Oba návrhy sice mají své opodstatnění, avšak je přinejmenším pochybné, zda to bude stačit ke stabilizaci našich nebezpečně nestabilních finančních systémů. Čím mohou rozvíjející se trhy k této agendě přispět, je mírně řečeno nejasné. Až dosud se jen málo vyjadřovaly k otázce, jak by reformovaly finanční systémy. Mohou tvrdit, že to není jejich problém – že krize z uplynulých dvou let měla těžiště v rozvinutých ekonomikách a že právě finanční systémy těchto zemí je potřeba napravit. Agenda projednávaná v Pittsburghu však bude k lepšímu či k horšímu utvářet nejen podobu finančních systémů v USA a v Evropě, ale i globálního finančního systému. Finanční trhy jsou příliš integrované – a integrované i zůstanou, ať se nám to líbí, nebo ne –, než aby jakákoliv ustanovená pravidla neměla hluboký dopad i na rozvíjející se trhy. Čína, Brazílie a Rusko podaly ambiciózní návrhy, které mohou přinést ovoce za 10 či 20 let, totiž učinit reálnou mezinárodní měnu ze „zvláštních práv čerpání“ Mezinárodního měnového fondu.
Beide Vorschläge haben ihre Vorzüge; ob sie allerdings ausreichen werden, um unsere gefährlich instabilen Finanzsysteme zu stabilisieren, ist bestenfalls fragwürdig. Was die Schwellenmärkte zu dieser Agenda beitragen können, ist, um es freundlich auszudrücken, unklar. Sie haben bisher kaum etwas dazu gesagt, wie sie die Finanzsysteme reformieren würden. Sie können nun argumentieren, dass dies nicht ihr Problem sei – dass die Krise der vergangenen beiden Jahre ihr Zentrum in den hoch entwickelten Volkswirtschaften habe und dass es die Finanzsysteme dieser Länder seien, die man in Ordnung bringen müsse. Doch die in Pittsburgh festgelegte Agenda wird, zum Guten wie zum Schlechten, nicht bloß die Finanzsysteme in den USA und Europa formen, sondern auch das globale Finanzsystem. Die Finanzmärkte sind zu stark integriert – und werden es bleiben, ob es einem gefällt oder nicht –, als dass sich neue Regeln welcher Art auch immer nicht in tief greifender Weise auf die Schwellenmärkte auswirken würden. China, Brasilien und Russland haben ehrgeizige Vorschläge gemacht (die möglicherweise in zehn oder 20 Jahren Früchte tragen werden), die Sonderziehungsrechte des Internationalen Währungsfonds zu einer echten internationalen Währung zu machen.