Současnou geologickou epochu, jíž v mnoha ohledech dominuje člověk, se zdá přiměřené označit termínem „antropocén“, jímž se doplní holocén, teplé období posledních 10-12 tisíciletí. Lze říci, že antropocenní perioda začala ve druhé půli osmnáctého století, kdy analýzy vzduchu zakonzervovaného v polárním ledu dokládají počátek narůstajících globálních koncentrací CO2 a metanu. Tato datace se také kryje s konstrukcí parního stroje Jamese Watta v roce 1784. Sílící vliv lidstva na životní prostředí byl rozpoznán už v roce 1873, když italský geolog Antonio Stoppani hovořil o „antropozoické éře“, která se vyznačuje „novou telurickou silou, již lze co do síly i univerzálnosti srovnávat s mohutnějšími silami Země“. Vernandskij v roce 1926 uznal sílící vliv lidstva na „[k]urz, jímž se musí ubírat evoluční procesy, konkrétně směrem k sílícímu vědomí a myšlení a k formám, které mají větší a větší vliv na své okolí.“ Vernadskij a Teilhard de Chardin k označování sílící role inteligence člověka na formování jeho vlastní budoucnosti a okolí používali pojem „noosféra“, svět myšlení. Vysoké tempo si udržovala překotná expanze lidí co do počtu obyvatel i spotřeby zdrojů Země na hlavu. Během posledních tří staletí se lidská populace rozrostla desetinásobně, na víc než šest miliard, a očekává se, že ještě v tomto století dosáhne deseti miliard.
Die Bezeichnung „anthropogen“, als Ergänzung zum Holozän, erscheint durchaus angemessen für die aktuelle geologische Epoche der Erdgeschichte, die in vielerlei Hinsicht vom Menschen geprägt wird. Die anthropogene Periode hat, sagen wir, im späten achtzehnten Jahrhundert begonnen, als Analysen von im Polareis eingeschlossener Luft auf eine wachsende globale Konzentration von CO2 und Methan hinwiesen. In diese Zeit fällt auch die Erfindung der Dampfmaschine von James Watt im Jahr 1784. Der wachsende Einfluss des Menschen auf die Umwelt wurde bereits 1873 erkannt, als der italienische Geologe Antonio Stoppani von der „anthropozoiden“ Epoche sprach, die von einer „neuen tellurischen Kraft geprägt ist, die in Macht und Universalität durchaus mit den größeren Kräften der Erde vergleichbar ist“. In ähnlicher Weise erkannte auch V. I. Vernadsky 1926 die Auswirkungen des Menschen auf „die Richtung, die die Evolutionsvorgänge nehmen müssen, gerade in Richtung auf ein vermehrtes Bewusstsein und Denken und auf Formen, die immer mehr Einfluss auf ihre Umgebung haben“. Vernadsky und Teilhard de Chardin verwendeten den Begriff „Noosphäre“ – die Welt der Gedanken, um der wachsenden Rolle des Einflusses des menschlichen Gehirns auf die Gestaltung der eigenen Zukunft und der Umwelt Rechnung zu tragen. Die schnelle Expansion des Menschen in Bezug auf Bevölkerung und Pro-Kopf-Nutzen der Ressourcen der Welt ist rasend schnell vorangeschritten. In den vergangenen drei Jahrhunderten hat sich die Weltbevölkerung auf über sechs Milliarden verzehnfacht und wird noch in diesem Jahrhundert die Zehn-Milliarden-Grenze erreichen.