Bez relativně vysokých úspor je rozvojová země jako Čína nemůže nikdy dohnat. Má-li rozvojová země v důsledku strukturálních faktorů vysoké úspory (navzdory snahám zvýšit současnou spotřebu), nejlepší strategií není snižovat úspory krátkodobými „externími šoky“, například dramatickým zhodnocením měnového kurzu, což může přes noc usmrtit vývozní branže. Úspory by se spíš ve větším měřítku – a efektivněji – měly přelévat do domácích investic, aby se předešlo velkým externím nevyváženostem. Například Čína by měla své současné rozsáhlé úspory využít k budování infrastruktury země a urychlení urbanizace a tím položit pevnější základy pro budoucí rozvoj. Míra úspor by mohla zůstat vysoká i za situace pomalého růstu spotřeby, zatímco obchodní bilanci by v rovnováze držela vyšší poptávka po investičních statcích z dovozu. Investice do veřejné infrastruktury a městských zařízení navíc nevytvářejí „nevyužité kapacity“ v průmyslu, ale přinášejí předměty dlouhodobé veřejné spotřeby, jež budou domácnosti a firmy využívat do budoucna řadu let.
Ohne relativ hohe Ersparnisse wird ein Entwicklungsland wie China möglicherweise nie Anschluss finden. Wenn ein Entwicklungsland aufgrund struktureller Faktoren hohe Ersparnisse aufweist (trotz Bemühungen, den Konsum zu erhöhen), besteht die beste Strategie nicht darin, die Ersparnisse durch kurzfristige „Schocks von außen“ wie eine drastische Aufwertung des Wechselkurses zu verringern, was die Exportindustrie über Nacht vernichten könnte. Vielmehr sollte man die Ersparnisse noch stärker – und effizienter – in Investitionen im Inland kanalisieren, um große externe Ungleichgewichte zu vermeiden. So sollte China beispielsweise seine gegenwärtigen hohen Ersparnisse zum Aufbau der Infrastruktur des Landes und zur Beschleunigung der Urbanisierung nutzen und so eine feste Grundlage für die zukünftige Entwicklung schaffen. Die Ersparnisse könnten hoch bleiben, selbst wenn der aktuelle Verbrauch langsam wächst, während die Handelsbilanz durch eine höhere Nachfrage nach importierten Investitionsgütern in Schach gehalten würde. Darüber hinaus schaffen Investitionen in die öffentliche Infrastruktur und in städtische Einrichtungen keine industriellen „Überkapazitäten“, sondern langlebige öffentliche Gebrauchsgüter, die Haushalte und Unternehmen noch auf Jahre hinaus nutzen werden.