Navíc i tato čísla zmírňují rozsah problému, který se tolik netýká finančních výdajů ani zaměstnávání výzkumníků jako spíše základní kvality produkované vědy. Jistěže, člověk by neměl kritikou příliš ukvapeně cílit pouze na muslimské země; i na údajně „osvíceném“ Západě pohlíží znepokojivě velká část populace na vědu s podezřívavostí či strachem. Přesto platí, že v mnoha částech muslimského světa stojí věda před ojedinělou výzvou; je považována za sekulární, ne-li ateistický konstrukt Západu. Na vynikající příspěvky k vědě, o něž se před tisíci lety zasloužili islámští badatelé, zapomnělo příliš mnoho muslimů – anebo se o nich nikdy ani nedozvěděli.
Und selbst diese Zahlen bringen das Problem noch nicht ausreichend stark zum Ausdruck, denn es geht dabei weniger darum, wie viel Geld ausgegeben oder wie viele Forscher beschäftigt werden, sondern schlicht um die Qualität der erzielten wissenschaftlichen Ergebnisse. Sicher sollte man hier nicht übereilt nur die muslimischen Länder kritisieren; selbst im angeblich „aufgeklärten“ Westen betrachtet ein alarmierend hoher Anteil der Bevölkerung die Wissenschaft mit Misstrauen oder Furcht. Und doch steht die Wissenschaft in vielen Teilen der islamischen Welt vor einer einzigartigen Herausforderung; sie wird als weltliches, wenn nicht gar atheistisches westliches Konstrukt betrachtet. Zu viele Muslime haben die brillanten wissenschaftlichen Beiträge islamischer Gelehrter aus der Zeit vor tausend Jahren vergessen oder nie davon gehört.