Přesto o těchto trendech nemají politici z velké části ani ponětí. Vlády nejsou organizované k jejich řešení. S krizemi, jejichž podstata je v zásadě ekologická, se vypořádáváme prostřednictvím zastaralých strategií války a diplomacie. Uvažme například situaci v súdánském Dárfúru. Tento děsivý konflikt se řeší prostřednictvím výhrůžek vojenskou silou, sankcemi a obecně jazykem války a mírotvorby. Avšak nepochybným původem konfliktu je krajní chudoba regionu, kterou v 80. letech 20. století katastrofálně zhoršilo sucho, jež v podstatě trvá dodnes.
Die Politiker jedoch sind sich dieser Trends weitgehend nicht bewusst. Die Regierungen sind nicht darauf eingestellt, ihnen zu begegnen. Und Krisen, die im Wesentlichen ökologischer Art sind, sucht man durch überholte Strategien des Krieges und der Diplomatie zu bewältigen. Man denke etwa an die Lage in Darfur (Sudan), wo versucht wird, dem schrecklichen Konflikt durch Drohungen mit militärischer Gewalt, Sanktionen und ganz allgemein der Sprache von Krieg und Friedensmissionen zu begegnen. Dabei hat der Konflikt seinen Ursprung ganz unzweifelhaft in der extremen Armut der Region, die durch eine im Wesentlichen seit den 1980er Jahren anhaltende Dürre auf katastrophale Weise verschärft wurde.