Třebaže se tito politikové často hlásí k ,,pravici``, jejich pravá politika, kupříkladu politika bývalého slovenského premiéra Vladimíra Mečiara, je ve skutečnosti demagogická, populistická nebo autoritářská. Situaci politické pravice ve vsech východoevropských zemích ovlivňují rovněž zkusenosti, jež mají své kořeny v dějinách a tradicích. Politický vývoj Československa v posledních dvaceti letech komunistického režimu oddělil dnesní Česko a Slovensko od Maďarska i Polska. Zatímco komunistické strany v Polsku a Maďarsku zažívaly vnitřní liberalizaci, která dovolovala relativně polooficiální zóny aktivit vně komunistické kontroly, Československo se po invazi vojsk Varsavské smlouvy v roce 1968 stalo strnulým neostalinistickým režimem. Když se pak v roce 1989 komunistické režimy zhroutily, komunistické strany v Polsku i Maďarsku se přetransformovaly do důvěryhodných demokraticko-levicových stran, jež se staly obávaným a rovným protivníkem nově se rodících pravicových stran. Z rigidní Komunistické strany Československa vsak žádná silná demokratická strana vzejít nemohla.
Obwohl sich solche Politiker oft als "rechtsgerichtet" bezeichnen, ist ihre Politik tatsächlich demagogisch, populistisch oder autoritär, wie zum Beispiel die des ehemaligen slowakischen Premierministers Vladimir Meciar. Die Situation der politischen Rechten wird in jedem einzelnen zentraleuropäischen Land auch durch Erfahrungen beeinflusst, die in der Geschichte und der Tradition des jeweiligen Landes verwurzelt ist. Die politische Entwicklung in der Tschechoslowakei in den letzten 20 Jahren des kommunistischen Regimes setzt die Tschechische Republik und die Slowakei deutlich von Polen und Ungarn ab. Während die kommunistischen Parteien in Polen und Ungarn einen inneren Liberalisierungsprozess durchgemacht haben, der relativ große, halb-offizielle Freiräume ließ, die sich der Kontrolle durch die Kommunisten entzogen, wurde aus der Tschechoslowakei nach der durch die Sowjetunion angeführten Invasion 1968 ein starres neostalinistisches System. Als die kommunistischen Regimes 1989 zerfielen, verwandelten sich die kommunistischen Parteien Polens und Ungarns in glaubwürdige Parteien der demokratischen Linken, die eine starke Opposition für die neu entstehende politische Rechte waren. Aus der starren tschechoslowakischen kommunistischen Partei konnte keine gefestigte sozialdemokratische Partei hervorgehen.