Ani třetí motor růstu, souhrnná produktivita faktorů, si nedokáže udržet neúnavné přírůstky, jichž jsme byli svědky od konce 90. let do poloviny první dekády nového století. Během tohoto období globálnímu hospodářství prospěl souběh několika ojedinělých dějů: informační a komunikační revoluce, „mírové dividendy“ po skončení studené války a zavádění tržních reforem v mnoha bývalých komunistických a dalších rozvojových ekonomikách. Navíc globální růst povzbudilo dokončení uruguayského kola vyjednávání o volném obchodu v roce 1994 a celková liberalizace kapitálových toků. V dnešní ekonomice je těžké najít nějaký zárodek růstu podobné velikosti – ať už inovaci nebo veřejnou politiku. Na obzoru se nerýsuje žádná nová technologická revoluce. Světová obchodní organizace dospěla v prosinci na Bali jen k omezené dohodě, vzdor 12 letům vyjednávání, přičemž četné bilaterální a regionální dohody o volném obchodu mohou dokonce celkový světový obchod oslabit. Ještě horší je, že hlemýždí růst a vysoká nezaměstnanost ve vyspělých zemích v důsledku finanční krize roku 2008 podněcuje požadavky na posílení protekcionismu. Ohrožena je tudíž i finanční liberalizace 90. let a počátku let nultých.
Auch der dritte Wachstumsmotor, die Gesamtfaktorproduktivität, wird die unablässigen Gewinne zwischen Ende der 1990er- und Mitte der Nuller-Jahre nicht fortschreiben können. Während dieser Zeit profitierte die Weltwirtschaft von der Gleichzeitigkeit verschiedener einzigartiger Entwicklungen: einer Informations- und Kommunikationsrevolution, einer „Friedensdividende“ als Folge des Endes des Kalten Krieges und der Umsetzung von Marktreformen in vielen ehemaligen kommunistischen und anderen Entwicklungsländern. Hinzu kommt, dass das globale Wachstum durch den Abschluss der Uruguay-Runde, der Freihandelsverhandlungen 1994 und der allgemeinen Liberalisierung der Kapitalflüsse weiter angekurbelt wurde. Es ist schwierig, einen Wachstumsstimulator ähnlicher Größenordnung in der heutigen Wirtschaft zu finden – sei es im Bereich Innovation oder im Bereich Politik. Keine neue technische Revolution zeichnet sich am Horizont ab. Die Welthandelsorganisation hat im Dezember in Bali nur eine eingeschränkte Vereinbarung zustande gebracht, trotz zwölfjähriger Verhandlungen, während zahlreiche bilaterale und regionale Freihandelsabkommen den Welthandel insgesamt sogar noch verringern könnten. Schlimmer noch, nach der Finanzkrise 2008 wurden aufgrund eines schleppenden Wachstums und einer hohen Arbeitslosigkeit in den entwickelten Ländern Forderungen nach mehr Protektionismus laut. Daher ist auch die Liberalisierung des Finanzmarkts der 1990er und frühen Nuller-Jahre bedroht.