Stručně řečeno, regulace má tendenci zkreslovat pobídky a podporuje to, čemu ekonomové říkají chování zaměřené na vyhledávání rent: řidič taxi i úředník vydávající licence získávají nezasloužené odměny (renty) jenom proto, že mohou zneužít své zasvěcenecké pozice, a nikoliv proto, že by byli produktivnější. Notáři jsou dalším příkladem tohoto fenoménu. Státní notáři v mnoha zemích vybírají velice vysoké poplatky za služby, jež jsou ve skutečnosti bezcenné. Poplatky jsou vysoké proto, že notáři sami kontrolují přístup do své profese. Bez státní regulace (jež zahrnuje i pravidla, která vyžadují, aby spotřebitelé jejich bezcenné služby nakupovali) by státní notáři nebyli v pozici, z níž čerpají renty. Příkladů přínosů deregulace je hojně. Trh taxi služeb je v Irsku deregulovaný a sazby jsou nízké.
Kurz gesagt, zu viele Vorschriften neigen dazu, Initiativen abzuwürgen und das anzuregen, was die Ökonomen ein Streben nach Renteneinkommen nennen. Das Taxiunternehmen und der Lizenzierungsbeamte beziehen allein deshalb unverdientermaßen Prämien (Zusatzrenditen), weil sie ihre Dazugehörigkeit ausnutzen können, und nicht, weil sie produktiver wären. Notare sind ein weiteres Beispiel dieser Erscheinung. Öffentliche Notare berechnen in vielen Ländern äußerst hohe Honorare für Dienstleistungen, die eigentlich nutzlos sind. Die Honorare liegen so hoch, weil die Notare selbst den Zugang zu ihrer Berufstätigkeit kontrollieren. Gäbe es keine Regierungsvorschriften (auch keine Regeln, die den Verbrauchern den Kauf solch nutzloser Dienstleistungen vorschreiben), wären öffentliche Notare nicht in der Lage, solche Rentenzahlungen herauszuholen. Beispiele für den Nutzen der Deregulierung gibt es reichlich. Der Taximarkt ist in Irland ungeregelt und die Fahrpreise sind dort billig.