Léčba závisí na tom, který ze tří módů tento pád cen aktiv definuje. První – a „nejsnazší“ mód – nastává ve chvíli, kdy investoři odmítnou nakupovat za normální ceny ne proto, že si uvědomují podezřelost základních ekonomických ukazatelů, nýbrž že se obávají, že ostatní propadnou panice, což všechny donutí prodávat za směšně nízké ceny. Léčbou na tento mód – tedy na krizi likvidity způsobenou poklesem důvěry ve finanční systém – je zajištění, aby banky a další finanční instituce s hotovostními závazky mohly navyšovat, co potřebují, prostřednictvím půjček od jiných bank a finančních institucí, případně od centrálních bank. Toto pravidlo formuloval před více než sto lety Walter Bagehot: uklidnění trhů vyžaduje, aby centrální banky půjčovaly za sankční sazbu všem institucím v tísni, které by za normálních okolností byly s to poskytnout rozumné záruky.
Das Heilmittel dagegen hängt davon ab, welche von drei Krisenformen, den Sturz der Vermögenspreise kennzeichnet. Die erste – und „einfachste“ – Form tritt auf, wenn die Investoren sich weigern, zu normalen Preisen zu kaufen, nicht weil sie wissen, dass die Wirtschaftslage fragwürdig ist, sondern weil sie fürchten, andere würden in Panik geraten und alle zwingen, ihre Vermögenswerte schnell und unter Wert loszuwerden. Das Heilmittel für diese Form – eine Liquiditätskrise, die durch sinkendes Vertrauen in das Finanzsystem hervorgerufen wird – besteht darin, sicherzustellen, dass Banken und andere Finanzinstitute mit Barverbindlichkeiten, die benötigten Beträge aufbringen können, indem sie Kredite bei anderen Kreditinstituten oder den Zentralbanken aufnehmen. Die folgende Regel wurde von Walter Bagehot vor über einem Jahrhundert aufgestellt: Um die Märkte zu beruhigen, müssen die Zentralbanken jedem Not leidenden Institut, das in normalen Zeiten ausreichende Sicherheiten hinterlegen könnte, Geld zu einem Strafzins leihen.