Investice do infrastruktury se přesouvaly z projektů upevňujících růst, jako jsou meziměstské dálnice, do méně produktivních nákupních center ve městech druhého a třetího řádu. Propadla se produktivita ve státních podnicích, jejichž zvýhodněný přístup k financování vytlačil investice soukromého sektoru. Na své meze naráželo financování místních samospráv prostřednictvím zabírání a prodeje pozemků. Začalo být tedy nezbytné spustit novou vlnu dalekosáhlých reforem, včetně liberalizace úrokových sazeb, trhů s cennými papíry a devizové regulace, aby se financoval produktivnější soukromý sektor a snížily přebytečné kapacity státních podniků.
Investitionen in die Infrastruktur verlagerten sich von wachstumsfördernden Projekten wie Autobahnen zwischen Städten hin zu weniger produktiven Einkaufszentren in zweit- und drittrangigen Städten. Die Produktivität der staatlichen Unternehmen stürzte ab, gleichzeitig verdrängte deren privilegierter Zugang zu Finanzierungen Investitionen des Privatsektors. Die Finanzierung der Kommunen erreichte ihre Grenzen aufgrund der Einziehung und Weiterveräußerung von Liegenschaften. Also wurde eine neue Welle weitreichender Reformen notwendig, einschließlich der Liberalisierung von Zinssätzen, Wertpapiermärkten und Devisenkontrollen, um den produktiveren Privatsektor zu finanzieren und die Überkapazitäten in den staatlichen Unternehmen zu verringern.