Rozvoj vědeckotechnických kapacit je méně obtížný než jejich podpora a jejich podpora je méně náročná než jejich využití. To, jaký budou mít věda a technologie celkový dopad, ale závisí na všech třech faktorech. Africké země tedy musí investovat do vědeckotechnologického vzdělávání a do školství. Každá země musí také rozvíjet strategie, které vědcům a odborníkům poskytnou pracovní příležitosti v jejich domovině. Zárukou této udržitelnosti je životaschopný školský systém a pevná, leč pružná profesní základna. Za druhé: mobilizovat to nejlepší a nejprospěšnější z africké vědy a technologií i odjinud na řešení kritických společenských a hospodářských problémů. Problémy s jídlem, zdravím a životním prostředím, které padají na hlavy lidí v nejméně vyvinutých zemích světa, mají jiný rozměr (a jsou často jiné povahy) než problémy, jaké řeší lidé v bohatých zemích. Tyto rozdíly vysvětlují, proč vědeckotechnologické iniciativy v rozvinutých zemích dokáží jen zřídka přispět k řešení nejtíživějších problémů Afriky.
Die Entwicklung der wissenschaftlichen und technologischen Leistungsfähigkeit ist einfacher als ihre Erhaltung. Die Erhaltung wiederum ist weniger schwierig als ihre Nutzung. Doch der Erfolg von Wissenschaft und Technologie hängt letztlich von allen drei Faktoren ab. Die afrikanischen Staaten müssen daher in die Ausbildung von Personal in Wissenschaft und Technologie investieren. Außerdem müssen in jedem Staat Arbeitsplätze in diesen Bereichen geschaffen werden. Um hier Kontinuität zu gewährleisten, bedarf es eines dynamischen Bildungssystems und eines beständigen, aber doch flexiblen Jobangebotes. An zweiter Stelle steht die Mobilisierung der am besten geeigneten und maßgeblichsten Technologien in Afrika und anderswo, um die vordringlichsten sozialen und wirtschaftlichen Probleme zu lösen. Für Menschen in den am wenigsten entwickelten Ländern haben Fragen der Ernährung, Gesundheit und Ökologie eine andere Dimension (und sind oft auch anderer Natur), als für Menschen in den reichen Ländern. Diese Unterschiede sind auch der Grund, warum Initiativen der Industrieländer in den Bereichen Wissenschaft und Forschung so selten auf die vordringlichsten Probleme Afrikas abzielen.