Zdokonalené metody chovu, kvalitnější strava a lepší veterinární péče zase v posledních čtyřech desetiletích více než zdvojnásobily průměrnou celosvětovou produkci mléka. Regionální diskrepance přesto zůstávají obrovské: krávy v Nizozemsku dokážou produkovat zhruba 9000 litrů mléka ročně, zatímco plemena zebu v tropech produkují pouze asi 300 litrů. Potřeba zvýšit zemědělský výkon je den ode dne naléhavější. Počet obyvatel zeměkoule má do roku 2050 dosáhnout devíti miliard, přičemž lidé v rozvojovém světě – kam se bude soustředit téměř všechen populační přírůstek – usilují o rozmanitější stravu. Do roku 2030 se poptávka po živočišných produktech zdvojnásobí a celková poptávka po potravinách vzroste o 40%. Genetické úpravy sice nejsou k nakrmení světa nutné, ale mají značné výhody, neboť vědcům umožňují zavádět či zvýrazňovat určité žádoucí vlastnosti – například rezistenci vůči virům u manioku nebo lepší stravitelnost krmiv –, jichž nelze konvenčními metodami dosáhnout. Zvýšit výnosy ještě samozřejmě neznamená nakrmit svět.
Ebenso haben verbesserte Aufzuchtmethoden, qualitativ hochwertigeres Futter und bessere tierärztliche Versorgung dazu geführt, das die weltweite Milchproduktion sich mehr als verdoppelt hat. Trotzdem bleiben die regionalen Unterschiede hoch: Kühe in der Niederlanden können jährlich etwa 9.000 Liter Milch erzeugen, während Zebus in den Tropen nur etwa 300 Liter schaffen. Die Notwendigkeit, die landwirtschaftliche Produktion zu erhöhen, wird täglich dringender. Die Weltbevölkerung wird im Jahr 2050 voraussichtlich neun Milliarden Menschen umfassen, und die Menschen in den Entwicklungsländern – wo fast das gesamte Bevölkerungswachstum stattfindet – bemühen sich um abwechslungsreichere Ernährung. Bis 2030 könnte sich die Nachfrage nach tierischen Produkten verdoppeln und die gesamte Lebensmittelnachfrage um 40% erhöhen. Zwar ist genetische Veränderung zur Ernährung der Menschheit nicht dringend erforderlich, aber sie bietet deutliche Vorteile, indem sie Wissenschaftlern die Einführung oder Verstärkung von Eigenschaften – beispielsweise Virusresistenz bei Maniok oder verbesserte Verdaulichkeit von Futtermitteln – ermöglicht, die durch konventionelle Zucht nicht erreicht werden können. Sicherlich ist die Verbesserung der Erträge nicht gleichbedeutend mit der Ernährung der Welt.