Jelikož pozornost médií je upřena na ziku, ebolu či SARS, jdou na ně vyšší výdaje. Můj think tank, Centrum Kodaňského konsenzu, publikuje výzkumy a zjištění týkající se nákladů a přínosů takových možností, aby tvůrcům politik – a veřejnosti – poskytl podklady k maximalizaci efektivity rozhodování. Motivací k tomuto přístupu je přesvědčení, že každý dolar by měl přinést tolik dobra, kolik jen může. Co se týče veřejného zdravotnictví, země, v nichž žije světově nejchudší miliarda lidí, utratí v průměru žalostných 15 dolarů na osobu ročně. V zemích s nízkými příjmy, jako jsou Kambodža, Etiopie a Haiti, si předčasná úmrtí – před dovršením 70 let věku – vyžádají každoročně kolem devíti milionů životů. Dalších 19 milionů lidí předčasně zemře v zemích s nižšími středními příjmy, jako jsou Indie, Nigérie a Guatemala. V úhrnu tyto nejchudší země tvoří zhruba polovinu světové populace.
Weil die Aufmerksamkeit der Medien auf das Zika-Virus, Ebola oder SARS gerichtet ist, wird dafür mehr Geld ausgegeben. Meine Denkfabrik, das Copenhagen Consensus Center, veröffentlicht Untersuchungen und Forschungsergebnisse zu den Kosten derartiger Entscheidungen, um Entscheidungsträgern – und der Öffentlichkeit – belastbare Informationen zur Verfügung zu stellen und so eine größtmögliche Entscheidungseffektivität zu gewährleisten. Dieser Ansatz beruht auf der Überzeugung, dass man mit jedem Dollar, den man ausgibt, möglichst viel Gutes tun sollte. Was die öffentliche Gesundheit angeht, so geben die Länder, in denen die ärmste Milliarde Menschen lebt, durchschnittlich erbärmliche 15 Dollar pro Person und Jahr aus. Jedes Jahr sterben in Ländern niedrigen Einkommens wie Kambodscha, Äthiopien und Haiti etwa neun Millionen Menschen vorzeitig, d. h. vor ihrem 70. Geburtstag. Weitere 19 Millionen Menschen sterben vorzeitig in Ländern mit relativ niedrigem mittleren Einkommen wie Indien, Nigeria und Guatemala. Insgesamt entfällt auf diese ärmsten Länder etwa die Hälfte der Weltbevölkerung.