Jednalo se o silně zavádějící tvrzení. Finanční trhy mohou být křehké a zajišťují slabou kapacitu pro sdílení rizik ve vztahu k& příjmu z& práce, který ve všech vyspělých ekonomikách představuje největší díl důchodu. Kenen se zabýval především krátkodobými transfery s& cílem vyhladit cyklické nerovnosti. Jenže v& měnové unii s& obrovskými rozdíly v& hladinách příjmů a vyspělosti se krátkodobost může protáhnout na velmi dlouhou dobu. Mnozí Němci dnes mají oprávněný pocit, že jakýkoli systém fiskálních transferů se promění v& permanentní penězovod, podobně jako severní Itálie už celé století vypomáhá jižní Itálii. Ostatně po více než 20 letech západní Němci stále nedohlédnou na konec účtu za sjednocení Německa. Maurice Obstfeld později poukázal na to, že kromě fiskálních transferů měnová unie potřebuje jasně definovaná pravidla pro půjčky poslední záchrany. Jinak se rozmůžou runy na banky a dluhové paniky.
Dieser Ansatz war in hohem Maße fehlgeleitet. Finanzmärkte können fragil sein und sie besitzen wenig Risikoteilungskapazität im Hinblick auf Arbeitseinkommen, die den größten Teil der Einkommen in jeder hoch entwickelten Ökonomie ausmachen. & Kenen ging es vor allem darum, mit kurzfristigen Transfers zyklische Unebenheiten zu glätten. Aber in einer Währungsunion mit großen Unterschieden im Hinblick auf Einkommen und Entwicklungsstand, kann sich Kurzfristigkeit über eine sehr lange Zeit erstrecken. Viele Deutsche haben heute zu Recht das Gefühl, dass sich jedes System der Fiskaltransfers in eine dauerhafte Versorgungslinie nach dem Muster Norditaliens verwandeln wird, das seit einem Jahrhundert Süditalien finanziell stützt. Tatsächlich sieht man in Westdeutschland auch nach über 20 Jahren noch immer kein Ende der Zahlungen für die deutsche Wiedervereinigung. Später wies Maurice Obstfeld darauf hin, dass eine Währungsunion zusätzlich zu Fiskaltransfers klar definierte Regeln für den Kreditgeber letzter Instanz benötigt. Andernfalls würden Bankruns und Schuldenpanik um sich greifen.