Jak se současný cyklus blíží ke konci, investoři musí počítat s nejistotami souvisejícími s nižší likviditou, sílícím populismem a novými revolučními technologiemi. Tentokrát je to opravdu jiné – a ne nutně příznivým způsobem. Přivolávání maléru, jemuž se lze vyhnout Snad je to přehnanou podrážděností či působením globální finanční volatility posledních let – krizí v Mexiku v letech 1994-5, ve východní Asii mezi lety 1997-98, v Rusku roku 1998 a pak v Brazílii, Turecku a Argentině –, avšak v nás ekonomech dnes měnové záležitosti a možné budoucí katastrofy vzbuzují nejsilnější znepokojení za mnoho desítek let. Naposledy své obavy z finančních rizik, jež si svět chystá do budoucna, vyjádřila nahlas tento měsíc Banka pro mezinárodní platby (BIS) sídlící ve Švýcarsku. „Všechny země zasažené finanční krizí… prošly velice prudkým zpomalením,“ říká BIS o nedávné minulosti. Pak uvádí „případy globální nerovnováhy běžných účtů“, zejména „vnější deficit USA“, k němuž poznamenává, že je „bezprecedentní u státu s rezervní měnou, aby deficit běžného účtu dosahoval takového rozsahu“.
Die Anleger müssen nun, da der aktuelle Zyklus seinem Ende zusteuert, die mit geringerer Liquidität, zunehmendem Populismus und revolutionären neuen Technologien verbundenen Unsicherheiten mit einkalkulieren. Diesmal ist wirklich anders, und nicht notwendigerweise zum Positiven. Wie man ein vermeidbares Unheil heraufbeschwört Vielleicht ist es übertrieben, vielleicht die Folge der Schwankungsanfälligkeit der internationalen Finanzmärkte der letzten Jahre (mit Krisen in Mexiko 1994-95, Ostasien 1997-98, Russland 1998 und zuletzt in Brasilien, der Türkei und Argentinien) – aber wir Ökonomen befassen uns derzeit intensiver mit Währungsangelegenheiten und möglichen zukünftigen Katastrophen, als wir dies seit vielen Jahren getan haben. Die Bank for International Settlements (BIS) mit Sitz in der Schweiz war die Letzte, die in diesem Monat ihre Besorgnis über die finanziellen Risiken zum Ausdruck brauchte, die die Welt in ihre Zukunft einzubauen scheint. „[A]lle von Finanzkrisen betroffenen Länder ... erleb[t]en eine einschneidende Konjunkturverlangsamung,“ so die BIS über das Geschehen der jüngsten Zeit. Sie führt dann „weltweite Ungleichgewichte in den Leistungsbilanzen“ und insbesondere „das US-Zahlungsbilanzdefizit“ an und nennt es „ohne Beispiel, dass ein Land mit einer Reservewährung ein Leistungsbilanzdefizit dieser Größenordnung aufweist.”