Nezamýšleným, avšak nikoliv neočekávaným důsledkem měnového uvolňování byl prudký vzestup přeshraničních kapitálových toků. Celkový příliv kapitálu do rozvojových zemí vzrostl z přibližně 20 miliard dolarů v roce 2008 na více než 600 miliard o dva roky později. Mnoho rozvíjejících se trhů mělo v té době potíže zvládnout náhlý příliv kapitálu. Jen velmi malá část navíc putovala na fixní investice. Investiční růst v rozvojových zemích se dokonce v postkrizovém období výrazně zpomalil. Letos se očekává, že rozvojové země jako celek zaznamenají první čistý odliv kapitálu od roku 2006 – jeho celkový objem má dosáhnout 615 miliard dolarů. Ani měnová politika, ani finanční sektor nedělají, co mají. Zdá se, že záplava likvidity v nepřiměřené míře přispěla k vytvoření finančního bohatství a nafouknutí bublin aktiv, místo aby posílila reálnou ekonomiku.
Eine unbeabsichtigte, aber nicht unerwartete Folge der lockeren Geldpolitik war die steile Zunahme grenzüberschreitender Kapitalflüsse. Die Gesamtkapitalflüsse in die Entwicklungsländer stiegen von rund 20 Milliarden Dollar im Jahr 2008 auf über 600 Milliarden Dollar im Jahr 2010. Damals hatten viele Schwellenmärkte Schwierigkeiten, den raschen Zustrom von Kapital zu bewältigen. Kaum etwas davon entfiel auf Investitionen in Anlagen. Tatsächlich verlangsamte sich das Investitionswachstum in den Entwicklungsländern im Gefolge der Krise erheblich. In diesem Jahr dürften die Entwicklungsländer insgesamt den ersten Nettokapitalabfluss – insgesamt 615 Milliarden Dollar – seit 2006 erleben. Weder die Geldpolitik noch der Finanzsektor tun, was sie eigentlich tun sollten. Es scheint, dass die Liquiditätsflut überproportional zu finanziellem Reichtum und Vermögensblasen beigetragen hat, statt die Realwirtschaft zu stärken.