Přes všechny své úzkosti, nemohl potlačit úsměv na této myšlence. On už dostal do bodu, kdy tím, houpací silněji, trval na své rovnováze s problémy, a brzy se bude muset nakonec rozhodnout, ve pět minut, že by bylo 07:15. Pak tam byl prsten u dveří bytu. "To je někdo z úřadu," řekl si a málem ztuhl, zatímco jeho malé končetiny jen tančili kolem všech rychleji. Na chvíli všechno, co zůstalo i nadále. "Nejedná se o otevření," řekl Gregor sám k sobě, zmítá v nějaké absurdní naděje.
Trotz aller seiner Not, konnte er ein Lächeln auf die Idee zu unterdrücken. Er hatte bereits auf den Punkt kam, wo durch rocking stärker, behielt er seine Gleichgewicht mit Mühe, und sehr bald würde er endlich zu entscheiden, denn in 5 Minuten, es wäre eine 7.15 sein. Dann gab es einen Ring an der Tür der Wohnung. "Das ist jemand aus dem Geschäft", sagte er sich, und er fast erfroren, während seine kleinen Glieder nur tanzte um so schneller. Für einen Moment blieb alles still. "Sie lassen sich nicht öffnen", sagte sich Gregor, holte in einigen absurden Hoffnung.