Svojí otázkou se předkládající soud ve skutečnosti ptá, zda taková situace může představovat mimořádnou okolnost, která může být překážkou pro vrácení protiprávní podpory za určitá období. CENTRE D’EXPORTATION DU LIVRE FRANÇAIS vyplacenou v letech 1980 až 2002 za slučitelnou se společným trhem nemá za následek dodatečné odstranění protiprávnosti těchto plateb a tyto musí být v zásadě členským státem vymáhány. S řádnou péčí postupující hospodářský subjekt musí být běžně schopen ujistit se o tom, že byl tento postup dodržen 28. V tomto ohledu několik účastníků řízení, kteří předložili svá vyjádření, tvrdí, že vzhledem k tomu, že Komise přijala, v souladu se svou výlučnou pravomocí v této oblasti, několik rozhodnutí prohlašujících podporu CELF za slučitelnou se společným trhem, vnitrostátní soud by při výpočtu částky, která má být vymáhána, neměl vzít v úvahu žádné částky vyplacené během období následujícího po rozhodnutí Komise prohlašujícího tuto podporu za slučitelnou do zrušení tohoto rozhodnutí Soudem prvního stupně. Mimoto, jak bylo uvedeno generálním advokátem Tizzanem v jeho stanovisku ve věci P & O European Ferries (Vizcaya) a Diputación Foral de Vizcaya v. Komise 29, s řádnou péčí postupující hospodářský subjekt byl měl rovněž vědět, že rozhodnutí Komise může být napadeno před soudy Společenství. Soudní dvůr také uvedl v rozsudku Itálie v. Komise „[…] že, dokud Komise nepřijala rozhodnutí schvalující podporu a dokud období pro podání žaloby proti takovému rozhodnutí neuplynulo, příjemce si nemůže být jistý ohledně legálnosti navrhované podpory, která jediná může 28 — Rozsudky ze dne 20. září 1990, Komise v. Německo (C-5/89, Recueil, s. 29 — „[…] soudní přezkum rozhodnutí ve věci státních podpor vykonávaný soudem Společenství nelze považovat za výjimečnou a nepředvídatelnou událost, neboť je nedílnou a podstatnou součástí systému zavedeného v této oblasti Smlouvou.
Die Frage des vorlegenden Gerichts lautet eigentlich, ob dies einen außergewöhnlichen Umstand darstellen könnte, der die Rückzahlung rechtswidriger Beihilfen für bestimmte Zeiträume auszuschließen vermag. CELF UND MINISTRE DE LA CULTURE ET DE LA COMMUNICATION dritte Entscheidung der Kommission vom 20. April 2004, mit der die von 1980 bis 2002 an das CELF geleistete Beihilfe für mit dem Gemeinsamen Markt vereinbar erklärt wurde, nicht nachträglich die Rechtswidrigkeit der Zahlungen, so dass der Mitgliedstaat die Beträge grundsätzlich zurückfordern muss. Einem sorgfältigen Wirtschaftsteilnehmer ist es regelmäßig möglich, sich zu vergewissern, ob dieses Verfahren beachtet wurde 28. Insoweit haben einige Verfahrensbeteiligte argumentiert, angesichts der Tatsache, dass die Kommission in Ausübung ihrer ausschließlichen Zuständigkeit auf diesem Gebiet mehrere Entscheidungen erlassen habe, mit denen die Beihilfe an das CELF für mit dem Gemeinsamen Markt vereinbar erklärt worden sei, dürfe das nationale Gericht bei der Berechnung des zurückzufordernden Betrags keine Beträge berücksichtigen, die in der Zeit nach einer die Zulässigkeit der Beihilfe bestätigenden Entscheidung der Kommission bis zur Nichtigerklärung der Entscheidung durch das Gericht erster Instanz ausgezahlt worden seien. 45. Darüber hinaus muss sich ein sorgfältiger Wirtschaftsteilnehmer, worauf Generalanwalt Tizzano in seinen Schlussanträgen in der Rechtssache P & O European Ferries (Vizcaya) und Diputación Foral de Vizcaya/Kommission 29hingewiesen hat, auch der Tatsache bewusst sein, dass eine Entscheidung der Kommission vor dem Gemeinschaftsrichter angefochten werden kann. Ferner hat der Gerichtshof in der Rechtssache Italien/Kommission entschieden: „Solange … die Kommission keine Entscheidung über die Genehmigung getroffen hat und selbst solange die Klagefrist gegen diese Entscheidung nicht abgelaufen ist, hat der Empfänger keine Gewissheit über die Recht- 28 — Vgl. Urteile des Gerichtshofs vom 20. September 1990, Kommission/Deutschland (C-5/89, Slg. 1990, I-3437, Randnr. 29 — „… die gerichtliche Überprüfung der Entscheidungen über staatliche Beihilfen durch den Gemeinschaftsrichter [kann] nicht als ein außergewöhnliches, nicht vorhersehbares Ereignis angesehen werden […], da sie wesentlicher Bestandteil des vom Vertrag für diesen Bereich eingeführten Systems ist.