Lze si představit několik scénářů. RRZ se mohou čím dál důkladněji izolovat zdviháním valů před zahraničním kapitálem a uzavírat se před světovými trhy, tedy zvrátit globalizaci. Alternativně se mohou obrátit k novým mocným ochráncům, jmenovitě k Číně, aby je podporovali a chránili před výkyvy globálních trhů probíhajícími mimo jejich kontrolu. Ve třetím scénáři by USA věnovaly více pozornosti zájmu na zachování otevřeného mezinárodního finančního řádu a usilovaly o zmírnění dilemat, jež vyvolává nesoulad mezi globálně integrovanými finančními toky a národně omezenými měnovými politikami. Pro USA by bylo samozřejmě nejvýhodnější podporovat třetí z těchto scénářů a od prvních dvou odrazovat. Čím víc lhostejnosti ke kolísající úspěšnosti RRZ však USA projevují, tím víc je tlačí k prvním dvěma možnostem.
Mehrere Szenarien sind vorstellbar. Schwellenmärkte und Entwicklungsländer könnten sich zunehmend isolieren, indem sie den Zufluss ausländischen Kapitals blockieren und sich von den Weltmärkten abschotten: eine Umkehrung der Globalisierung. Alternativ könnten sich diese Länder mächtigen neuen Akteuren zuwenden – namentlich China – und sich unterstützen und vor globalen Marktschwankungen abschirmen lassen, die sich ihrer Kontrolle entziehen. In einem dritten Szenario achten die USA stärker auf ihr Interesse an der Erhaltung einer offenen internationalen Finanzordnung und arbeiten daran, die Zwangslagen zu mildern, die sich durch die Diskrepanz zwischen global integrierten Finanzflüssen und national entschiedener Geldpolitik ergeben. Den USA wäre offenkundig am besten damit gedient, das dritte Szenario voranzutreiben und den ersten beiden entgegenzutreten. Doch je mehr Gleichgültigkeit die USA gegenüber dem wechselhaften Schicksal der Schwellenmärkte und Entwicklungsländer an den Tag legen, desto mehr drängen sie diese in Richtung einer der Alternativen.