Problém tkví v tom, že ač je toto hodnocení momentálně správné, nemusí být nutně správné v budoucnu. Měli bychom vlastně očekávat, že během roku po skončení omezení pohybu kvůli COVID-19 by MMT mohla padnout na ústa – začalo by to možná inflačním vzplanutím v Británii. I když ale vyloučíme tento konkrétní dopad, zahrávají si tvůrci politik s katastrofou, jestliže přijímají hlavní poselství MMT, které lze parafrázovat takto: „Deficit, šmeficit. Jednoduše posilte veřejné výdaje nebo seškrtejte daně a vzniklou nevyváženost pak monetizujte.“ Jistěže, některé součásti MMT dávají smysl.
Das Problem besteht darin, dass diese Einschätzung zwar im Moment korrekt ist, aber nicht unbedingt in Zukunft. Tatsächlich sollten wir damit rechnen, dass die MMT im Jahr nach Beendigung des COVID-19-Lockdowns eine komplette Bruchlandung hinlegt – möglicherweise beginnend mit einem Inflationsschub in Großbritannien. Aber selbst wenn das nicht eintritt, lassen sich politische Entscheidungsträger auf ein verhängnisvolles Abenteuer ein, wenn sie der Hauptbotschaft der MMT folgen, die sich folgendermaßen umschreiben lässt: „Was kümmert uns das Defizit? Man steigert einfach die öffentlichen Ausgaben oder senkt die Steuern und monetisiert das daraus resultierende Ungleichgewicht.“ Manche Teile der MMT ergeben freilich durchaus Sinn.