V sázce je příliš významná záležitost, než abychom ji ignorovali. Neklesnou-li ceny ropy, pak ECB riskuje, že na cestě, již vytyčuje její současná politika, bude nucena volit výrazně vyšší úrokové sazby, a tedy další nárůst nezaměstnanosti v eurozóně. Tlumočnické nezdary prezidenta ECB PALO ALTO – Bývaly doby, kdy prezident Evropské centrální banky Jean-Claude Trichet účinně komunikoval s okolním světem. To už je pryč. Po lednové schůzce Rady guvernérů ECB ledaskdo zdvihl obočí, když Trichet pohrozil, že banka bude jednat „preemptivně“, pokusí-li se odborové svazy promítnout vyšší ceny energií a potravin do nových smluv, čímž by vyvolaly riziko spirály mzdy-ceny. Tato pohrůžka si vybrala krutou daň na věrohodnosti ECB, neboť zvýšení úrokových sazeb vprostřed nejvážnější finanční krize posledních desetiletí je zjevně absurdní. Nikdo jí nebral vážně a ECB nejenže svou hrozbu měsíc nato odvolala, nýbrž v oblasti úrokových sazeb přijala politiku neutrality.
Was auf dem Spiel steht, ist zu wichtig, um es zu ignorieren. Wenn die Ölpreise nicht fallen, läuft die EZB bei ihrem aktuellen politischen Kurs Gefahr, zu einer Festlegung auf wesentlich höhere Zinssätze gezwungen zu werden und somit auf eine noch höhere Arbeitslosigkeit in der Eurozone. EZB-Präsident ohne Gespür für den richtigen Ton PALO ALTO: Es gab eine Zeit, als der Chef der Europäischen Zentralbank Jean-Claude Trichet effektiv mit der Außenwelt kommunizierte. Diese Zeit ist vorbei. So gab es nach der Sitzung des EZB-Rates vom Januar mehr als ein Stirnrunzeln, als Trichet drohte, die Bank würde „präventiv“ tätig werden, falls die Gewerkschaften versuchen sollten, die höheren Energie- und Lebensmittelpreise in ihre neuen Tarifverträge einzubetten, und damit riskierten, eine Lohn-Preis-Spirale in Gang zu setzen. Diese Drohung hat der Glaubwürdigkeit der EZB schwer geschadet, da eine Zinserhöhung inmitten der schwersten Finanzkrise seit Jahrzehnten offensichtlich absurd war. Niemand hat daran geglaubt, und einen Monat später nahm die EZB nicht nur ihre plumpe Drohung zurück, sondern machte sich außerdem eine Politik der Zinsneutralität zu Eigen.