Jak zkombinujete fakt, že někdo -- že je špatné někoho nazývat "lůzrem," s populárním názorem, že má člověk vzít život do vlastních rukou? A společnost, která to podporuje, přece musí mít nějaké vítěze a poražené. Alain de Botton: Ano. Myslím si, že jsem chtěl zdůraznit pouze tu náhodnost procesu výhry a prohry. Protože se dnes tolik klade důraz na všeobjímající spravedlnost. A politici neustále hovoří o spravedlnosti. Já ve spravedlnost pevně věřím. Akorát si myslím, že je to nemožné. Že bychom měli dělat, co je v našich silách, snažit se, jak to jen jde. Ale přes to všechno bychom si měli pamatovat, že ať už máme před sebou kohokoliv, tak cokoliv, co se jim v životě přihodilo, v sobě mělo převládající prvek náhody. Tomu se snažím nechat prostor. Protože jinak se může atmosféra proměnit ve velmi klaustrofobní.
Wie vereinbaren Sie diese Vorstellung von jemanden -- dass es schlecht ist, von jemandem als einem Verlierer zu denken, mit der Vorstellung, die von vielen Leuten gemocht wird, nämlich dass man selbst die Kontrolle über sein Leben ergreift. Und das eine Gesellschaft, die dies bestärkt, vielleicht Gewinner und Verlierer haben muss. Alain de Botton: Ja. Es ist jedoch diese Zufälligkeit, die den Prozess des Gewinnens und Verlierens bedingt, die ich betonen will. Denn heutzutage liegt doch das Hauptaugenmerk so sehr auf der Gerechtigkeit von allem. Und Politiker sprechen immer über Gerechtigkeit. Nun, ich glaube stark an Gerechtigkeit. Nur glaube ich auch, dass diese unmöglich ist. Wir sollten alles, was wir können, alles, was in unserer Macht steht, daran setzen, dieses Ziel zu verfolgen. Doch schlussendlich sollten wir uns immer gewahr sein, dass es, wem auch immer wir uns gegenübersehen, was auch immer in unserem Leben passiert, ein starkes Zufallselement gibt. Und dem versuche ich Platz einzuräumen. Andernfalls kann es ganz schön klaustrophobisch werden.