Rozšíření obchodu zvyšuje ve všech dotyčných zemích průměrný příjem. Ekonomové odhadují, že globální volný obchod, který umožnilo mnoho úspěšných kol multilaterálních rozhovorů (naposledy uruguayské kolo, jež vyvrcholilo založením Světové obchodní organizace), značně zvýšil celosvětové příjmy. Stejný výsledek zajišťují i regionální dohody o volném obchodu, jako je TTIP, ale část zisků může jít na úkor jiných obchodních partnerů. Navzdory čistému přínosu existují v každé zemi také někteří poražení. Nejlepší cesta, jak se vypořádat s ekonomickými, politickými a humanitárními obavami, které obchodní dohody vyvolávají, vede přes stanovení pravidel hospodářského přerodu, dočasnou podporu příjmů a rekvalifikaci namísto udržování protekcionistických bariér. Přínosnost takových paktů pramení z řady různých faktorů, z nichž nejdůležitější je komparativní výhoda: země se specializují na takové zboží a služby, při jejichž produkci jsou relativně nejefektivnější, a obchodují toto zboží a služby za jiné. Důležité jsou rovněž úspory z rozsahu a další faktory. Se snižujícím se dosahem liberalizace obchodu se snižuje i přínos – a to více než proporcionálně.
Die Erweiterung des Handels wird das Einkommen aller einbezogenen Länder erhöhen, zumindest im Durchschnitt. Ökonomen schätzen, der globale Freihandel, der durch viele erfolgreiche Runden multilateraler Gespräche ermöglicht wurde (darunter das jüngste Beispiel der Uruguay-Runde, die in die Einführung der Welthandelsorganisation mündete), habe das weltweite Einkommen deutlich gesteigert. Auch regionale Freihandelsabkommen (FHAs) wie das THIP leisten dies, aber einige der Gewinne könnten auf Kosten anderer Handelspartner erwirtschaftet werden. Innerhalb jedes Landes gibt es trotz durchschnittlichem Gesamtgewinn auch Verlierer. Die beste Art, mit den wirtschaftlichen, politischen und humanitären Fragen umzugehen, besteht in Übergangsregelungen, temporärer Einkommensunterstützung und Umschulungen, und nicht darin, die protektionistischen Barrieren aufrecht zu erhalten. Die Vorteile solcher Verträge beruhen auf einer Vielzahl von Faktoren, von denen der wichtigste der Wettbewerbsvorteil ist: Länder spezialisieren sich auf die Produktion von Gütern und Dienstleistungen, die sie am effizientesten produzieren können, und tauschen diese Güter und Dienstleistungen dann gegen andere ein. Wichtig sind dabei auch Skaleneffekte und andere Faktoren. Je geringer das Ausmaß der Handelsliberalisierung ist, desto –überproportional – geringer sind auch die Vorteile.