Jak přesně má ovšem vypadat spravedlivý demokratický proces v případě nezvratných rozhodnutí ovlivňujících samotnou definici státu? Opravdu stačí k jeho rozpadu získat 52% hlasů v jeden deštivý den? Pokud jde o trvalost a přesvědčivost preferencí, klade většina společností dokonce i páru usilujícímu o rozvod větší překážky, než jaké vláda premiéra Davida Camerona postavila do cesty rozhodování o odchodu z EU. Zastánci brexitu tuhle hru nevymysleli; existuje pro ni přehršle precedentů, včetně Skotska v roce 2014 a Quebeku v roce 1995. Až dosud se však bubínek revolveru nikdy nezastavil na komoře s kulkou. Teď se to stalo a je načase zamyslet se znovu nad pravidly hry.
Aber was genau ist ein fairer demokratischer Prozess dafür, unumkehrbare und staatsprägende Entscheidungen zu treffen? Ist es wirklich genug, dass sich an einem regnerischen Tag 52% für eine Trennung aussprechen? Was Nachhaltigkeit der Entscheidung und Überzeugungskraft der Positionen angeht, sind in den meisten Gesellschaften die Hürden für eine Ehescheidung größer als diejenigen, die Premierminister David Cameron und seine Regierung der Entscheidung zum Verlassen der EU in den Weg gesetzt haben. Dieses Spiel wurde nicht von den Brexit-Befürwortern erfunden; es gab viele Vorbilder wie die Abstimmungen in Schottland im Jahr 2014 und in Quebec 1995. Aber bis jetzt hat die Trommel des Revolvers noch nie an der Kugel gestoppt. Jetzt, wo das anders war, ist es Zeit, die Regeln des Spiels zu überdenken.