To samo o sobě je důvodem k revizi celkové efektivnosti cílování inflace. Po propuknutí finanční krize byly navíc centrální banky čím dál silněji tlačeny se od cílování inflace odchylovat a zavádět bezpočet nekonvenčních měnových politik, aby zmírňovaly důsledky krachu a přispívaly k hospodářskému oživení. Za situace, kdy se vyspělé ekonomiky urputně snaží předejít finančnímu zhroucení, uniknout recesi, snížit nezaměstnanost a oživit růst, se od centrálních bank žádá, aby řešily – občas souběžně – narůstající nevyváženosti.
Allein dies spricht schon für eine Neueinschätzung der Effizienz der Inflationsbekämpfung. Darüber hinaus waren die Zentralbanken nach dem Ausbruch der Finanzkrise gezwungen, die Inflationsbekämpfung aufzugeben und eine Vielzahl unkonventioneller geldpolitischer Maßnahmen zu ergreifen, um die Folgen des Crashs abzumildern und die Erholung der Wirtschaft zu fördern. Während die Industrienationen versuchten, den Finanzkollaps zu verhindern, der Rezession zu entkommen, die Arbeitslosigkeit zu reduzieren und das Wachstum wiederherzustellen, sollten die Zentralbanken parallel dazu Lösungen für die wachsenden Ungleichgewichte finden.