Prostor pro uvážení, který mají členské státy pro přijetí podrobnějších ustanovení za účelem konkretizace nákladových prvků, metod a modelů, které je třeba přijmout, bude nutně ohraničen mezemi, které vyplývají z výkladu pojmu „nákladová orientace“ v právu Společenství. Tento prostor pro uvážení vnitrostátním zákonodárcům a priori umožní určit zvláštní nákladové prvky poskytovatele účastnického vedení, které je třeba zohlednit, a zejména upřesnit relevantní náklady oznámeného operátora jako náklady omezené na náklady na účinné poskytování služeb, a rovněž definovat metodu a modely výpočtů nákladů na poskytování účastnického vedení, které bude použito. 4 nařízení ostatně výslovně stanoví, že členské státy mají právo „zachovávat nebo zavádět […] opatření, která obsahují podrobnější ustanovení, než která jsou uvedená v tomto nařízení“. Celková struktura a cíle nařízení, které jsem již připomněl, nám tyto meze ukazují, a zdůrazňují tak základní charakter zásady nákladové orientace pro uskutečnění ústředního cíle sledovaného zákonodárcem Společenství zajistit účinné a okamžité zpřístupnění účastnického vedení, a tedy zavedení a rozvoj hospodářské 26 — Viz v tomto smyslu výše uvedený rozsudek Komise v. Francie, bod 60, ohledně způsobu výpočtu čistých nákladů na univerzální službu v rámci směrnice 97/33. Soudní dvůr také konstatoval, že při výpočtu čistých nákladů na univerzální službu směrnice 97/33 zakazuje stanovit náklady „paušálně nebo nepřesně bez provedení zvláštního výpočtu“. STANOVISKO GENERÁLNÍHO ADVOKÁTA M. POIARESE MADURA – VĚC C-55/06 soutěže na trhu s místním přístupem 27.
Der Spielraum, über den die Mitgliedstaaten bei der Einführung eingehenderer Bestimmungen zur Konkretisierung der zugrunde zu legenden Kostenelemente, -methoden und -modelle verfügen, stößt zwangsläufig an die sich aus der Auslegung des Gemeinschaftsbegriffs der Kostenorientierung ergebenden Grenzen. Dieser Spielraum ermöglicht es den nationalen Gesetzgebern a priori, die zu berücksichtigenden Bestandteile der besonderen Kosten des Anbieters des Teilnehmeranschlusses und dabei insbesondere die relevanten Kosten des gemeldeten Betreibers als diejenigen zu bestimmen, die auf die Kosten der effizienten Leistungsbereitstellung beschränkt sind, und auch die Methode und die Modelle festzulegen, die für die Berechnung der Kosten für die Bereitstellung des Teilnehmeranschlusses zu verwenden sind. 4 der Verordnung ausdrücklich berechtigt, „Vorschriften beizubehalten oder einzuführen, die eingehendere Bestimmungen als in dieser Verordnung enthalten“. Der Gesamtzusammenhang und die Ziele der Richtlinie, die bereits genannt wurden, zeigen uns diese Grenzen auf und lassen erkennen, dass das Gebot der Kostenorientierung der Erreichung des Hauptziels des Gemeinschaftsgesetzgebers dient, eine wirksame und umgehende Entbündelung des Zugangs zum Teilnehmeranschluss 26 — Vgl. in diesem Sinne Urteil Kommission/Frankreich, Randnr. 60, zur Methode zur Berechnung der Nettokosten des Universaldiensts im Rahmen der Richtlinie 97/33. Der Gerichtshof hat auch festgestellt, dass die Richtlinie 97/33 es verbietet, bei der Berechnung der Nettokosten des Universaldiensts die Kosten „pauschal oder ungenau festzusetzen, ohne eine spezifische Berechnung vorzunehmen“. SCHLUSSANTRÄGE VON HERRN POIARES MADURO — RECHTSSACHE C-55/06 sicherzustellen und damit auf diesem Markt Wettbewerb zu schaffen und auszubauen 27.