Omyly v péči však zůstávají jednou z hlavních příčin preventabilních úmrtí pacientů v nízkopříjmových a středněpříjmových zemích a iniciativy zaměřené na řešení tohoto problému nefungují. Jedna taková iniciativa se zaměřuje na vytvoření kontrolního seznamu, podle něhož budou muset porodníci postupovat. Během víceleté randomizované kontrolované studie s náklady několika milionů dolarů, která v roce 2017 skončila v Indii, však ani používání tzv. checklistu bezpečného porodu vypracovaného Světovou zdravotnickou organizací v kombinaci s poradenstvím při jeho zavádění do praxe nezlepšilo výsledky u novorozenců ani jejich matek. Ačkoliv má porodní checklist určitý potenciální přínos, sám o sobě představuje nedostatečný základ pro snahu vyřešit metlu vysoké úmrtnosti novorozenců a matek. Jak ovšem vyplývá ze zprávy zveřejněné v britském lékařském časopise The Lancet, podobné intervence na mikroúrovni – včetně přímého zaučování poskytovatelů – tvoří celosvětově 72% všech strategií zkvalitňování primární péče. Třebaže tyto mikrointervence mohou lokálně přispět ke zvýšení důrazu na kvalitu, „lidé mají sklon vracet se k zakořeněným metodám, zvláště když okolní systémy transformaci nepodporují“. Důraz na samotné intervence na mikroúrovni může být dokonce škodlivý, neboť tato opatření spotřebovávají omezený čas a zdroje. Aby se zvýšila kvalita péče před porodem, během něj i po něm, musí globální zdravotnická komunita vyvinout nové typy intervencí podložených důkazy, které vyřeší základní – a často skryté – důvody, proč poskytovatelé zdravotní péče nedokážou dělat nezbytné kroky.
Aber in Ländern geringen oder mittleren Einkommens ist dies nicht selbstverständlich. Immer noch gehören dort falsche Pflegeroutinen zu den Hauptgründen für vermeidbare Todesfälle unter Patienten – und die Initiativen, um dieses Problem zu lösen, funktionieren nicht. Bei einer dieser Initiativen geht es hauptsächlich darum, eine Checkliste für Geburtshelfer zu entwickeln. Aber ein mehrjähriges, viele Millionen Dollar teures Pilotprojekt in Nordindien ergab 2017, dass die Lage von Säuglingen und Müttern durch die Verwendung der Checkliste für sichere Geburten der Weltgesundheitsorganisation nicht verbessert werden konnte. Auch wenn eine Geburtscheckliste vorteilhaft sein kann, reicht sie als Grundlage dafür, die hohe Säuglings- und Müttersterblichkeit zu bekämpfen, leider nicht aus. Und trotzdem bestehen, wie ein Bericht in der britischen Medizinfachzeitschrift The Lancet zeigt, weltweit 72% aller Strategien zur Verbesserung der Erstversorgungsqualität aus solchen kleinteiligen Interventionen – zu denen auch die direkte Fortbildung der Helfer gehört. Obwohl solche Interventionen die lokale Versorgungsqualität verbessern können, neigen Menschen dazu, „in ihre gewohnten Verhaltensmuster zurück zu fallen, insbesondere dann, wenn die Veränderungen von den umgebenden Systemen nicht unterstützt werden.“ Konzentriert man sich auf solche kleinteiligen Interventionen, kann dies sogar kontraproduktiv sein, weil solche Maßnahmen begrenzte Zeit und Ressourcen verbrauchen. Um die Qualität der Pflege vor, während und nach der Geburt zu verbessern, muss die globale Gesundheitsgemeinschaft neue, erkenntnisorientierte Interventionen entwickeln, die die zugrunde liegenden – und oft versteckten – Gründe dafür berücksichtigen, warum das medizinische Fachpersonal an den notwendigen Schritten scheitert.