Ekologické, strategické i ekonomické přínosy jsou nesporné – mimo jiné jde o nižší spotřebu fosilních paliv uvolňujících uhlík, menší závislost na politicky vrtkavých vývozcích ropy a plynu a vznik milionů dobře placených pracovních míst. Jak realistická je ale tato vize? Existuje jen jeden druh primární energie (energie zhmotněné vamp#160;přírodních zdrojích), který neznaly už první vyšší civilizace Středního východu a východní Asie a všechny jejich předprůmyslové následovnice: izotopy těžkých prvků, jejichž jaderné štěpení se využívá od konce 50.amp#160;let minulého století kamp#160;tvorbě tepla, které následně zajišťuje páru pro moderní turbogenerátory vyrábějící elektřinu.
Der Nutzen für die Umwelt sowie die strategischen und wirtschaftlichen Vorteile – darunter der niedrigere Verbrauch von CO2-abgebenden Brennstoffen, die geringere Abhängigkeit von politisch unbeständigen Öl- und Gasexporteuren und die Schaffung von Millionen gut bezahlter Arbeitsplätze – sind unbestritten. Doch wie realistisch ist diese Vision? Es gibt nur eine Art Primärenergie (Energieformen, die in natürlichen Ressourcen vorliegen), die den ersten Hochkulturen des Nahen Ostens und Ostasiens und all ihren vorindustriellen Nachfolgern nicht bekannt war: Isotope der schweren Elemente, deren Kernspaltung seit den späten 1950er Jahren genutzt wird, um Hitze zu generieren, die ihrerseits Dampf für moderne Turbogeneratoren zur Stromerzeugung produziert.