Díky své úspěšné zkušenosti se spoluprací si evropské národy uvědomily, že by bylopřirozeným rozšířením jejich dohod o vzájemném přístupu zřídit společný rámec, ve kterém by mohly řídit své rybářské činnosti ke společnému prospěchu. Vývoj akvakultury ve významný zdroj rybích výrobků zároveň radikálně změnil strukturucelého odvětví. Akvakultura nyní poskytuje 30 % hodnoty celkové produkce rybolovu EU a EUmá uznávané světové prvenství v mnoha konkrétních druzích, včetně pstruha, mořčákaevropského a slávky jedlé. Chov ryb a měkkýšů za kontrolovaných podmínek přináší svévlastní problémy, ale zároveň představuje obrovský potenciál pro přesunutí zátěže z volněžijících populací mořských ryb, jež jsou stále více nadměrně využívány, a zajištění skutečněudržitelné nabídky stále oblíbenějších potravin. EU je odhodlána používat svůj vliv v mezinárodním rybolovu k posílení ochrannýchopatření a zajištění preventivního přístupu k řízení všech námořních činností založeného naekosystémech. Skutečnost, že národy Evropy mohou mluvit jednotným hlasem, námposkytuje mnohem větší vliv, než by kterákoli jedna země měla jednotlivě. V padesátých letech minulého století byla vzpomínka na hlad pro Evropany běžná. Když se Evropa vynořila z půlstoletí války a hospodářské deprese, byly země Evropskéhospolečenství spoutány dluhy, měnovou nestabilitou a naprosto nedostatečným zahraničnímobchodem. Mezinárodní potravinářské hospodářství, které dnes považujeme za samozřejmé,neexistovalo.
Seitdem hat die Zusammenarbeit im Fischereimanagement nicht nur möglichen Konfliktstoff zwischen Mitgliedstaatenbeseitigt, sondern Europa auch auf die Herausforderung vorbereitet, seine Fischbeständeim 21. Jahrhundert zu erhalten und damit seiner Fischereiindustrie eine nachhaltige Zukunft zu bewahren. Gleichzeitig änderte das Aufkommen der Aquakultur als bedeutende Quelle für Fischprodukte die Struktur der gesamten Industrie radikal. Die Aquakultur liefert heute 30%des Gesamtumsatzes der Fischereiproduktion der EU und wir sind bei vielen Fischsorten, wie Forelle, Wolfsbarsch, Muscheln weltweit führend. Die Aufzucht von Fischen und Weichtierenunter kontrollierten Bedingungen stellt ihre eigenen Herausforderungen, bedeutet aber auchein enormes Potenzial für die Entlastung der wild lebenden Fischbestände, die mehr undmehr überfischt werden, und sichert eine wirklich nachhaltige Versorgung mit einem immerbeliebteren Nahrungsmittel. Nach einemhalben Jahrhundert Krieg und wirtschaftlicher Depression befanden sich die Länder der Europäischen Gemeinschaft in einer bedrückenden Situation mit Schulden, Währungsinstabilitätund einem schreienden Mangel an Devisen. Eines der ersten Ziele der EG-Politik war daher, den Landwirten und Fischern die für die Entwicklung ihrer Kapazitäten benötigten Voraussetzungenzu geben, um den Nahrungsbedarf des Kontinents zu decken. Die EU hat sich dazu verpflichtet, ihren Einfluss im internationalen Fischereibetrieb dazu zunutzen, Erhaltungsmaßnahmen zu verstärken und einen vorsorgenden, auf dem Ökosystem basierenden Ansatz bei allen Meeresaktivitäten sicherzustellen. Die Tatsache,dass die Nationen Europas mit einer einzigen Stimme sprechen können, verschafft uns mehr Einfluss, als ein einzelnes Land individuell je hätte.