Za poslední dvě desetiletí ji podepsalo 700 ústavů vyššího vzdělávání ze všech kontinentů. Přetrvává však vtíravý pocit, že teď, když obyčejní lidé mají co dělat, aby vůbec vyšli s penězi, jsou univerzity zbytečný přepych. Důvody ke znepokojení tu jsou odjakživa. V minulosti se univerzity zřizovaly v dobách hojnosti, obvykle proto, aby lidi povzbuzovaly k přemýšlení přesahujícímu jejich bezprostřední potřeby pro přežití a k úvahám o více povznášejících duchovních či národních cílech. Před téměř 50 lety statisticky uvažující historik vědy Derek de Solla Price podotkl, že nejlepším ukazatelem produkce akademického výzkumu je národní spotřeba energie na hlavu: obě rostou společně.
In den vergangenen zwanzig Jahren ist sie von beinahe 700 Hochschulen auf allen Kontinenten unterzeichnet worden. Dennoch bleibt das quälende Gefühl zurück, dass Universitäten in einer Zeit, in der einfache Leute darum kämpfen über die Runden zu kommen, Luxus sind. Grund zur Besorgnis hat es schon immer gegeben. In der Vergangenheit sind Universitäten in Zeiten des Überflusses gegründet worden, normalerweise, um Menschen zu ermutigen über ihr unmittelbares Überleben hinaus über erbaulichere geistige oder nationale Ziele nachzudenken. Vor fast 50 Jahren hat ein statistisch interessierter Wissenschaftshistoriker, Derek de Solla Price, beobachtet, dass der beste Indikator für die Produktion der akademischen Forschung der Pro-Kopf-Energieverbrauch einer Nation ist: beide wachsen zusammen.