Ovšemže je možné, aby ryze „zelené“ hospodářství prosperovalo. Dnes převažující model se ale zaměřuje na rychlá a snadná řešení. Navíc upevňuje prvořadost ekonomiky, takže nedokáže porozumět hloubce nezbytné transformace. Namísto revize ekonomik s vyhlídkou na adaptaci jejich fungování na environmentální limity a nutnosti se dnešní zelená ekonomika snaží nově definovat přírodu, aby ji přizpůsobila stávajícím ekonomickým soustavám. Připisujeme dnes přírodě měnovou hodnotu a zavádíme ji do účetních rozvah, kde se ochrana „přírodního kapitálu,“ třeba ekosystémových služeb, započítává proti degradaci životního prostředí, měřené celosvětovou abstraktní měnou měření uhlíku.
Es ist durchaus möglich, dass eine wirklich „grüne“ Wirtschaft auch floriert. Doch das zur Zeit hauptsächlich etablierte Modell setzt auf schnelle und einfache Lösungen. Darüber hinaus priorisiert es weiterhin ökonomische Interessen, wie auch Sicht- und Denkweisen, und ignoriert dabei, wie tiefgreifend der erforderlicher Wandel tatsächlich sein müsste. Anstatt unsere Volkswirtschaften grundsätzlich zu überdenken und ihre Funktionsweise an die ökologischen Grenzen des Planeten anzupassen, versucht die heutige Grüne Ökonomie, die Natur so umzudefinieren, dass sie zu den bestehenden Wirtschaftssystemen passt. Wir geben der Natur einen monetären Wert und schreiben diesen in unsere Bilanzen, wo dann (oft anhand der abstrakten globalen Währung „CO2“) der Schutz von Ökosystemen an einem Ort mit der Zerstörung von Umwelt in anderen Regionen des Planeten verrechnet wird.