Podobně jako Čaudharí je i Kagan podnětným spisovatelem. Jeho argumenty znějí rozumně. A jeho hodnocení americké palebné síly je bezpochyby správné. Pravdou je, že má málo času zabývat se domácími problémy, jako jsou zastaralá infrastruktura, upadající veřejné školství, otřesné zdravotnictví a až groteskní nerovnost příjmů a bohatství. Bezpochyby však má pravdu, když konstatuje, že žádná jiná mocnost nehrozí sebrat Americe roli světového vojenského četníka. Méně jistý je ovšem předpoklad, že by se světové uspořádání bez „amerického vedení“ zhroutilo. Francouzský král Ludvík XV. údajně na smrtelném loži pronesl: „Après moi, le déluge.“ („Po mně potopa.“) Taková je domýšlivost všech velkých mocností.
Ebenso wie Chaudhuri ist Kagan ein fesselnder Autor. Seine Argumente klingen vernünftig. Und seine Einschätzung der amerikanischen Feuerkraft ist zweifellos korrekt. Zwar gibt er den Problemen auf nationaler Ebene wie der antiquierten Infrastruktur, den gescheiterten öffentlichen Schulen, dem miserablen Gesundheitssystem und den grotesken Ungleichheiten hinsichtlich Einkommen und Reichtum wenig Raum. Aber mit seiner Beobachtung, wonach keine andere Macht Amerikas Rolle als militärischer Weltpolizist an sich zu reißen droht, hat er recht. Schon weniger sicher allerdings ist die Prämisse, dass die Weltordnung ohne „amerikanische Führerschaft“ zusammenbrechen würde. Der französische König Ludwig XV. soll auf seinem Sterbebett gesagt haben: „Après moi, le déluge” (Nach mir die Sintflut). Das ist die Selbstüberschätzung aller Großmächte.