Prezidentka Johnsonová-Sirleafová si uvědomuje, že vzdělaní lidé by mohli přispět k oživení zemědělské výroby, a tak v červnu roku 2008 zahájila kampaň „Návrat k půdě“, zejména proto, aby osoby usazené ve městech pobídla k farmaření. Jistěže, absenční zemědělské úsilí elit a vzdělaných lidí zaměstnaných ve městech nemůže uspokojit všechny naléhavé potravinové potřeby Afriky. Absenční farmáři se navíc potýkají s nečekanými problémy. Poněvadž svá hospodářství navštěvují jen zřídka, silně spoléhají na příbuzné a přátele. Když jsem se letos na jaře prvně rozhodla pěstovat pšenici na pronajaté půdě ve vsi, kde jsem prožila dětství, má matka souhlasila, že dohlédne na orbu, setbu i sklizeň. Bez její pomoci bych vůbec farmařit nemohla. I s matčinou pomocí jsem ovšem jako na trní. Přestože jsem mezi pšeničnými poli vyrostla, mé znalosti zemědělství jsou chabé.
Präsidentin Johnson-Sirleaf, die erkannte, dass gebildete Menschen viel zu einer Wiederbelebung der Landwirtschaft beitragen könnten, rief im Juni 2008 ihre Kampagne „Back to the Soil“ (zurück zum Boden) ins Leben, vor allem um Stadtbewohner für die Landwirtschaft zu motivieren. Gewiss kann die Landwirtschaft, die von den Eliten und gebildeten Städtern in ihrer Abwesenheit geführt wird, Afrikas dringenden Nahrungsmittelbedarf nicht vollständig befriedigen. Außerdem haben Landwirte, die nicht vor Ort sind, mit unerwarteten Problemen zu kämpfen. Da sie ihre Felder nicht oft besuchen, sind sie stark auf Verwandte und Freunde angewiesen. Als ich in diesem Frühjahr beschloss, zum ersten Mal Weizen auf einem gepachteten Stück Land in meinem Heimatdorf anzubauen, erklärte sich meine Mutter bereit, das Pflügen, Pflanzen und die Ernte zu beaufsichtigen. Ohne ihre Hilfe hätte ich wohl überhaupt nichts anbauen können. Selbst mit der Hilfe meiner Mutter mache ich mir Sorgen. Obwohl ich inmitten von Weizenfeldern aufwuchs, ist mein Wissen über die Landwirtschaft dürftig.