V důsledku toho dnes může keňský zemědělec v odlehlém koutu země získávat informace o cenách plodin nebo převádět peněžní prostředky, aniž by musel cestovat dlouhé vzdálenosti a čekat ve frontách. Podobné iniciativy sice nemohou vyřešit problém nerovnosti, ale mohou přispět ke zmírnění některých jeho nejškodlivějších dopadů. V době rychlých sociálních změn a nelítostného technologického pokroku bude snaha o zkvalitnění vládnutí – na místní, státní či mezinárodní úrovni – vyžadovat pečlivé úvahy a experimenty, aby se stanovilo, jak nalézt rovnováhu mezi inkluzivním rozhodovacím procesem a stále se vyvíjejícími potřebami trhů. Řečeno slovy někdejšího amerického diplomata Harlana Clevelanda: „Jak zapojit všechny lidi do akce, a přitom z nich dostat nějakou akci?“ Vezměme si mezinárodní instituce. Svět je dnes rozčleněn přibližně do 200 států; se vší pravděpodobností tomu tak bude i v roce 2050.
So kann nun ein kenianischer Bauer aus einer abgelegenen Provinz Informationen über Getreidepreise abrufen oder Geld überweisen, ohne lange Strecken reisen oder Schlange stehen zu müssen. Zwar können solche Initiativen das Problem der Ungleichheit nicht lösen, aber dazu beitragen, einige ihrer zerstörerischsten Effekte zu lindern. In einer Zeit schneller sozialer Veränderungen und unaufhaltsamer technologischer Fortschritte erfordern Bemühungen zur Verbesserung von Regierung und Verwaltung – auf der lokalen, nationalen und internationalen Ebene – sorgfältige Überlegungen und Experimente, um zu bestimmen, wie integrative Entscheidungsfindung mit den sich ständig ändernden Anforderungen der Märkte in Einklang gebracht werden können. So wie der amerikanische Diplomat Harlan Cleveland einst fragte: „Wie können wir alle in die Entscheidung einbeziehen, aber trotzdem entscheiden?“ Betrachten wir internationale Institutionen. Heute ist die Welt in etwa 200 Staaten aufgeteilt, und im Jahr 2050 wahrscheinlich immer noch.