Hluboký vrt s ručním čerpadlem dokáže obvykle zásobovat asi 300 lidí, přičemž měsíční náklady na domácnost jsou asi 2,25 dolaru. Přínosy – ušetřený čas, více kvalitnější vody a méně průjmů – budou pravděpodobně na mnoha místech třikrát vyšší než náklady a často přesáhnou 7 dolarů za měsíc. Další rozumnou krátkodobou strategickou volbou je používání zařízení, jako jsou biologické pískové filtry, jimiž se snižují zdravotní rizika plynoucí z požívání vody kontaminované bakteriemi a viry. Jednu domácnost filtr vyjde běžně na asi 1,40 dolaru měsíčně, ale v mnoha rozvojových zemích přináší užitek v podobě lepšího zdravotního stavu, jehož hodnota je třikrát vyšší. Mnohé rozvojové země se s výzvou hygienické situace snaží vypořádat výstavbou dotovaných latrín. Samotné zajištění dostupnosti takových zařízení ovšem může být kupodivu neúčinné – značný počet z nich se vůbec nevyužívá. Levnější a úspěšnější jihoasijský přístup pobízí obce k dosažení prostředí bez volného kálení tím, že zvyšuje povědomí o přenosu chorob, zdravotních výdajích a společenských přínosech hygieny.
Ein tiefes Bohrloch mit einer Handpumpe kann in der Regel etwa 300 Menschen versorgen, wobei die monatlichen Kosten pro Haushalt etwa 2,25 Dollar betragen. Der Nutzen – Zeitersparnis, mehr Wasser von zugleich besserer Qualität, Reduzierung von Durchfallerkrankungen – dürfte vielerorts dreimal so hoch sein wie die Kosten und häufig über 7 Dollar pro Monat liegen. Eine weitere vernünftige, kurzfristige Strategie ist die Verwendung von Geräten wie Bio-Sandfiltern, um die mit dem Konsum von bakterien- und virenverseuchtem Trinkwasser verbundenen Gefahren zu verringern. So ein Filter kostet einen Haushalt in der Regel etwa 1,40 Dollar pro Monat, erzielt jedoch in vielen Entwicklungsländern einen Nutzen, der dreimal höher ist. Viele Entwicklungsländer bekämpfen das Sanitärproblem mit dem Bau subventionierter Latrinen. Derartige Einrichtungen jedoch einfach nur zur Verfügung zu stellen, kann überraschend ineffektiv sein – eine erhebliche Anzahl von ihnen wird nie benutzt. Ein billigerer und erfolgreicherer Ansatz in Südafrika mobilisiert die Kommunen, ein fäkalienfreies Umfeld herzustellen, indem er das Bewusstsein für die Gefahr der Übertragung von Krankheiten, die gesundheitlichen Kosten und die gesellschaftlichen Vorteile der Hygiene schärft.