Nejedná se o náhradu G7, jejíž poslední summit se konal v květnu na Sicílii; schůzky G20 jsou příležitostí rozšířit a prohloubit dialog. G20 byla vytvořena roku 1999, v reakci na asijskou finanční krizi. Vyspělé země ji zpočátku braly jako debatní fórum, kde budou rozvojovým ekonomikám pomáhat se sbližováním jejich finanční a měnové správy se standardy ve vyspělém světě. Rozvojové země postupem času našly svůj vlastní hlas a hrají významnější roli při sestavování agendy skupiny. Každopádně myšlenka, že vyspělé země mají mnoho užitečných znalostí, které v těchto oblastech mohou předat, se vlivem globální finanční krize roku 2008, vzešlé ze Spojených států a následného debaklu eurozóny, proměnila ve frašku. Druhou, méně užitečnou ideovou oporou G20 je, že k řešení naléhavých problémů světové ekonomiky je zapotřebí čím dál intenzivnější spolupráce a koordinace na globální úrovni. Často se odkazuje na analogii, že světová ekonomika je „globální obecní pastvina“: k její údržbě musí svým dílem přispívat každá země, jinak důsledky postihnou všechny. To zní věrohodně a v některých oblastech to jistě platí.
Obwohl die G-7 nicht ersetzt wurden - ihr letzter Gipfel fand im Mai in Sizilien statt - bieten G-20-Treffen eine Gelegenheit, den Dialog zu erweitern und zu vertiefen. Die G-20 wurden im Jahr 1999 im Gefolge der asiatischen Finanzkrise ins Leben gerufen. Die Industrieländer betrachteten sie ursprünglich als Forum des erweiterten Dialogs, im Rahmen dessen man Entwicklungsländern helfen würde, die Standards in den Bereichen Finanzwesen und Geldpolitik auf das Niveau der Industrieländer anzuheben. Mit der Zeit entwickelten die Entwicklungsländer ihre eigene Stimme und spielten auch eine größere Rolle bei der Formulierung der G-20-Agenda. Die von den Vereinigten Staaten ausgehende globale Finanzkrise des Jahres 2008 sowie das anschließende Debakel in der Eurozone sprachen jedenfalls der Idee Hohn, wonach die Industrieländer in diesen Bereichen über große Kenntnisse verfügten, die es zu vermitteln galt. Die zweite, weniger hilfreiche Idee hinter den G-20 besteht darin, dass die Lösung der vordringlichsten Probleme der Weltwirtschaft immer intensivere Zusammenarbeit und Koordination auf globalem Niveau erfordert. Die häufig angeführte Analogie lautet, die Weltwirtschaft sei ein „globales öffentliches Gut“: entweder alle Länder leisten ihren Beitrag zu seiner Erhaltung oder alle werden unter den Folgen leiden. Das klingt glaubhaft und trifft gewiss in einigen Bereichen auch zu.