Evropany bude nadále strhávat populismus, neuvidí-li žádné zlepšení ve své životní úrovni, k čemuž dojde jedině při vyšším růstu produktivity. Jednotná fiskální politika by to nezajistila – a mohla by problém ještě zhoršit. Evropa namísto toho potřebuje reformní strategii, která posílí konkurenční schopnost a sníží bariéry brzdící konkurenční soupeření. Konkrétně by tvůrci politik EU měli uskutečňovat politiky, které zajistí vyšší flexibilitu trhu práce. Jejich součástí by bylo snížení mezní míry zdanění, přísnější kritéria pro určení nároku na sociální podporu, striktnější požadavky na hledání zaměstnání, více prostředků na získávání dovedností a méně svazující regulace ochrany zaměstnanosti. Druhý důvod je politický. Jednoduše řečeno, zvýšení daní ani škrty ve výdajích, které by byly při společné fiskální politice nezbytné, nemají politickou podporu.
Die Europäer werden weiter von Populismus angezogen werden, wenn sich für sie keine Verbesserungen ihres Lebensstandards bemerkbar machen, die nur durch höheres Produktivitätswachstum erreicht werden können. Eine gemeinsame Fiskalpolitik würde nicht dazu führen – und könnte das Problem verschärfen. Was die Europäer stattdessen brauchen, ist eine Reformstrategie, die die Wettbewerbsfähigkeit verbessert und Wettbewerbsbeschränkungen abbaut. Insbesondere sollten politische Entscheidungsträger in der EU eine Politik zur Flexibilisierung der Arbeitsmärkte verfolgen. Das umfasst eine Senkung der Grenzsteuersätze, strengere Kriterien, die zum Anspruch auf Beihilfen berechtigen, striktere Anforderungen an die Arbeitsplatzsuche, zusätzliche Mittel für Qualifizierungsprogramme und eine weniger restriktive Ausgestaltung des Beschäftigungsschutzes. Der zweite Grund ist politischer Natur. Im Klartext heißt das, dass es keine politische Unterstützung für die höheren Steuern und Ausgabenkürzungen gibt, die mit einer gemeinsamen Fiskalpolitik notwendig wären.