Významným příkladem jsou práce věnované vykořisťování na základě asymetrie informací. Na Západě v období po druhé světové válce dominuje liberální proud. Jak se však rozšiřuje nerovnost a sílí obavy z ní, tento myšlenkový proud zaměřený na konkurenci, nahlížející výnosy jednotlivců prizmatem mezního produktu, čím dál výrazněji ztrácí schopnost vysvětlit fungování ekonomiky. Dnes je proto na vzestupu druhý myšlenkový proud. Vždyť přesvědčení, že příjmy jednotlivců mají vůbec nějakou vazbu na jejich společenskou prospěšnost, není snadné dát do souladu s obřími bonusy, které se vyplácely ředitelům bank, když své firmy vedli ke krachu a ekonomiky na pokraj kolapsu. Samozřejmě že historicky nám zjevné příklady vzniku nerovností v důsledku mocenských vztahů, nikoli mezních výnosů, dává útlak velkých skupin – otroků, žen a různých menšin. V dnešní ekonomice nelze prizmatem konkurence pochopit řadu sektorů – telekomunikace, kabelové televize, digitální odvětví od sociálních médií po internetové vyhledavače, zdravotní pojištění, farmaceutický průmysl, zemědělské podnikání a mnoho dalších. Stávající konkurence v těchto sektorech je oligopolistická; nejde o „ryzí“ soupeření vylíčené v učebnicích.
Arbeiten über Ausbeutung, die sich auf eine asymmetrische Informationsverteilung stützt, sind ein wichtiges Beispiel hierfür. Im Westen hat seit dem Ende des Zweiten Weltkriegs die liberale Denkschule dominiert. Doch mit zunehmender Ungleichheit und angesichts der wachsenden Sorge darüber ist die beim Wettbewerb ansetzende Schule, die den Einzelnen unter dem Gesichtspunkt seines Grenzproduktes betrachtet, immer weniger in der Lage, die Funktionsweise der Wirtschaft zu erklären. Daher ist heute die zweite Denkschule im Aufstieg begriffen. Schließlich sind die hohen Boni, die den Vorstandsvorsitzenden der Banken gezahlt wurden, während diese ihre Unternehmen in den Ruin und die Wirtschaft an den Rand des Zusammenbruchs führten, schwer mit der Überzeugung zu vereinbaren, dass die Bezahlung einer Person irgendetwas mit ihren gesellschaftlichen Beiträgen zu tun hat. Und natürlich zeigt die Unterdrückung großer Gruppen – von Sklaven, Frauen und Minderheiten unterschiedlichster Art – offensichtliche Beispiele auf, bei denen Ungleichheiten das Ergebnis von Machtbeziehungen und nicht von Grenzerträgen sind. In der heutigen Wirtschaft lassen sich viele Sektoren – Telekommunikation, Kabelfernsehen, digitale Branchen von den sozialen Medien bis hin zu Internetsuche, Krankenversicherungen, Pharmaunternehmen, die Agrarindustrie usw. – nicht durch die Linse des Wettbewerbs begreifen. In diesen Sektoren ist der Wettbewerb, soweit er denn besteht, oligopolistischer Art; er ist nicht jener „reine“ Wettbewerb, wie er in den Lehrbüchern beschrieben wird.