Namísto jasné volby však významné evropské země, jako je Německo, lavírují: nejprve se členstvím v NATO ohánějí jako šťavnatou mrkvičkou a poté nabídku stáhnou a ponechají na Američanech, aby používali hrdinnou rétoriku bez nezbytného dotažení do konce. Vzhledem k tomu všemu působí západní aliance nesoudržně a navzdory svému obrovskému bohatství a americké vojenské síle také kupodivu nemohoucně. Je načase, aby se evropské demokracie pro něco rozhodly. Buďto mohou zůstat závislé na ochraně USA a přestat si stěžovat, anebo mohou samy rozvinout kapacity potřebné k obraně Evropy, ať už ji chtějí definovat jakkoliv. První možnost možná nebude vzhledem k soumraku éry Pax Americana už dlouho uskutečnitelná. Druhá bude drahá a riskantní.
Doch statt ihre Wahl zu treffen, können sich wichtige europäische Länder – u.a. Deutschland – nicht entscheiden. Erst locken sie mit der NATO-Mitgliedschaft als Zuckerbrot, und dann ziehen sie das Angebot zurück und überlassen es den Amerikanern, sich ohne die nötige Konsequenzen in heroischen Phrasen zu ergehen. All dies lässt das westliche Bündnis inkohärent und trotz seines enormen Reichtums und der amerikanischen Militärmacht seltsam machtlos erscheinen. Es ist Zeit, dass sich die europäischen Demokratien entscheiden. Sie können weiter vom Schutz durch die USA abhängig bleiben und aufhören, zu jammern, oder sie können ihre Kapazitäten zur Verteidigung Europas entwickeln, so wie sie es selbst definieren möchten. Die erste Alternative könnte in der Endphase der Pax America nicht mehr allzu lange realistisch sein. Die zweite ist teuer und riskant.