Problém nastává, když se ukáže, že expanzivní měnová politika uskutečňovaná operacemi na otevřeném trhu a garance centrálních bank za pořádek na trzích nestačí. Ekonomové se neshodnou na tom, kdy, za jakých okolností a v jakém pořadí by vlády měly jít za tyto první dva body na seznamu opatření. Měly by se vlády prodejem dluhopisů pokoušet zvyšovat rychlost oběhu peněz a tím pozvedat krátkodobé úrokové sazby? Měly by dávat práci nezaměstnaným přímo nebo nepřímo tím, že uspíší výdaje anebo rozšíří paletu vládních programů? Měly by se výslovně zaručit za pasiva či některé třídy aktiv velkých finančních ústavů?
Das Problem entsteht, wenn sich die expansive Geldpolitik über die üblichen Offenmarktoperationen und die Zentralbankgarantien für geordnete Märkte als unzureichend erweisen. Die Ökonomen sind sich uneins darüber, wann, unter welchen Umständen und in welcher Reihenfolge der Staat über diese ersten beiden Punkte auf der Checkliste hinausgehen sollte. Sollte der Staat versuchen, die Umlaufgeschwindigkeit des Geldes zu erhöhen, indem er Anleihen verkauft und damit die kurzfristigen Zinssätze in die Höhe treibt? Sollte er arbeitslose Arbeiter direkt oder indirekt beschäftigen, indem er Ausgaben vorverlegt oder das Volumen der staatlichen Programme vergrößert? Sollte er ausdrücklich für die Verpflichtungen und/oder Anlageklassen garantieren?