Rizika jsou zřejmě nejvyšší na zalidněných asijských pobřežích, kde miliony lidí ohrožují záplavy. Navíc těchto rizik nadále přibývá: v zemích jako Bangladéš, Indie, Filipíny a Vietnam se očekává, že počet obyvatel žijících na pobřeží se do roku 2060 zdvojnásobí. V Asii leží 13 z 20 světových měst, u nichž se očekává, že v období od současnosti do roku 2050 zažijí nejprudší nárůst ročních ekonomických ztrát v důsledku povodní. Rizikům vzestupu hladin moří ohrožujícím asijská pobřežní urbanizovaná centra za současného stavu stále dostatečně nerozumíme a nejsou ani odpovídajícím způsobem integrována do plánovacích procesů. To se musí změnit. V zemích náchylných k záplavám by programy městského plánování měly spojovat šedou infrastrukturu jako odvodňovací systémy, hráze a vlnolamy se zelenými opatřeními, jako je ochrana mokřadů a lesů. Podstatně by pomohla také dokonalejší meteorologická pozorování a systémy včasného varování.
Die Risiken sind eindeutig am größten an den bevölkerungsreichen Küsten Asiens, wo Millionen von Menschen den Überschwemmungen ausgesetzt sind. Und diese Risiken werden immer größer: in Ländern wie Bangladesch, Indien, den Philippinen und Vietnam geht man davon aus, dass sich die Bevölkerung der Küstenregionen bis 2060 verdoppelt haben wird. In Asien befinden sich 13 der 20 globalen Städte, in welchen bis 2050 die jährlichen Wirtschaftsverluste aufgrund von Überschwemmungen am meisten zunehmen werden. Zurzeit sind die Risiken des Meeresspiegelanstiegs für die Großstädte an den Küsten Asiens noch nicht hinreichend erforscht, und sie wurden auch nicht angemessen in Planungsprozesse integriert. Das muss sich ändern. In Ländern mit hohem Überschwemmungsrisiko können Stadtplanungsprogramme graue Infrastruktur wie Entwässerungssysteme, Deiche und Dämme mit grünen Maßnahmen verbinden, wie der Bewahrung von Feuchtgebieten und Wäldern. Verbesserte meteorologische Beobachtungen und Frühwarnsysteme können auch einen wesentlichen Beitrag leisten.