Je zajímavé si uvědomit, kolik z tohoto množství potravy pro oheň je stále skryt v útrob země. V předchozích letech jsem často pryč vyhledávání přes některé holé stráně, kde se hřiště borového lesa dříve stálo, a dostal se tuk borovice kořeny. Oni jsou téměř nezničitelné. Pařezy třicet nebo čtyřicet let, alespoň bude stále zvuk u jádra, i když běl má všechny rostlinné formy se, jak se zdá podle stupnice husté kůry tvořící prstenec v úrovni země, čtyři nebo pět palců daleko od srdce. Se sekyrou a lopatou můžete prohlédnout tomto dole a postupujte podle morkový obchod, žluté hovězí lůj, nebo pokud jste udeřil na žíly zlata, hluboko do země. Ale často jsem vzplanul My Fire na suché listí z lesa, které jsem měl uloženy do ve své boudě, než napadl sníh. Zelená Hickory jemně rozdělit dělá woodchopper kindlings je, když má tábor v lese. Jednou za čas jsem se trochu toho.
Es ist interessant, sich daran zu erinnern, wie viel von diesem Futter für Feuer ist immer noch in verdeckter die Eingeweide der Erde. In früheren Jahren hatte ich oft gegangen Prospektion über einige kahlen Hügel, wo einem Pitch Kiefernholz früher stand, und stieg aus dem Fett Kiefernwurzeln. Sie sind nahezu unverwüstlich. Stumps dreißig oder vierzig Jahre alt, mindestens, noch Ton werden in den Mittelpunkt, obwohl die Splintholz ist all Humusschicht, wie sich durch die Skalen der dicken Rinde einen Ring bilden Ebene mit der Erde vier oder fünf Zoll weit aus dem Herzen. Mit Axt und Schaufel erkunden Sie diese Mine, und befolgen Sie die markige speichern, gelb wie Rindertalg oder als hätten Sie auf eine Goldader getroffen, tief in die Erde. Aber gemeinhin ich mein Feuer mit dem trockenen Blätter des Waldes, die ich gespeichert bis angezündet in meinen Stall, bevor der Schnee kam. Grüne Hickory fein aufgeteilt macht der Holzhacker das Anzündholz, wenn er ein Lager hat in den Wald. Einmal in eine Weile bekam ich ein wenig von diesem.