Zastánci multilateralismu by měli zahrnovat také Austrálii, Brazílii, Indii, Indonésii, Mexiko, Nový Zéland, Jižní Afriku, Velkou Británii a možná i Čínu a Japonsko. Protože žádná z těchto zemí není velká (s výjimkou Číny), musí na obraně otevřeného trhu pracovat kolektivně. Musí navíc otevřít jejich vlastní trhy, nejen v tradičních oblastech zemědělství a výroby, ale také v oblastech nových, jako jsou služby, investice a standardy. Přitom by tyto země také reagovaly na čím dál více transakční přístup k udržení otevřenosti, kterou jsou větší obchodníci nuceni přijmout. Svět potřebuje zásadní reakci na pokles hyper-globalizace. Tou reakcí by mohl být multilateralizmus, propagovaný středními ekonomikami se silným zájmem na zachování otevřenosti.
Zu diesen Verfechtern des Multilateralismus sollten Australien, Brasilien, Indien, Indonesien, Mexiko, Neuseeland, Südafrika, Großbritannien und möglicherweise China und Japan zählen. Da es sich bei ihnen (mit Ausnahme Chinas) nicht um große Länder handelt, müssen sie gemeinsam an der Verteidigung offener Märkte arbeiten. Außerdem müssen sie ihre eigenen Märkte nicht nur in den traditionellen Bereichen Landwirtschaft und Industrieproduktion öffnen, sondern auch in neuen Bereichen wie Dienstleistungen, Investitionen und Normen. Damit würden diese Länder auch auf den zunehmend transaktionalen Ansatz hinsichtlich der Erhaltung dieser Offenheit reagieren, den die größeren Handelsnationen gezwungenermaßen verfolgen. Die Welt muss energisch auf den Niedergang der Hyperglobalisierung reagieren. Eine Möglichkeit bietet der Multilateralismus an dessen Spitze mittelgroße Handelsökonomien mit einem starken Interesse an der Erhaltung der Offenheit stehen. Nun müssen sie sich an die Gestade des Genfer Sees begeben.