EXISTUJÍCÍ KONTROLY TÝKAJÍCÍ SE PROVÁDĚNÍ PROGRAMŮ JEŠTĚ POTŘEBUJÍ VYLEPŠIT VÝBĚR PROVÁDĚCÍCH SUBJEKTŮ Prováděcí subjekt hraje v realizaci programu klíčovou roli, a proto má jakýkoliv nedostatek v kontrole výběrového postupu potenciální vliv jak na správnost, tak na účelnost a hospodárnost. Riziko je ještě větší, kdyžje minimální spolufinancovaná část poskytovaná navrhujícími organizacemi nízká, což omezuje přímou finanční zainteresovanost příjemců, kteří poskytovatele vybírají. Výběr prováděcího subjektu navrhující organizací má povinnost kontrolovat především členský stát. Ani v jednom z navštívených členských států, zejména pak ve Španělsku a v Itálii, všaktato kontrola nebyla předmětem dostatečně formalizovaných a systematických postupů, a nemohla tedy zaručit, že je výběr skutečně výsledkem „příslušného výběrovéhořízení“. Učtvrtéhočlenskéhostátu Účetnídvůrrovněž zaznamenal případ, kdy dostupné informace naznačovaly, že navrhující organizace nedodržela podmínky výběru, ke kterýmsezavázala, a vyvolávaly otázky o transparentnosti konečného výběru.
DIE GEGENWÄRTIGEN KONTROLLEN BEZÜGLICH DER UMSETZUNG DER PROGRAMME MÜSSEN NOCH WEITER VERBESSERT WERDEN AUSWAHL DER DURCHFÜHRUNGSSTELLEN Daher kann jede Schwachstelle bei der Kontrolle der Verfahren zur Auswahl dieser Stellen die Ordnungsmäßigkeit, die Wirksamkeitunddie Wirtschaftlichkeit des jeweiligen Programms beeinflussen. Dieses Risiko ist umso größer, wennder Mindestkofinanzierungsanteil der vorschlagenden Organisationen gering ist und dadurch die direkten finanziellen Risiken der Begünstigten, denen die Auswahl des Dienstleisters zufällt, begrenztsind. Die Kontrolle der Auswahl der Durchführungsstelle durch die vorschlagende Organisation fällt hauptsächlich dem Mitgliedstaat zu.In den drei besuchten Mitgliedstaaten — undinsbesonderein Spanien und Italien — war diese Kontrollejedoch nichtausreichendformalisiert und systematisiert, um zu gewährleisten, dass die Auswahl das Ergebnis eines „geeigneten Ausschreibungsverfahrens“ darstellte. In einem vierten Mitgliedstaat deckte der Hof zudem einen Fall auf, bei dem die verfügbaren Informationen zeigten, dass die vorschlagende Organisation die Auswahlmodalitäten, zu denen sie sich verpflichtet hatte, nicht einhielt; außerdem stellten diese Informationen die Transparenz der Endauswahl infrage.