Jeho nezvyklý návrh sice narazil na hradbu skepse, ale z jeho myslenek se zrodil program, o jehož uskutečnění by vsechny tři partnerské strany NAFTY měly usilovat. Protože z pohledu Mexika NAFTA dosud nedosáhla jednoho ze svých klíčových cílů, tedy poskytnout výhody volného trhu vsem regionům a sektorům země. Má-li NAFTA naplno rozvinout a využít svůj potenciál a pokročit na cestě sbližování, otevření hranic a snižování tarifních bariér prostě nestačí. Od svého vzniku v roce 1994 se NAFTA (v nejlepsím případě) zabývala dvojstranným řízením a řesením vzájemných problémů a otázek, přičemž Spojené státy více než častěji zaujímaly jednostranný postoj. Nasím cílem je ovsem spolupráce trojstranná či ,,podregionální``. Věc se má tak, že Mexiko a Kanada se omezují na individuální jednání s americkou stranou, neboť vsechny tři země dávají z různých důvodů přednost odděleným bilaterálním vztahům se sousedy. Výsledkem je pak opomíjení celkové severoamerické perspektivy a upřednostňování domácích či bilaterálních vizí, které mnohdy nedokáží podpořit sirsí cíl integrace. Mexiko, Kanada a Spojené státy, mají-li opravdový zájem o podporu regionální perspektivy, musí začít uvažovat o zřízení institucionálního fóra, kde by se o těchto otázkách dalo diskutovat a odkud by mohly vzejít doporučení pro vlády partnerských zemí.
Obwohl dieser unorthodoxe Vorschlag zunächst auf wenig Gegenliebe stieß, so wurde damit doch die Grundlage für einen Entwicklungsprozess gelegt, den die NAFTA verfolgen sollte. Dies deshalb, weil die NAFTA aus mexikanischer Sicht eines ihrer Schlüsselziele noch nicht erreicht hat, nämlich den Nutzen des Freihandels allen Regionen und Sektoren der Mitgliedsländer zugänglich zu machen. Um das volle Potenzial der NAFTA auszuschöpfen und den Konvergenzprozess voranzutreiben, ist es mit der Grenzöffnung für den Handel und dem Abbau von Zollschranken nicht getan. Seit ihrer Gründung im Jahr 1994 war die Arbeit der NAFTA (bestenfalls) durch bilaterales Management von Problemen und Streitfragen charakterisiert. Zu oft haben die USA den einseitigen Ansatz vorgezogen. Unser Ziel ist jedoch die trilaterale oder subregionale Zusammenarbeit. Bis jetzt erfolgte die Zusammenarbeit Mexikos und Kanadas mit den USA auf individueller Basis, da es die drei Länder - aus unterschiedlichen Gründen - vorzogen, separate bilaterale Verbindungen mit ihren Nachbarn aufrecht zu erhalten. Dies hat zur Folge, dass die gesamtamerikanische Perspektive dadurch verloren geht. Gibt man dem nationalen oder bilateralen Ansatz den Vorzug, bedeutet dies in manchen Fällen, das große Ziel der Integration außer Acht zu lassen. Um diese regionale Perspektive zu fördern, müssen Mexiko, Kanada und die USA die Schaffung eines institutionellen Forums in Betracht ziehen, wo solche Diskussion geführt und Empfehlungen an die Regierungen ausgearbeitet werden können.