Věda může odhalovat ekologické škody způsobené lidstvem; inženýrství může vytvářet nástroje potřebné k ochraně planety a víra a morální úvahy mohou poskytovat praktickou moudrost (jak by řekli Aristotelés a Tomáš Akvinský) potřebnou ke ctnostné volbě společného dobra. Dubnového setkání ve Vatikánu se neúčastnili jen čelní světoví klimatologové a nositelé Nobelovy ceny, ale i vysocí představitelé protestantské, hinduistické, židovské, buddhistické a muslimské víry. Podobně jako František nás i náboženští vůdci všech velkých světových náboženství naléhavě vyzývají, abychom s využitím moudrosti dané vírou a vědami o klimatu naplnili své morální závazky lidstvu a budoucnosti zeměkoule. Měli bychom se jejich výzvou řídit.
Die Wissenschaft kann die vom Menschen verursachten Gefahren für die Umwelt aufzeigen, Ingenieure können die Werkzeuge zum Schutz des Planeten bereitstellen, und Glaube und moralisches Denken können zu praktischer Weisheit führen (wie Aristoteles und Aquin gesagt hätten), um Entscheidungen für das Allgemeinwohl zu treffen. An der Vatikankonferenz im April nahmen nicht nur weltweit führende Klimawissenschaftler und Nobelpreisträger teil, sondern auch führende Vertreter der protestantischen, hinduistischen, jüdischen, buddhistischen und muslimischen Glaubensrichtungen. Ebenso wie Franziskus fordern uns auch die Religionsführer aller großen Weltreligionen auf, aus dem Glauben und aus den Klimawissenschaften zu lernen, unserer moralischen Verantwortung für die Menschheit und die Zukunft der Erde gerecht zu werden. Wir sollten auf ihre Rufe hören.