V Montrealu a Singapuru je tento poměr 4,8, v Tokiu a Jokohamě 4,7 a v Chicagu 3,8. Je možné, že u těchto měst odchylujících se od průměru nemáme přesné údaje. Ty se jen obtížně ověřují a mezi městy, státy a kontinenty musí existovat nesrovnalosti. Například se mohou lišit zeměpisné hranice oblastí použitých k výpočtu středních cen a středních nájmů. V některých městech může být obrat u domů s vyšší cenovkou rychlejší než v jiných. A v některých městech mohou bydlet početnější rodiny, což má za následek vyšší poptávku po větších domech než v jiných. Zdá se však nepravděpodobné, že by tyto chyby mohly být natolik významné, aby změnily základní závěr: dostupnost domů je na světě značně proměnlivá.
In Montreal und Singapur beträgt der entsprechende Wert 4,8; in Tokio und Yokohama 4,7; und in Chicago 3,8. Möglicherweise sind die Zahlen dieser Städte nicht ganz präzise. Sie sind schwer zu überprüfen und es muss wohl Diskrepanzen in der Erhebungen zwischen Städten, Ländern und Kontinenten geben. So könnten beispielsweise die geographischen Grenzen der zur Berechnung der Median-Preise und Median-Mieten herangezogenen Gebiete unterschiedlich sein. In manchen Städten wechseln teurere Eigenheime tendenziell vielleicht rascher den Besitzer als in anderen. Und in manchen Städten wohnen vielleicht auch größere Familien, weswegen möglicherweise auch die Häuser größer sind. Unwahrscheinlich ist allerdings, dass die Fehler so signifikant sind, um eine grundlegende Schlussfolgerung zu ändern: dass sich nämlich die Erschwinglichkeit von Wohnraum weltweit überaus unterschiedlich präsentiert.