Toto charakteristicky vrcholně modernistické směřování ale není předurčené. Namísto ignorování společenských souvislostí by se ti, kdo vyvíjejí nové technologie, mohli opravdu poučit ze zkušeností a obav skutečných lidí. Samotné technologie nemusí být naduté, ale adaptivní, navržené tak, aby společnost neumlčovaly, nýbrž rozšiřovaly její možnosti. Nové technologie budou tímto směrem patrně tlačit dvě síly. První je trh, který může působit jako bariéra proti pomýleným systémům přicházejícím shora. Jakmile se sovětští plánovači rozhodli kolektivizovat zemědělství, ukrajinský venkov s tím mnoho nenadělal.
Doch ist dieser charakteristisch hochmodernistische Pfad keine Zwangsläufigkeit. Statt gesellschaftliche Zusammenhänge zu ignorieren, könnten die Entwickler neuer Technologien tatsächlich von den Erfahrungen und Bedenken der Normalbürger lernen. Die Technologien selbst könnten adaptiv statt anmaßend sein und darauf ausgelegt sein, die Gesellschaft zu stärken, statt sie zum Schweigen zu bringen. Zwei Kräfte dürften die neuen Technologien in diese Richtung drängen. Die erste ist der Markt, der als Barriere gegen fehlgeleitete, von oben aufoktroyierte Vorhaben dienen könnte. Sobald sich die sowjetischen Planer für eine Kollektivierung der Landwirtschaft entschieden hatten, konnten die ukrainischen Dörfler kaum etwas tun, um sie aufzuhalten.