Chirurg by například mohl prostrčit malým endoskopickým otvorem něco jako strunu; tato struna by se pak na základě patřičného podnětu (například působení určité teploty či světla) přeměnila v lékařský nástroj potřebného tvaru, například ve stent nebo plátek bránící uzavření cévy. Dalším potenciálním využitím takových materiálů by mohly být samovolně se spojující stehy, které by se mohly uplatnit v minimálně invazivní chirurgii. Nové materiály budou rovněž nezbytné k překonání jedné z hlavních překážek úspěšné genové terapie: absence vhodných aplikačních systémů. Viry jsou sice vysoce účinným nástrojem, ale zároveň představují bezpečnostní riziko.
Ein denkbares Einsatzbeispiel: Ein Chirurg führt durch ein kleines endoskopisches Loch eine Art Schnur ein; bei einer entsprechenden Stimulierung (z.B. durch Temperatur oder Licht) würde diese sich dann in ein medizinisches Gerät von geeigneter Form verwandeln, etwa einen Stent oder eine Abdeckung, um Verwachsungen zu verhindern. Eine weitere potenzielle Einsatzmöglichkeit derartiger Materialien könnten selbstverknotende Nähte sein, die in der minimal invasiven Chirurgie genutzt werden könnten. Neue Materialien sind darüber hinaus erforderlich, um eines der Haupthindernisse auf dem Weg zu einer erfolgreichen Gentherapie zu überwinden: das Fehlen geeigneter Abgabesysteme. Ein hoch effizientes Mittel hierfür wären Viren, doch stellen diese ein Sicherheitsrisiko dar.