Když Bush a jeho tým reagovali na síly, nad nimiž do značné míry neměli kontrolu, vytyčil prezident cíle a plány, které uvážlivým způsobem nastolovaly rovnováhu mezi příležitostmi a zábranami. Někteří kritikové mu vyčítali, že nepodpořil národnostní aspirace sovětských republik, například Ukrajiny v roce 1991 (kdy přednesl svůj známý „projev o kyjevském kuřeti“, v němž varoval před „sebevražedným nacionalismem“), že během války v Perském zálivu nepokračoval v tažení do Bagdádu, aby tam svrhl Saddáma Husajna, nebo že po masakru na náměstí Tchien-an-men v roce 1989 vyslal do Pekingu Brenta Scowcrofta, aby udržel vztahy s Čínou. Ve všech těchto případech však Bush omezoval své krátkodobé zisky ve prospěch snahy o dlouhodobou stabilitu.
Während Bush und sein Team auf Kräfte reagierten, die in weiten Teilen außerhalb seiner Kontrolle lagen, balancierte er in seiner Zielsetzung Chancen und Einschränkungen sorgfältig aus. Einige Kritiker haben ihm vorgeworfen, die nationalen Bestrebungen von Sowjetrepubliken wie der Ukraine 1991 nicht unterstützt zu haben (als er seine berühmtberüchtigte „Chicken-Kiev-Rede“ hielt, in der er vor „selbstmörderischem Nationalismus“ warnte); ferner warfen sie ihm vor, im Golf-Krieg nicht in Bagdad einmarschiert zu sein, um Saddam Haussein zu stürzen, oder Brent Scowcroft nach Peking entsandt zu haben, um die Beziehungen zu China nach dem Massaker auf dem Platz des himmlischen Friedens 1989 aufrechtzuerhalten. Doch bei jedem dieser Beispiele verfolgte Bush langfristige Stabilität aufkosten kurzfristiger Vorteile.