Klíčovým cílem tohoto plánu je přesun větší části zátěže spojené se zajišťováním zdravotnických služeb z nemocnic vyšší úrovně na primární zdravotnická zařízení na nižších úrovních. Vzhledem k dlouhé minulosti hlubokých nepoměrů ve zdravotnických výsledcích mezi městskými a venkovskými oblastmi se Vietnamci dodnes často snaží obcházet svá místně příslušná zdravotnická centra ve prospěch velkých nemocnic v městských centrech. To vytváří neefektivitu ve zdravotnickém systému a zvyšuje úhrady pacientů a jejich rodin, aniž je jim zaručena nejlepší péče. Kromě zajištění, aby obecní zdravotnická zařízení dokázala nabízet dostupnou kvalitní péči, zde tedy existuje potřeba změnit vnímání veřejnosti. Rodiny musí věřit, že na místní úrovni získají nejen spolehlivou diagnózu malárie, chronické obstrukční plicní nemoci či diabetu, ale i nezbytné léky a další léčbu. Zdravotnická zařízení proto musí posílit vztahy s místními komunitami, a to především běžným poskytováním takové úrovně služeb, jaká uspokojí pacienty. Takové vztahy pomohou rozvinout další cíl, který zlepšuje zdraví a šetří náklady: místní zdravotníci musí být schopni vzdělávat své komunity tak, aby si dokázaly uchovat zdraví a předcházet nemocem.
Ein entscheidendes Ziel dieses Programms liegt darin, dass medizinische Dienstleistungen verstärkt von kleinteiligeren gesundheitlichen Erstversorgungseinrichtungen übernommen werden, und weniger von hochrangigeren Krankenhäusern. Angesichts einer langen Tradition tiefer Disparitäten der Gesundheitsversorgung zwischen dem städtischen und dem ländlichen Raum versuchen die Vietnamesen immer noch häufig, ihre lokalen Gesundheitszentren zugunsten großer städtischer Krankenhäuser zu umgehen. Dies erzeugt Ineffizienzen im Gesundheitssystem und steigert die Kosten für die Patienten und ihre Familien, ohne dabei gleichzeitig die beste Versorgung zu garantieren. Also müssen die Gesundheitszentren auf lokaler Ebene erschwingliche und hochwertige Pflege bieten können, und auch die öffentliche Wahrnehmung muss verändert werden. Die Familien müssen darauf vertrauen, dass sie in ihren Städten und Dörfern verlässlich auf Malaria, chronisch obstruktive Lungenerkrankung oder Diabetes prognostiziert werden können – und auch darauf, dass sie dort die nötige Medizin und Behandlung erhalten. Dazu müssen die Gesundheitseinrichtungen ihre Beziehung zu den lokalen Gemeinschaften stärken – in erster Linie dadurch, dass sie Leistungen liefern, mit denen die Patienten zufrieden sind. Solche Beziehungen tragen auch dazu bei, bei einem anderen die Gesundheit verbessernden und Kosten sparenden Ziel Fortschritte zu machen: Die lokalen Ärzte und Pfleger müssen in der Lage sein, ihre Gemeinschaften darüber aufzuklären, wie sie gesund bleiben und Krankheiten verhindern können.