V Tanzanii vědci zkoumající dvojjazyčné vzdělávání zjistili, že strach z posměchu může bránit studentům se slabšími znalostmi angličtiny ve školní docházce. A v Ugandě chudí středoškolští studenti tvrdí, že neschopnost platit poplatky, kupovat si školní uniformy nebo pořizovat si školní zásoby pro ně představuje neustálý zdroj ponížení. Chceme-li řešit pocit hanby spojený s chudobou a dostatečně vysvětlit vliv tohoto pocitu na „zabetonování“ chudoby, musíme podniknout řadu kroků. Především by si politici měli tento problém uvědomit. Místo aby pokládali zahanbení za nešťastný vedlejší produkt života v chudobě, měli by plánovači lidského rozvoje zohledňovat, jak chudoba podkopává lidskou důstojnost. Nositel Nobelovy ceny za ekonomii a jeden z nejvlivnějších lidí v oblasti odbourávání chudoby Amartya Sen už dlouho tvrdí, že zahanbení je hnacím motorem „absolutní“ chudoby.
In Tansania haben Wissenschaftler, die sich mit bilingualer Schulbildung beschäftigen, festgestellt, dass Schüler mit schlechteren Englischkenntnissen aus Angst vor Spott dem Unterricht fernbleiben. Und in Uganda sagen arme Schüler, dass die Unmöglichkeit Schulgeld zu bezahlen und Schuluniformen oder Unterrichtsmaterialien zu kaufen, für sie eine ständige Quelle der Demütigung darstellt. Um diese armutsbedingte Scham zu bekämpfen und ihrer Rolle im Hinblick auf fortgesetzte Armut Rechnung zu tragen, ist eine Reihe von Schritten zu unternehmen. Zunächst müssen politische Entscheidungsträger das Problem erkennen. Statt Scham als bedauerliche Begleiterscheinung eines Lebens in Armut zu betrachten, sollten Entwicklungsplaner überlegen, wie Armut die menschliche Würde untergräbt. Wirtschaftsnobelpreisträger Amartya Sen, eine der einflussreichsten Stimmen im Bereich Armutsbekämpfung, argumentiert seit langem, dass Scham eine Triebfeder „absoluter” Armut sei.