Jsme bledá, šedá stvoření. Schováváme se v temných místnostech bez oken a obecně se vyhýbáme slunečnímu svitu. Děláme hubené modelky ještě hubenější, dokonalou pleť dokonalejší, nemožné možným a jsme neustále kritizováni tiskem, ale někteří z nás jsou skutečně talentovaní umělci s mnohaletou zkušeností a opravdovým pochopením pro snímky a fotografování. 11. března 2011 jsem doma sledovala, stejně jako zbytek světa, vývoj tragických událostí v Japonsku. Brzy poté organizace, u níž jsem byla dobrovolníkem, All Hands Volunteers, byla v terénu, během pár dnů, a zapojila se do reakce na katastrofu. Já jsem spolu s dalšími stovkami dobrovolníků věděla, že nemůžeme jenom sedět doma, tak jsem se rozhodla se k nim na tři týdny připojit. 13. května jsem dorazila do města Ōfunato.
Wir sind blasse, düstere Kreaturen. Wir verstecken uns in dunklen, fensterlose Räumen, und versuchen uns vom Sonnenlicht fernzuhalten. Wir machen dünne Models dünner, perfekte Haut perfekter und das Unmögliche möglich und wir werden in der Presse dauern kritisiert, jedoch sind einige von uns tatsächlich talentierte Künstler mit jahrelanger Erfahrung, die Bilder und Fotografie wirklich wertschätzen. Am 11. März 2011 sah ich von zuhause aus - wie der Rest der Welt - die tragischen Ereignisse in Japan. Kurze Zeit später, innerhalb von Tagen, war "All Hands Volunteers", eine Organisation, in der ich ehrenamtlich tätig bin, vor Ort, und arbeitete als Teil der humanitären Hilfe. Wie andere Hunderte von Freiwilligen wusste ich, dass wir nicht einfach zu Hause herumsitzen konnten, und so entschloss ich mich, für drei Wochen mitzuhelfen. Am 13. Mai reiste ich nach Ōfunato.