Rozhodnutí WTO je tedy stěstím v nestěstí - aspoň v tomto případě. Někdy je prostě užitečné, když vás někdo zvenčí přinutí k tomu, na co byste sami nikdy neměli dost vůle. Indie a dalsí rozvíjející se ekonomiky se musí ve WTO angažovat a vyvíjet v jejím rámci tlak, aby rozvojové země získaly větsí hlas. Na úřadě Světové obchodní organizace v Ženevě je například osmnáct afrických zemí, které zde nemají žádného zástupce. Co mohou v takovém případě od WTO čekat? Když ve WTO dojde na právní tahanice a bohaté země si na svou obhajobu přizvou drahé právníky, jakoupak asi mají chudé země sanci?
Zumindest in diesem Fall könnte deshalb die Entscheidung der WTO ein Segen sein, der noch nicht als solcher erkannt wird. Manchmal ist es durchaus vorteilhaft, zu etwas verpflichtet zu werden, das man aus eigenem Antrieb nicht geschafft hat. Indien und andere Schwellenländer müssen sich auf die WTO einlassen und entsprechenden Druck erzeugen, dass den Entwicklungsländern mehr Gehör geschenkt wird. So sind beispielsweise 18 afrikanische Staaten nicht offiziell bei der WTO in Genf vertreten. Welchen Nutzen können sich solche Länder von der WTO erwarten? Welche Chancen haben arme Länder in einem WTO-Rechtsstreit, wenn die großen, reichen Länder teure Anwälte engagieren, um ihre Sache zu vertreten?