Obdobně i žáci z rodin, které hovoří cizími jazyky, získají raný a častý kontakt s jazykem výuky hostitelské země, a to přesně ve věku, kdy jsou schopni si jazyk osvojit nejsnadněji. Všichni rodiče mohou čelit obtížím při snaze získat pro své děti péči v raném dětství, je-li omezen počet míst a poplatky jsou vysoké. Rodiče s nízkými příjmy a rodiče z řad přistěhovalců mohou mít rovněž nedostatečné informace o existujících možnostech, méně důvěry v cizince coby poskytovatele péčea mohou upřednostňovat neformální domácí péči ze strany členů rodiny. Pokud pracovníci školek a jeslí postrádají mezikulturní zkušenosti a v horším případě schopnost vyučovat jazyk hostitelské země jako druhý jazyk, mohou rodiče z řad přistěhovalců, kteří využívají služby školek a jeslí, dospět k názoru, že mezi nimi a pracovníky chybí dialog, porozumění a empatie. Kromě toho není mnoho školek schopno odpovídajícím způsobem posoudit jazykové dovednosti dětí z řad přistěhovalců, a tudíž zaručit, že je jim poskytnuta odpovídající jazyková výuka a programy podpory (pokud existují). Vysoce kvalitní školky a jesle musí uspokojovat potřeby takovýchto jazykově rozmanitých a sociálně a ekonomicky znevýhodněných rodin.
Familien mit niedrigem Einkommen, unter denen es überproportional viele Migranten- familien geben kann, nutzen weniger häufig die Einrichtungen zur Betreuung und Erziehung von kleinen Kindern. Alle Eltern haben angesichts knapper Plätze oder hoher Gebühren unter Umständen Schwierigkeiten, Betreuungsplätze für ihre Kleinkinder zu finden. Eltern mit geringem Einkommen und mit Migrationshintergrund haben auch möglicherweise unzureichende Informationen über die bestehenden Optionen, weniger Vertrauen in Fremde als Betreuer und ziehen die Vorteile informeller Betreuung zu Hause durch Familienmitglieder vor. Eltern mit Migrationshintergrund, die vorschulische Einrichtungen und Kindergärten in Anspruch nehmen, können den Eindruck haben, dass es zu wenig Dialog, Verständnis und Einfühlungsvermögen in ihrem Verhältnis zu den Mitarbeitern gibt, wenn diese wenig interkulturelle Erfahrung haben und – noch wichtiger – nicht für die Unterrichtung der Spra- che des Aufnahmelandes als Zweitsprache qualifiziert sind. Viele vorschulische Einrichtungen sind außerdem nicht in der Lage, die Sprachkenntnisse der Kinder von Zuwanderern richtig einzustufen, damit dafür gesorgt werden kann, dass sie an den geeigneten Spracherwerbs- und -förderungsprogrammen (sofern solche existieren) teilnehmen. Vorschulen und Kindergärten von hoher Qualität müssen die Bedürfnisse von Kindern aus sprachlich vielfältigen und sozioökonomisch benachteiligten Familien erfüllen.