Odmítnout sice mohou, ale přesto jim pak hrozí příliv uprchlíků a jiné formy přenosu onoho konfliktu do vlastní země. Když vypukne konflikt, má většina kárných zásahů spoustu nechtěných nepříznivých dopadů – jak dokazuje případ Jugoslávie. Obchodní sankce podněcují pašování, přičemž pašeráci obvykle bývají spolčeni s úřední mocí, takže sankce, jejichž cílem je vlády porazit, je nakonec podporují v jejich nepřístojném konání. Vojenské akce zase mnohdy umlčí vnitřní opozici režimu, proti kterému jsou namířeny. Před intervencemi by se naopak měla dávat přednost krizové prevenci a nejlepší cestou, jak krizím předcházet, je podpora rozvoje otevřených společností. To je ostatně účelem mé sítě nadací. V otevřené společnosti mohou lidé rozdílných názorů, prostředí a zájmů nalézt cestu k pokojnému soužití.
Selbst wenn sie eine solche Einbeziehung ablehnen, steht ihnen der zuflucht von Flüchtlingen und weitere Auswirkungen solcher Konflikte gegenüber. Sobald ein Konflikt ausbricht – so wie der Fall Jugoslawien beweist - haben die meisten Arten von Strafinterventionen unerwünschte, nachteilige Nebenwirkungen. Handelssanktionen begünstigen den Schmuggel, und Schmuggler stecken normalerweise mit den Behörden unter einer Decke, so dass die Sanktionen die Regierungen, die sie eigentlich stürzen sollten, stärken. Militärische Aktionen neigen dazu, die innere Opposition gegen das eigentlich angegriffene Regime zum Schweigen zu bringen. Krisenverhinderung ist Interventionen eindeutig vorzuziehen. Der beste Weg zur Krisenverhinderung ist die Förderung der Entwicklung offener Gesellschaften. Gerade dieses versucht das Netzwerk meiner Stiftungen zu erreichen. Offene Gesellschaften erlauben Menschen verschiedener Auffassungen, Herkunft und Interessen in Frieden zusammenzuleben.