První tkví v tom, že žádný jednotlivec ani skupina nemá dostatek vědomostí ani zkušeností k současnému řešení všech problémů postihujících komplikovaný systém. Širší společenství – zahrnující vlády, podniky, badatele, filozofy, náboženské obce, ba i básníky a výtvarníky – dokáže ovšem vytvářet a zavádět holistické strategie. Úspěch bude záviset na ochotě zúčastněných spolupracovat a na jejich odhodlání nadřadit důkazy ideologii. Skutečná výzva tedy spočívá v nutnosti sešikovat takovou inkluzivní komunitu – a právě v tom se globální lídři nepředvedli jako zdatní. Další významnou výzvou je to, že zdroje jsou omezené, takže není možné vyřešit všechny problémy světa najednou. V tomto ohledu je zásadní schopnost efektivně určovat priority.
Zum einen verfügt kein einziger Mensch und keine Gruppe über genügend Wissen oder Erfahrung, um alle Probleme, die ein komplexes System beeinträchtigen, gleichzeitig zu lösen. Aber eine größere Gemeinschaft – aus Regierungen, Unternehmen, Wissenschaftlern, Philosophen, Glaubensgemeinschaften und sogar Dichtern und Künstlern – könnte ganzheitliche Strategien ausarbeiten und umsetzen. Der Erfolg wird von der Bereitschaft der Teilnehmer abhängen, zu kooperieren und Beweise über Ideologien zu stellen. Daher besteht die wahre Herausforderung darin, eine solche heterogene Gemeinschaft zu strukturieren – eine Aufgabe, bei der die globalen Entscheidungsträger bislang wenig Geschick gezeigt haben. Eine zweite große Herausforderung besteht darin, dass die Ressourcen begrenzt sind, was es unmöglich macht, alle Probleme der Welt auf einmal zu lösen. In diesem Zusammenhang ist die Fähigkeit, Prioritäten zu setzen, effektiv unentbehrlich.