Za současného stavu je skutečně frustrujícím způsobem nemožné volbu předvídat. Nadcházející měsíce, během nichž budou tvůrci politik vystaveni sílící finanční volatilitě, nám však napoví, jak se věci vyvinou. Existuje naděje, že ukážou na systematičtější – a tedy efektivnější – politický přístup. Existuje ale také obava, že se politikám odklon od nadměrného spoléhání na centrální banky nepodaří a začnou se ohlížet za novým normálem, se všemi jeho omezeními a frustracemi, jako za obdobím relativního klidu a blahobytu. Konec rusko-čínských příměrů Před deseti lety bylo intelektuální módou porovnávat reformní procesy v Číně a v Rusku. Bylo vhodnější tak jako Číňané začít ekonomikou, tedy snažit se rychle zbohatnout, aniž by to rozčeřilo vody politicky? Nebo bylo lepší začít politikou, obnovit svobodu a doufat, že prosperita přijde později, což se jevilo jako směřování Ruska za Michaila Gorbačova a Borise Jelcina?
Nach derzeitiger Lage der Dinge ist es in frustrierender Weise unmöglich, Prognosen abzugeben. In den kommenden Monaten allerdings werden die politischen Entscheidungsträger mit zunehmender finanzieller Volatilität konfrontiert sein, weswegen wir wohl einige Hinweise darauf erhalten werden, wohin die Reise gehen wird. Zu hoffen ist, dass alles auf einen systematischeren – und damit wirksameren – politischen Ansatz hinausläuft. Zu befürchten ist, dass es der Politik nicht gelingt, die übermäßige Abhängigkeit von den Zentralbanken zu entschärfen und dass man die neue Normalität mit all ihren Beschränkungen und Enttäuschungen am Ende als Phase der relativen Ruhe und des Wohlergehens betrachten wird. Das Ende der Russland-China-Debatte Vor zehn Jahren war es Mode unter Intellektuellen, den Reformprozess in China und Russland zu vergleichen. Wäre es wünschenswert, nach Art der Chinesen zunächst bei der Wirtschaft anzusetzen – zu versuchen, schnell reich zu werden, aber dabei ja keine politische Unruhe zu stiften? Oder wäre es besser, mit der Politik zu beginnen – die Freiheit zurückzugewinnen, in der Hoffnung, dass der Wohlstand später käme –, wie es der russische Weg unter Michail Gorbatschow und Boris Jelzin zu sein schien?