Tato historická anekdota může u těch, kdo nezapomněli středoškolskou matematiku, vyvolat sardonický úsměšek, avšak po celém světě jsou dnes k formulaci veřejných politik, které vyžadují porozumění jemným a komplexním vědeckým a technickým jevům, čím dál častěji vyzýváni neodborníci. ,,Podle čeho poznáme, zda je velryba savec nebo ryba?" ptá se učitelka svých třeťáčků. ,,Budeme hlasovat?" zašveholí jeden žáček. Tento návrh nás může pobavit, pochází-li od dítěte, ale není nic zábavného na tom, když jej vlády uplatňují u složitých politik, které se dotýkají vědy a techniky, což se skutečně čím dál častěji děje. Britové například měli v létě možnost vyjádřit se k tomu, zda chtějí mít na polích a v potravinách genově sestříhané neboli geneticky modifikované (GM) produkty. Ve snaze posoudit veřejné mínění před rozhodnutím, zda povolit komerční pěstování GM plodin, které je plánováno ještě na letošek, sponzorovala britská vláda (s velkými výdaji) sérii veřejných diskusí po celé zemi. Místní samospráva a další organizace pořádaly stovky dalších veřejných setkání. Předseda komise, jež britské debaty organizovala, profesor Malcolm Grant, je označil za ,,jedinečný pokus zjistit, co si běžní občané skutečně myslí, když si vyslechnou všechny argumenty."
Diese historische Anekdote mag so manchem ein höhnisches Grinsen entlocken, der sich an seinen Mathematikunterricht in der Oberstufe erinnert. Überall auf der Welt werden jedoch zunehmend Laien aufgefordert, Politik in Fragen von öffentlichem Interesse zu formulieren, die das Verständnis subtiler und komplexer wissenschaftlicher und technologischer Phänomene voraussetzt. "Wie kann man feststellen, ob ein Wal ein Säugetier oder ein Fisch ist?", so die Frage einer Lehrerin an ihre dritte Klasse. "Abstimmen?", wirft ein Schüler munter in die Runde. Dieser Vorschlag aus dem Munde eines Kindes mag lustig sein. Wenn Regierungen ihn auf komplexe politische Fragen übertragen was zunehmend geschieht in denen es um Wissenschaft und Technologie geht, ist es überhaupt nicht lustig. So durften die Briten im Sommer ihre Meinung dazu äußern, ob sie Produkte auf ihren Feldern und in ihren Nahrungsmitteln wollen, die gene-spliced (mit rekombinanter DNA) bzw. gentechnisch verändert (GM) sind. Um die öffentliche Meinung, ob der kommerzielle Anbau von GM-Kulturpflanzen erlaubt werden sollte im Vorfeld einer Entscheidung einzuschätzen, die später in diesem Jahr getroffen werden sollte, finanzierte die britische Regierung überall im Land eine (sehr kostspielige) Reihe von öffentlichen Diskussionen. Kommunalregierungen und andere Organisationen hielten zusätzlich hunderte von öffentlichen Versammlungen ab. Professor Malcolm Grant, Vorsitzender des Lenkungsausschusses der britischen Debatten, nannte diese ein "einzigartiges Experiment, um herauszufinden, was normale Menschen wirklich denken, nachdem sie alle Argumente gehört haben".