Ke krizi na Ukrajině členové G20 zatím přistupují velice různě, jak co do veřejných vyjádření, tak politických přístupů. Zatímco Spojené státy a jejich spojenci zareagovali podstatnými sankcemi, 38 zemí, včetně Číny, Indie a Jižní Afriky, se nedávno zdrželo hlasování o rezoluci Valného shromáždění Organizace spojených národů, která kritizovala Rusko a požadovala humanitární přístup na Ukrajinu. Podle přehledu sankcí, který spravuje Chad P. Bown z Petersonova institutu pro mezinárodní ekonomiku, osm členů G20 (všichni členové se středními příjmy) veřejně deklarovalo svou neúčast na ekonomických sankcích proti Rusku, a podobnou neochotu projevuje Saúdská Arábie – spojenec USA spolupracující s Ruskem v OPEC+. Je tudíž zřejmé, že skupina nedosáhne konsenzu ani na tom, jak ruskou válku či její účinky na světové trhy popsat. Bagatelizovat ruskou agresi v zájmu jednomyslnosti by ovšem mohlo nenapravitelně narušit věrohodnost G20. V každém případě se G20 jistě vysloví k jednomu význačnému přímému důsledku ruské invaze: výhledovému úbytku globální nabídky potravin. Už před 24. únorem se globální ceny potravin přibližovaly rekordním výším, vlivem souběhu faktorů podobných těm, které vyvolaly strmé vzestupy cen potravin v letech 2007-08 a 2010. Tyto dřívější epizody vedly v některých chudých zemích k široce rozšířené sociální nestabilitě; jelikož mnohé země s nízkými a středními příjmy dnes také čelí inflačním tlakům, vyšším hladinám dluhu a přetrvávající zranitelnosti nemocemi a změnou klimatu, tyto účinky by mohly být výbušné.
Bisher haben die G20-Mitglieder sehr unterschiedlich auf die Ukraine-Krise reagiert, und zwar sowohl was die öffentliche Kommunikation angeht als auch politisch. Während die USA und ihre Verbündeten harte Sanktionen verhängt haben, haben 38 Länder – darunter China, Indien und Südafrika – sich bei einer kürzlich verabschiedeten Resolution der UN-Generalversammlung, die Russland kritisierte und einen humanitären Zugang zur Ukraine forderte, der Stimme enthalten. Laut dem von Chad P. Bown vom Peterson Institute for International Economics gepflegten Sanktions-Tracker haben acht G20-Mitglieder (alle Mitgliedsländer mittleren Einkommens) öffentlich ihre Nichtteilnahme an Wirtschaftssanktionen gegenüber Russland erklärt, und Saudi-Arabien – ein US-Verbündeter, der im Rahmen der OPEC+ mit Russland zusammenarbeitet – hat sich als ähnlich abgeneigt erwiesen. Es ist daher absehbar, dass die Gruppe nicht einmal bei der Beschreibung des russischen Krieges oder seiner Auswirkungen auf die Weltmärkte einen Konsens erreichen dürfte. Doch die russische Aggression im Interesse der Einstimmigkeit herunterzuspielen könnte die Glaubwürdigkeit der G20 unwiederbringlich untergraben. So oder so wird sich die G20 mit Sicherheit mit einer augenfälligen und unmittelbaren Folge der russischen Invasion befassen: dem potenziellen Rückgang des weltweiten Lebensmittelangebots. Schon vor dem 24. Februar hatten sich die weltweiten Lebensmittelpreise Rekordhöhen genähert. Bedingt war dies durch ein Zusammenspiel von Faktoren ähnlich jenen der Jahre 2007/08 und 2010, welche ebenfalls einen steilen Anstieg der Lebensmittelpreise zur Folge hatten. Diese früheren Episoden führten in einigen ärmeren Ländern zu breit gestreuter sozialer Instabilität. Viele Länder niedrigen und mittleren Einkommens sehen sich zudem Inflationsdruck, höheren Schuldenständen und fortgesetzten Anfälligkeiten gegenüber Seuchen und dem Klimawandel ausgesetzt. Die Auswirkungen könnten explosiv sein.