Koncem 90. let se odhadovalo, že celková ekonomická zátěž úzkosti přesahuje 40 miliard dolarů. Tyto náklady jsou s největší pravděpodobností ještě podstatně vyšší, protože řada úzkostných poruch není nikdy diagnostikována. Důvodem, proč nejčastěji předepisované léky proti úzkosti neřeší základní problém, je paradoxně skutečnost, že tyto léky fungují přesně tak, jak by fungovat měly – podle kritérií použitých při jejich vývoji. Většina terapií založených na výzkumu myší nebo krys skutečně usnadňuje život s úzkostnými poruchami. Nedokáže však zajistit, aby lidé pociťovali menší strach či úzkost. Mozkové systémy, které kontrolují behaviorální reakce v situacích obsahujících hrozbu, se u hlodavců a lidí podobají a souvisejí s vývojově staršími oblastmi nacházejícími se hluboko v mozku, které fungují nevědomě (například amygdala). Naopak systémy produkující vědomé prožitky včetně pocitů strachu a úzkosti zahrnují vývojově nové regiony mozkové kůry, které jsou v lidském mozku vyvinuté obzvláště dobře, zatímco u hlodavců špatně.
Ende der 1990er wurde die wirtschaftliche Belastung durch Angst auf über 40 Milliarden Dollar geschätzt.. Die Gesamtkosten sind wahrscheinlich noch deutlich höher, da viele Angststörungen nie diagnostiziert werden. Überraschenderweise liegt der Grund dafür, dass die am häufigsten verschriebenen Angstmedikamente das zugrunde liegende Problem nicht lösen, darin, dass sie genau wie geplant wirken – jedenfalls anhand der Kriterien beurteilt, die zu ihrer Entwicklung aufgestellt wurden. Die meisten Therapien auf der Grundlage von Studien an Mäusen oder Ratten führen dazu, dass Patienten mit Angststörungen ein leichteres Leben haben. Was sie nicht leisten können, ist, dass die Menschen weniger Angst oder Sorgen haben. Dafür gibt es einen einfachen Grund: Die Systeme im Gehirn, die für die Verhaltensreaktionen auf bedrohliche Situationen zuständig sind, sind bei Nagetieren und Menschen ähnlich. Sie befinden sich in älteren Bereichen tief im Gehirn, die unbewusst arbeiten (etwa im Mandelkern). Die Systeme hingegen, die bewusste Erfahrungen hervorbringen, darunter auch Gefühle von Angst und Besorgnis, liegen in evolutionär gesehen relativ neuen Regionen des Neocortex, der im menschlichen Gehirn besonders gut entwickelt und bei Nagetieren nur schwach ausgeprägt ist.