Jako opatření k řešení RCT č. 4 a 5 se zřetelně nabízí výslovné rozšíření mandátu globálního fondu ve věci financování. Řada programů, například v rámci projektu Millennium Villages (Vesnice tisíciletí), už dokládají, že posílení soustav primární zdravotní péče může při snižování dětské a mateřské úmrtnosti sehrát klíčovou roli. Rozvoj těchto lokálních soustav by mohlo zajistit rozšíření mandátu globálního fondu tak, aby zahrnoval finanční úhradu zaškolení a rozmístění komunitních zdravotníků, výstavbu a provoz lokálních zdravotnických zařízení a dalších složek primárních zdravotních systémů. Řada zemí – mimo jiné Francie, Japonsko, Norsko, Velká Británie a Spojené státy – v poslední době uznaly, že je třeba od financování boje proti AIDS, TBC a malárie přejít k financování obecnějšího zkvalitňování soustav primární zdravotní péče. Zdá se však, že na otázku financování zdravotnictví pohlížejí jako na volbu buď anebo: buď posílit boj proti AIDS, TBC a malárii, anebo posílit financování primárních zdravotních soustav. Pravda je samozřejmě taková, že nutné je obojí a obojí je finančně možné. Roční náklady na potírání konkrétních chorob v příštích třech letech činí asi šest miliard dolarů a dalších šest miliard dolarů ročně je zapotřebí na expanzi zdravotních systémů. Celkových 12 miliard dolarů ročně pro rozšířený globální fond se ve srovnání se třemi miliardami dolarů, které se vynakládají dnes, může zdát nerealisticky mnoho.
Der naheliegendste Schritt zum Erreichen der MDG 4 und 5 wäre eine ausdrückliche Erweiterung des Finanzierungsmandats des Globalen Fonds. Viele Programme, beispielsweise in den Millenniumsdörfern, lassen bereits erkennen, dass eine Verbesserung der medizinischen Grundversorgung auf Dorfebene eine entscheidende Rolle bei der Verringerung der Kinder- und Müttersterblichkeit spielen kann. Eine Erweiterung des Finanzierungsmandats des Globalen Fonds könnte die Entwicklung dieser lokalen Systeme sichern, dazu müsste er die Ausbildung und den Einsatz von Gemeindekrankenpflegern, den Bau und Betrieb lokaler medizinischer Einrichtungen und andere Komponenten der medizinischen Grundversorgung finanzieren dürfen. Viele Länder – unter ihnen Frankreich, Japan, Norwegen, Großbritannien und die Vereinigten Staaten – haben vor Kurzem erkannt, dass sie über die reine Finanzierung der Kontrolle von AIDS, TB und Malaria hinausgehen und Mittel für Verbesserungen in der medizinischen Grundversorgung im Allgemeinen bereitstellen müssen. Doch scheinen sie das Problem der Finanzierung des Gesundheitswesens als Entweder-oder-Entscheidung anzusehen: Entweder wird die Kontrolle von AIDS, TB und Malaria verbessert, oder die Mittel für die medizinische Grundversorgung werden aufgestockt. In Wahrheit ist natürlich beides notwendig und bezahlbar. Die jährlichen Kosten für die Eindämmung bestimmter Krankheiten belaufen sich in den nächsten drei Jahren auf vielleicht 6 Milliarden USD, die für eine Ausweitung der medizinischen Grundversorgung auf weitere 6 Milliarden USD pro Jahr. Die Gesamtsumme von 12 Milliarden USD pro Jahr für einen erweiterten Globalen Fonds mag im Vergleich zu den derzeit ausgegebenen 3 Milliarden USD pro Jahr unrealistisch erscheinen.