Doma i v zahraničí mu předcházela absence preventivního odporu vůči hrozbě, která během třicátých let v nacistickém Německu narůstala. Existuje ještě další poučení. Ano, 8. květen 1945 byl dnem osvobození, k němuž rozhodující měrou přispěla sovětská armáda. Pro miliony obyvatel střední a východní Evropy však po osvobození následoval Stalinův utiskovatelský režim. Současná válka vzpomínek mezi pobaltskými republikami a Ruskem v souvislosti s mezinárodními oslavami v Moskvě 9. května tohoto roku připomíná Německu zvláštní dějinnou zodpovědnost. Německo-sovětský pakt o neútočení, takzvaný pakt Hitlera se Stalinem uzavřený v srpnu 1939, byl doplněn o tajný dodatek, který rozděloval hraniční státy Finsko, Estonsko, Lotyšsko, Litvu, Polsko a Rumunsko do sfér zájmů obou stran. Omlouvání nacistických zvěrstev poukazováním na stalinistické zločiny je však intelektuálně i morálně nepřijatelný úskok.
Es gab eine Vorgeschichte, nämlich mangelnden präventiven Widerstand daheim und im Ausland gegenüber der Bedrohung, die in Nazi-Deutschland in den 1930er Jahren aufgebaut wurde. Und noch eine Lehre ist zu ziehen. Ja, der 8. Mai 1945 war ein Tag der Befreiung, zu dem die sowjetische Armee entscheidend beitrug. Aber für Millionen Menschen in Mittel- und Osteuropa folgte auf die Befreiung die Unterdrückung durch das Stalin-Regime. Der gegenwärtige Krieg der Erinnerungen zwischen den baltischen Republiken und Russland im Hinblick auf die internationalen Feierlichkeiten am 9. Mai in Moskau, erinnert Deutschland an eine besondere historische Verantwortung. Der im August 1939 abgeschlossene deutsch-sowjetische Nichtangriffspakt, der so genannte Hitler-Stalin-Pakt, enthielt ein geheimes Zusatzprotokoll, in dem Finnland, Estland, Lettland, Litauen, Polen und Rumänien den jeweiligen Interessenssphären der zwei Vertragsparteien zugeordnet wurden. Aber die Nazi-Gräuel rechtfertigen, indem man auf die stalinistischen Verbrechen verweist, ist ein intellektuell und moralisch inakzeptables Manöver.