Sečteno podtrženo, nedokážeme předpovědět, kde se hrozba vynoří, a tudíž potřebujeme rozšířený, inteligentní detekční systém. Prakticky vzato, jak by měl být vybudován? Detekci by museli provádět lidé natolik odborně zdatní, aby rozpoznali, kdy zdánlivě běžný symptom ve skutečnosti představuje mimořádný případ. Rozmístěni by byli všude, s důrazem na citlivé regiony. První výstražné známky pandemie se s nejvyšší pravděpodobností objeví v rozvojovém světě, ale detekční střediska by měla být umístěna ve všech zemích, a to s nejmenšími možnými náklady. Není to tak složité, jak se zdá.
Prinzipiell ist festzustellen, dass wir nicht vorhersehen können, wo die Bedrohung auftreten wird und daher benötigen wir ein dezentralisiertes, intelligentes Frühwarnsystem. Wie sollte das in der Praxis nun aussehen? Die Frühwarnfunktionen müssten ausgereift genug sein, um zu erkennen, wann es sich bei einem gewöhnlich erscheinenden Symptom eigentlich schon um einen Notfall handelt. Derartige Mechanismen müssten überall etabliert werden, vor allem aber in anfälligen Regionen. Die ersten Warnzeichen einer Pandemie werden höchstwahrscheinlich in einem Entwicklungsland auftreten, aber Warnzentren sollten in jedem Land zu geringstmöglichen Kosten installiert werden. Das ist nicht so schwierig, wie es sich anhört.