Stávající infrastruktura – která je široce definovaná jako doprava, energie, telekomunikace, voda a budovy – představuje téměř 70% globálních emisí GHG. V době, kdy jsou hnacím motorem populačního růstu a urbanizace nízkopříjmové a středněpříjmové země, se navíc budou právě ony nejvíce podílet na očekávaném zdvojnásobení infrastrukturálních aktiv do roku 2050, vesměs prostřednictvím projektů na zelené louce. Chceme-li se vyhnout katastrofálním klimatickým změnám, musíme ve velkém měřítku rozvíjet novou trvale udržitelnou infrastrukturu a současně odstavovat nebo zdokonalovat trvale neudržitelná aktiva. Zatím se však tento cíl ukazuje jako obtížně dosažitelný. Nabídka bankovně financovatelných a trvale udržitelných infrastrukturálních projektů je nedostatečná a úzká, zejména v nízkopříjmových a středněpříjmových zemích. A financování také přichází pomalu, obzvláště ze soukromého sektoru. OECD odhaduje, že investiční potřeby na infrastrukturu pro roky 2016 až 2030 činí přibližně 6,3 bilionu dolarů ročně a přibližně o 10% více (tzn. 6,9 bilionu), aby bylo dosaženo teplotního cíle méně než 2°C.
Die bestehende Infrastruktur – allgemein definiert als Transport, Energie, Telekommunikation, Wasser und Gebäude – verursacht beinahe 70% der globalen Treibhausgasemissionen. Darüber hinaus werden die Länder geringen und mittleren Einkommens im Zuge von Bevölkerungswachstum und Verstädterung für den größten Teil der erwarteten Verdopplung der Infrastrukturanlagen bis 2050 verantwortlich sein, meist für Projekte auf der grünen Wiese. Wollen wir einen katastrophalen Klimawandel verhindern, müssen wir großflächig neue, nachhaltige Infrastruktur einsetzen und die alten, nicht nachhaltigen Systeme abschaffen. Bis jetzt war dieses Ziel allerdings utopisch. Insbesondere in Ländern mit geringem und mittlerem Einkommen war das Angebot an bankfähigen nachhaltigen Infrastrukturprojekten unangemessen und zu gering. Und auch die Finanzierung erfolgte zu langsam, insbesondere im privaten Sektor. Die OECD schätzt, dass der Investitionsbedarf für Infrastruktur zwischen 2016 und 2030 jährlich 6,3 Billionen Dollar betragen wird – und etwa 10% mehr (also 6,9 Billionen), um ein Temperaturziel von deutlich unter 2°C zu erreichen.