Obzvláště důležitá je sílící nespokojenost studentů ekonomie s učebními osnovami. Rozladěnost studentů má velký význam, protože ekonomie je už dlouho politickou střelkou Západu. Tato nespokojenost se zrodila v „hnutí post-autistické ekonomie“, které započalo v roce 2000 v Paříži a rozšířilo se do Spojených států, Austrálie a Nového Zélandu. Hlavní výtka jeho příznivců zněla tak, že z ekonomie hlavního proudu, kterou se studenti učí, se stala odnož matematiky, odtržená od reality. Během období „velkého umírnění“ v prvních letech nového tisíciletí dosáhla tato revolta jen malého pokroku, avšak po krizi v roce 2008 zaznamenala oživení.
Von besonderer Bedeutung ist die wachsende Unzufriedenheit der Ökonomie-Studenten mit ihrem Lehrplan. Diese Unzufriedenheit spielt deshalb eine Rolle, weil die Ökonomie lange Zeit als der politische Leitstern des Westens galt. Seinen Ausgang nahm dieser Unmut in Form der „Bewegung post-autistischer Ökonomie“, die im Jahr 2000 in Paris entstand und sich später in den Vereinigten Staaten, Australien und Neuseeland ausbreitete. Der wichtigste Vorwurf ihrer Anhänger lautete, dass die an Universitäten gelehrte Mainstream-Ökonomie zu einem Teilbereich der Mathematik und realitätsfremd geworden war. In den Jahren der „Großen Mäßigung“ am Anfang des neuen Jahrtausends machte die Revolte wenig Fortschritte, erfuhr aber nach der Krise des Jahres 2008 eine Wiederbelebung.