„Ale,“ a to je důležité ale, „mám moc rád vánoční koledy. Mám rád Mantegnovy obrazy, líbí se mi staré kostely, rád listuju Starým zákonem.“ Něco takového, však víte o čem mluvím; o lidech, které lákají ty rituální, morální a společenské stránky náboženství, ale jeho doktríny nemohou vystát. Zatím stál takový člověk před nemilým rozhodnutím: Buď přijmeš náboženskou doktrínu, a pak můžeš mít i všechno to hezké, anebo doktrínu odmítneš a budeš žít v jakési pustině pod duchovním vedením CNN a Teska. To se pak blbě rozhoduje.
Aber," – und das ist ein wichtiges Aber – "ich liebe Weihnachtslieder Ich liebe Mantegnas Werke. Alte Kirchen sind so schön anzuschauen. Ich blättere so gern in den Seiten des Alten Testaments." Was es auch immer sein mag, Sie wissen ja, wovon ich rede – Menschen, die sich zur rituellen Seite hingezogen fühlen, zur moralistischen, gemeinschaftlichen Seite der Religion, die die Doktrin aber nicht ertragen können. Bis jetzt mussten diese Menschen sich zwischen zwei Übeln entscheiden. Es ist fast so, als müsse man sich zur Doktrin bekennen, um die ganzen netten Sachen auch zu haben, oder man lehnt die Doktrin ab und lebt in so einer Art spirituellem Ödland unter der Flagge von CNN und Walmart. Das ist eine ziemlich schwere Wahl.