Kouchner vždy chtěl být ministrem. A humanitární skupiny se snad nyní budou moci vrátit ke své životně důležité činnosti, při níž však nebudou měnit svět. Hroutící se monopol Kremlu Potlačením vnitřních oponentů a pohlcením jejich aktiv vytvořil režim dvojí monopol. Vyřešení vnitřních problémů režimu nepřiměřeným použitím síly pak přesvědčilo i bývalé agenty KGB posedlé bezpečností. Tato kombinace cukru a biče až donedávna účinně fungovala. Nenechme se však mýlit: Putinova popularita se neopírala o jeho energii, humor nebo mystičnost, nýbrž o mzdy a úvěry, ze kterých se Rusové nikdy předtím netěšili.
Kouchner wollte immer schon Minister werden. Nun, da er es geworden ist, können die Hilfsorganisationen vielleicht wieder zu ihrer lebensnotwendigen, aber eben nicht weltverändernden Arbeit zurückkehren. Das angeschlagene Monopol des Kremls Das Regime hat interne Rivalen unterdrückt, sich ihr Vermögen einverleibt und so ein doppeltes Monopol entwickelt. Und die Lösung interner Probleme durch unverhältnismäßige Gewaltanwendung beruhigte sogar die sicherheitsfanatischen ehemaligen KGB-Männer des Regimes. Bis vor kurzem hat diese Kombination aus Zuckerbrot und Peitsche effektiv funktioniert. Aber man darf sich keiner Täuschung hingeben: Putins Beliebtheitsgrad beruhte nicht auf seiner Vitalität, seinem Humor oder seinem geheimnisvollem Nimbus, sondern auf Gehältern und Krediten, in deren Genuss Russen vorher nie gekommen waren.