V důsledku kontrarevoluce se však dnes klub EU nezvětšuje, nýbrž zmenšuje. EU nepřetváří svět k obrazu svému, ale bojí se sousedů, kteří místo importu hodnot exportují chaos. Vzájemná provázanost vnitroevropské konflikty spíše vyvolává, než ukončuje. A evropská myšlenka se stala na celém kontinentu terčem politického odporu. Nejznepokojivější věcí na dnešní Evropě tak není odchod Velké Británie, nýbrž křehkost a nejednotnost zbylých 27 států, kde se téměř vypařil domácí evropský konsensus. Britská kampaň za vystoupení ventilovala všeobecně pociťovanou touhu obnovit dřívější jistoty, nikoliv vytvořit nová práva.
Infolge der Konterrevolution nun schrumpft die EU, statt weiter zu wachsen. Statt die Welt nach ihrem Bild neu zu erschaffen, fürchtet die EU Nachbarn, die Chaos exportieren statt Werte zu importieren. Interdependenz führt zu innereuropäischen Konflikten, statt diese zu beenden. Und der europäische Gedanke hat sich überall auf dem Kontinent zu einem Fokus der politischen Opposition entwickelt. Tatsächlich ist das Verstörendste am heutigen Europa nicht der Austritt des Vereinigten Königreichs, sondern die Fragilität und Uneinigkeit der übrigen 27 Staaten, in denen sich der Konsens für Europa weitestgehend verflüchtigt hat. Die britische „Leave“-Kampagne hat dem weithin empfunden Wunsch, vergangene Gewissheiten wiederherzustellen statt neue Rechte zu begründen, eine Richtung gegeben.