Za prvé je zde přímé sečtení nákladů na vzdělání, jako jsou výcvik a mzdy učitelů, výstavba a údržba škol, ba dokonce i náklady příležitostí spojené s dětskou prací. Poté následuje méně jednoznačný proces hodnocení přínosů, které se sice obtížně kvantifikují, ale přesto jsou natolik přesvědčivé, že mnoho ekonomů rané vzdělávání vyzdvihuje. Na základě nejrozsáhlejších dostupných dat Psacharopoulos stanovil, že nejefektivnějším cílem by bylo snížení počtu dětí v subsaharské Africe, které nechodí do předškolních zařízení, na polovinu, což by mělo sociální a ekonomický přínos ve výši 33 dolarů na každý vynaložený dolar. Tento cíl, který se zaměřuje na jediný region zamořený problémy, se může jevit jako skromný, ale zároveň je realistický a dosažitelný – a má obrovskou potenciální návratnost.
Zuerst ist es dazu erforderlich, die Ausbildungskosten zu berechnen, zu denen Training und Bezahlung der Lehrer, Bau und Unterhalt von Schulen und sogar die Opportunitätskosten von Kinderarbeit gehören. Dann ist da der anspruchsvollere Prozess, den Nutzen zu bewerten, der, obwohl schwer quantifizierbar, so überzeugend ist, dass sich viele Ökonomen für Früherziehung einsetzen. Auf Grundlage des größten verfügbaren Datenvolumens fand Psacharopoulos heraus, dass das effektivste Ziel darin besteht, die Anzahl der Kinder, die im Afrika südlich der Sahara keine Vorschule besuchen, zu halbieren, was zu einen sozialen und wirtschaftlichen Nutzen von 33 Dollar pro ausgegebenem Dollar führen würde. Dieses Ziel, das sich auf eine einzige, problembeladene Region bezieht, scheint bescheiden zu sein, aber es ist auch realistisch und erreichbar – und die mögliche Rendite ist enorm.