Vzhledem ke slabým kapacitám vlád po konfliktu jsou plánování a koordinace ještě obtížnější. Vysoké náklady na odminování často vedou k dárcovské únavě. Jak by měl proces odminování vzhledem k těmto potížím pokračovat? V posledních několika letech jsme zkoumali dopad zneškodňování nášlapných min v Mosambiku – jediném státu, který dokázal přejít z kategorie „silně zamořené“ země (v roce 1992) do kategorie „bez nášlapných min“ (k roku 2015). V letech 1977 až 1992 zuřila v Mosambiku občanská válka, při níž v důsledku násilností, podvýživy a hladu zemřely statisíce lidí.
Noch schwieriger gestalten sich Planung und Koordinierung dieser Bemühungen aufgrund der schwachen staatlichen Kapazitäten im Gefolge von Konflikten. Die hohen Kosten der Minenräumung führt häufig zu Verdrossenheit unter den Geldgebern. Angesichts dieser Herausforderungen stellt sich die Frage, wie die Entminungsbemühungen weiter fortgesetzt werden sollen. Wir haben in den letzten Jahren die Auswirkungen der Landminenräumung in Mosambik untersucht, dem einzigen Land, das es schaffte sich von „hochgradig kontaminiert” (1992) auf „landminenfrei” (Stand 2015) zu verbessern. Zwischen 1977 und 1992 wütete in Mosambik ein Bürgerkrieg, dem Hunderttausende Menschen durch Gewalt, Unterernährung und Hunger zum Opfer fielen.