V Indii začal tento problém v 70. letech, kdy velcí dárci vybízeli vládu, ať poskytne zemědělcům bezplatnou elektřinu na zavlažování. Dotace byly zpočátku zvládnutelné a ve státech jako Paňdžáb, Harijána, Rádžasthán, Gudžarát nebo Maháráštra dosáhly cíle a zvýšily produkci potravin. Zároveň však tato politika odstranila motivaci farmářů k omezování objemu vyčerpané vody. Farmáři museli investovat pouze do instalace samotných čerpadel – a činili tak ochotně, výsledkem čehož je dnešní celkový počet 23 milionů vodních čerpadel. Tato rozmařilost si vybrala vážnou daň na hladině podzemní vody, což vedlo k tomu, že se trubní studny, z nichž se voda čerpá, musely instalovat stále hlouběji. Podle Centra třetího světa pro vodní hospodářství se množství elektrické energie potřebné k čerpání vody v Indii pouze v posledním desetiletí zdvojnásobilo – a v některých případech dokonce ztrojnásobilo, neboť trubní studny se přesunuly z hloubky 10-15 metrů do hloubky 200-400 metrů. Rostoucí hloubka vyžaduje na každé čerpadlo třikrát až čtyřikrát více koňských sil.
In Indien begann das Problem in den 1970ern, als große Geldgeber die Regierung ermutigten, Bauern kostenlos Elektrizität für die Bewässerung zur Verfügung zu stellen. Zunächst waren die Subventionen überschaubar und erreichten ihr Ziel, in Bundesstaaten wie Punjab, Haryana, Rajasthan, Gujarat und Maharashtra die Nahrungsmittelproduktion anzukurbeln. Durch die Maßnahme wurden allerdings die Anreize für Bauern beseitigt, die gepumpte Wassermenge zu begrenzen. Sie mussten nur in die Installation der tatsächlichen Pumpe investieren – und taten dies mit Freude, was bis heute zu insgesamt 23 Millionen Wasserpumpen führte. Durch diese Verschwendung sanken die Grundwasserstände stark ab, so dass die Brunnen für das Wasser immer tiefer gegraben werden mussten. Laut Aussage des Third World Center for Water Management hat sich die zum Pumpen von Wasser benötigte Menge an Elektrizität im letzten Jahrzehnt verdoppelt – und in manchen Fällen sogar verdreifacht – da allein im letzten Jahrzehnt die Brunnen von 10-15 Meter auf 200-400 Meter vertieft werden mussten. Durch die größere Tiefe müssen die Pumpen drei- bis viermal so leistungsstark sein wie zuvor.