Podobné názory jsou patrné i v Evropě. Jak může být tolik zatracováno něco, co podle našich politických lídrů – i nejednoho ekonoma – zlepší život všech? Jedna odpověď, kterou je občas slyšet od neoliberálních ekonomů podporujících tuto politiku, zní, že životy lidí se už zlepšily. Lidé to pouze nevědí. A jejich nespokojenost je tedy otázkou pro psychiatry, nikoliv pro ekonomy.
Ähnliche Ansichten sind in Europa erkennbar. Wie kann etwas so verhasst sein, das laut unseren führenden Politikern – und vielen Ökonomen – dazu führen würde, dass es allen besser geht? Eine manchmal von den diese Politik befürwortenden neoliberalen Ökonomen zu vernehmende Antwort ist, dass es den Menschen tatsächlich besser ginge; es sei ihnen nur nicht bewusst. Ihre Unzufriedenheit sei eine Sache für Psychiater, nicht Ökonomen.