Podle odhadů SIGI může tato poměrně jednoduchá změna ušetřit Německu ekvivalent 1% HDP, jak vyplývá z metodologie popsané Gaëlle Ferrantovou a Alexandre Kolevem. V Chile by se po přiznání stejných majetkových práv provdaným ženám i ženatým mužům zvýšily celkové investice o 1%. Ve Vietnamu by pomoc ženám získat přístup ke stejným profesním příležitostem, jaké mají muži, zvýšila jejich participaci na trhu práce o 1%. V mnoha zemích mají nárok na rodičovské volno pouze matky. To však posiluje představu, že neplacená péče je ženská práce, což potažmo pokřivuje dělbu domácích povinností. Ženy v Pákistánu a v Indii v průměru věnují pracím v domácnosti desetkrát více času než muži, což znamená méně času na aktivity v tržním prostředí, studium či prostě odpočinek. A tento trend se rozhodně neomezuje jen na jižní Asii. Jak tedy mohou vlády využívat SIGI ke změnám zákonů a prosazování rovnosti pohlaví?
SIGI schätzt, dass Deutschland durch diese relativ einfache Änderung den Gegenwert von 1 Prozent des BIP einsparen könnte, basierend auf der von Gaëlle Ferrant und Alexandre Kolev beschriebenen Methode. Wenn verheiratete Frauen in Chile die gleichen Eigentumsrechte wie verheiratete Männer bekämen, würde dies die Gesamtinvestitionen um 1 Prozent erhöhen. In Vietnam würde die Unterstützung von Frauen beim Zugang zu den gleichen beruflichen Möglichkeiten wie Männer die Erwerbsbeteiligung um 1 Prozent erhöhen. In vielen Ländern haben nur Mütter Anspruch auf Elternurlaub. Dies stärkt jedoch die Wahrnehmung, dass unbezahlte Pflegearbeit die Arbeit einer Frau ist, was wiederum die Verteilung der Hausarbeit verzerrt. Frauen in Pakistan und Indien verbringen im Durchschnitt zehnmal mehr Zeit mit Hausarbeit als Männer, was bedeutet, dass sie weniger Zeit für marktbezogene Aktivitäten, Studium oder einfach nur Entspannung haben. Dieser Trend ist auch keinesfalls nur auf Südasien beschränkt. Wie können Regierungen SIGI also nutzen, um Gesetze zu ändern und die Gleichstellung der Geschlechter zu fördern?