Na závěr, veřejné orgány se mohou rozhodnout, že výstupy z dialogu promítnou do akce různých partnerů v dialogu. Z platforem mohou vzejít nové platformy pro dialog, informační kampaně, petice, referenda, kurzy, veřejné služby, příručky, festivaly, dobrovolnické projekty, brožury, výzkumné dokumenty, učebnice, internetové stránky, umělecké projekty atd. Veřejné orgány či jiné třetí strany mohou financovat či dohlížet na provádění dohod o společných akcích, které jsou platformami pro dialog podníceny. Rovněž mohou zaručit dlouhodobou kontinuitu, a to vytvořením smyček zpětné vazby s jinými dialogy či jejich začleněním do konzultačních postupů. Veřejné orgány mohou tímto způsobem pomoci utvrdit spolupráci a důvěru, které vzešly z dialogu.
In ganz Europa sind Dialogplattformen planlos und ungleichmäßig in vielen verschiedenen Sektoren entstanden. Beratende Gremien des Staates oder Leitlinien für Tarifverhandlungen zu Integrationsthemen gab es in Nordwesteuropa seit der Nachkriegszeit, nationale interreligiöse Dialoge sind dagegen eine jüngere Erscheinung. Zahlreiche Projekte im Kultur- und Bildungsbereich sind in den vergangenen zehn Jahren und verstärkt während des Europäischen Jahres des interkulturellen Dialogs 2008 entstanden. Dialogplattformen widmen sich Themen, die sich unter Umständen überschneiden, beispielsweise dem Zugang zu Wohnraum, Gesundheitsversorgung und Bildung. Die Übernahme der Aufgabe des Organisators einer Plattform verpflichtet eine staatliche Behörde dazu, die Kohärenz von Politik und Dialog sicherzustellen.