MOSKVA: Zakavkazsko opanovala zvrácená dialektika. Čím více je Rusko obviňováno z neoimperiálních ambicí, tím slabší ve skutečnosti je. A spolu s tím sílí turecký a americký vliv. Je hrubou chybou myslet si o Rusku, podobně jako před sto lety o Otomanské říši, že je „nemocným dítětem Evropy“, neschopným udržet si svoje strategické a obchodní zájmy, a o jeho tradičních spojencích v regionu, že si je kdokoli snadno získá na svou stranu. Dojem, že Rusko a Zakavkazsko lze od sebe oddělit, je naprosto klamný. Sítě vztahů mezi Ruskem a Kavkazem jsou staré staletí a je nemožné je zpřetrhat.
MOSKAU: Im Transkaukasus gilt eine perverse Dialektik: Je mehr man Russland neo-imperialistischer Ambitionen bezichtigt, desto schwächer wird die eigentliche Macht dieses Landes. Und unterdessen wächst der türkische und US-amerikanische Einfluss stetig. Es ist ein großer Fehler, in Russland – wie im Ottomanenreich vor einem Jahrhundert – den “kranken Mann Europas” zu sehen, der nicht dazu in der Lage ist, seine strategischen und kommerziellen Interessen weiter zu verfolgen, und die traditionellen Verbündeten Russlands in der Region als Staaten zu betrachten, denen jeder ins Gehege kommen kann. In der Tat ist der Gedanke, dass Russland und der Transkaukasus sich einmal voneinander lösen könnten, völlig abwegig. Das Wollknäuel von Verbindungen zwischen Russland und dem Kaukasus ist bereits Jahrhunderte alt und unmöglich zu entwirren.