Toto přijetí základních standardů lidských práv coby pilířů rozvoje země je jednou z nejpodnětnějších inovací naší éry. Představa, že si diktátor může vyhradit suverénní právo týrat vlastní lid, se stala nepřijatelnou. Země, která dosahuje pokroku v oblasti lidských práv a snaží se o změnu chování nutnou pro splnění těchto mezinárodních standardů, může zároveň učinit rozhodující obrat směrem k lepší budoucnosti. Proto bychom měli položit důraz právě na splnění mezinárodních standardů lidských práv jako na cíl, k němuž novopečená demokracie „musí“ (abychom použili oblíbené slovo západních autorů úvodníků) rychle směřovat. Tyto hodnoty bychom však neměli směšovat s ostatními nezbytnými součástmi pokroku, jako jsou zavedení liberalizovaných obchodních režimů, vytváření institucionálních struktur s oddělením mocí nebo vykořenění korupce.
Dass die grundlegenden Menschenrechte als Eckpfeiler der Entwicklung eines Landes gesehen werden, ist eine der wichtigsten Errungenschaften unseres Zeitalters. Wenn ein Diktator sich das Recht herausnimmt, sein Volk zu missbrauchen, ist dies nicht mehr akzeptabel. Ein Land, dass bei den Menschenrechten Fortschritte macht und sein Verhalten dahingehend ändert, diese internationalen Standards einzuhalten, ist wahrscheinlich auch in der Lage, seine Zukunft positiv gestaltend in die eigene Hand zu nehmen. Deshalb sollten wir die Einhaltung internationaler Standards für Menschenrechte als Ziel definieren, auf das sich eine neue Demokratie schnell hin bewegen “muss” (um ein bevorzugtes Wort westlicher Leitartikelschreiber zu verwenden). Aber wir sollten diese Werte nicht mit anderen entscheidenden Elementen des Fortschritts verwechseln, wie Freihandel, institutionelle Strukturen mit Gewaltenteilung und dem Ausmerzen der Korruption.