Prvním krokem je zajištění hospodářského růstu cestou zvýšení produktivity. Potřebná akcelerace zvýšení produktivity – z 80% k udržení celkového růstu HDP a z 22% k udržení příjmu per capita na hodnotách z posledního půl století – vzbuzuje obavy. MGI však dospěl k závěru, s ohledem na studii pěti ekonomických sektorů, že dosáhnout toho (ačkoliv by to bylo velice náročné) možné je – a to bez závislosti na nepředvídatelných technologických pokrocích. Tři čtvrtiny potenciálního oživení produktivity by mohly přijít cestou “doháněcích“ zlepšení, kde by země podnikaly takové kroky, které už se osvědčily jinde – modernizace maloobchodního sektoru, konsolidace automobilové produkce do menšího počtu větších podniků, zlepšení efektivity zdravotní péče, a redukce plýtvání v potravinářství. Zbytek by mohl vycházet z technologických, provozních a business inovací – například vývoj nových semen pro zvýšení výnosů ze zemědělství, použití nových materiálů (jako jsou karbonové kompozity) pro zvýšení odolnosti a lehkosti aut či letadel, případně digitalizace lékařských záznamů. Další významná příležitost pro růst spočívá v podpoře zaměstnávání a produktivity žen.
Als ersten Schritt gilt es, Wirtschaftswachstum durch Produktivitätszuwächse sicherzustellen. Die notwendige Beschleunigung des Produktivitätswachstums – um 80 Prozent zur Aufrechterhaltung des BIP-Gesamtwachstums und um 22 Prozent zur Beibehaltung des Pro-Kopf-Einkommenswachstums des letzten halben Jahrhunderts – präsentiert sich entmutigend. Allerdings wird im Bericht des MGI auf Grundlage von Fallstudien in fünf Wirtschaftssektoren festgestellt, dass diese Ziele „zwar überaus schwierig“, aber durchaus erreichbar sind – und zwar ohne sich auf unvorhersehbare technische Fortschritte zu verlassen. Drei Viertel des möglichen Produktivitätszuwachses könnten aus „nachgeholten“ Verbesserungen kommen, im Rahmen derer Länder Schritte unternehmen, die sich anderswo bereits bewährt haben – wie die Modernisierung des Einzelhandelssektors, die Konsolidierung der Automobilproduktion durch eine geringere Zahl größerer Produktionsstätten, Effizienzsteigerungen im Gesundheitswesen und verringerten Schwund in der Lebensmittelverarbeitung. Der Rest könnte im Bereich technischer, operativer und wirtschaftlicher Innovationen zu holen sein – beispielsweise durch die Entwicklung neuen Saatguts zur Steigerung der Ernteerträge in der Landwirtschaft, durch den Einsatz neuer Materialien (wie etwa Kohlefaserverbundstoffe), um Autos und Flugzeuge leichter und belastbarer zu konzipieren sowie durch die Digitalisierung von Krankenakten. Eine weitere beträchtliche Wachstumschance bietet sich in der Förderung der Beschäftigung und Produktivität von Frauen.