Centrální banky v celém severoatlantickém jádru světové ekonomiky tedy zahájily iniciativu za „transparentnost“, aby byly jejich cíle, odhady, procedury a politiky všeobecně a zřetelně známy. Spoléhají přitom na základní sklon ekonomů věřit, že více informací je vždy lepší než méně, že jednotlivci dokážou sami dobře posoudit, co potřebují vědět, a že jsou s to své znalosti vyhodnocovat a zasazovat do širšího rámce. V poslední době – a zejména v posledních několika měsících – však pochybnosti centrálních bankéřů o užitečnosti iniciativy za transparentnost zesílily. Čím více totiž centrální banky mluví a čím zřetelnějším se snaží svůj jazyk učinit, tím více se zdá, že trhy mohou reagovat přehnaně a neadekvátně k prohlášením, která neoznamují v podstatě nic nového. Více informací nemusí vést k lepším znalostem, nýbrž k většímu zmatku. Nám ekonomům se jen těžko zjišťuje, proč se na komunikační lince objevuje takové množství statického šumu. Proč si bylo tolik lidí působících na finančních trzích tak jisto, že zpráva o jednání Fedu na konci března zvěstuje vysokou pravděpodobnost brzkého zvýšení úrokových sazeb, a není pouhým připuštěním skutečnosti (jak Fed výslovně uvedl), že to, co bylo až dosud velmi nepravděpodobné, je od nynějška možné? Proč osobnosti vystupující v kabelových televizích tak dychtivě přehánějí, když poukazují na rychlost, s jakou centrální banky mění svůj pohled na pravděpodobnou budoucnost?
Aus diesem Grund haben also sämtliche Zentralbanken im Kerngebiet der Weltwirtschaft zu beiden Seiten des Nordatlantik eine „Transparenz-Initiative” gestartet, um die Ziele, Einschätzungen, Vorgehensweisen und Strategien einem breiteren Publikum verständlich und klar zu machen. Dabei verlassen sie sich auf eine Grundannahme der Ökonomen, wonach mehr Information immer besser sei als weniger, Menschen gut beurteilen können, was sie wissen müssen und in der Lage sind, ihre Kenntnisse zu bewerten und in die richtige Perspektive zu setzen. In jüngster Zeit – vor allem in den letzten Monaten – sind jedoch die Zweifel am Nutzen der Transparenzinitiative gewachsen. Je mehr die Zentralbanken reden und je stärker sie versuchen, sich klar auszudrücken, desto überzogener und unangemessener scheinen die Märkte auf Statements zu reagieren, die nicht einmal besonderen Neuigkeitswert haben. Mehr Information scheint nicht zu besserem Wissen sondern zu mehr Verwirrung zu führen. Für uns Ökonomen ist es schwierig herauszufinden, warum die Kommunikation so gestört ist. Warum gibt es auf den Finanzmärkten so viele Leute, die sich so sicher sind, dass in der Erklärung der Fed nach ihrer letzten Ratssitzung Ende März eine baldige Erhöhung der Zinssätze vermittelt wurde und es sich dabei nicht einfach nur um eine Bestätigung handelt (wie die Fed explizit anmerkte), dass aus einer unwahrscheinlichen Situation nun eine Möglichkeit wurde? Warum sind Fernsehleute so erpicht darauf, zu betonen, wie schnell Zentralbanken ihre Meinung über die wahrscheinliche Zukunftsentwicklung ändern?