I když porušování norem zapříčiní jejich rozklad, není to vždy na škodu. V mnoha případech takové normy odrážely dřívější praxi a přežily svou užitečnost. Při pohledu zpět se prezidenti, kteří se jimi neřídili, zdají spíš prozíraví než zpátečničtí. V devatenáctém století prezidenti porušovali normy, které jim bránily vést kampaň, když byli v úřadu (což se považovalo za nedůstojné), anebo apelovat přímo na lidi (namísto postupu přes Kongres).
Und selbst wenn Verstöße gegen Normen dazu führen, dass sie zerfallen, ist das nicht immer etwas Schlechtes. In vielen Fällen spiegelten Normen vergangene Praktiken wider und hatten ihre Zweckmäßigkeit überlebt. Im Rückblick erscheinen die Präsidenten, die sie verletzt haben, eher weitsichtig als rückschrittlich. Im neunzehnten Jahrhundert verletzten Präsidenten Normen, die es ihnen verboten, während ihrer Amtszeit Wahlkampf zu führen (was als würdelos galt) oder sich direkt an das Volk zu wenden (anstatt über den Kongress zu arbeiten).