Je nepochybné, že dnes žijeme ve světě mimořádné nerovnosti. V Si-anu, někdejším srdci říše dynastie Tchang, žijí rodiny s vyprahlou pšeničnou farmou o rozloze menší než jeden hektar a jedinou kozou. Jinde na světě najdeme rodiny, jež by si takovou farmu mohly koupit z výdělku jediného dne. Marshallova ekonomika – ekonomika rovnováhy, relativní stálosti, posunů křivek nabídky a poptávky a vyvažujících reakcí – nám s vysvětlením tohoto jevu nikterak nepomůže. Proč, vzato celosvětově, střední hodnota životních úrovní už tak dlouho stagnuje? Proč míra růstu tak kromobyčejně prudce zrychlila za tak krátké období? V Marshallovi nikoliv. A proč je dnešní svět tak nespravedlivý, že je těžké najít jakékoli měřítko globální distribuce bohatství, jež by neprokazovalo rozbíhavost přinejmenším až do 80. let 20. století?
Zweifellos leben wir heute in einer außergewöhnlich ungleichen Welt. Es gibt heute Familien in der Nähe von Xian, dem ehemaligen Zentrum des Reichs der Tang-Dynastie, mit einem Morgen trockenen Weizenfeldern und einer einzigen Ziege. An anderen Ecken der Welt gibt es Familien, die diese Weizenfarm mit einem einzigen Tageslohn kaufen könnten. Marshalls Wirtschaftslehre – die Gleichgewichtsökonomie der komparativen Statistik, der Verschiebungen bei Angebots- und Nachfragekurven und der ausgleichenden Reaktionen – hilft dabei fast überhaupt nicht weiter. Warum stagnierten die durchschnittlichen Lebensstandards weltweit so lange? Warum war die Wachstumsrate in einem so kurzen Zeitraum einer außergewöhnlich schnellen Beschleunigung unterworfen? Nicht bei Marshall. Und warum ist die heutige Welt so ungleich, dass es schwierig ist, irgendein Maß für die globale Verteilung zu finden, das keine Abweichung aufweist, zumindest bis in die 1980er?