Medicína založená na důkazech - oblíbená metoda kontroly nákladů - se obvykle zaměřuje pouze na účinnost diagnostických nebo terapeutických procedur. Pokud však farmaceutické společnosti musí testovat nové výrobky na bezpečnost a účinnost, proč se tyto výrobky netestují rovněž na jejich ekonomický dopad na zdravotnictví? Nové technologie by se neměly vpouštět do zdravotnických systémů bez vyzvání. Vlády by za ně měly být ochotny platit jen v případě, že nezvýší podstatným způsobem náklady, případně tak učiní pouze výjimečně. Nejvýznamnější ovšem je, že ohraničený model medicíny musí uznávat stárnutí a smrt jako součást životního cyklu člověka, nikoliv jako nějaký druh choroby, jíž se dá předejít. Medicína se musí přestat soustředit na délku života a zaměřit se na jeho kvalitu. Medicína, která udržuje lidi naživu přespříliš dlouho, není slušná ani humánní.
Medizin, die sich auf nachweisbare Erfolge stützt - ein verbreitetes Verfahren, um die Kosten unter Kontrolle zu halten - zielt normalerweise nur auf die Wirksamkeit von diagnostischen oder therapeutischen Verfahren. Doch wenn Pharmaunternehmen neue Erzeugnisse auf ihre Verträglichkeit und Wirksamkeit prüfen müssen, warum nicht auch auf ihre wirtschaftlichen Auswirkungen auf das Gesundheitswesen? Neue Technologien sollten nicht ohne Einladung auf das Gesundheitswesen losgelassen werden. Nur wenn eine Technologie die Kosten kaum merklich erhöht, oder das nur in Ausnahmefällen tut, sollten Regierungen bereit sein, dafür aufzukommen. Am wichtigsten ist aber, dass umgrenzte Medizinvorstellungen Altern und Tod des Menschen als Teil seines Lebenszyklus akzeptieren müssen, und sie nicht als irgendwie umgehbare Zustände ansehen. Die Medizin muss den Schwerpunkt von der Länge des Lebens auf seine Qualität umverlagern. Eine Medizin, welche die Menschen zu lange am Leben hält, ist keine ehrliche und keine menschliche Medizin.