Někdy si myslel, že příště se otevřely dveře, že by se postaral o rodinný opatření, stejně jako on předtím. V jeho představách se objevila znovu, po dlouhé době, jeho zaměstnavatele a nadřízeného a učni se příliš bezpáteřní správce, dva nebo tři kamarády z jiných podniky, pokojská z hotelu v provincií, milující prchavé paměti, ženy pokladní z klobouku obchodu, koho on měl vážně, ale příliš pomalu ucházel - ti všichni se objevil ve směsi s cizinci nebo lidé on už zapomněl, ale místo pomoc jemu a jeho rodině, všichni byli nepřístupná, a on byl rád, že jim zmizí. Ale pak byl v náladě se obávat jeho rodiny. Byl plný čiré zlosti přes bídné péče byl stále, i když Nedokázal si představit nic, co by mohl mít chuť.
Manchmal dachte er, dass das nächste Mal die Tür öffnete, er würde über die Familie kümmern Vereinbarungen, so wie er früher war. In seiner Phantasie erschien wieder, nach langer Zeit, seinen Arbeitgeber und Vorgesetzten und die Lehrlinge, die übermäßig spineless Depotbank, zwei oder drei Freunde aus anderen Unternehmen, ein Stubenmädchen aus einem Hotel in den Provinzen, eine liebevolle flüchtige Erinnerung, eine Kassiererin aus einem Hutladen, den er ernst, aber zu langsam umworben - sie alle erschienen in gemischt mit Fremden oder hatte er bereits vergessen, aber statt hilft ihm und seiner Familie, sie waren alle unnahbar, und er war glücklich zu sehen, sie verschwinden. Aber dann war er nicht in der Stimmung zu befürchten seiner Familie. Er war vor lauter Wut über die elende Pflege war er immer voll, obwohl er konnte sich nicht vorstellen, alles, was er Appetit auf haben könnte.