Interní sebeurčení může přinést určitou míru kulturní, ekonomické a politické autonomie, podobně jako je tomu třeba ve Švýcarsku a Belgii. Kde takové uvolnění pout nestačí, lze v některých případech sjednat pokojný rozchod, jak se stalo, když se v roce 1993 na dva státy mírově rozdělilo Československo. Absolutní požadavky sebeurčení se ale pravděpodobně stanou zdrojem nekonečného násilí, nebude-li se k nim přistupovat obezřetně. Nároky na sebeurčení je v dnešním světě zapotřebí posuzovat případ od případu, zohledňovat jejich motivy, prostředky a zapříčiněné důsledky a činit tak v multilaterálním rámci.
Die interne Selbstbestimmung könnte unterschiedliche Grade kultureller, wirtschaftlicher und politischer Autonomie gestatten, die denen in Ländern wie der Schweiz oder Belgien ähneln. Wo eine derartige Lockerung der Bindungen noch nicht ausreicht, könnte es in einigen Fällen möglich sein, zu einer gütlichen Trennung zu gelangen, wie bei der friedlichen Teilung der Tschechoslowakei in zwei souveräne Länder 1993. Doch könnten absolute Ansprüche auf Selbstbestimmung leicht zum Anlass für endlose Gewalt werden, wenn nicht vorsichtig damit umgegangen wird. Die Forderungen nach Selbstbestimmung in der heutigen Welt müssen von Fall zu Fall entschieden werden, wobei in einem multilateralen Rahmen die jeweiligen Motive, Mittel und Konsequenzen beurteilt werden sollten.