Přestože západní politici hovořili o novém důrazu na růst a zaměstnanost, nepředložili žádné politické strategie, jimiž by tyto aspirace podložili. V Evropě přetrvávalo zaměření na úspory doprovázené sebechválou za dosavadní pokrok a opětovným potvrzením odhodlanosti pokračovat směrem, který už Evropu jako celek uvrhl do recese – a Spojené království do poklesu se třemi propady. Snad nejoptimističtější tón zazněl z rozvíjejících se trhů: přestože k rizikům globalizace patří, že s sebou nese novou vzájemnou závislost, a chybné hospodářské politiky v USA a Evropě tudíž můžou torpédovat ekonomiky rozvojových zemí, úspěšnějším rozvíjejícím se trhům se podařilo zvládnout globalizaci natolik dobře, že si navzdory nezdarům na Západě zachovaly růst. Poněvadž USA politicky ochromují infantilní záchvaty politické zuřivosti v řadách republikánů a Evropa se soustředí na záchranu špatně koncipovaného projektu eura, patřil v Davosu k hlavním stížnostem nedostatek globálního vůdcovství.
Während die westlichen Führer von einer neuen Schwerpunktsetzung auf Wachstum und Entwicklung sprachen, boten sie keine konkreten politischen Strategien an, um diese Ziele zu stützen. In Europa lag der Schwerpunkt nach wie vor auf der Sparpolitik – wobei man sich für die bisher erzielten Fortschritte selbst auf die Schulter klopfte – und auf der Bestätigung der eigenen Entschlossenheit, einen Kurs weiterzuverfolgen, der inzwischen Europa als Ganzes in die Rezession und Großbritannien in einen „Triple-Dip“-Abschwung gestürzt hat. Die vielleicht optimistischste Note kam aus den Schwellenmärkten: Zwar sei ein Risiko der Globalisierung, dass sie eine neue Interdependenz impliziere, sodass eine fehlgeleitete Wirtschaftspolitik in den USA und Europa die Volkswirtschaften der Entwicklungsländer torpedieren könne, doch hätten die erfolgreicheren Schwellenländer die Globalisierung ausreichend gut gemanagt, um trotz des Versagens im Westen ihr Wachstum aufrechtzuerhalten. Angesichts der durch die infantilen politischen Trotzanfälle der Republikaner verursachten politischen Paralyse in den USA und der Fokussierung Europas auf das Überleben des schlecht durchdachten Europrojekts war der Mangel an globaler Führung ein wichtiger Beschwerdepunkt in Davos.