Samozřejmě že rustí generálové mají sklon uvěřit sebeparanoidnějsím výkladům amerických motivů (obzvlástě dnes, kdy se americká zahraniční politika zdá tak arogantní). Ale stereotypy mohou přežívat a udržet si svůj vliv jen do té míry, do jaké slouží skutečným zájmům skutečných lidí a institucí. Zájem, který ruské vojenské a diplomatické spičky brání, je cosi, co já nazývám ,,konfrontačním paradigmatem``, v jehož rámci jsou ve státním rozpočtu prioritou role - a rozpočty! - ministerstva zahraničí a obrany.
Natürlich sind die Generäle Russlands gern bereit den paranoidesten Erklärungen der amerikanischen Motive Glauben zu schenken (insbesondere jetzt, da die amerikanische Außenpolitik so arrogant wirkt). Doch Stereotypen können nur so lange überleben und so einflussreich sein, wie sie den echten Interessen echter Menschen und Institutionen dienen. Das Interesse, das das russische Militär und die diplomatische Elite verteidigen, bezeichne ich als das ``Konfrontations-Denkmuster'', innerhalb dessen die Rollen und die Etats! des Außen- und Verteidigungsministeriums Priorität im Staatshaushalt bekommen.