I to se ale rychle mění. Očekává se například, že počet centrál velkých společností v São Paulu vzroste do roku 2025 více než trojnásobně, zatímco v Pekingu a Istanbulu by oproti dnešku mohlo být 2,5krát víc firemních sídel. Odhadujeme, že asi 280 měst – mezi kandidáty patří brazilské Campinas, čínské Ta-čching a turecké Izmir – by se prvně mohlo stát domovem velkých společností. Víc než 150 těchto vycházejících firemních měst bude zřejmě v Číně. Podíváme-li se například na telekomunikační společnosti, sídla velkých firem už hostí indonéský Bandung a vietnamská Hanoj – vzdor skutečnosti, že tamní HDP je relativně malý, na úrovni šesti, respektive dvanácti miliard dolarů. Rychle rostoucí trhy jsou odrazovým můstkem pro celosvětově konkurenčně schopné společnosti se sídlem na rozvíjejících se trzích zčásti proto, že se tyto firmy naučily soupeřit za velice odlišných výší příjmů. Navíc vědí, jak si poradit s nedostatečnou infrastrukturou.
Aber auch dies ändert sich schnell. Die Anzahl großer Unternehmenszentralen in São Paolo beispielsweise wird sich voraussichtlich bis 2025 mehr als verdreifachen, und Peking und Istanbul könnten über zweieinhalb Mal mehr Hauptquartiere verfügen als heute. Wir schätzen, dass etwa 280 Städte – darunter Campinas (Brasilien), Daqing (China) und Izmir (Türkei) – erstmalig Hauptsitz großer Unternehmen sein könnten. Über 150 dieser aufstrebenden Wirtschaftsstädte werden sich wahrscheinlich in China befinden. Im Bereich der Telekommunikationsunternehmen beispielsweise sind in Bandung (Indonesien) und Hanoi (Vietnam) bereits die Zentralen großer Firmen angesiedelt – auch wenn ihr BIP mit 6 Milliarden beziehungsweise 12 Milliarden USD relativ klein ist. Schnell wachsende Heimatmärkte dienten manchen weltweit wettbewerbsfähigen Unternehmen der Schwellenländer als Sprungbrett. Dies lag teilweise daran, dass diese Unternehmen so gelernt haben, erfolgreich auf sehr unterschiedlichen Einkommensebenen tätig zu sein. Darüber hinaus wissen sie, wie sie mit mangelhafter Infrastruktur umgehen können.