Tím Ukrajině upřeli maják, který ostatní postkomunistické státy – naposledy Bulharsko a Rumunsko – pomáhal navádět směrem k západní demokracii a právnímu řádu. V zemi teď proto existuje zřetelné riziko nového vnitřního rozkolu. I současní členové EU se cítí Unií opuštěni: ve třech pobaltských státech, Polsku a Maďarsku existuje sílící pocit, že EU dovoluje, aby je Rusko svíralo, zejména v energetické politice. Samozřejmě, členství v EU dává těmto zemím větší pocit jistoty. Staré členské země EU ovšem vyvolaly obrovský pocit zklamání, když ignorovaly bezpečnostní obavy nových členů, poněvadž si chtěly zachovat vlastní vazby s Ruskem, zejména při uzavírání energetických dohod, o nichž se domnívají, že jim zabezpečí zásobování. Další postsovětské země také zažívají vnitřní tlak na změnu orientace směrem na Rusko a cítí se opuštěny EU.
Damit haben sie der Ukraine jenes Leuchtfeuer genommen, das anderen postkommunistischen Staaten – zuletzt Bulgarien und Rumänien – zu Demokratie und Rechtsstaatlichkeit westlichen Stils verholfen hat. Infolgedessen besteht nun die offensichtliche Gefahr einer neuerlichen internen Spaltung des Landes. Selbst einige gegenwärtige EU-Mitglieder fühlen sich von der Union im Stich gelassen: In den drei baltischen Staaten, Polen und Ungarn herrscht zunehmend das Gefühl, dass die EU es zulässt, dass Russland diese Länder – insbesondere im Bereich der Energiepolitik – unter Druck setzt. Natürlich gibt die EU-Mitgliedschaft diesen Ländern ein größeres Gefühl der Sicherheit. Aber die alten Mitglieder der EU haben ein enormes Maß an Enttäuschung erzeugt, indem sie die Sicherheitsbedenken der Neumitglieder ignorieren, um eigene Beziehungen zu Russland zu bewahren – und insbesondere dadurch, dass sie Absprachen getroffen haben, die ihnen ihrer Meinung nach Lieferungen sichern werden. Andere postsowjetische Länder stehen ebenfalls unter internem Druck, sich erneut gen Russland zu orientieren, und fühlen sich von der EU im Stich gelassen.