Po dlouhých a těžkých jednáních se Evropský parlament v polovině sedmdesátých let stal společně s Radou rozpočtovým orgánem. Neochvějně trval na své zásadě, že Evropská unie musí mít k uskutečnění svých cílů dostatek prostředků. K dosažení tohoto předsevzetí využil všech svých možností, například v roce 1980 poprvé zamítl rozpočet Společenství. Zatímco v roce 1958 byl Parlament pouze poradním shromážděním, stane se společně s Radou po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost rovnocenným zákonodárcem a bude se téměř ve 100 % případů podílet na legislativních rozhodnutích. Evropský parlament využívá svých legislativních pravomocí k tomu, aby pomohl občanům v jejich každodenním životě. Evropský parlament se postupně zasazoval o to, aby v souladu se zásadou solidarity byly jednotlivým zemím a regionům přidělovány prostředky také na jiné účely. Tuto zásadu Parlament hájil rovněž při jednáních s deseti členskými státy, které k EU přistoupily v květnu 2004.
So konnte im Vertrag von Lissabon im Oktober 2007 eine Grundrechtecharta verankert werden, die den Schutz unserer Bürgerinnen und Bürger gewährleistet. Sie ist für alle Mitgliedstaaten4und europäischen Institutionen gleichermaßen bindend. Mir wurde die Ehre zuteil, diese Charta im Beisein der Präsidenten der Kommission und des Rates im Dezember 2007 während der Tagung des Europäischen Parlaments oziell zu verkünden. Die Bemühungen um einen Ausgleich werden auch beim Einsatz des Europäischen Parlaments für die Ausweitung seiner Zuständigkeiten ersichtlich. Diese sind jedoch kein Selbstzweck, sondern müssen dem Wohl der Bürgerinnen und Bürger dienen. Nach langem und hartem Ringen erlangte das Europäische Parlament Mitte der siebziger Jahre erweiterte Haushaltsbefugnisse und übt diese seitdem gleichberechtigt mit dem Ministerrat aus. Ursprünglich diente der Haushalt vorrangig zur Finanzierung der Gemeinsamen Agrarpolitik. Damit sollte die Eigenständigkeit und Unabhängigkeit der Landwirtschaft der Europäischen Gemeinschaften sichergestellt werden.