Pozornost světa téměř zcela pohlcují jiné, bezprostřednější krize, což vlády i občany odvádí od energetických problémů, které jsou stále před námi. Ve Spojených státech se na federální úrovni žádná energetická debata už dlouho nevede; Evropská unie se nachází v centru finančního hurikánu a rozvíjející se země si chtějí udržet rychlý hospodářský růst, aby pozvedly miliony lidí z chudoby. Příští jednání Rámcové úmluvy OSN o klimatických změnách (UNFCCC), které se uskuteční koncem listopadu v jihoafrickém Durbanu, zůstává v tomto kontextu zcela bez povšimnutí. Energie však má pro lidstvo zásadní význam, a to nejen kvůli potenciálně negativním externalitám, ale i kvůli hospodářskému významu: západní země utrácejí za energii 8-10% svého HDP a rozvojové země vynakládají na energii dvakrát nebo i třikrát více. Z toho důvodu potřebujeme systém, který bude energii řídit.
Derzeit beanspruchen noch akutere Krisen beinahe die gesamte Aufmerksamkeit der Welt und lenken Staaten sowie auch Bürger von den immer noch vor uns liegenden Herausforderungen im Energiebereich ab. In den Vereinigten Staaten hat es schon lange keine Energiedebatte auf nationaler Ebene gegeben; die Europäische Union befindet sich im Auge eines finanziellen Hurrikans; und die Schwellenländer möchten ihr rasches Wirtschaftswachstum aufrecht erhalten, um Millionen Menschen aus der Armut zu befreien. Angesichts dieser Zusammenhänge geht die für Ende November im südafrikanischen Durban anberaumte nächste Konferenz der UN-Rahmenkonvention zum Klimawandel (UNFCCC) völlig unbemerkt über die Bühne. Allerdings ist Energie von fundamentaler Bedeutung für die Menschheit. Dies nicht nur aufgrund ihrer möglichen negativen Externalitäten, sondern auch angesichts ihrer wirtschaftlichen Relevanz: Westliche Länder geben 8-10 Prozent ihres BIPs für Energie aus, während die Ausgaben der Entwicklungsländer dafür doppelt oder drei Mal so hoch sind. Aus diesem Grund brauchen wir ein System zur Regelung des Energiesektors.