Spíše se zhoršuje okolní prostředí, a to v důsledku rozdrobeného přístupu k plánování, financování, dodávkám a provozu infrastruktury, jenž klade důraz na náklady, třídu aktiv a zeměpisnou polohu. Rozvoj nového přístupu – založeného na široké a systémové perspektivě – by se měl stát prvořadou prioritou pro ty, kdo mají možnost prosadit změny, včetně generálních ředitelů firem a vysokých veřejných činitelů. Přesně o to se snaží Globální infrastrukturální iniciativa společnosti McKinsey, která zorganizovala minulý měsíc v Rio de Janeiru své druhé zasedání, a to prosazováním praktických globálních řešení zaměřených na zvýšení produktivity a efektivity všech aspektů infrastruktury. Bez těchto řešení budou v letech 2013-2030 zapotřebí investice do infrastruktury v odhadované výši 57 bilionů dolarů, a to jen na udržení kroku s růstem HDP. Je to více než hodnota celého stávajícího infrastrukturálního kapitálu.
Vielmehr verfällt der Bautenbestand infolge eines inkohärenten Planungs-, Finanzierungs-, Umsetzungs- und Betriebsansatzes, der den Schwerpunkt auf Kosten, Anlageklasse und geografischen Standort legt. Die Entwicklung eines neuen – auf einer breiten systemischen Perspektive fußenden – Ansatzes sollte eine Spitzenpriorität all jener sein, die in der Lage sind, hieran etwas zu ändern, ob nun Unternehmensführer und leitende Beamte. Genau dieses Ziel verfolgt die McKinsey Global Infrastructure Initiative, deren zweite Tagung im vergangenen Monat in Rio de Janeiro stattfand: Sie fördert praktische globale Lösungen, die darauf abzielen, Produktivität und Effizienz aller Aspekte der Infrastruktur zu steigern. Ohne derartige Lösungen wären zwischen 2013 und 2030 Investitionen in die Infrastruktur von schätzungsweise 57 Billionen Dollar erforderlich, nur um mit dem Tempo des BIP-Wachstums Schritt zu halten. Das ist mehr als der Wert der gesamten bestehenden Infrastruktur.