Proto bylo zapotřebí přivést na trh prácevíce lidí, například ženy nebo přistěhovalce. Přestože ženy byly na trhu práce stále aktivnější, všeobecně se očekávalo, žezároveň budou dál plnit svou „tradiční“ úlohu v rámci rodiny. Tím vyšel najevonedostatek podpůrných struktur, které by jim pomohly nastoupit do zaměstnání, zůstat v něm a dělat v něm pokroky. Například kvůli nedostatku zařízenípečujících o děti měly ženy problémy s profesionální dráhou. ESF přispěldotacemi na používání zařízení pečujících o děti, takže například pokud matkaměla tři dny v týdnu podstoupit školicí kurs, ESF jí zaplatil poplatky za jesle. V roce 1993 reforma ESF zajistila, že pomocbyla zaměřena nejen na ženy vracející se dopráce po tom, co porodily dítě, ale také na ženy s nízkým nebo nedostatečným vzděláním,kterým hrozilo, že budou nezaměstnané nebospolečensky vyloučené. Ženám fond taképomáhal stát se podnikatelkami.
DAS PROBLEM DER UNGLEICHBEHANDLUNG VON MÄNNERN UND FRAUEN AN DER Auch wenn sich die Zahl erwerbstätiger Frauen stetig erhöhte, wurde vielfach noch immer von ihnen erwartet, gleichzeitig ihre „traditionelle“ Rolle in der Familie zu erfüllen. Dabei zeigte sich, dass es an Unterstützungsstrukturen fehlte, um ihnen zu helfen, einen Job zu finden und zu behalten und beruflich voranzukommen. Beispielsweise war es wegen des Fehlens von Kinderbetreuungseinrichtungen sehr problematisch für Frauen, Karriere zu machen. Hier half der ESF mit Beihilfen für die Inanspruchnahme solcher Einrichtungen: Wenn zum Beispiel eine Mutter drei Tage pro Woche an einem Ausbildungskurs teilnehmen musste, zahlte der ESF die Gebühren für die Kinderkrippe. Durch die ESF-Reform im Jahr 1993 wurde sichergestellt, dass die Unterstützung nicht nur auf Frauen ausgerichtet wurde, die nach der Geburt eines Kindes wieder auf den Arbeitsmarkt zurückkehrten, sondern auch auf gering und nicht gebildete Frauen, die Gefahr liefen, arbeitslos oder aus der Gesellschaft ausgegrenzt zu werden.