Když byly ceny ropy vysoké a rostly, vláda dokázala chabou výkonnost kompenzovat tím, že problémy zasypávala penězi. Dnes už tato štědrost vzhledem k dramaticky nižším ceny ropy není možná a ekonomičtí experti se shodnou, že růstový potenciál ruské petroekonomiky se vyčerpal. Vzdor tomu všemu situace není natolik zoufalá, aby ruské lídry přiměla k otevření alespoň nějakých kanálů skutečné účasti veřejnosti a k postoupení části své moci. Cena ropy kolem 70 dolarů za barel je sice oproti stavu před rokem poloviční, ale zase je vyšší než 40 dolarů za barel z počátku letošního roku. Ani kontrakce ruské ekonomiky a očekávané prohloubení chudoby (zpráva Světové banky zveřejněná koncem června byla ohledně Ruska chmurnější než zpráva předešlá) nevěští bezprostřední katastrofu. A na rozdíl od konce 80. let a 90. let není Rusko zadlužené vůči zahraničním bankám ani mezinárodním organizacím, ačkoliv má v plánu půjčky ze zahraničí napřesrok obnovit. Vláda se tedy krizí raději nějak prokouše, než aby riskovala ráznou reformu. Prioritou zůstává cíl udržet se u moci a hlavní zásadou vyhýbat se riziku.
In der Zeit hoher und steigender Ölpreise konnte die Regierung ihre Unzulänglichkeit mit Geld wettmachen. Bei dramatisch gesunkenen Ölpreisen ist diese Großzügigkeit heute nicht mehr möglich und Wirtschaftsexperten sind sich einig, dass das Wachstumspotenzial der russischen Petro-Ökonomie erschöpft ist . Trotz alldem ist die Situation aber noch nicht ernst genug, um die russische Führung zur Öffnung von zumindest ein paar Kanälen echter öffentlicher Beteiligung zu bewegen oder einen Teil ihrer Macht abzugeben. Der Ölpreis von etwa 70 Dollar pro Fass ist zwar halb so hoch wie vor einem Jahr, aber immer noch höher als die 40 Dollar, die ein Fass vor ein paar Monaten kostete. Ebenso wenig deutet die Schrumpfung der russischen Wirtschaft und die erwartete Verschärfung der Armut auf eine unmittelbar bevorstehende Katastrophe hin (der Weltbankbericht von Ende Juni war im Hinblick auf Russland pessimistischer als der vorangegangene Bericht). Und im Gegensatz zu den späten 1980er und 1990er Jahren ist Russland heute nicht bei ausländischen Banken und internationalen Organisationen verschuldet, wiewohl es Pläne zur Kreditaufnahme im nächsten Jahr gibt. Die Regierung wird sich daher eher für das Durchwursteln durch die Krise als für entschlossene Reformen entscheiden. Der Machterhalt bleibt oberste Priorität und Risikovermeidung die wichtigste Leitlinie.