Je to proto, že antikoncepce většinou není drahá a může pomoci jednotlivcům i společnosti. Přínos se může vyšplhat až na 150 dolarů za každý vynaložený dolar. Stejně tak bychom se měli zaměřit na snížení podvýživy nejméně na polovinu, poněvadž existují pádné důkazy, že řádná výživa malých dětí vede k celoživotním přínosům – lepšímu vývoji mozku, kvalitnějším studijním výsledkům a v konečném důsledku i k vyšší produktivitě v dospělosti. Za každý vynaložený dolar získají budoucí generace přínos v hodnotě téměř 60 dolarů. V konceptu OSN však stojí, že bychom měli „skoncovat s podvýživou“, přičemž ekonomové varují, že takový absolutní cíl sice působí lákavě, ale pravděpodobně je nereálně optimistický a současně neefektivní. Nemůžeme ho dosáhnout, a i kdybychom ho dosáhnout mohli, zdroje potřebné k tomu, abychom pomohli i poslednímu hladovějícímu člověku, by se daly mnohem lépe vynaložit jinde.
Dies liegt daran, dass Verhütungsmittel überwiegend preiswert sind und sowohl den Einzelnen wie der Gesellschaft helfen können. Die Vorteile können bis zu 150 Dollar pro ausgegebenem Dollar betragen. In ähnlicher Weise sollten wir uns darauf konzentrieren, die Mangelernährung zumindest zu halbieren, da es belastbare Hinweise darauf gibt, dass eine angemessene Ernährung im Kleinkindalter zu großen, lebenslangen Vorteilen führt – einer besseren Entwicklung des Gehirns, besseren schulischen Leistungen und letztlich einer höheren Produktivität im Erwachsenenalter. Jeder Dollar, der hierfür ausgegeben wird, bietet künftigen Generationen einen Nutzen von fast 60 Dollar. Allerdings heißt es im UN-Entwurf, dass wir „die Mangelernährung beenden“ sollten, und die Ökonomen warnen, dass ein derart absolutes Ziel zwar verlockend klinge, vermutlich jedoch sowohl unangemessen optimistisch als auch ineffizient sei. Wir können es nicht erreichen, und selbst wenn wir es könnten, wäre es viel besser, die Mittel, um dem letzten hungrigen Menschen zu helfen, für andere Dinge auszugeben.