dass wir der nächsten Generation ein Erbe verschleppter Kosten und verfallender Bauruinen hinterlassen.