Možná že akademici argumentující tím, že zákaz úroků v islámských finančních soustavách způsobuje obří deficity efektivity, by v těchto systémech měli spíš hledat přínosné myšlenky, jež by si západní tvůrci politik mohli osvojit. Překonat hluboce zakořeněný sklon k dluhům ve finančních soustavách bohatého světa bohužel nebude snadné. V USA například žádný politik netouží říct, že hypoteční odpočty je třeba odstranit ani že výplaty dividend by měly být osvobozeny od daní. Rozvojové země by také měly popohnat tempo hospodářské reformy; akciové trhy ve velmi mnoha rozvíjejících se ekonomikách připomínají Divoký západ, typický nejasnými pravidly a jejich laxním vymáháním. Ještě horší je, že ačkoliv G20 hovoří o snaze najít „řešení“ globálních nevyvážeností, některé úpravy politik, jež její členové zavedli, je nepochybně zhoršují.
Vielleicht sollten Akademiker, die behaupten, das Zinsverbot in islamischen Finanzsystemen erzeuge massive Ineffizienzen, diese Systeme auf positive Ideen hin prüfen, die westliche Entscheidungsträger übernehmen könnten. Leider wird es nicht einfach sein, die tief verwurzelte Schuldentendenz in den Finanzsystemen der Industrieländer zu überwinden. In den USA beispielsweise ist kein Politiker begierig darauf zu sagen, dass steuerliche Abzüge für Eigenheimhypotheken abgeschafft werden sollten oder dass Dividendenzahlungen steuerfrei sein sollten. Ebenso sollten die Entwicklungsländer das Tempo ihrer Wirtschaftsreformen beschleunigen, zudem erinnern die Aktienmärkte in zu vielen Schwellenländern an den Wilden Westen – mit unklaren Regeln und nachlässiger Durchsetzung. Schlimmer noch: Sogar während die G-20 davon spricht, eine „Lösung“ für die globalen Ungleichgewichte zu finden, verschärfen einige der politischen Änderungen, die ihre Mitglieder eingeführt haben, die Ungleichgewichte wohl noch.