Výrok, že rozšíření vážných duševních nemocí dosáhlo „epidemických“ rozměrů, je slyšet tak často, že stejně jako kterákoliv jiná všední věc ztratil schopnost šokovat. Mezinárodně-politické důsledky stavů diagnostikovaných jako maniodepresivní psychózy (včetně těžké unipolární deprese) a schizofrenie však ani nemohou být závažnější. Ukazuje se, že je nemožné biologicky či symptomaticky rozlišovat mezi různými variantami těchto stavů, které tak představují kontinuum – spíše co do složitosti než co do závažnosti. Nejčastější z těchto onemocnění, totiž unipolární deprese, je nejméně složitá z hlediska příznaků, ale současně nejsmrtelnější: odhaduje se, že 20% pacientů s depresí spáchá sebevraždu. Maniodepresivita i schizofrenie jsou psychotickými stavy charakterizovanými ztrátou kontroly pacienta nad vlastním počínáním a myšlením – jde o rekurentní stav, v němž pacienta nelze považovat za osobu jednající z vlastní vůle. Vzhledem k obsesivnímu sebevražednému myšlení a ochromujícímu nedostatku motivace lze pacienty s depresí rovněž klasifikovat jako psychotické.
Die Behauptung, die Verbreitung von schweren seelischen Krankheiten habe „epidemische“ Ausmaße erreicht, ist so oft wiederholt worden, dass sie wie jeder andere Allgemeinplatz nicht mehr schockiert. Aber die Auswirkungen behinderungsrelevanter Erkrankungen, die als manisch-depressive Erkrankungen diagnostiziert werden (einschließlich der unipolaren Depression), und der Schizophrenie für die internationale Politik könnten nicht schwerwiegender sein. Es hat sich herausgestellt, dass man weder biologisch noch symptomatisch zwischen den verschiedenen Varianten dieser Zustände unterscheiden kann, die daher ein Kontinuum darstellen – wahrscheinlich hinsichtlich der Komplexität, nicht der Schwere. Die am häufigsten auftretende dieser Erkrankungen, die unipolare Depression, ist diejenige, die hinsichtlich ihrer Symptome am wenigsten komplex ist, aber auch die tödlichste: schätzungsweise 20 Prozent der betroffenen Patienten begehen Selbstmord. Sowohl die manisch-depressive Erkrankung als auch die Schizophrenie sind psychotische Bedingungen, die dadurch gekennzeichnet sind, dass der Patient die Kontrolle über seine oder ihre Handlungen und Gedanken verliert. Das ist ein regelmäßig wiederkehrendes Stadium, in welchem er oder sie nicht als ein Akteur mit freiem Willen betrachtet werden kann. Durch obsessive Gedanken an Selbstmord und einen lähmenden Mangel an Motivation können depressive Patienten auch als psychotisch eingestuft werden.