Bank of England (BoE) tvrdí, že by se neměla opakovat situace s bankovní unií, kdy Evropská centrální banka získala nové pravomoci na úkor národních centrálních bank. Unie kapitálových trhů, uvádí BoE, „nevyžaduje institucionální změny“, takže by se neměl vytvářet žádný superregulátor. Komise tento závěr prozatím přijala, ačkoliv jeden z Hillových asistentů naznačil, že „v určitém okamžiku… přijdou otázky dohledu na přetřes“. Vytvoření jakési evropské verze americké Komise pro cenné papíry a burzy je ostatně dlouhodobým cílem bruselské eurokracie – cílem, jehož může být jednoho dne dosaženo, avšak zatím to možné není. Než se však ponoříme do institucionálních záležitostí – což je oblíbené téma veteránů EU –, měli bychom se zamyslet nad otázkou, jaký problém má unie kapitálových trhů vlastně řešit. A zde panuje výrazná shoda. Většina regulátorů a účastníků trhu se shoduje v tom, že evropské finanční trhy jsou nefunkční. Bankovní aktiva dosahují zhruba 300% HDP celé EU, oproti přibližně 70% ve Spojených státech, což znamená, že obrovské objemy úspor zůstávají nevyužité.
Die Bank von England hat argumentiert, dass der Europäischen Zentralbank nicht erneut, wie bei der Bankenunion, zusätzliche Befugnisse zu Lasten der nationalen Notenbanken übertragen werden dürfen. Die Kapitalmarktunion, so die Bank von England, „erfordert keine institutionelle Änderung“, daher solle keine übergeordnete Regulierungsbehörde geschaffen werden. Die EU-Kommission hat diese Schlussfolgerung bisher akzeptiert, auch wenn einer von Hills Stabsmitarbeitern suggeriert hat, dass „sich irgendwann … Aufsichtsfragen ergeben werden“. Tatsächlich ist die Schaffung einer europäischen Version der US Securities and Exchange Commission ein lange gehegtes Ziel der Brüsseler Eurokraten – das möglicherweise eines Tages erreicht werden könnte, aber noch nicht heute. Doch bevor man in institutionelle Fragen eintaucht – ein Lieblingsthema altgedienter EU-Politiker – sollte man sich fragen, was für ein Problem die Kapitalmarktunion eigentlich lösen soll. Und an diesem Punkt herrscht beträchtliche Übereinstimmung. Die meisten Regulierer und Marktteilnehmer stimmen überein, dass Europas Finanzmärkte nicht richtig funktionieren. Das von den Banken verwaltete Vermögen beläuft sich auf rund 300% des EU-weiten BIP – verglichen mit rund 70% in den USA –; d.h., große Mengen an Sparkapital werden nicht genutzt.