Rovněž pravidla globální ekonomiky zůstávají nedotknutelná, takže je prakticky nemožné restrukturalizovat finanční a obchodní politiku tak, aby jejich výsledkem nebyly větší chudoba, nekontrolovatelné klimatické změny a nezvratné ničení zdrojů. Jazyk, na kterém se zatím jednotlivé strany dohodly, není nijak povzbudivý. Přežitá snaha o ekonomický růst za každou cenu není odpovědí na otázku, jak lze nalézt rovnováhu mezi rozvojem a limity naší planety i skutečností, že miliardy lidí žijí v chudobě.
Auch die Regeln der Weltwirtschaft bleiben unantastbar, was es nahezu unmöglich macht, die Finanz- und Handelspolitik so umzustrukturieren, dass sie nicht zu mehr Armut, einem ungebremsten Klimawandel und irreversiblen Ressourcenzerstörungen führen. Die bisher vereinbarten Formulierungen sind alles andere als beruhigend. Ein unzeitgemäßes Bekenntnis zu wirtschaftlichem Wachstum, koste es, was es wolle, ist keine Antwort auf die Frage, wie sich Entwicklung mit den Beschränkungen unseres Planeten und der Tatsache, dass Milliarden von Menschen in Armut leben, in Einklang bringen lässt.