Nejméně 20 % z jejich takzvaného „zbylého“ zisku převyšujícího tento práh by pak podléhalo dani v zemích jeho vzniku. Přestože by toto nové pravidlo zasáhlo americké technologické giganty jako Apple, Facebook a Google, může v posledku platit jen pro nepatrný zlomek globálních zisků zhruba stovky největších nadnárodních korporací. To znamená, že opatření přinese malý dodatečný výnos, možná necelých 10 miliard dolarů globálně za rok. Skupina G24 vznesla požadavek na větší přerozdělování globálních zisků, přičemž podíl realokace se pohybuje u nejziskovějších firem od 30 % až po 50 %. Obdobně ATAF vyzvalo, aby pravidla platila pro všechny nadnárodní firmy s ročními tržbami přes 250 milionů eur, což je práh mnohem nižší než v návrhu G7 ve výši deseti miliard dolarů, a obhajuje to, že zemím, kde takové společnosti vyvíjejí obchodní činnost, by mělo připadnout určité procento veškerých globálních zisků, ať už rutinních či zbylých. Je vlastně koncepčně nemožné rozlišit mezi „rutinními“ a „zbylými“ zisky nadnárodní korporace, neboť všechny zisky jsou v zásadě plodem globálních aktivit firmy.
Mindestens 20% ihres diese Schwelle übersteigenden sogenannten „Residualgewinns“ unterläge dabei der Besteuerung in den Ländern, in denen er generiert wird. Obwohl diese neue Regel US-Technologieriesen wie Apple, Facebook und Google treffen würde, wird sie womöglich letztlich nur auf einen winzigen Bruchteil der weltweiten Gewinne der rund 100 größten Multis angewandt. Das bedeutet, dass die Maßnahme kaum zusätzliche Steuereinnahmen generieren wird – vielleicht nicht einmal zehn Milliarden Dollar weltweit pro Jahr. Die G24 hat eine stärkere Umverteilung der globalen Gewinne verlangt, bei der der umzuschichtende Anteil für die gewinnstärksten Unternehmen 30% bis 50% betragen sollte. In ähnlicher Weise hat ATAF gefordert, dass die Regeln auf alle Multis mit einem Jahresumsatz von mehr als 250 Millionen Euro Anwendung finden sollten, was deutlich unter der von der G7 vorgeschlagenen Schwelle von zehn Milliarden Dollar liegt. ATAF argumentiert, dass ein Prozentsatz aller weltweiten Gewinne – egal, ob Routine- oder Residualgewinn – den Ländern zugeordnet werden sollte, in denen die Unternehmen ihre Geschäfte tätigen. Tatsächlich ist es unmöglich, konzeptionell zwischen „Routinegewinnen“ und „Residualgewinnen“ eines multinationalen Konzerns zu unterscheiden, da alle Gewinne im Wesentlichen das Ergebnis der globalen Aktivitäten des Unternehmens sind.