Takže ze všech planet tam venku, a že jejich rozmanitost je vskutku ohromující, chceme ve hledat ty "Zlatovlasé" planety, které jsou tak akorát. Ani moc velké, ani moc malé, ani moc horké, ani moc chladné – – zkrátka vhodné pro život. K tomu ale potřebujeme vědět, jakou má planeta atmosféru, protože atmosféra slouží jako poklička uchovávající teplo – – skleníkový efekt. Musíme být schopni zjistit, které plyny na jiných planetách tvoří skleníkový efekt. Science fiction se v některých věcech mýlí. Loď Star Trek Enterprise musela urazit obrovské vzdálenosti při neuvěřitelných rychlostech k oběžným drahám jiných planet, aby první důstojník Spock mohl analyzovat atmosféru a zjistit, jestli je planeta obyvatelná nebo zda na ní existují formy života. Nemusíme cestovat warpovou rychlostí, abychom zjistili, jakou má planeta atmosféru, i když nechci žádného začínajícího inženýra odrazovat od zkoumání, jak na to.
Von all diesen Planeten, und die Vielfalt ist einfach enorm, wollen wir meist die Planeten finden, die wir "Goldlöckchen-Planeten" nennen: nicht zu groß, nicht zu klein, nicht zu heiß, nicht zu kalt -- eben gerade richtig für Leben. Um diese zu finden, müssen wir in die Atmosphäre des Planeten schauen. Die Atmosphäre speichert Hitze wie eine Decke -- wie beim Treibhauseffekt. Wir sind in der Lage Treibhausgase auf anderen Planeten zu erfassen. Science Fiction hat nicht immer Recht. Die Enterprise musste große Distanzen mit einer unglaublichen Geschwindigkeit zurücklegen, um anderen Planeten nahe genug zu kommen, sodass der Erste Offizier Spock die Atmosphäre analysieren konnte, um zu sehen, ob der Planet bewohnbar war oder es Lebensformen gab. Wir müssen nicht mit Warp-Geschwindigkeit reisen, um andere Planeten zu sehen. Natürlich möchte ich niemanden von dem Versuch abhalten, den Warp-Antrieb zu erfinden.