Dávky pro farmáře, jež je mají ochránit před chudobou, by se měly přesunout do národních rozpočtů. Podstatné zdroje musí být nadále vyhrazeny na podporu konvergence příjmů v chudších členských zemích. Podpora by však měla být časově omezená a měla by se postupně snižovat, až v jednotlivých zemích v důsledku integrace poroste životní úroveň. Pro tyto účely by se oprávněnost nároku na pomoc měla zakládat na objektivních a transparentních kritériích relativního hospodářského a sociálního rozvoje. Posílit by se měla úloha EU v péči o zvyšování produktivity, hospodářský růst a zaměstnanost, přičemž celá čtvrtina výdajů z rozpočtu EU by měla být věnována lidskému kapitálu a výzkumu. Výdaje na výzkum by se měly zefektivnit tím, že se zruší byrokratická správa ze strany Komise a Rady a všechny národní výzkumné fondy se otevřou celoevropské konkurenci.
Zahlungen an Landwirte, um diese vor der Verarmung zu bewahren, sollten den nationalen Haushalten zugewiesen werden. Umfangreiche Ressourcen müssen weiterhin aufgewendet werden, um eine Annäherung der Einkommen in den ärmeren Mitgliedsländern zu fördern. Jedoch sollte die Unterstützung zeitlich begrenzt sein und stufenweise beendet werden, sobald die Länder als Ergebnis der Integration steigende Lebensstandards genießen. Zu diesem Zweck sollte die Förderungsberechtigung auf objektiven, transparenten Kriterien der relativen wirtschaftlichen und sozialen Entwicklung beruhen. Die EU sollte bei der Förderung von Produktivitätssteigerung, wirtschaftlichem Wachstum und Beschäftigung eine größere Rolle annehmen, so dass ein Viertel der Ausgaben aus dem EU-Haushalt in Humankapital und Forschung fließen. Forschungsausgaben sollten wirksamer eingesetzt werden, indem bürokratische Verwaltungen durch die Kommission und den Rat abgeschafft und alle nationalen Forschungsmittel für den EU-weiten Wettbewerb geöffnet werden.