Jak tvrdí Merilee Grindle z Harvardu, měli bychom cílit na “dostatečně dobré“ vládnutí a to volbou několika imperativů z dlouhého seznamu možností. Zvolit ta nejpodstatnější opatření však nebude jednoduché. Příznivci reformy vládnutí měli věru málokdy pravdu ohledně nejefektivnějším přístupu. Vezměme si například vytrvalou propagaci snah o posílení vlastnických práv. Tvrdí se, že absence zcizitelného individuálního vlastnictví produktivních zdrojů povede k nedostatečnosti podnětů a prostředků ke snaze o rozvojovou činnost, a také že sdílené zdroje („commons“) budou využity nad limit a neefektivně použity. Ve skutečnosti není však tzv. “tragedy of the commons“ ani všudypřítomná, ani nevyhnutelná a individuální vlastnická práva nejsou vždy to nejlepší (a nikdy to jediné) institucionální řešení pro nakládání se společenskými dilematy. Elinor Ostrom, nositelka Nobelovy ceny za ekonomii, ukázala, že lidská společenství staví myriády kreativních a trvalých řešení k vyřešení široké řady dilemat včetně použití společně vlastněných zdrojů.
Merilee Grindle von der Universität Harvard formuliert es so: wir sollten auf „ausreichend gute“ Governance abzielen und einige Forderungen aus einer langen Liste von Möglichkeiten auswählen. Doch die Auswahl der wichtigsten Maßnahmen gestaltet sich nicht so einfach. Tatsächlich hatten die Befürworter von Governance-Reformen hinsichtlich des wirksamsten Ansatzes in den seltensten Fällen recht. Man denke an die unablässige Propagierung der Bemühungen zur Stärkung der Eigentumsrechte. Ohne das veräußerliche individuelle Eigentum an produktiven Ressourcen, so die Behauptung, stünden nicht genügend Mittel und Anreize zur Verfügung, um Entwicklungsinitiativen zu verfolgen und gemeinsame Ressourcen (das „Allgemeingut“) würden übermäßig ausgebeutet und ineffizient eingesetzt. In Wirklichkeit ist diese so genannte „Tragik der Allmende“ weder allgegenwärtig noch unvermeidlich und individuelle Eigentumsrechte sind nicht immer die beste – und niemals die einzige – institutionelle Lösung im Umgang mit sozialen Dilemmas. Die verstorbene Wirtschaftsnobelpreisträgerin Elinor Ostrom zeigte, dass es menschlichen Gesellschaften gelang, unzählige kreative und dauerhafte Lösungen für eine breite Palette an Dilemmas im Zusammenhang mit dem Einsatz gemeinsamer Ressourcen zu finden.