Jednadevadesáti procentům měst a 12 000 kulturním statkům v Itálii dnes hrozí sesuvy půdy a záplavy. Budoucnost vypadá zlověstně. Ode dneška do roku 2100 by letní teploty v Itálii mohly stoupnout až o 6°C a letní srážky klesnout až o 40%. Očekává se, že bez naléhavého zásahu se vlny veder prodlouží v průměru o 400% do roku 2050 a až o 1100% do roku 2080. Pro velkoměsto jako Řím by to mohlo znamenat, že každoročně zažije až 28 dní extrémního horka. Ekonomické náklady se s růstem teplot budou exponenciálně zvyšovat, což bude mít dopad převážně na nejzranitelnější segmenty populace. Podle některých odhadů by klimatické změny mohly do roku 2100 snížit italský HDP na obyvatele o 8%. Ztráty na infrastruktuře by mohly přesáhnout 15 miliard eur; náklady vyplývající z rostoucí hladiny moře a pobřežních záplav by mohly dosáhnout téměř 6 miliard eur, hodnota zemědělské půdy by mohla klesnout o více než 160 miliard eur a pokles poptávky v cestovním ruchu by mohl stát 52 miliard eur (zčásti i proto, že pouhých 18% letovisek v italských Alpách má stále přirozenou sněhovou pokrývku vhodnou pro zimní sezonu).
Und heute sind bereits 91% der italienischen Städte und 12.000 Kulturgüter durch Erdrutsche und Überflutungen gefährdet. Die Zukunft sieht düster aus: Bis 2100 könnten die Sommertemperaturen in Italien um bis zu 6°C steigen, und die Regenfälle im Sommer sogar um bis zu 40%. Ohne sofortige Gegenmaßnahmen wird die Anzahl der Hitzetage bis 2050 wohl durchschnittlich um 400% zunehmen – und bis 2080 um 1100%. Für eine Stadt wie Rom könnte dies bis zu 28 Tage extreme Hitze im Jahr bedeuten. Mit steigenden Temperaturen werden auch die wirtschaftlichen Kosten überproportional zunehmen, was in erster Linie die empfindlichsten Bevölkerungsgruppen betreffen wird. Laut Schätzungen könnte der Klimawandel das italienische Pro-Kopf-BIP bis 2100 um 8% verringern. Es könnten Infrastrukturverluste von über 15 Milliarden Euro entstehen; die Kosten steigender Meeresspiegel und Küstenüberschwemmungen könnten fast sechs Milliarden Euro erreichen; Landwirtschaftsflächen könnten über 160 Milliarden Euro an Wert verlieren; und der Nachfrageverlust im Tourismussektor könnte 52 Milliarden Euro betragen (teilweise weil nur noch 18% der Urlaubsorte in den italienischen Alpen im Winter genug Schnee haben werden).