Zaprvé jde o to, že Spojené státy a další vyspělé země ani po obnovení finanční stability se vší pravděpodobností neoživí svou dřívější ekonomickou dynamiku. Domácnosti v bohatých zemích zasáhla závažná ztráta bohatství (v úhrnu jde o desítky bilionů amerických dolarů). Z toho plyne, že růst spotřeby zůstane po jistou dobu utlumený. Vzhledem k tomu, že státní zadlužení velice rychle narůstá a v některých zemích se očekává, že překročí 100% HDP, vlády nebudou s to ochabnutí řešit. Restrukturalizace ekonomik ve větší vzdálenosti od financí si nutně vyžádá čas. Vývoj teď bude charakterizovat spíš stagnace než růst. Zadruhé, globálních vůdčích schopností bude zřejmě i nadále na skladě nedostatek.
Zum einen werden die Vereinigten Staaten und andere Industrienationen wahrscheinlich nicht ihre frühere Wirtschaftsdynamik zurückerlangen, auch nicht nachdem die finanzielle Stabilität wiederhergestellt ist. Haushalte in reichen Ländern haben folgenschwere Verluste ihres Wohlstandes erlitten (die sich auf Dutzende Billionen von US-Dollar belaufen). Mit einer schnell steigenden Staatsverschuldung, die in einigen Ländern Berechnungen zufolge 100% des BIP übersteigen soll, werden Regierungen nicht in der Lage sein in die Bresche zu springen. Die wirtschaftliche Umstrukturierung weg von Finanzmärkten wird notwendigerweise einige Zeit brauchen. Das Motto wird Stagnation heißen, nicht Wachstum. Zum anderen wird globale Führungsstärke Mangelware sein.