Úmluva byla navržena tak, aby v budoucnu zaštiťovala více dohod. V roce 1997 došly vlády v japonském Kjótu k dalšímu kroku a dohodly se na důležitém Kjótském protokolu. Tato smlouva zavazuje průmyslově vyspělé země ke snížení nebo omezení svých emisí skleníkových plynů a dosáhnutí cíle snížení emisí do roku 2012. Každá země zde má svůj cíl. Kjótský protokol se zaměřuje na průmyslově vyspělé země, protože tyto země jsou zodpovědné za většinu emisí skleníkových plynů v minulosti i v současnosti a mají dostatek vědomostí a finančních prostředků k jejich snížení.
Das Übereinkommen ist als Rahmen angelegt, in dem künftig weitere Aktionen vereinbart werden sollen. Den nächsten Schritt machten die Regierungen 1997 in der japanischen Stadt Kyoto, indem sie das wichtige Kyoto-Protokoll verabschiedeten. Dieser Vertrag verpflichtet die Industrieländer dazu, ihre Treibhausgasemissionen zu reduzieren bzw. zu begrenzen und bis 2012 bestimmte Emissionsziele zu erreichen. Für jedes Land ist ein Ziel festgelegt. Die Industrieländer stehen im Mittelpunkt des Kyoto-Protokolls, weil sie für den Großteil der früheren und gegenwärtigen Treibhausgasemissionen verantwortlich sind und über das Wissen und das Geld verfügen, diese zu verringern.