Například na Blízkém východě předcházel íránské revoluci v roce 1979 i povstáním arabského jara v roce 2011 nevídaný boom cen ropy, který měl za následek vyšší prosperitu v regionu. Zlepšení íránské ekonomiky po uzavření jaderné dohody v roce 2015 ovšem silně nesplnilo očekávání. Největším zklamáním zřejmě byla skutečnost, že růst nedokázal snížit ohromující míru nezaměstnanosti v zemi. Celková míra nezaměstnanosti dosahuje téměř 13%, přičemž nezaměstnanost mladých lidí – oficiální údaj zní 29%, ale ve skutečnosti se pravděpodobně blíží 40% – patří mezi nejvyšší na světě. Tento pocit křivdy je dnes jádrem frustrace obyvatel, zejména rozčarovaných mladých lidí z měst, kteří pomohli rozdmýchat nejnovější vlnu nepokojů. Nezaměstnanost je nejvyšší mezi lidmi s univerzitním vzděláním, zejména mezi ženami. Na íránské univerzity dnes sice nastupuje více mladých Íránek než Íránců, avšak participace ženské pracovní síly dosahovala loni neduživých 15%, oproti 20% před deseti lety. Tvorba pracovních míst zůstane hlavním úkolem Rúháního vlády.
Im Nahen Osten beispielsweise gingen sowohl der Islamischen Revolution 1979 im Iran als auch den Aufständen des Arabischen Frühlings im Jahr 2011 beispiellose Ölpreis-Booms voraus, die der Region eigentlich höheren Wohlstand bescheren hätten sollen. Dennoch blieben die Fortschritte in der iranischen Wirtschaft im Anschluss an das Atomabkommen des Jahres 2015 weit hinter den Erwartungen zurück. Die größte Enttäuschung ist offenbar, dass sich trotz des Wachstums nichts an den gewaltigen Arbeitslosenzahlen änderte. Die Gesamtarbeitslosenquote beträgt beinahe 13 Prozent, während die Jugendarbeitslosigkeit – die offiziell bei 29 Prozent, in Wirklichkeit aber wahrscheinlich eher bei 40 Prozent liegt – zu den höchsten der ganzen Welt zählt. Dieser Missstand bildet den Kern der Frustration in der Bevölkerung, insbesondere unter den jungen Menschen in den Städten, die dazu beitrugen, die jüngsten Unruhen zu entfachen. Am höchsten ist die Arbeitslosigkeit unter Akademikern, insbesondere bei akademisch ausgebildeten Frauen. Obwohl sich mittlerweile mehr Frauen als Männer an den iranischen Universitäten einschreiben, sank der Anteil der Frauen an der Erwerbsbevölkerung letztes Jahr auf magere 15 Prozent im Vergleich zu 20 Prozent vor einem Jahrzehnt. Die Schaffung von Arbeitsplätzen wird eine zentrale Herausforderung der Regierung Rouhani bleiben.