První z nich tvrdí, že k omylu PN nedojde, protože neexistují žádné spolehlivé včasné příznaky zvyšující se potenciální nestability. Jejich hledání je mrháním zdrojů. Nestabilita zkrátka udeří jako blesk. Takové stanovisko se jeví jako mylné. Například během krize v roce 2008 vydali někteří analytici varovné signály, někteří investoři si jich všimli a zareagovali na ně. Budiž, tato varování nedala dohromady neprůstřelný případ a rozhodně nepředpověděla načasování krize. Příznaky tu však byly.
Die eine besagt, dass AWF-Fehler nicht auftreten, weil es keine zuverlässigen vorherigen Anzeichen zunehmender potenzieller Instabilität gibt. Danach zu suchen sei eine Verschwendung von Ressourcen. Instabilität schlage einfach ein wie ein Blitz. Dies erscheint falsch. Bei der Krise von 2008 etwa vermeldeten einige Analysten Warnsignale, und einige Anleger nahmen diese zur Kenntnis und reagierten darauf. Zugegeben, diese Warnungen ergaben keinen hieb- und stichfesten Beweis, und mit Sicherheit sagten sie den Zeitpunkt, wo es zum Knacks kam, nicht vorher. Aber die Anzeichen waren da.