Ale všechny tyto pokusy mají společné jedno. Jsou to v podstatě pokusy přijít na to, co by lidé měli dělat místo jízdy autem během dopravní špičky. Do jisté míry to jsou pokusy o plánovat lidské chování, plánovat lidem jejich životy. Plánovat komplexní společenský systém je velice složité. Řeknu vám příběh. V roce 1989, když spadla Berlínská zeď, dostal urbanista z Londýna telefonát od kolegy z Moskvy, který mu říká: "Ahoj, tady Vladimír. Zajímalo by mě, kdo se stará o dodávky chlebu v Londýně?"
Aber all diese Versuche haben eines gemeinsam. Sie sind eigentlich Versuche, um herauszufinden, was Menschen statt Autofahren in der Hauptverkehrszeit tun sollten. Sie sind grundsätzlich – zu einem gewissen Ausmaß – Versuche, zu planen, was andere Menschen tun sollten; ein Planen ihres Lebens für sie. Nun, das Planen eines komplexen Gesellschaftssystems ist etwas sehr Schwieriges. Lassen Sie mich Ihnen eine Geschichte erzählen. 1989, als die Berliner Mauer fiel und Verkehrsplaner in London angerufen wurden, von einem Kollegen in Moskau, der sagte: "Hallo, ich bin Vladimir. Ich wüsste gerne, wer in für Londons Brotversorgung zuständig ist."