Když nás cesta jindy zavedla k poklidnému potoku, viděl jsem, jak u něj sedí jakýsi muž, sleduje vlasec a zdánlivě žije v míru s okolním světem, zatímco vedle něj se již ulovené ryby bezmocně mrskají a lapají po dechu. Otec mi tehdy řekl, že nedokáže pochopit, jak si někdo může užívat odpoledne strávené taháním ryb z vody a ponecháváním je napospas pomalé smrti. Tyto vzpomínky z dětství mě znovu zaplavily, když jsem četl text s názvem Na moři se dějí horší věci: blaho ryb ulovených v divoké přírodě (Worse things happen at sea: the welfare of wild-caught fish), což je průlomová zpráva zveřejněná minulý měsíc na serveru fishcount.org.uk. Ve většině světa se akceptuje, že je-li třeba zabíjet zvířata na jídlo, měla by se zabíjet bez utrpení. Regulace upravující porážky všeobecně vyžadují, aby byla zvířata před smrtí bleskurychle omráčena, případně aby smrt nastala okamžitě nebo v případě rituálních porážek co nejrychleji, jak to umožňuje náboženská doktrína. Pro ryby to neplatí. Pro ryby ulovené a usmrcené na moři a ve většině případů i na rybích farmách neexistují žádné požadavky na humánní smrt. Ryby chycené do sítí se vyklápějí na palubu rybářských lodí a nechávají se udusit.
Ein anderes Mal, als wir an einem beschaulichen Flüsschen entlang spazierten, sah ich einen Mann, der dasaß und, offensichtlich zufrieden mit sich und der Welt, seine Angel beobachtete, während neben ihm Fische, die er schon gefangen hatte, hilflos an der Luft zappelten. Mein Vater sagte zu mir, dass er nicht verstehe, wie jemand den Nachmittag genussvoll damit verbringen könnte, Fische aus dem Wasser zu holen und sie langsam sterben zu lassen. Diese Kindheitserinnerungen wurden wach, als ich auf fishcount.org.uk den bahnbrechenden Bericht Worse things happen at sea: the welfare of wild-caught fish über das Leiden der Tiere im Fischfanglas. In den meisten Teilen der Welt wird akzeptiert, dass man Tiere zur Nahrungsproduktion so töten soll, dass sie nicht leiden. Regelungen für die Schlachtung sehen vor, dass die Tiere vorher betäubt werden, dass der Tod sofort oder, im Falle ritueller Schlachtungen, so unmittelbar einzutreten hat, wie es die religiösen Vorschriften erlauben. Für Fische gilt das nicht. Humane Schlachtvorschriften gibt es für Wildfische, die im Meer gefangen oder getötet werden, ebenso wenig wie für die meisten Zuchtfische. Mit Schleppnetzen gefangene Fische werden an Bord der Schiffe ausgekippt, wo man sie ersticken lässt.