Připusťme, že letošní rok není hrdým rokem politických reforem v Evropě. Recese nikdy nebyly dobou, kdy by evropští představitelé snadno prosazovali reformy. Situaci nepomohlo ani vyslovení nedůvěry české vládě v polovině jejího šestiměsíčního předsednictví Evropské unii, po němž se stal z Evropské komise neakceschopný orgán. Stín blížících se voleb v Německu a obava, zda irští voliči schválí Lisabonskou smlouvu (a dají tak Evropě zoufale potřebnou ústavu), jako by se spikly a začaly brzdit reformní dynamiku. Řada silných stránek Evropy včetně stabilních demokratických vlád a zdravých právních institucí však bývá jako dlouhodobá konkurenční výhoda v dnešní globalizované ekonomice často podceňována. Nedávná recese přinesla problémy, avšak evropští představitelé se zachovali správně, když se nenechali opít krátkodobou keynesiánskou politikou – obzvláště tam, kde se tato politika neslučuje s řešením dlouhodobých potíží Evropy. Obnoví-li se reformy, pak neexistuje žádný důvod, proč by se Evropa v příštích deseti letech neměla těšit přinejmenším stejně vysokému růstu příjmů na obyvatele jako USA. Vzhledem k sílícím obavám o udržitelnost americké fiskální politiky má navíc euro obrovskou příležitost hrát podstatně významnější roli jako rezervní měna.
Zugegeben, das vergangene Jahr war, was politische Reformen angeht, kein stolzes Jahr für Europa. Rezessionen waren noch nie eine einfache Zeit für die politischen Führungen Europas, um Reformen voranzutreiben. Es half auch nicht, dass die tschechische Regierung mitten während ihrer sechsmonatigen EU-Präsidentschaft eine Vertrauensabstimmung verlor, die die Europäische Kommission geschwächt zurückließ. Der Schatten der anstehenden Wahlen in Deutschland hat sich, zusammen mit der Besorgnis darüber, ob die irischen Wähler den Vertrag von Lissabon ratifizieren werden (der Europa eine dringend benötigte neue Verfassung gibt), dazu verschworen, die Reformdynamik zu bremsen. Doch werden Europas zahlreiche Stärken, darunter seine starken demokratischen Regierungen und soliden Rechtsinstitutionen, als langfristige Wettbewerbsfaktoren in der heutigen globalisierten Wirtschaftslandschaft häufig unterschätzt. Die jüngste Rezession hat ihre Herausforderungen, aber die politischen Führer Europas haben Recht getan, als sie es vermieden, sich an einer kurzfristigen keynesianischen Politik zu berauschen, insbesondere dort, wo diese einer Lösung der langfristigen Herausforderungen, vor denen Europa steht, entgegenstand. Falls die Reformen fortgeführt werden, gibt es keinen Grund, warum Europa nicht ein Jahrzehnt wachsender Prokopfeinkünfte genießen sollte, die zumindest so hoch ausfallen könnten wie in den USA. Mehr noch: Angesichts wachsender Bedenken über die Nachhaltigkeit der US-Fiskalpolitik hat der Euro eine enorme Chance, eine erheblich größere Rolle als Reservewährung zu spielen.