Cílem průmyslové politiky je řešit známé překážky na trhu – například prosazovat důležitou pozitivní externalitu v podobě vzdělání, neboť kvalifikace související s jedním průmyslovým sektorem příznivě ovlivňuje i sektory okolní. Cílem průmyslové politiky je tyto širší efekty odhalovat a vlády v tomto ohledu odvádějí velmi věrohodnou práci. Vláda Spojených států prosazovala v devatenáctém století zemědělství, podpořila první telegrafní linku (mezi Baltimorem a Washingtonem, demonstrace proběhla v roce 1844) i první linku transkontinentální, čímž pomohla odstartovat telekomunikační revoluci, a později podporovala revoluci internetovou. Je zákonité, že vláda formuje ekonomiku – činí tak prostřednictvím své infrastruktury, zákonů a regulací (včetně zdanění) i vzdělávacího systému. Například americké zákony o daních a bankrotu v kombinaci s deregulační politikou v podstatě podnítily vznik přebujelého finančního sektoru. Rozvojové země si vzhledem k omezeným zdrojům nemohou luxus takového mrhání dovolit. Musí hluboce přemýšlet o budoucím směřování svých ekonomik – o jejich dynamických komparativních výhodách. Nejúspěšnější rozvojové země světa – tedy státy východní Asie – učinily právě to a některá ponaučení, jež by bylo vhodné si od nich vzít, se týkají právě otázky, jak dělaly průmyslovou politiku v době, kdy se jejich vlády nemohly pochlubit takovou propracovaností a hloubkou talentu jako dnes.
Der Zweck solcher Maßnahmen besteht darin, bekannte Beschränkungen auf Märkten anzugehen – so etwa die wichtigen externen Effekte des Lernens, denn benachbarte Industrien profitieren von Fähigkeiten, die für eine Branche relevant sind. Das Ziel industriepolitischer Maßnahmen besteht darin, diese Ausstrahlungseffekte zu identifizieren, und Regierungen habe ihre Aufgabe in dieser Hinsicht sehr glaubwürdig erfüllt. In den Vereinigten Staaten hat die Regierung im neunzehnten Jahrhundert die Landwirtschaft gefördert; die erste Telegrafenleitung (zwischen Baltimore und Washington, im Jahr 1844 demonstriert) und das erste Transkontinentalkabel unterstützt und damit die Revolution der Telekommunikation eingeläutet und schließlich die Internet-Revolution gefördert. Die Regierung prägt unweigerlich die Wirtschaft – durch ihre Infrastruktur, Gesetze und Vorschriften (einschließlich Besteuerung) und das Bildungssystem. So haben amerikanische Steuergesetze und das Konkursrecht in Verbindung mit Deregulierungspolitiken wirksam die Entstehung eines hypertrophierten Finanzsektors gefördert. Angesichts knapper Ressourcen können sich Entwicklungsländer den Luxus einer solchen Verschwendung nicht erlauben. Sie müssen sorgfältig über den zukünftigen Kurs ihrer Volkswirtschaften nachdenken – über ihre dynamischen komparativen Vorteile. Die erfolgreichsten Entwicklungsländer der Welt – jene in Ostasien – haben genau das getan, und zu den Erfahrungen, von denen andere profitieren können, zählen jene, die bei der Durchführung von industriepolitischen Maßnahmen zu einer Zeit gesammelt wurden, in der ihre Regierungen noch nicht über die Erfahrenheit verfügt haben, die sie heute besitzen und in Bezug auf Fähigkeiten und Kompetenzen noch nicht aus dem Vollen schöpfen konnten.