Pro Namibii je to ještě těžší: stejně jako kterýkoliv jiný stát na světě se totiž i ona naplno potýká s následky klimatických změn. Země se však s těmito problémy vyrovnává a buduje diverzifikovanou ekonomiku a soudržnou společnost. Pozoruhodné je, že politické frakce znesvářené během namibijského boje za svobodu se spojily a pracují pro společné dobro. Namibie poskytuje levnou zdravotní péči nejen vlastním občanům, ale i sousedům. Přibližně 15-20% návštěv lékaře v severní Namibii představují občané Angoly. Manažer hotelu kousek od hranic, kde jsme bydleli, pravidelně posílá po řece zamořené krokodýly malý člun a přiváží Angolany, kteří si chtějí nakoupit zásoby v hotelové jídelně nebo navštívit namibijské lékaře. Nikdo v Namibii nemluví o budování zdi mezi jejich zemí a chudými a zkorumpovanými sousedy. Namibijci, s nimiž jsme se setkali, naopak chápou, že sousedy si člověk nevybírá, takže je lepší s nimi spolupracovat, dělit se o vzácné vodní zdroje, společně budovat regionální zdravotnictví, podněcovat investice a organizovat výměnu studentů.
Für Namibia ist dies sogar noch schwieriger: Kaum ein anderes Land auf der Welt hat so unmittelbar mit den Auswirkungen des Klimawandels zu kämpfen. Trotzdem hat Namibia diese Probleme auf dem Weg zu einer diversifizierten Volkswirtschaft und einer durch ihren Zusammenhalt geprägten Gesellschaft bisher problemlos bewältigt. Bemerkenswerterweise sind die rivalisierenden Gruppierungen aus der Zeit des Unabhängigkeitsstrebens zusammengekommen, um für das Gemeinwohl zu arbeiten. Tatsächlich bietet Namibia nicht nur seinen eigenen Bürgern eine preiswerte Gesundheitsversorgung, sondern auch seinen Nachbarn. Rund 15-20% der Besucher von Gesundheitseinrichtungen im Norden Namibias sind Angolaner. Der Geschäftsführer des Hotels an der Grenze, in dem wir übernachteten, schickt regelmäßig ein kleines Boot über den krokodilverseuchten Fluss, um dort Angolaner abzuholen, die in der Hotelkantine Vorräte kaufen oder die mobilen Mitarbeiter des namibischen Gesundheitsdienstes aufzusuchen. Niemand in Namibia spricht davon, eine Mauer zwischen dem eigenen Land und dessen armen und korrupten Nachbarländern zu errichten. Stattdessen war den Namibiern, die wir trafen, bewusst, dass man sich seine Nachbarn nicht aussuchen kann und dass es daher am besten ist, mit ihnen zusammenzuarbeiten, indem man die Wasserressourcen teilt, bei den regionalen Gesundheitsbemühungen zusammenarbeitet, Investitionen fördert und einen Studentenaustausch betreibt.