Myšlenka, že chudoba je více, než jen otázka vzdání se okamžitých potřeb, je aplikovatelná dokonce i na bohaté země, kde problémy podvýživy a dalšího základního materiálního strádání již téměř vymizely. Zakuklená, ochranářská a pře-regulovaná západní Evropa je svědkem toho, že vysoká nezaměstnanost existuje v souvislosti velkorysými systémy sociálního zabezpečení. Ale dosahuje nižší míry nespravedlnosti jen proto, že je výsledkem odrazu skutečné spravedlnosti? Nezaměstnanost, krom mnoha jiných negativních dopadů, vyvolává nezměrnou morální trýzeň, kterou statistiky nemohou zachytit. Ztráta výplaty může být, přirozeně, nahrazena podporami.
Versteht man unter Armut mehr als nur ein Problem der Befriedigung unmittelbarer Grundbedürfnisse, dann gibt es Armut sogar in reichen Ländern, in denen es Unterernährung und einen grundlegenden Mangel an materiellen Dingen fast nicht mehr gibt. Im behüteten, beschützten und überorganisierten Westeuropa ist die hohe Arbeitslosigkeit in ein großzügiges System sozialer Sicherheit eingebettet. Aber spiegelt die geringere Ungleichheit wirkliche Gerechtigkeit wider? Arbeitslosigkeit inmitten von Überfluss führt zu Leid, das keine Statistik erfassen kann. Natürlich kann der Verlust eines Gehaltes durch soziale Leistungen ausgeglichen werden.