Finanční liberalizace nespočívá v tom, že zahraniční firmy budou vrtat do čínské ekonomiky díry. Zahraniční participace na finančním sektoru přináší znalosti potřebné pro vytvoření účinnějších nástrojů v oblasti úspor, řízení rizik a alokace kapitálu. Aby však investoři mohli uplatnit své znalosti – toto nejcennější aktivum, které má globálně konkurenceschopná finanční instituce k dispozici –, potřebují kontrolovat činnost firem, v nichž mají podíl. Proto jsou kapitálové stropy pro zahraniční investice do čínských finančních institucí pro čínskou ekonomiku nákladné a proto je důležité tyto stropy zvýšit. Někteří lidé v Číně zase tvrdí, že americký důraz na bezpečnost potravin a produktů je součástí strategie omezování čínského dovozu a snižování bilaterálního obchodního schodku. Tento argument však nemá oporu ve faktech. Naše obavy sdílí bezpočet dalších zemí, zejména členské státy Evropské unie.
Finanzliberalisierung bedeutet nicht, dass ausländische Firmen Löcher in die chinesische Wirtschaft bohren. Ausländische Beteiligungen im Finanzsektor bringen auch die benötigte Expertise, um effizientere Sparinstrumente, Kapitalbereitstellung und besseres Risikomanagement anzubieten. Aber um diese Expertise – den wertvollsten Aktivposten einer global wettbewerbsfähigen Finanzinstitution – auch zu nutzen, müssen Investoren die betrieblichen Vorgänge in jenen Firmen kontrollieren, an denen sie beteiligt sind. Das ist auch der Grund, warum die Obergrenzen für ausländische Beteiligungen in chinesischen Finanzinstitutionen der chinesischen Wirtschaft so teuer zu stehen kommen und warum es so wichtig wäre, diese Obergrenzen anzuheben. Dann gibt es in China noch diejenigen, die meinen, dass das Augenmerk der USA auf Nahrungsmittel- und Produktsicherheit Teil einer Strategie ist, die darauf abzielt, Importe aus China zu beschränken und das bilaterale Handelsdefizit zu verringern. Dieses Argument entbehrt jedoch jeder Grundlage. Zahlreiche andere Länder, vor allem Mitglieder der Europäischen Union, teilen unsere Bedenken.