Semeno pšenice tedy bylo namořeno v metylrtuti a odesláno do severoirácké Basry. Zásilka dosáhla cíle se zpožděním, a proto byly připravené nákladní vozy a vlaky mezitím využity jinde. Trvalo tak dalších několik měsíců, než se obilí dostalo k zemědělcům. To už bylo dlouho po době výsevu. Zemědělcům zbyla jen růžová pšenice, již podle pokynů nesměli jíst, nýbrž pouze zasít. Poslední sklizně ovšem byly bídné a zemědělci téměř neměli čím nakrmit svá zvířata, ba ani sami sebe.
Die Weizensaat wurde folglich mit Methylquecksilber überzogen und in den Süden des Irak, nach Basra, geschickt. Weil die Ladung verspätet eintraf, waren die bereitgestellten LKWs und Züge anderweitig vergeben worden. Es dauerte also einige weitere Monate, bis die Saat die Bauern erreichte. Zu diesem Zeitpunkt war die Saison für die Aussaat schon lange vorbei. Die Bauern blieben mit einem pinkfarbenen Korn zurück, dass, so wurde es ihnen gesagt, sie nicht essen, sondern nur pflanzen sollten. Die letzten Ernten waren aber miserabel gewesen und die Bauern hatten nur wenig oder gar nichts, um ihre Tiere und sich selbst zu ernähren.