U společností, které se z otázek budou vykrucovat, třeba tvrzením, že svět ve skutečnosti nebude 2º limit vyžadovat, by přesměrování investic dávalo smysl z finančních i etických důvodů, neboť takové společnosti nejsou ochotné přispět k budování nízkouhlíkové ekonomiky. Samozřejmě že nutnost klimatické angažovanosti nekončí u investorů; součástí řešení musí být také udržitelná spotřeba a výrobní postupy podniků i jednotlivců. Přechod do bezpečné, nízkouhlíkové budoucnosti vyžaduje, aby se zodpovědně a prozíravě chovaly všechny složky společnosti.
Bei Firmen, die diese Fragen ignorieren oder behaupten, die 2º-Grenze würde sowieso nicht durchgesetzt, würde eine Desinvestition sowohl aus finanziellen als auch aus ethischen Gründen Sinn machen, da sie offensichtlich nicht bereit sind, an einer kohlenstoffarmen Wirtschaft mitzuwirken. Natürlich hört die Notwendigkeit des Klimaschutzes nicht bei den Investoren auf. Auch nachhaltige Konsum- und Produktionspraktiken der Unternehmen und Einzelpersonen müssen zur Lösung beitragen. Der Übergang zu einer sicheren, kohlenstoffarmen Zukunft erfordert, dass alle Teile der Gesellschaft verantwortungsvoll und vorausschauend handeln.