Cílem je představit evropskou odpověď zahrnující opatření členských států Unie i samotného Společenství. Unie chce doplnit a urychlit činnost ostatních subjektů v odvětvích, v nichž má specifickou zkušenost nebo srovnatelnou výhodu a kde může rychle jednat. Jedná se tedy o soustředění úsilí na klíčová odvětví, v nichž Unie zaujímá ústřední 155 postavení, pro provádění mezinárodních akcí. Na základě tohoto přístupu Unie zahájila práci na přípravě dlouhodobé globální strategie pro Afriku. První krok učinila Komise dne 12. října (1). Oznámila vytvoření strategického partnerství pro bezpečnost a rozvoj mezi Evropskou unií a Afrikou pro nadcházející desetiletí. Mezi předloženými návrhy figurují dvě klíčové iniciativy: v฀první se týká správy věcí veřejných: Unie by v tomto ohledu měla podporovat reformy zahájené v rámci „afrického mechanismu pro vzájemné hodnocení“, jedinečného nástroje pro vzájemné hodnocení a učení Afričanů, pokud jde o řádnou a demokratickou správu věcí veřejných; v฀druhá se týká infrastruktury: v této souvislosti bude Unie poskytovat zvláštní podporu programům, které usilují o propojení celého světadílu za účelem podpory regionálního obchodování, integrace, stability a rozvoje.
Ziel ist es, eine europäische Antwort vorzulegen, die Maßnahmen sowohl der EU-Mitgliedstaaten als auch der Gemeinschaft selbst umfasst. Unter Nutzung von „Nischen“ beabsichtigt die EU, als Katalysator für Maßnahmen anderer Beteiligter in Bereichen zu wirken, in denen sie spezifische Erfahrungen oder einen komparativen Vorteil bieten und rasch handeln kann. Es geht folglich darum, die Anstrengungen auf Schlüsselsektoren zu konzentrieren, in denen die EU eine zentrale Stellung einnimmt, um die internationalen Aktivitäten anzuführen. Verstärkung der Zusammenarbeit zwischen Europa und Afrika auf dem Gebiet des Handels; v Auf der Grundlage dieses Konzepts nahm die EU die Arbeiten an einer langfristigen globalen Strategie für Afrika auf. Den ersten Schritt hierzu tat die Kommission am 12. Oktober (1). Sie befürwortete für das nächste Jahrzehnt eine strategische Partnerschaft zwischen der Europäischen Union und Afrika für Sicherheit und Entwicklung. Die Vorschläge beinhalten zwei wesentliche Initiativen: v eine auf dem Gebiet der Staatsführung: In diesem Zusammenhang sollte die EU vor allem die Reformen unterstützen, die infolge des „Afrikanischen Peer-Review-Mechanismus“ (APRM) eingeleitet wurden, bei dem es sich um ein einzigartiges Instrument für Peer-Reviews und Peer-Learning im Bereich der demokratischen Staatsführung durch und für die Afrikaner handelt; v und die andere auf dem Gebiet der Infrastrukturen: Hier würde die EU spezifische Unterstützung für Programme bieten, die den Infrastrukturverbund auf dem Kontinent fördern, um Handel, Integration, Stabilität und Entwicklung in der Region zu fördern.