Nárůst tohoto typu soudních stíhání následně pobídl některé země, mimo jiné Argentinu a Chile, ke zrušení zákonů o amnestii, aby bylo možné stíhat podezřelé válečné zločince doma. Soudy se Slobodanem Miloševićem a Charlesem Taylorem doložily, že v bezpečí před soudním stíháním už nejsou ani hlavy států. Pohodlí pachatelů těchto zločinů ubývá současně s tím, jak přibývá možností soudního stíhání. Zda pokrok v této bitvě proti beztrestnosti přetrvá, anebo sklouzne zpět, je teď v rukou Rady bezpečnosti Organizace spojených národů. Žalobce ICC, argentinský právník Luis Moreno Ocampo 14. července oznámil, že žádá o zatykač na súdánského prezidenta Omara al-Bašíra za organizaci zvěrstev v Dárfúru. Súdánská vláda a její spojenci okamžitě po tomto oznámení zahájili diplomatickou kampaň, jejímž cílem je zajistit, aby Rada bezpečnosti vyšetřování o 12 měsíců odložila. Daří se jim získat širší podporu, než by mělo – zčásti kvůli strachu z odvety vůči mírovým sborům OSN a humanitárním pracovníkům.
Das Aufkommen dieser Art der Strafverfolgung hat ihrerseits einige Länder – darunter Argentinien und Chile – dazu motiviert, ihre Amnestiegesetze aufzuheben, damit verdächtigte Kriegsverbrecher im eigenen Land verfolgt werden können. Die Verfahren gegen Slobodan Milosevic und Charles Taylor haben gezeigt, dass selbst Staatsoberhäupter nicht mehr vor einer Strafverfolgung sicher sind. Für Täter, die solche Verbrechen begangen haben, wird es immer ungemütlicher, da die Optionen für eine Strafverfolgung zunehmen. Ob die Fortschritte in diesem Kampf gegen die Straflosigkeit weitergehen oder es eine Rückentwicklung gibt, liegt nun in der Hand des Sicherheitsrats der Vereinten Nationen. Am 14. Juli verkündete der Chefankläger des Internationalen Strafgerichtshofs, der argentinische Anwalt Luis Moreno Ocampo, dass er einen Haftbefehl gegen den sudanesischen Präsidenten Omar al-Baschir für die Koordination der Gräueltaten in Darfur beantragt hat. Direkt nach der Bekanntgabe starteten die sudanesische Regierung und ihre Verbündeten eine diplomatische Kampagne, die einen 12-monatigen Aufschub der Ermittlungen durch den Sicherheitsrat zum Ziel hat. Sie erfahren mehr Unterstützung, als sie sollten – teilweise aufgrund der Angst vor Vergeltungsmaßnahmen gegen UN-Friedenstruppen und Mitarbeiter von humanitären Organisationen.