Domácí zdroje představují největší objem prostředků dostupných rozvojovým zemím. V roce 2012 mobilizovaly tyto zdroje částku 7,7 bilionu dolarů, převážně formou daní, cel a poplatků za těžbu přírodního bohatství. Ačkoliv se však příjmy rozvojových zemí zvýšily od roku 2000 o 14%, průměrné daňové příjmy v nejchudších zemích světa činí pouze 10-14% HDP, oproti 16-20% HDP ve středněpříjmových zemích a 20-30% HDP v zemích s vysokými příjmy. Zkvalitnění mobilizace a řízení domácích zdrojů – například prostřednictvím lepší daňové správy, většího prostoru k jednání a řízení kontraktů na využívání přírodních zdrojů nebo silnějších mechanismů omezování odlivu kapitálu a nezákonných finančních toků – by značně zlepšilo situaci. Rovněž reforma dotací nabízí široký prostor k navýšení příjmů. Z celkové částky 400 miliard dolarů vynaložené v roce 2010 na dotace fosilních paliv doputovalo jen asi 8% k nejchudší pětině obyvatelstva.
Eigene Einnahmen stellen die größte Finanzierungsquelle dar, die Entwicklungsländern zur Verfügung steht; diese haben im Jahr 2012 7,7 Billionen US-Dollar überwiegend durch Steuern, Zölle und Rohstoffkonzessionen mobilisiert. Doch während die Einnahmen der Entwicklungsländer seit 2000 jährlich um 14% gestiegen sind, liegen die durchschnittlichen Steuereinnahmen der ärmsten Länder lediglich bei 10-14% des BIP, im Vergleich zu 16-20% in Ländern mit mittlerem Einkommen und 20-30% in Ländern mit hohem Einkommen. Eine bessere Mobilisierung und Verwaltung eigener Einnahmen – so etwa durch eine bessere Steuerverwaltung, erweiterte Kapazitäten beim Verhandeln und Verwalten von Rohstoffverträgen und wirksamere Mechanismen zur Eindämmung von Kapitalflucht und illegaler Finanzströme – würde die Situation erheblich verbessern. Auch Subventionsreformen erweitern den Spielraum für höhere Einnahmen deutlich. 2010 haben lediglich 8% von rund 400 Milliarden US-Dollar an Subventionen für fossile Brennstoffe die ärmsten 20% der Bevölkerung erreicht.