Zrychlující inflace, doprovázená zhoršujícími se vyhlídkami v oblasti růstu a zaměstnanosti, vystaví rozvojové ekonomiky oné sociopolitické nestabilitě, jakou jsme v poslední době viděli v Tunisku, Jižní Africe, Nigérii a Senegalu. Přelivové efekty takových rozvratů jsou přesně tím, co světové hospodářství ve chvíli, kdy se zotavuje z pandemie, nemůže nepotřebovat. Nedávná nová alokace zvláštních práv čerpání (SDR) Mezinárodního měnového fondu v hodnotě 650 miliard dolarů naštěstí představuje ideální příležitost rozvojovým ekonomikám pomoci. Přestože se na SDR rostoucí měrou (a právem) pohlíží jako na rozvojový nástroj, jsou v zásadě rezervním aktivem, které může mít významné protiinflační přínosy. Zajištění, aby víc nových SDR šlo z vyspělých ekonomik do rozvojových zemí, posílí mezinárodní rezervy chudších států a tím pomůže ochránit miliardy lidí před rizikem inflace.
Eine sich beschleunigende Inflation wird, zusammen mit sich verschlechternden Wachstums- und Beschäftigungsaussichten, die Entwicklungsländer jener Art soziopolitischer Instabilität aussetzen, wie man sie zuletzt in Tunesien, Südafrika, Nigeria und dem Senegal erlebt hat. Die Dominoeffekte derartiger Turbulenzen sind etwas, was die Weltwirtschaft bei ihrer Erholung von der Pandemie nicht brauchen kann. Zum Glück stellt die jüngste Zuteilung neuer Sonderziehungsrechte (SZR) im Volumen von 650 Milliarden Dollar eine ideale Gelegenheit zur Unterstützung der Entwicklungsländer dar. Obwohl SDR zunehmend (und mit Recht) als Hilfsmittel zur Entwicklung angesehen werden, sind sie im Wesentlichen eine Reservewährung, die wichtige inflationsdämpfende Vorteile haben kann. Würde ein größerer Anteil der neuen SZR von den hochentwickelten Volkswirtschaften zu den Entwicklungsländern verschoben, würde dies die Devisenreserven der armen Länder erhöhen und so dazu beitragen, Milliarden von Menschen gegen das Inflationsrisiko abzuschirmen.