Takový svět vyžaduje lepší globální správu, jakož i opožděné institucionální reformy, které rozvíjejícím se ekonomikám dodají patřičný hlas a zastoupení v mezinárodních institucích. Nedojde-li k těmto změnám, globální ekonomika může z jedné krize odskočit do další, aniž by měl kormidlo pevně v ruce někdo, kdo určí celkový smysl směřování. Výsledkem je to, co ekonomové označují za „Nashovy rovnováhy“, čili série neoptimálních a jen zdánlivě kooperativních výsledků.
Eine solche Welt erfordert eine bessere globale Governance sowie überfällige institutionelle Reformen, die den Schwellenländern eine angemessene Stimme und Vertretung in den internationalen Institutionen bieten. In Ermangelung derartiger Veränderungen könnte die Weltwirtschaft ohne eine feste Hand am Ruder, die eine allgemeine Richtung vorgibt, von einer Krise in die nächste taumeln. Das Ergebnis ist, was die Ökonomen „Nash-Equilibrien“ nennen, oder eine Serie suboptimaler und lediglich quasikooperativer Ergebnisse.