Alesina přesněji řečeno tvrdil, že samotné pouštění žilou by pacientův stav zhoršilo, avšak jeho pozitivní vliv na pacientovo očekávání oslabující účinky bohatě vyváží. Polomrtvý pacient vzpružený ujištěním o svém zotavení vyskočí z postele, začne normálně běhat, skákat a jíst a záhy bude opět v plné síle. Škola pouštění žilou přitom předložila pár splácaných důkazů, že k tomu v některých případech skutečně došlo. Konzervativci, kteří chtěli seškrtat veřejné výdaje z ideologických důvodů, zjistili, že pohádka o dluhopisových strážcích a víle důvěry se pro jejich účely ideálně hodí. Řeči o předchozí fiskální rozmařilosti zvýšily důvěryhodnost (a pravděpodobnost) útoku na silně zadlužené země prostřednictvím trhu dluhopisů; víla důvěry pak slíbila za tuto fiskální skrovnost odměnu v podobě zvýšení produktivity hospodářství. Díky pomoci profesorů, jako je Alesina, se pak konzervativní přesvědčení dalo proměnit ve vědeckou predikci. A když Alesinova léčba nepřinesla rychlé zotavení, nabízela se zjevná výmluva: terapie se neaplikovala s dostatečnou razancí, takže nebyla „důvěryhodná“.
Genauer gesagt argumentierte Alesina, dass zwar ein Schröpfen allein den Zustand des Patienten verschlechtern würde. Seine positiven Auswirkungen auf die Erwartungen jedoch würden diese schwächenden Auswirkungen mehr als ausgleichen. Ermutigt durch die Zusicherung, dass er wieder gesund werden würde, würde der halbtote Patient aus dem Bett springen und anfangen, herumzulaufen und -zuspringen und wieder normal zu essen, und bald wäre er wieder vollständig bei Kräften. Die Schröpfungsbefürworter legten hierzu ein paar unsolide Nachweise vor, um zu zeigen, dass dies in einigen Fällen so passiert sei. Die Konservativen, die die öffentlichen Ausgaben aus ideologischen Gründen senken wollten, fanden die Geschichte von Bond Vigilantes und Confidence Fairy für ihren Zweck ideal. Die haushaltspolitische Verschwendung der Vergangenheit heraufzubeschwören, ließ einen Angriff der Rentenmärkte auf die schwer verschuldeten Regierungen plausibler (und wahrscheinlicher) erscheinen; die Confidence Fairy versprach, die haushaltspolitische Zurückhaltung zu belohnen, indem sie die Volkswirtschaft produktiver machte. Mit Hilfe von Professoren wie Alesina ließen sich konservative Überzeugungen in eine wissenschaftliche Prognose verwandeln. Und als Alesinas Behandlung nicht zu einer schnellen Erholung führte, gab es eine offensichtliche Ausrede: Sie war nicht strikt genug umgesetzt worden, um „glaubwürdig“ zu sein.