Voliči těžce ztrestali téměř všechny národní vlády. Přesto si nikdo nemyslel, že tyto volby změnily směřování Evropy. Referenda ve Francii i v Nizozemsku především potvrdila, že politika v unii se nyní vede „na ulici“ a že již není možné „vystavět“ Evropu na dálku a v tajnosti. To znamená, že vlády zemí EU musí reagovat na obavy občanů a činit unii průhlednější a demokratičtější. S ústavou by to bylo mnohem snazší, ale existují opatření, která by se mohla a měla přijmout hned, aby to bylo možné. Za prvé by měl být společný rozpočet strukturován tak, aby měl významný dopad na růst a zaměstnanost (návrat k voluntarismu Delorsových balíčků, nyní aplikovaných na Lisabonskou strategii).
Beinahe alle nationalen Regierungen wurden von den Wählern schwer bestraft. Und doch glaubte niemand, dass dieser Wahlgang den Kurs Europas veränderte. In erster Linie bestätigten die Volksabstimmungen in Frankreich und Holland, dass die Politik der Union nun „auf der Straße“ betrieben wird und dass es nicht mehr möglich ist, Europa aus der Entfernung und hinter verschlossenen Türen zu „bauen“. Das heißt, die EU-Regierungen müssen auf die Ängste der Menschen reagieren und die Union transparenter und demokratischer gestalten. Das wäre mit einer gültigen Verfassung um einiges leichter, aber es stehen Maßnahmen zur Verfügung, die man nun ergreifen sollte, um dieses Ziel zu erreichen. Erstens sollte das Gemeinschaftsbudget derart strukturiert sein, dass es signifikante Auswirkungen auf Wachstum und Beschäftigung haben kann (eine Rückkehr zum Voluntarismus der Delors-Pakete, die sich heute in der Lissabon-Strategie finden).