Mnozí si ale z této epizody vyvodili špatné ponaučení, neboť podle nich byla dokladem toho, že nad pomýlenými představami o pozitivní diskriminaci musí vždy zvítězit schopnost a zkušenost. Neexistují-li vhodné kandidátky, říká jejich argument, musí zvítězit nejlepší kandidát, bez ohledu na pohlaví. Tento náhled ale míjí podstatu věci. Proč vlastně nebyly žádné vhodné kandidátky? Ženy jsou ve vyspělých zemích, včetně Evropy, nositelkami zhruba 30 % doktorátů z ekonomie, a ani jednu z nich nebylo možné povýšit do ECB? Logičtější úsudek, který si z Merschovy nominace můžeme odnést, říká, že před finálním fiaskem nebyla vyvinuta seriózní snaha kvalifikované ženy najít. Právě naopak, kandidátky z řad žen se obvykle jednoduše přehlížejí. Právě tak tomu bylo i s Yellenovou a Flugovou – dokud mužští zájemci neodpadli.
Aber viele haben aus der Episode die falschen Schlüsse gezogen, indem sie nämlich bestätigt sahen, dass Kompetenz und Erfahrung immer wichtiger sein müssen als halbgare Ideen über positive Diskriminierung. Wenn es keine geeigneten Kandidatinnen gebe, so wurde argumentiert, dann müsse unabhängig vom Geschlecht der beste Kandidat gewinnen. Aber dieses Argument geht am Wesentlichen vorbei. Warum gab es denn gar keine Kandidatinnen? Frauen halten 30 Prozent der Doktortitel in Wirtschaftswissenschaften in den entwickelten Ländern, einschließlich Europa, und nicht eine von ihnen hätte für den EZB-Posten vorgeschlagen werden können? Die vernünftigste Schlussfolgerung aus der Ernennung von Mersch ist, dass keine wirklichen Anstrengungen unternommen wurden, um früh genug qualifizierte Frauen zu finden. Im Gegenteil, Kandidatinnen werden meist einfach übersehen. Das war auch der Fall von Yellen und Flug – bis der bevorzugte männliche Kandidat ausschied.