Na druhé straně bysnaha o dosažení cílů směrnic mohla býtkatalyzátorem k překlenutí nedůvěry,která takovýto dialog v minulosti brzdila. Je užitečné stavět na — pozitivních i negativních — zkušenostech členských státůzískaných v minulosti a pokračovat vřešení diskriminace mezi ženami a muži.Také z judikatury, ve které můžeme najítaplikaci různých právních předpisů zminulých let, lze čerpat další poučení. vzdělávání nebo při koupi zboží a služeb.Překážky v rámci organizace se mohoutýkat politik a postupů, které úmyslně čineúmyslně, vylučují nebo znevýhodňujíurčité skupiny. Mohou to být psané politiky nebo postupy, či nepsaná „pravidla”,která jsou odvozena od zavedenýchstereotypů a předsudků. Existují-lipřekážky, které odpírají určitýmskupinám rovnost příležitostí, pak by seod organizace mělo očekávat, že tytopřekážky odstraní. Individuální žaloby jako zpětná vazba nestačí
Bisher gibt esallerdings nur geringe Anzeichen dafür, dassdieser Verpflichtung in den meisten Mitgliedstaaten der erweiterten EU große Aufmerksamkeit zu Teil wird. Es ist daher sinnvoll auf den – positiven wienegativen – Erfahrungen der Mitgliedstaatenaus der Vergangenheit aufzubauen und gegendie Diskriminierung zwischen Männern und Frauen vorzugehen. Rechtssprechungen, indenen über viele Jahre andere Antidiskriminierungsvorschriften Anwendung fanden,könnten sich ebenfalls als lehrreich erweisen. innerhalb eines Unternehmens können Politiken und Verfahren umfassen, die beab-sichtigter- oder unbeabsichtigterweisebestimmte Gruppen ausschließen oder benachteiligen. Dabei kann es sich um schriftlichniedergelegte Politiken und Verfahren oderum ungeschriebene „Gesetze” handeln, dievon nie in Frage gestellten Stereotypen oder Vorurteilen herrühren. In den Bereichen, wo Hindernisse der Gleichbehandlung bestimmter Gruppen entgegenstehen, muss das Unternehmen einen Wandel herbeiführen. Als Reaktion reichen Individualklagen nicht aus