Jak bychom mohli ponaučení ze současnosti využít, abychom sektor přebudovali a nevraceli se ke statu quo? Krize nám v prvé řadě připomněla, že nejmocnějším vládcem je pořád příroda, a to by nás mělo pobídnout k zesílení snah o mitigaci a adaptaci u dalších systémových hrozeb, zejména změny klimatu, která dál zůstane největší hrozbou pro rozvoj. Podle projektu Climate Impact Lab by globální oteplování v Indii mohlo do roku 2100 každoročně zvyšovat počet úmrtí až o 1,5 milionu, takže by co do obětí konkurovalo všem infekčním chorobám dohromady. Kromě upotřebení současných vědeckých poznatků na stávající problémy – od zlepšení environmentálních auditů po zavádění záplavám odolávajících odrůd rýže – musíme urychlit inovace snižující emise oxidu uhličitého a znečištění, pomáhat komunitám přizpůsobovat se změně klimatu a zajišťovat přístup k čisté energii. Vůbec nejdůležitější ovšem je, že musíme prověřit a zhodnotit nové iniciativy a šířit ty s největším účinkem. Pandemie nás také naučila, že veřejné zdraví není jen otázkou tělesného zdravotního stavu. Pro mnoho lidí – zejména v rozvojových zemích – zůstat doma jednoduše není bezpečnou možností.
Wie lassen sich diese Lehren nutzen, um den Sektor umzugestalten, statt zum Status quo zurückzukehren? Zunächst einmal hat uns die Krise daran erinnert, dass die Natur noch immer die Oberhand hat; dies sollte uns anregen, unsere Bemühungen zur Abmilderung anderer systemischer Bedrohungen und zur Anpassung an diese auszuweiten. Das gilt besonders für den Klimawandel, der auch weiterhin die größte Bedrohung für die Entwicklung sein wird. Laut Climate Impact Lab könnte die globale Erwärmung in Indien bis ins Jahr 2100 zu bis zu 1,5 Millionen unnötigen Todesfällen jährlich führen; das ist etwa so viel, wie durch alle Infektionskrankheiten zusammen verursacht werden. Zusätzlich zur Anwendung neuester wissenschaftlicher Erkenntnisse auf bestehende Probleme – von der Verbesserung von Umweltprüfungen bis zum Einsatz überflutungsresistenter Reisvarianten – müssen wir Innovationen vorantreiben, die CO2-Emissionen und Umweltverschmutzung verringern, den Menschen bei der Anpassung an den Klimawandel helfen und Zugriff auf saubere Energie bieten. Und am wichtigsten: Wir müssen neue Initiativen in der Praxis erproben, auswerten und diejenigen mit der größten Wirkung großmaßstäblich umsetzen. Die Pandemie hat uns zudem gelehrt, dass es bei der öffentlichen Gesundheit um mehr geht als um physische Erkrankungen. Für viele Menschen – insbesondere in Entwicklungsländern – ist zu Hause zu bleiben schlicht keine sichere Option.