To neznamená, že bychom výši dluhu měli ignorovat. Záleží však na dlouhodobém zadlužení. Existuje jednoduchý keynesiánský recept: Zaprvé, přesuňme výdaje z neproduktivních způsobů využití – jako jsou války v Afghánistánu a Iráku či bezpodmínečné sanace bank, které neoživují půjčování – do vysoce výnosných investic. Zadruhé, povzbuďme výdaje a podpořme spravedlnost a efektivitu tím, že zvýšíme daně například firmám, které nereinvestují, a snížíme je těm, které tak činí, anebo tím, že zvýšíme daně ze spekulativních kapitálových výnosů (třeba u realit) anebo z energií s náročnou uhlíkovou či exhalační charakteristikou a zároveň snížíme daně plátcům s nižšími příjmy.
Das bedeutet nicht, dass wir den Schuldenstand ignorieren sollten. Doch wirklich wichtig sind die langfristigen Schulden. Es gibt ein einfaches keynesianisches Rezept: Erstens sollte weniger für unproduktive Zwecke ausgegeben werden – z. B. Kriege in Afghanistan und Irak oder bedingungslose Bankenrettungspakete, die nicht zur Wiederbelebung der Kreditvergabe beitragen. Die Ausgaben sollten stattdessen auf Investitionen mit hohen Erträgen verlagert werden. Zweitens sollten die Ausgaben angekurbelt und Gerechtigkeit und Effizienz gefördert werden, z. B. indem die Steuern für Unternehmen, die nicht reinvestieren, heraufgesetzt und für diejenigen, die reinvestieren, gesenkt werden, oder indem die Steuern auf Spekulationsgewinne (z. B. im Immobilienbereich) und für CO2-intensive, umweltbelastende Energien erhöht werden, während die Steuern für Niedrigverdiener gesenkt werden.