Otázkou je, jak toho dosáhnout. Afrika se může pochlubit obsáhlým a kreativním pracovním poolem, podpíraný mladou populací, u které se do roku 2050 očekává zdvojnásobení na více než 830 milionů. To by mělo být pro ekonomiky napříč kontinentem požehnáním. Afričtí politici však stojí před vážným problémem: neví, o kolik lidí jde, kde žijí, nebo jak si vydělávají na živobytí. Jednoduše řečeno, nemají dostatek údajů. Ve 46 z 54 afrických zemích je oficiální sledování důležitých statistických dat o narození, svatbě či úmrtí silně omezeno. Jak uvádí Mo Ibrahim Foundation, pouze “třetina všech Afričanů žije v zemi, kde by se od roku 2010 provedlo sčítání lidu“ a i tam, kde program sčítání lidu existuje, jde mnohdy o podfinancované a nespolehlivé systémy. Více než polovina všech Afričanů žije v zemích, které po více než dekádu neprovedly žádný průzkum na téma průzkumu trhu pracovních sil.
Die Frage ist, wie. Dank seiner jungen Bevölkerung, die sich bis 2050 auf über 830 Millionen verdoppeln dürfte, verfügt Afrika über ein großes Reservoir kreativer Arbeitskräfte. Für die Volkswirtschaften auf dem Kontinent sollte dies ein Segen sein. Doch stehen Afrikas Politiker vor einem ernsten Problem: Sie wissen nicht, mit wie vielen Menschen sie es zu tun haben, wo diese leben oder wie sie sich ihren Lebensunterhalt verdienen. Kurz gesagt, sie haben nicht genügend Daten. In 46 der 54 afrikanischen Länder werden Bevölkerungsstatistiken wie Geburt, Heirat und Tod nur in gegrenztem Umfang offiziell erfasst. So lebt laut Angaben der Mo Ibrahim Foundation nur „ein Drittel aller Afrikaner in einem Land, wo seit 2010 eine Volkszählung durchgeführt wurde“, und wo doch Volkszählungsprogramme bestehen, sind sie häufig unterfinanziert und unzuverlässig. Mehr als die Hälfte aller Afrikaner lebt in Ländern, in denen seit mindestens einem Jahrzehnt keine Erhebungen zur Erwerbsbevölkerung durchgeführt wurden.