Nejznepokojivějším důsledkem tohoto režimu genetické selekce je ovšem to, že si ji budou moci dovolit pouze majetní lidé. Trhlina mezi bohatými a chudými, už dnes rukavice hozená našim ideálům sociální spravedlnosti, se promění v propast, již nedokáže přemostit pouhá rovnost příležitostí. Takovou budoucnost by nikdo z nás neměl schvalovat. Vyhnout se tomuto vyústění ovšem nebude snadné, neboť to bude vyžadovat, aby genetické zdokonalování buď nebylo dostupné nikomu, nebo aby bylo dostupné všem. První možnost by vyžadovala donucování a – vzhledem k tomu, že jednotlivé země nepřijmou, aby ostatní získali konkurenční náskok – mezinárodní úmluvu o zřeknutí se přínosů, jež by genetické zdokonalování mohlo přinést.
Die beängstigendste Implikation dieser Form genetischer Selektion ist freilich, dass nur die Reichen sie sich werden leisten können. Die Kluft zwischen Arm und Reich – die bereits heute unsere Vorstellungen von sozialer Gerechtigkeit in Frage stellt – wird sich zu einem Abgrund auftun, der sich mit bloßer Chancengleichheit nicht mehr überbrücken lässt. Dies ist nicht die Art Zukunft, die irgendeiner von uns befürworten sollte. Eine derartige Entwicklung zu verhindern, wird allerdings nicht einfach sein. Es erfordert nämlich, dass die Selektion mit dem Ziel genetischer Verbesserungen entweder allen oder niemandem offen steht. Die erste Möglichkeit würde Zwang erfordern, und – da die einzelnen Länder nicht hinnehmen werden, dass andere einen Wettbewerbsvorteil gewinnen – eine internationale Übereinkunft über den Verzicht auf die möglicherweise von genetischen Verbesserungen ausgehenden Vorteile.