Problém je v tom, že vzdělání samozřejmě není veřejným statkem v pravém slova smyslu – v reálném světě je jím pramálo věcí. Je to však „hodnotový“ statek, tedy cosi, co by měly vlády nabízet bezplatně, protože pokud do něj rodiče nedostatečně investují nebo pokud z něj budou vyřazeni chudí lidé, může to znamenat ztrátu řady různých soukromých i společenských výnosů. Například pokrok ve vzdělávání – zejména ve vzdělávání dívek – úzce souvisí se snižováním dětské úmrtnosti, zlepšováním výživy dětí a zdraví matek a také s vyššími mzdami. Je načase přesunout pozornost od marných diskusí založených na pomýlené logice ke skutečným problémům v oblasti vzdělání – k problémům, které se musí řešit, pokud máme splnit cíl trvale udržitelného rozvoje v podobě zajištění kvalitního primárního a sekundárního vzdělání pro všechny do roku 2030. Summit v Oslo představuje významnou příležitost položit základ úspěchu. V době, kdy 59 milionů dětí ve školním věku a 65 milionů adolescentů nechodí do žádné školy, by se tato příležitost měla chytit za pačesy.
Das Problem ist, dass Bildung ganz offensichtlich kein öffentliches Gut ist – kaum etwas ist das in der realen Welt. Sie ist jedoch ein „Leistungsgut“, das der Staat kostenlos anbieten sollte aufgrund der umfassenden Renditen für Bürger und Gesellschaft, die, wenn Eltern unzureichend in die Bildung investieren oder die Armen von ihr ausgeschlossen werden, verloren gehen könnten. So gehen etwa Fortschritte bei der Bildung – insbesondere der Bildung von Mädchen – eng einher mit Verringerungen der Kindersterblichkeit und Verbesserungen bei der Ernährung und mütterlichen Gesundheit sowie mit höheren Löhnen. Es ist Zeit, nutzlose Diskussionen, die auf einer fehlerhaften Logik beruhen, hinter uns zu lassen und sich auf die echten Herausforderungen im Bildungsbereich zu konzentrieren – Herausforderungen, denen wir uns stellen müssen, um das nachhaltige Entwicklungsziel zu erfüllen, bis 2030 allen Kindern eine qualitativ hochwertige Grund- und weiterführende Schulbildung zu vermitteln. Der Gipfel von Oslo bietet eine wichtige Gelegenheit, die Grundlagen für diesen Erfolg zu legen. Angesichts von 59 Millionen Kindern im Grundschulalter und 65 Millionen Jugendlichen, die keine Schule besuchen, sollten wir diese Gelegenheit mit beiden Händen ergreifen.