Dnes je idea politického společenství v jakékoli formě, idea demos dávající všem svým občanům rovnou příležitost, vyloženě absurdní. My – nové demokracie východní Evropy – se stále více začínáme podobat těm zemím, které dávají příležitost jen bohatým a v nichž se všichni ostatní musejí o sebe postarat sami. Možná, že jsme o trošku civilizovanější než tyto země. Je ovšem podivně ironické, že tato civilizovanost je pozůstatkem sociálních opatření, která nám tady nechali nesporně necivilizovaní komunisté.
Nun ist die Idee einer politischen Gemeinschaft in jeder Form, die Idee eines demos, der allen seinen Bürgern Chancengleichheit bietet, offensichtlich lächerlich. Wir – die neuen Demokratien Osteuropas – werden mehr und mehr wie diese Länder, die nur den Reichen Möglichkeiten bieten und es den anderen überlassen, für sich selbst zu sorgen. Vielleicht sind wir etwas zivilisierter als diese Länder. Aber, seltsame Ironie, diese Höflichkeit ist den Überresten des sozialen Schutzes zu verdanken, der von den ausgesprochen unzivilisierten Kommunisten zurückgelassen wurde.