Vypadá to jako druh mouchy. Má křídla, má oči, má tykadla, má nohy, komplikovaný životní příběh, je to parazit, musí poletovat a hledat housenky, na kterých parazituje, ale nejen že má mozek velikosti zrníčka soli, což je srovnatelné s ovocnou muškou, samotný je velikosti zrnka soli. A zde máme jiný organismus v podobném měřítku. Tento živočich je velký jako trepka a améba, jeho mozek má 7 tisíc neuronů, které jsou tak malé -- znáte buněčná těla, slyšeli jste o nich, kde je jádro neuronu? Tento živočich se jich zbavil, protože zabíraly moc místa. Takže toto je lekce o hranicích neurovědy. Předpokládám, že jednou z hranic neurovědy je zjistit, jak pracuje mozek těchto organismů. Ale zamysleme se nad jedním: jak přinutíme malý počet neuronů, aby hodně pracoval? Myslím, že z inženýrského hlediska nás napadne multiplex, mnohonásobné využití.
Sieht aus wie eine Fliege. Es hat Flügel, Augen, Antennen, Beinchen, eine komplizierte Lebensgeschichte. Dieser Parasit muss herumfliegen und Raupen finden, um sie zu parasitieren. Sein Gehirn ist nur so groß wie ein Salzkorn, was mit dem der Fruchtfliege vergleichbar wäre. Er ist so groß wie ein Salzkorn. Hier sehen Sie andere Organismen im gleichen Maßstab. Dieses Tierchen hat die Größe einer Amöbe und ein Gehirn mit 7.000 Nervenzellen, das so klein ist – Sie haben sicher schon mal von den Zellkörpern gehört, worin sich der Kern der Nervenzelle befindet? Dieses Tier hat keine, weil sie zu viel Platz verbrauchen. Hier sind also die Grenzen der Neurowissenschaft. Die Neurowissenschaft sollte erforschen, wie das Gehirn dieses Dings funktioniert. Denken wir mal nach. Wie veranlassen wir wenige Nervenzellen, viel zu machen? Aus einer Ingenieursperspektive denkt man vielleicht an Mehrfachnutzung.