Česká vláda připustila, že v některých třídách zvláštních škol je 80 až 90% romských dětí. Je-li to prý však diskriminace, pak nikoliv přímá, protože podle českých zákonů může o zařazení dítěte do zvláštní školy rozhodnout pouze ředitel školy na základě výsledků inteligenčního testu provedeného v pedagogicko-psychologické poradně a takový krok navíc podléhá souhlasu rodičů nebo zákonných zástupců dítěte. Rozdíl v zařazování není sám o sobě diskriminační. Podle precedenčních zákonů nejvyšších národních soudů a ECHR lze o diskriminaci hovořit pouze v případě, kdy je s různými lidmi v podobné situaci zacházeno různě. Národní i mezinárodní precedenční právo si nicméně uvědomuje, že opatření, které je na papíře nediskriminační, může být v praxi diskriminační.
Die tschechische Regierung räumte ein, dass einige der Sonderschulen zu 80-90% von Roma-Kindern besucht werden. Falls jedoch Diskriminierung vorläge, so wäre dies keine unmittelbare Diskriminierung, da nach tschechischem Recht eine derartige Versetzung der Schüler nur von einem Schuldirektor auf Grundlage der Ergebnisse eines an einem schulpsychologischen Beratungszentrum durchgeführten Intelligenztests und vorbehaltlich der Zustimmung der Eltern bzw. des Vormundes des betroffenen Kindes verfügt werden könne. Eine unterschiedliche Behandlung stellt per se noch keine Diskriminierung dar. Gemäß dem Präzedenzrecht der nationalen obersten Gerichtshöhe und des Europäischen Gerichtshofes für Menschenrechte liegt Diskriminierung erst dann vor, wenn Menschen in ähnlichen Situationen unterschiedlich behandelt werden. Allerdings erkennen nationales wie internationales Präzedenzrecht an, dass eine in der Theorie nicht diskriminierende Maßnahme in der Praxis diskriminierend sein kann.