Zvyšování účinnosti mimoděložního oplodnění vyžaduje mimo jiné i výzkum embryí. Má morální smysl prohlašovat, že embrya, jež mají být stejně zničena, nelze použít pro výzkum kmenových buněk, jež ve svém důsledku bude zachraňovat životy? Embryonální kmenové buňky vznikají z raného embrya, zvaného blastocyta, okolo pátého dne vývoje. V tomto okamžiku má embryo podobu duté kuličky o asi stu buňkách. U žádné z těchto buněk nelze ještě přesně říct, jakou konkrétní částí budoucího lidského těla se stanou. Aby mohl výzkum kmenových buněk pokračovat a aby neskomíral, je zapotřebí předvídatelné politické klima. Je ironií, že Spojené státy - navzdory jejich jinak nezanedbatelnému vlivu na základní biologický výzkum - nestojí v čele tohoto úsilí a snad ani nestojí o to stát se na tomto poli významným hráčem.
Für die Verbesserung der IVF ist auch Embryonenforschung erforderlich. Macht es irgendeinen moralischen Sinn zu behaupten, dass Embryonen, die dafür vorgesehen sind zerstört zu werden nicht für lebensrettende Stammzellenforschung verwendet werden dürfen? Embryonale Stammzellen werden um den fünften Tag herum einem frühen Embryo, Blastozyt genannt, entnommen. Zu diesem Zeitpunkt ist der Embryo eine hohle Kugel aus etwa 100 Zellen, von denen keine als dafür bestimmt identifiziert werden kann, irgendein besonderer Teil irgendeines bestimmten menschlichen Wesens zu werden. Um zu gedeihen braucht die Stammzellenforschung ein vernünftiges, vorhersehbares politisches Umfeld. Obwohl die Vereinigten Staaten einen enormen Einfluss auf die Grundlagenforschung in den Biowissenschaften besitzen, nehmen sie paradoxerweise keine führende Rolle bei der Bemühung darum ein und sind vielleicht nicht einmal ein Hauptakteur.