Jen malý díl přímo prospívá ekonomikám, které se klopotně snaží zvýšit tempo růstu, zvýšit zaměstnanost, vyhnout se vzniku ztracené generace zaměstnanců a řešit nadměrnou nerovnost příjmů. Mají-li rozvinuté ekonomiky prosperovat, je nezbytné (byť nikoliv dostatečné), aby ochota firemního sektoru k investicím odpovídala jeho nadité peněžence. Existuje šest hlavních faktorů, které tomu výrazně brání. Za prvé mají firmy obavy z budoucí poptávky po jejich produktech. Nedávné hospodářské zotavení, jakkoliv bylo tlumené (a to jak absolutně, tak i relativně oproti většině očekávání), bylo tažené experimentální politikou, kterou centrální banky prováděly s cílem udržet spotřebu. Dnes, kdy americký Federální rezervní systém začíná opouštět měnový stimul a kdy růst v rozvíjejících se ekonomikách zpomaluje, se většina firem jednoduše nedokáže nasměrovat na obrovské příležitosti k expanzi. Za druhé platí, že jelikož je tak vlivným tahounem globální poptávky Čína (a to jak přímo, tak i nepřímo prostřednictvím důležitých síťových efektů), mají vyhlídky této druhé největší ekonomiky světa nepřiměřeně velký dopad na prognózy globálních firemních příjmů. A protože se stále větší pozornost věnuje nadměrnému růstu čínských domácích úvěrů a systému stínového bankovnictví, začíná se mnoho firem znepokojovat.
Kaum etwas davon kommt bisher den Volkswirtschaften zugute, und diese tun sich schwer, ihre Wachstumsraten zu steigern, die Beschäftigung auszuweiten, eine verlorene Generation von Arbeitnehmern zu vermeiden und die exzessive Ungleichheit bei den Einkommen zu bekämpfen. Wenn die hochentwickelten Volkswirtschaften prosperieren sollen, ist es notwendig (wenn auch allein nicht hinreichend), dass die Investitionsbereitschaft des Unternehmenssektors dessen gut gefüllter Brieftasche entspricht. Doch sechs Faktoren scheinen dem in besonderer Weise entgegenzustehen. Erstens machen sich die Unternehmen Sorgen um die künftige Nachfrage nach ihren Produkten. Der jüngste Konjunkturaufschwung – so bescheiden er (sowohl in absoluter Hinsicht wie im Vergleich zu den meisten Erwartungen) auch ausgefallen ist – wurde durch die experimentelle Politik angetrieben, die die Zentralbanken zur Aufrechterhaltung des Konsums verfolgt haben. Nun, da die US Federal Reserve dabei ist, ihre geldpolitischen Impulse zurückzufahren, sowie angesichts des sich abschwächenden Wachstums in den Schwellenländern, sind die meisten Unternehmen schlicht nicht in der Lage, große Expansionschancen zu erkennen. Zweitens wirken sich die Aussichten Chinas angesichts des Einflusses des Landes – der zweitgrößten Volkswirtschaft weltweit – auf die globale Nachfrage (sowohl direkt wie indirekt über wichtige Netzwerkeffekte) überproportional auf die Prognosen der globalen Unternehmenserlöse aus. Und angesichts der zunehmenden Aufmerksamkeit, die das überzogene chinesische Kreditwachstum und das Schattenbankensystem im Lande derzeit wecken, kriegen es viele Unternehmen mit der Angst zu tun.