ITER není konstruován za účelem výroby elektrické energie, nýbrž za účelem studia stability plamene v magnetu. Protože reaktory jaderné syntézy produkují částice alfa, které plazma znečišťují, musí se do plamene o teplotě 100 milionů stupňů vložit tzv. „divertor“, jenž ho vyčistí. To se zatím nikomu nepodařilo, ale ITER možná bude schopen se o to kolem roku 2030 pokusit – tedy pokud se vyřeší předchozí problém. Za třetí emituje syntéza také neutrony – ty vytvářejí bublinky heliového plynu uvnitř materiálu pláště, který pak má sklon explodovat. Stoupenci ITER vysvětlují, že budou-li stěny porézní, mohou bublinky unikat.
ITER ist nicht darauf ausgelegt, Strom zu erzeugen, sondern um die Stabilität der Flamme innerhalb des Magneten zu untersuchen. Da die Fusionsreaktionen Alphateilchen produzieren, die das Plasma verunreinigen, muss man bei 100 Millionen Grad einen „Divertor“ in das Flammeninnere einführen, um das Plasma zu reinigen. Das hat bisher noch nie jemand geschafft, aber ITER könnte etwa im Jahre 2030 soweit sein – vorausgesetzt, man löst zuerst das vorherige Problem. Drittens werden bei der Kernfusion zusätzlich Neutronen freigesetzt, die innerhalb des Wandmaterials zur Explosion neigende Blasen aus Heliumgas produzieren. Die Befürworter von ITER erklären, dass die Blasen entweichen können, wenn man die Wände porös gestaltet.