Tento nástroj je však mnohem slabší v situaci, kdy se množí pochybnosti a podezření. Autoři čínské klimatické politiky uvádějí, že ať jsou jejich záměry jakékoliv, jejich úsilí bývá z ideologických důvodů mařeno. A mnohé asijské vlády si kladou otázku, zda jakákoliv americká administrativa může s ohledem na polarizaci americké politiky dávat důvěryhodné dlouhodobé sliby. Nedůvěra v oblasti klimatické politiky je oboustranná. Mnozí lidé v Evropě i v Severní Americe pokládali prohlášení čínského prezidenta Si Ťin-pchinga v OSN v roce 2020, že se Čína hodlá stát do roku 2060 uhlíkově neutrální zemí, za pouhou kouřovou clonu, která má odvrátit pozornost od pokračujících čínských investic do uhelných elektráren.
Durch Zweifel und Misstrauen wird dieses Mittel aber erheblich geschwächt. Chinesische Klimapolitiker sagen, ihre Bemühungen würden – unabhängig von ihren Absichten – aus ideologischen Gründen abgelehnt. Und viele asiatische Regierungen fragen sich, ob US-Regierungen angesichts der momentanen Polarisierung der amerikanischen Politik überhaupt glaubwürdige langfristige Versprechen abgeben können. Die klimapolitische Vertrauenskrise beruht auf Gegenseitigkeit: Viele in Europa und Nordamerika hielten die Ankündigung des chinesischen Präsidenten Xi Jinping 2020 vor den Vereinten Nationen, China strebe bis 2060 Kohlenstoffneutralität an, für eine Verschleierungstaktik, um die Aufmerksamkeit davon abzulenken, dass das Land weiterhin in Kohlekraftwerke investiert.