Během let od rozpadu Sovětského svazu EU ani tvůrci evropských národních politik nevypracovali soudržnou strategii, která by vyjasnila vztah, jenž Evropa chce s Ruskou federací udržovat. Dnes je důležitější než kdy dřív, aby EU, zahrnující nejen někdejší sovětské satelity, ale i státy, jež bývaly součástí SSSR, vytvořila strategický politický rámec. To odráží nejen znepokojení týkající se energií a společných bezpečnostních obav, ale také potřebu odvrátit krize hrozící na Středním východě, které by mohly strhnout rozsáhlé části světa do chaosu, ne-li do ozbrojeného konfliktu. Právě tam a na neklidném Kavkaze je ke zmírnění napětí potřeba výrazného zlepšení evropských vztahů s Ruskem. Co se Evropy týče, musí předvádět veškerý svůj šarm, aby Putina a Medveděva přesvědčila, že skutečný zájem Ruska spočívá ve zlepšování bilaterálních vztahů.
In den Jahren seit dem Zusammenbruch der Sowjetunion haben weder die EU noch nationale europ鋓sche Politiker eine zusammenh鋘gende Strategie entworfen, die Europas Wunschbeziehung mit der Russischen F鰀eration umrei遝n w黵de. Heute ist es wichtiger denn je, dass die EU, die jetzt nicht nur ehemalige sowjetische Satellitenstaaten beinhaltet, sondern auch L鋘der, die Teil der UdSSR waren, einen strategischen Rahmen f黵 ihre Politik schafft. Darin spiegeln sich nicht nur Bedenken hinsichtlich der Energieversorgung und gemeinsamer Sicherheitsfragen wider, sondern auch die Notwendigkeit, eine sich abzeichnende Krise im Nahen Osten abzuwenden, die gro遝 Teile der Welt in Aufruhr versetzen, wenn nicht zu bewaffneten Auseinandersetzungen f黨ren k鰊nte. Dort und im unbest鋘digen Kaukasus ist eine deutliche Verbesserung der europ鋓schen Beziehungen zu Russland f黵 die Entsch鋜fung der Spannungen entscheidend. Europa seinerseits muss seinen ganzen Charme spielen lassen, um Putin und Medwedew davon zu 黚erzeugen, dass Russlands wahre Interessen darin bestehen, die bilateralen Beziehungen zu verbessern.