Když máme před očima pokřivený obrázek, se vší pravděpodobností budeme činit špatná rozhodnutí. Na ničem to není jasnější než na kampani zhasnutých světel. Dosažení prakticky nulového přínosu při dramatickém snížení energetické účinnosti a zvýšení znečištění vzduchu pouze ohrožuje naději na osvícenou veřejnou politiku. Jaký otec, takový syn LONDÝN – „Včerejší nepřítel je dnes přítelem… [B]yla to skutečná válka, ale teď jsou tito bratři svobodní lidé.“ Tak hovořil Sajf al-Islám al-Kaddáfí v březnu 2010, s odkazem na vůdce Libyjské islámské bojové skupiny (LIFG), ozbrojené organizace, která se v polovině 90. let třikrát pokusila spáchat atentát na jeho otce, Muammara al-Kaddáfího. Může to vyvolávat údiv. Je tomu jen několik dní, co tentýž muž Libyjcům slíbil „moře krve“, bude-li režim jeho otce svržen.
Wenn wir ein verzerrtes Bild erhalten, ist es wahrscheinlich, dass wir falsche Entscheidungen treffen. Nirgends wird dies klarer als bei der „Lights Out“-Kampagne. Wer praktisch ohne jeden Nutzen die Energieeffizienz drastisch herabfährt und zugleich die Luftverschmutzung erhöht, ist lediglich eine Bedrohung für eine aufgeklärte öffentliche Politik. Wie der Vater, so der Sohn LONDON – “Der Feind von gestern ist der Freund von heute....[E]s war ein echter Krieg, aber diese Brüder sind nun freie Männer.” So sprach Saif al-Islam al-Qaddafi im März 2010 über die Anführer der Libyschen Islamischen Kampfgruppe (LIFG), einer bewaffneten Organisation, die Mitte der 1990er Jahre dreimal versucht hatte, seinen Vater Muammar al-Qaddafi zu ermorden. Das mag überraschend klingen. Vor ein paar Tagen versprach derselbe Mann den Libyern ein “Meer aus Blut” für den Fall, dass das Regime seines Vaters gestürzt würde.