Návrh větší intervence na územích, která jsou přirozeně znevýhodněná, by měl usnadnit preventivní činnost v těchto oblastech. Někdy zde totiž kvůli problémům s fi -nancováním nelze zahájit účinné akce směřující k prevenci určitých rizik, jako jsou například požáry nebo laviny. Politika soudržnosti v oblasti prevence rizik umožňuje, aby uplatnění solidarity bylo dvojí. Přináší totiž finanční pomoc nejvíce znevýhodněným regionům Unie, ale také dalším oblastem, jejichž konkurenceschopnost je třeba podpořit, aby zdejší snahy o rozvoj mohly být trvalé. Činnost – případně nečinnost – určitých regionů by mohla negovat úsilí o rozvoj v ostatních krajích, proto podpora regionální spolupráce umožňuje posílit solidaritu mezi těmito oblastmi. Tím, že politika soudržnosti Společenství soustřeďuje svou snahu na prevenci rizik, umožňuje činnostem vztahujícím se k životnímu prostředí, dopravě a rozvoji venkova, aby se v regionech 25 členských států výrazně projevily, pokud se těchto záležitostí týče. Úvahy o strategiích, které bude nutné přijmout, je třeba předjímat Návrhy vyhlášek pro období 2007–2013 by měly být přijaty v průběhu roku 2005. Rozhodujícím faktorem úspěchu přijatých strategií přitom bude předchozí úvaha členských zemí, týkající se stanovení jednak vhodných zeměpisných oblastí a jednak témat a území, kde bude třeba soustředit finance. finance.
Der Vorschlag einer höheren Interventionsrate für Gebiete, die natürliche Nachteile aufweisen, dürfte es einfacher machen, da, wo es aus eigener Kraft nicht immer möglich ist, Gefahren wie Bränden oder Lawinen vorzubeugen, Präventionsmaßnahmen vorzusehen. Was kann im Vorfeld getan werden? stellt finanzielle Hilfe nicht nur für die am stärksten benachteiligten Regionen der EU bereit, sondern auch für die anderen Regionen, deren Wettbewerbsfähigkeit unterstützt werden muss, damit die Entwicklungsbemühungen dort eine nachhaltige Wirkung erzielen. Und angesichts der Tatsache, dass das Vorgehen – bzw. die Untätigkeit – gewisser Regionen die Entwicklungsbemühungen der anderen zunichte machen könnte, erlaubt die Förderung der regionalen Zusammenarbeit auch, die Solidarität zwischen diesen Regionen zu verstärken. Indem sie ihre Anstrengungen auf die Risikoprävention konzentriert, sorgt die Kohäsionspolitik der Gemeinschaft dafür, dass die politischen Maßnahmen zugunsten der Umwelt, des Transports und der ländlichen Entwicklung in diesem Bereich auf der Ebene der Regionen der 25 Mitgliedstaaten viel besser zur Geltung kommen. Sie müssen entscheiden, wo thematisch, geographisch und finanziell der Schwerpunkt liegen soll – diese Entscheidung wird die Grundlage des Erfolgs der Strategien sein. Bei der Ausarbeitung dieser Strategien sind die natürlichen und technologischen Risiken insbesondere in den am stärksten exponierten Regionen zu berücksichtigen. Dabei werden sich Instrumente, mit denen sich allen Auswirkungen – ob es um Menschen, materielle und finanzielle Verluste oder Umweltschäden geht – Rechnung tragen lässt, als unverzichtbar erweisen.