Po dvou desetiletích sdělování veřejnosti, že dvouprocentní inflace je nirvána, by centrální bankéři zmátli občany, kdyby jim oznámili, že změnili názor – a to nikoliv okrajově, nýbrž zásadně. Jen si vzpomeňme na „záchvaty trhu z utlumování“, když tehdejší šéf Fedu Ben Bernanke navrhl v květnu 2013 mnohem mírnější obrat měnové politiky. Lidé by si mohli docela dobře položit otázku, proč by centrální bankéři po nynější změně dlouhodobého inflačního cíle ze 2% na 4% nemohli někdy později usoudit, že inflační cíl by měl činit 5% nebo 6%?
Nachdem sie den Menschen zwei Jahrzehnte lang einen Inflationswert von 2% als Nirwana verkauft haben, würden die Notenbanker auf Unverständnis stoßen, wenn sie plötzlich erklärten, sie hätten es sich anders überlegt – und zwar nicht geringfügig, sondern völlig. Man erinnere sich an die „Tapering-Krise“ im Mai 2013, als der damalige Chairman der US Federal Reserve, Ben Bernanke, mit seinem Eintreten für die Rückführung der quantitativen Lockerung eine deutlich bescheidenere Änderung der Geldpolitik vorschlug. Die Leute könnten durchaus fragen, was die Notenbanker, wenn sie ihren langfristigen Zielwert von 2% auf 4% ändern konnten, abhalten sollte, später zu beschließen, dass es 5% oder 6% sein sollten.