Rozrůstání měst do krajiny (tzv. „sídelní kaše“) představuje dobrý příklad, proč je regionální přístup k plánování klíčový. Omezení tohoto jevu vyžaduje koordinovanou územní strategii, aby mohla města řešit společné otázky, jako jsou doprava zboží, seskupování bydlení a služeb nebo správa a rozmísťování průmyslových koridorů. Spolupráce municipalit může zajistit také úspory z rozsahu, neboť odrazuje zbytečnou konkurenci.
Zersiedelung ist ein gutes Beispiel dafür, warum ein regionaler Ansatz beim Städtebau unbedingt erforderlich ist. Die Beschränkung der Zersiedelung erfordert eine koordinierte territoriale Strategie, so dass Städte gemeinsame Probleme lösen können, wie den Transport von Waren, das Clustern von Wohnungsbau und Dienstleistungen und die Verwaltung und Einrichtung von Industriekorridoren. Interkommunale Kooperation kann auch Skaleneffekte auslösen, indem sie nicht notwendigen Wettbewerb nicht fördert.