Ve stále větší míře se však objevují obavy o udržitelnost této struktury, zejména s ohledem na dopady nadměrného využívání zdrojů. Hodnocení přírodních zdrojů a odpadů v této kapitole doplňuje hodnocení biotických přírodních zdrojů v předchozí kapitole a zaměřuje se na materiálové, často neobnovitelné zdroje a vodní zdroje. Pohled na životní cyklus přírodních zdrojů řeší několik otázek životního prostředí souvisejících s výrobou a spotřebou a dává do souvislosti využívání zdrojů a produkci odpadů. Zatímco využívání zdrojů a produkce odpadů mají různý vliv na životní prostředí, oba problémy mají společné mnohé hnací síly – do značné míry související s tím, jak a kde vyrábíme a konzumujeme zbožía jak využíváme přírodní kapitál pro udržitelný ekonomický rozvoj a strukturu spotřeby. Využívání přírodních zdrojů a produkce odpadu v Evropě nadále roste. Existují však značné národní rozdíly ve využívání přírodních zdrojů a produkci odpadu na osobu, které jsou způsobené zejména různými sociálními a ekonomickými podmínkami a různou úrovní povědomí o životním prostředí. Zatímco těžba přírodních zdrojů byla během minulého desetiletí v Evropě víceméně stálá, závislost na dovozu se zvyšuje (1).
Allerdings werden nun vermehrt Bedenken bezüglich der Nachhaltigkeit dieser Strukturen geäußert, vor allem hinsichtlich der Folgen, die sich dadurch für die Ressourcennutzung und -übernutzung ergeben. Die in diesem Kapitel vorgestellte Bewertung für Abfälle und natürliche Ressourcen, deren Schwerpunkt auf materiellen – oft nicht erneuerbaren – Ressourcen sowie den Wasserressourcen liegt, versteht sich als Ergänzung zur Beurteilung der biotischen natürlichen Ressourcen im vorigen Kapitel. Eine lebenszyklusweite Sichtweise von natürlichen Ressourcen befasst sich nicht nur mit verschiedenen ökologischen Fragen in Bezug auf Produktion und Konsum, sondern stellt auch eine Verbindung her zwischen der Nutzung von Ressourcen und der Erzeugung von Abfällen. Obwohl Ressourcenverbrauch und Abfallaufkommen individuelle ökologische Auswirkungen haben, so sind ihnen doch viele der treibenden Kräfte, die hinter ihnen stehen, gemeinsam. Diese treibenden Kräfte sind hauptsächlich bedingt durch die Art und Weise, wie und wo wir Güter produzieren und konsumieren und wie wir natürliches Kapital nutzen, um die wirtschaftliche Entwicklung sowie unsere Verbrauchsmuster aufrecht zu erhalten. Die Ressourcennutzung und das Abfallaufkommen sind in Europa weiterhin im Steigen begriffen. Es gibt allerdings erhebliche nationale Unterschiede im Ressourcenverbrauch und im Abfallaufkommen pro Person, welche hauptsächlich auf unterschiedliche soziale und wirtschaftliche Bedingungen sowie auf ein unterschiedliches Niveau des Umweltbewusstseins zurückzuführen sind. Bei der Rohstoffgewinnung, die in Europa im letzten Jahrzehnt konstant geblieben ist, steigt die Abhängigkeit von Importen (1).