Je také fakt, že vysokoškolské vzdělání je pro mladé lidi nejlepší zárukou, že si v globalizovaném prostředí, kde klíčem k úspěchu jsou informace, najdou zaměstnání. Přesto není vůbec jisté, že vzdělávací soustavy, kde o dosažení univerzitního diplomu usiluje 50% nebo ještě větší část každé generace, jsou nelépe přichystané vyrovnat se s nároky jedenadvacátého století. Mnohá zaměstnání ve skutečnosti nejsou „high tech“ (náročné na znalost technologií), nýbrž, slovy Brita Adaira Turnera, „high touch“ (náročné na „dotek“) – jde o práce ve službách, jež nevyžadují vysokoškolské vzdělání. Ještě více pracovních pozic je někde mezi těmito dvěma možnostmi. Proto může být pružný systém rozličných vzdělávacích institucí vhodnější než soustava, která každého druhého studenta vede k získání univerzitního titulu.
Es ist auch eine Tatsache, dass ein Universitätsstudium die beste Garantie für junge Leute darstellt, in einer globalisierten Welt, in der Informationen einen Schlüssel zum Erfolg darstellen, einen Arbeitsplatz zu finden. Dennoch ist keineswegs sicher, dass Bildungssysteme, in denen 50 % oder mehr eines jeden Jahrgangs einen Universitätsabschluss anstreben, den Anforderungen des einundzwanzigsten Jahrhunderts am besten gerecht werden. Bei vielen Arbeitsstellen handelt es sich eigentlich nicht um „High Tech“, sondern – in den Worten des Briten Adair Turner – um „High Touch“, also um Stellen aus dem Dienstleistungssektor mit häufigem Kundenkontakt, für die keine universitäre Ausbildung notwendig ist. Es gibt sogar noch mehr Stellen, die eine Mischung aus beiden darstellen. Somit ist ein flexibles System vielfältiger Ausbildungseinrichtungen unter Umständen einem System vorzuziehen, das einen von zwei Studierenden zu einem akademischen Abschluss führt.