Řada zemí má „zkrachovalé“ státy, které nezajišťují ani minimální bezpečnostní a zdravotnické podmínky. Na subsaharskou Afriku, obydlenou 15 % světové populace, připadá celosvětově 88 % úmrtí v důsledku ozbrojených konfliktů a 65 % obětí AIDS. Novému pokolení matematických ekonomů v 90. letech znenadání došlo, co historici vědí už 2000 let a co ostatně věděli i klasičtí ekonomové osmnáctého století: prosperita závisí na dobré vládě. Jak tedy získat dobrou vládu? Obnovování nebo zajišťování takové vlády vyvolává obávaný přízrak kolonialismu. Konec konců kolonialismus navzdory všem svým nedostatkům splňoval základní předpoklad hospodářského rozvoje: mír a bezpečnost. Rozvojová diskuse dnes v zásadě spočívá v tom, jak tyto podmínky pro potlačování bídy a hospodářský růst zajistit bez kolonialismu.
Bei vielen Ländern handelte es such um „gescheiterte“ Staaten, die nicht einmal minimale Sicherheits- und Gesundheitsstandards bieten konnten. Obwohl in Afrika südlich der Sahara nur 15 Prozent der Weltbevölkerung leben, gab es dort 88 Prozent der weltweit konfliktbedingten Todesfälle und 65 Prozent der AIDS-Opfer. Was Historiker seit 2.000 Jahren wissen – und was auch den klassischen Ökonomen des 18. Jahrhunderts bekannt war – traf die neue Riege der mathematischen Ökonomen in den 1990er Jahren wie ein Blitz: Wohlstand ist von guter Regierungsführung abhängig. Aber wie kommt man nun zu einer guten Regierung? Ihre Wiederherstellung oder Sicherung beschwört das gefürchtete Gespenst des Kolonialismus herauf. Denn trotz all seiner Übel bot dieser die grundlegende Voraussetzung für wirtschaftliche Entwicklung: Frieden und Sicherheit. Die Entwicklungsdiskussion von heute dreht sich im Wesentlichen darum, wie die Grundvoraussetzungen Armutsreduktion und Wirtschaftswachstum ohne Kolonialismus hergestellt werden können.