Stejně tak by měly firmy hodnotící vlastní společenský dopad odhodit mlhavé cíle a zaměřit se na konkrétní kroky, které pomohou řešit problémy. Finanční instituce by už pak nevyhodnocovaly své půjčky na základě kategorií firem či zemí, ale spíše na základě aktivit, které pomohou naplnit konkrétní cíle – například odstranění plastů z oceánů nebo vytváření trvale udržitelnějších měst. Vlády by zase měly poskytovat méně dárečků firmám a raději se spoléhat na modely veřejných zakázek a odměňování, aby podpořily firemní inovace s cílem dosáhnout SDG. Jinými slovy by se měli méně vybírat vítězové a více vybírat ochotní. A konečně se firmy musí dělit nejen o rizika spojená s vytvářením hodnoty, ale i o jeho plody. Byznys nesmírně těží z veřejných investic nejen do vzdělání, výzkumu a základní infrastruktury, ale i do technologií, jako jsou ty, které tvoří základ dnešních chytrých telefonů. Vlády by si proto mohly ponechávat větší část zisků, aby pokryly ztráty, které k podstupování rizik také patří. Například by mohly převzít kmenové podíly ve firmách jako Tesla, která získala podporu v obdobné výši jako zkrachovalá společnost Solyndra, nebo generovat nemonetární výnosy stanovováním podmínek pro tvorbu cen zboží, které je příjemcem vydatných veřejných investic (například léčiva). Vlády by mohly stanovit podmínky i pro nakládání se znalostmi, aby zajistily, že nebude docházet ke zneužívání patentového systému.
In ähnlicher Weise sollten Unternehmen, die ihre gesellschaftlichen Auswirkungen bewerten, unscharfe Ziele aufgeben und sich auf konkrete Schritte zur Lösung von Problemen konzentrieren. Finanzinstitute würden dabei ihre Kredite nicht mehr auf der Basis der Kategorien von Unternehmen oder Ländern bewerten, sondern vielmehr unter dem Aspekt von Aktivitäten, die zur Erfüllung konkreter Missionen – wie etwa der Beseitigung von Plastik aus dem Ozean oder der Schaffung nachhaltigerer Städte – beitragen. In ähnlicher Weise sollten Regierungen den Unternehmen weniger Subventionen geben und sich stattdessen stärker auf Beschaffungs- und Prämienprogramme stützen, um auf die Erfüllung der SDGs ausgerichtete Unternehmensinnovationen zu fördern. Anders ausgedrückt: Man sollte sich weniger bemühen, „Gewinner“ auszuwählen, und stärker nach Bereitschaft zur Lösung von Problemen auswählen. Und schließlich müssen die Unternehmen nicht nur Belohnungen aus der Wertschöpfung, sondern auch die Risiken, teilen. Die Wirtschaft profitiert enorm von öffentlichen Investitionen nicht nur in Bildung, Forschung und grundlegende Infrastruktur, sondern auch in Technologien wie jene, die die heutigen Smartphones antreiben. Die Regierungen sollten daher einen größeren Teil der Gewinne einbehalten, um die Verluste abzudecken, die die Übernahme von Risiken mit sich bringt. So könnten sie Kapitalbeteiligungen an Unternehmen wie Tesla übernehmen, das eine ähnliche Menge an Unterstützung erhielt wie das gescheiterte Unternehmen Solyndra, oder nicht monetäre Renditen abschöpfen, indem sie Bedingungen für die Preise auf Waren (z. B. Medikamente), die ein hohes Maß an öffentlichen Investitionen erhalten, und für das Wissensmanagement (um sicherzustellen, dass das Patentsystem nicht missbraucht wird) festlegen.