Vysílající země by pak mohla zdaňovat zahraniční příjem svých zaměstnanců a používat tyto výnosy k rozvoji svého zdravotnictví. Jakákoliv dohoda by navíc měla výslovně požadovat poskytování příležitostí ke vzdělání a profesnímu rozvoji pro rekrutované zdravotníky. Přijímající země by mohla otevřít své lékařské fakulty a zdravotnický výcvik novým rekrutům nebo pomoci platit zdravotnické vzdělávání a stipendijní fond v domovské zemi. Rozvojové země typu Ugandy by tímto způsobem mohly nejen vyškolit více profesionálních zdravotníků, ale také získat prostředky potřebné k vysílání pracovníků do zahraničí za účelem výcviku. Dopad takových programů může být dalekosáhlý, protože nedostatek profesionálních zdravotníků se neomezuje na subsaharskou Afriku. Vzhledem k tomu, že tolik kvalifikovaných lékařů emigruje do Velké Británie a USA, trpí zbytek světa včetně rozvinutých zemí obrovským odlivem lékařských mozků. Zhruba 35 000 řeckých lékařů emigrovalo do Německa, zatímco Bulharsko „krvácí doktory“ – každoročně ztratí až 600 lékařů (to se rovná počtu absolventů lékařských fakult v zemi za celý rok).
Das Land könnte dann die ausländischen Einkünfte der Mediziner besteuern und die Einkünfte zur Entwicklung seines Gesundheitssystems verwenden. Weiterhin muss ein solches Abkommen ausdrücklich auch Möglichkeiten zur Ausbildung und beruflichen Weiterentwicklung des rekrutierten Fachpersonals umfassen. Das Empfängerland könnte den neuen Mitarbeitern seine medizinischen Fakultäten zur Verfügung stellen und ihnen medizinische Fortbildungen anbieten. Oder es könnte die Finanzierung von Ausbildungsmöglichkeiten und Stipendiatenfonds im Entsenderland unterstützen. So könnten Entwicklungsländer wie Uganda nicht nur mehr medizinische Experten ausbilden, sondern hätten auch noch die finanziellen Möglichkeiten, sie zum Training ins Ausland zu schicken. Die Auswirkungen solcher Programme könnten sehr weit reichen, da sich der Mangel an medizinischem Fachpersonal nicht nur auf die afrikanischen Länder südlich der Sahara beschränkt. Angesichts dessen, dass so viele qualifizierte Ärzte nach Großbritannien und in die USA abwandern, erleidet auch der Rest der Welt einen massiven medizinischen Braindrain, einschließlich vieler Entwicklungsländer. Etwa 35.000 griechische Ärzte sind nach Deutschland ausgewandert, und Bulgarien „blutet aus“, indem das Land jährlich bis zu 600 Mediziner verliert (was der Anzahl der jährlichen Medizinabsolventen dort entspricht).