Zaprvé, představitelé USA nepoložili politické a psychologické základy pro rozmístění systému. Předpokládali, že čeští a polští lídři – již byli silně proameričtí – budou ochotně s rozmístěním souhlasit a že veřejné mínění v obou zemích se přikloní k čemukoli, o čem vlády rozhodnou. Amerika však nedokázala předložit srozumitelné veřejné zdůvodnění plánovaného rozmístění systému určeného ke zničení střely odpálené lotrovským režimem. Česká ani polská vláda proto neuměly odpovědět na zásadní otázky ohledně nákladů a přínosů tohoto rozmístění pro polskou a českou národní bezpečnost. To umožnilo skeptikům a odpůrcům protiraketové obrany, aby ve vnitřních debatách v obou zemích získali nadvládu. Zadruhé, představitelé USA měli zpočátku tendenci protiraketovou obranu pokládat především za technickou záležitost, odtrženou od jejího politického kontextu. Pro většinu Evropanů jsou však vojensko-technické otázky méně významné než širší politické dosahy rozmístění systému na evropskou stabilitu a bezpečnost. Prvotní americké briefingy s evropskými spojenci tento fakt přehlížely.
Erstens haben die US-Funktionäre nicht die politischen und psychologischen Grundlagen für eine Stationierung geschaffen. Sie gingen davon aus, dass die tschechischen und polnischen Machthaber – die stark proamerikanisch waren – der Stationierung bereitwillig zustimmen würden und die öffentliche Meinung in beiden Ländern sich nach der Entscheidung der jeweiligen Regierung richten würde. Doch hat Amerika es versäumt, eine klare öffentliche Begründung für die geplante Stationierung eines Systems zu ersinnen, das entworfen wurde, um von einem Schurkenstaat abgefeuerte Raketen zu vernichten. Infolgedessen waren die tschechische und die polnische Regierung nicht in der Lage, grundlegende Fragen zu Kosten und Nutzen der Stationierung für die polnische und tschechische nationale Sicherheit zu beantworten. Skeptiker und Gegner der Raketenabwehr konnten somit bei den internen Debatten in beiden Ländern die Oberhand gewinnen. Zweitens neigten die US-Funktionäre anfänglich dazu, die Raketenabwehr hauptsächlich als ein vom politischen Kontext losgelöstes, technologisches Problem anzusehen. Für die meisten Europäer sind die militärisch-technischen Aspekte jedoch weniger wichtig als die weiter reichenden politischen Auswirkungen der Stationierung auf die europäische Stabilität und Sicherheit. Bei den ersten Briefings der Amerikaner an die europäischen Bündnispartner wurde diese Tatsache ignoriert.