Ale Gregor plně uznat, že to nebyl jen úvahy pro něj bylo brání pohybu, mohl být snadné přenášení ve vhodné krabici s několika větracími otvory. Hlavní věc, která má rodinu zpět na změnách v obytných prostorách je daleko více jejich úplné beznaděje a myšlenku, že byl zasažen neštěstí jako nikdo jiný v celé své kruhu příbuzných a známých. Co se ve světě požadavky chudých lidí, které nyní provádí na extrémní míře. Otec koupil Snídaně na drobné úředníkům v bance, matka obětovala pro prádlo cizích lidí, sestra za svým stolem se na zavolání zákazníků, ale rodiny energie nerozšířil dál. A rány v zádech začala bolest Gregor znovu, když se matka a sestra, poté, co doprovázel otce do postele, se vrátil, nechal své práci leží, pohyboval blízko u sebe, a sedl si na tvář tvář, a když jeho matka by teď řekl, ukazuje na pokoji Gregora: Grete, "a když Gregor byl znovu ve tmě, zatímco v blízkosti ženy smísil jejich slzy, nebo zcela suché oči a podíval se na stůl. Gregor trávil dny a noci téměř bez spánku. Někdy si myslel, že příště se otevřely dveře, že by se postaral o rodinný opatření, stejně jako on předtím.
Aber Gregor voll anerkannt, dass es nicht nur Rücksicht auf ihn, die war verhindern, dass ein Umzug, denn er transportiert worden hätte leicht in eine geeignete Box mit einem einige Luftlöcher. Die Hauptsache hält die Familie wieder aus einer Änderung der Wohnräume war weit mehr ihre völlige Hoffnungslosigkeit und der Gedanke, dass sie von einem Unglück getroffen worden war wie niemand sonst in ihrem ganzen Kreis von Verwandten und Bekannten. Was die Welt verlangt von armen Menschen, die sie jetzt durchgeführt zu einem extremen Grad. Der Vater kaufte Frühstück zum kleinen Beamten bei der Bank, die Mutter opferte sich für die Unterwäsche von Fremden, war die Schwester hinter ihrem Schreibtisch an der Abruf von Kunden, aber die Familie Energien nicht zu verlängern weiter. Und die Wunde im Rücken fing an zu Schmerzen Gregor wieder von vorn, wenn jetzt Mutter und Schwester, nachdem sie begleitet den Vater ins Bett, kam zurück, lassen ihre Arbeit liegen, bewegt dicht beieinander, und setzte sich Wange an Wange und als seine Mutter würde jetzt sagen, indem er auf Gregors Zimmer, "Schließen Sie die Tür, Grete, "und wenn Gregor war wieder in der Dunkelheit, während in der Nähe von den Frauen mischten sich ihre Tränen oder ganz trockene Augen, starrte auf den Tisch. Gregor verbrachte seine Tage und Nächte mit wenig Schlaf. Manchmal dachte er, dass das nächste Mal die Tür öffnete, er würde über die Familie kümmern Vereinbarungen, so wie er früher war.