Kamkoliv se člověk v postkomunistických přistupujících zemích podívá - na peněžní trhy, strukturu vlastnictví, bankovní sektor, zahraniční obchod, ochranu životního prostředí či školství -, vidí instituce, které byly od základu přebudovány. V mnoha těchto transformujících se zemích byla inflace stlačena z raketových výšin - v roce 1989 činila v Polsku 251% - a všechny tyto státy dnes mají plně směnitelné měny. Ve výrobě i v zaměstnanosti převládá soukromé podnikání, zatímco ještě v roce 1989 nepředstavovalo více než 23,1% HDP v Polsku a pouhopouhá 4% v České republice a na Slovensku. Také po rozpadu Rady vzájemné hospodářské pomoci (RVHP) v roce 1991 transformující se země rychle přesměrovaly svůj zahraniční obchod na Západ. Několikanásobně se zvýšily vzdělávací příležitosti, znečištění vody a vzduchu se radikálně snížilo a průměrný věk obyvatel vzrostl v celém regionu bezmála na úroveň západní Evropy.
Welchen Bereich man in den postkommunistischen Beitrittsländern auch betrachtet - Geldwesen, Märkte, Eigentumsstrukturen, Banksektoren, Außenhandel, Gesundheitswesen, Umweltschutz und Bildung - überall gibt es Institutionen, die von Grund auf neu aufgebaut wurden. In vielen Transformationsländern wurde die Schwindel erregende Inflation - 251 % in Polen im Jahr 1989 - gesenkt und nun verfügen alle Länder über konvertierbare Währungen. Die Privatwirtschaft dominiert Produktion und Beschäftigung. In Polen betrug der privatwirtschaftliche Anteil in diesen Bereichen im Jahr 1989 nur 23,1 % und in Tschechien und der Slowakei nur 4 %. Ähnlich rasch lenkten die Transformationsländer nach dem Zusammenbruch des Rates für gegenseitige Wirtschaftshilfe (COMECON) im Jahr 1991 ihre Außenhandelsströme in den Westen um. Die Bildungschancen haben sich vervielfacht, die Luft- und Wasserverschmutzung konnte dramatisch gesenkt werden und die Lebenserwartung erreichte in der ganzen Region beinahe westeuropäische Werte.