Podobně i zásoby ropy a zemního plynu se měly vyčerpat v letech 1990, respektive 1992; v obou případech jsou dnes zásoby vyšší než v roce 1970, přestože těchto surovin spotřebováváme podstatně více. Jen samotný břidlicový plyn zdvojnásobil ve Spojených státech objem potenciálních rezerv zemního plynu a snížil jeho cenu na polovinu. Pokud jde o hospodářský kolaps, Mezivládní panel pro změny klimatu odhaduje, že se globální HDP na hlavu zvýší během tohoto století čtrnáctkrát a v rozvojovém světě čtyřiadvacetkrát. Meze růstu byly tak chybné proto, že jejich autoři přehlédli největší zdroj ze všech: naši vynalézavost. Populační růst od konce 60. let zpomaluje. Nabídka potravin se nezhroutila (obdělává se 1,5 miliardy hektarů orné půdy, ale dalších 2,7 miliardy hektarů slouží jako rezerva). Podvýživa klesla o více než polovinu, z 35% světové populace na méně než 16%. Stejně tak se nedusíme ve znečištěném životním prostředí.
Genauso sollten auch Öl und Erdgas 1990 beziehungsweise 1992 verbraucht sein; heute übertreffen die Reserven beider Bodenschätze die von 1970, obwohl wir wesentlich mehr davon verbrauchen. In den letzten sechs Jahren hat allein Schiefergas die potenziellen Gasressourcen in den Vereinigten Staaten verdoppelt und den Preis halbiert. In Hinblick auf den Zusammenbruch der Wirtschaft schätzt der Weltklimarat, dass das globale BIP pro Kopf in diesem Jahrhundert auf das 14-Fache ansteigen wird und in Entwicklungsländern auf das 24-Fache. Die Grenzen des Wachstums lag so falsch, weil die Autoren die größte Ressource von allen übersehen hatten: unseren eigenen Einfallsreichtum. Das Bevölkerungswachstum nimmt seit den späten 1960er Jahren ab. Die Lebensmittelversorgung ist nicht zusammengebrochen (1,5 Milliarden Hektar Ackerland werden bewirtschaftet, aber es stehen noch weitere 2,7 Milliarden Hektar zur Verfügung). Die Unterernährung sank um über die Hälfte, von 35 % der Weltbevölkerung auf unter 16 %. Auch ersticken wir nicht an der Umweltverschmutzung.