Zlepšená akvakultura, v jejímž rámci jsou ryby chovány v umělých sádkách a nádržích, má ještě stále k dokonalosti daleko – především z ekologických důvodů –, ale přesto jde o nesmírně slibnou technologii. Během své nedávné návštěvy v Africe prohlásil jeden význačný vědecký pracovník v oboru zemědělství, že v dnešním světě má vědec blíže k zemědělci než kdykoliv předtím a současně dále k politikům než kdykoliv předtím. Politici vědě nerozumějí a jen zřídkakdy se obracejí na vědce a inženýry se žádostí o radu při řešení důležitých otázek. Všechno je vnímáno jako politikum a hlasy, nikoliv jako technický problém vyžadující technické znalosti; právě proto je africká chudoba tak často připisována korupci, a ne ekologickým problémům.
Die Aquakultur, bei der Fische in künstlichen Teichen und Becken gehalten werden, ist vor allem unter Umweltgesichtspunkten noch lange keine ideale Technologie, birgt jedoch enormes Potenzial. Bei einem Besuch in Afrika erläuterte mir jüngst ein führender Agrarwissenschaftler, dass in unserer heutigen Welt der Wissenschaftler immer näher an den Landwirt heranrückt, sich jedoch vom Politiker immer weiter entfernt. Unsere Politiker verstehen nicht genug von den Naturwissenschaften, und sie holen selten den Rat von Wissenschaftlern und Ingenieuren ein, wenn es um die Lösung wichtiger Probleme geht. Alles wird unter den Gesichtspunkten von Politik und Wählerstimmen betrachtet, nicht als technisches Problem, das technische Kompetenz erfordert – und dies ist der Grund, warum Afrikas Armut so häufig auf die Korruption zurückgeführt wird anstatt auf ökologische Herausforderungen.