20 metrů, 10 metrů, moje plíce zvolna nabývají svůj normální objem. Vztlak mě tlačí ke hladině. Pět metrů pod hladinou začínám vydechovat, abych až se dostanu na hladinu, se už jenom nadechoval. A tak připlouvám k hladině. (nadechuje se) Vzduch mi zaplavuje plíce. Je to jako znovuzrození, úleva. Je to dobrý pocit. I když to byla mimořádná cesta, potřebuji cítit, jak malé molekuly kyslíku zásobují moje tělo.
20 Meter, 10 Meter, Meine Lunge erreicht langsam das Normalvolumen. Der Auftrieb drückt mich zur Oberfläche hoch. Fünf Meter unter der Oberfläche, beginne ich auszuatmen, endlich an der Oberfläche ist Einatmen alles, was ich tue. Und so komme ich an der Oberfläche an. (Einatmen) Luft flutet meine Lungen. Das ist wie eine Neugeburt, eine Erlösung. Es fühlt sich gut an. Obwohl die Reise fantastisch war, muss ich die kleinen Sauerstoffmoleküle fühlen, die meinen Körper auftanken.