Existují tři vysvětlení postoje ECB, z nichž jedno o této instituci a jejím dozorčím jednání vypovídá pochvalně. První vysvětlení je takové, že banky si pojištění nekoupily a některé přistoupily na spekulativní pozice. Druhé předpokládá, že ECB ví, že finanční soustavě schází transparentnost – a že investoři vědí, že nedokážou odhadnout dopady nedobrovolného krachu, což by mohlo zapříčinit zadrhnutí úvěrových trhů, určitou reprízu situace po zhroucení Lehman Brothers v září roku 2008. Konečně je možné, že se ECB snaží ochránit oněch několik bank, jež pojistné smlouvy uzavřely jako pojistitelé. Žádné z těchto vysvětlení není dostatečným ospravedlněním odporu ECB vůči hluboké nedobrovolné restrukturalizaci řeckého dluhu.
Es gibt drei Erklärungen für die Haltung der EZB, und keine wirft ein gutes Licht auf das Institut und sein Verhalten als Regulierungs- und Aufsichtsorgan. Die erste Erklärung ist, dass die Banken tatsächlich keine Versicherungen abgeschlossen haben und dass einige spekulative Positionen halten. Die zweite ist, dass die EZB weiß, dass es dem Finanzsystem an Transparenz fehlt – und dass die Anleger wissen, dass sie die Folgen eines unfreiwilligen Zahlungsausfalls, der zu einem Einfrieren der Kreditmärkte wie nach dem Zusammenbruch von Lehman Brothers’ im September 2008 führen könnte, nicht bemessen können. Und die dritte ist, dass die EZB möglicherweise die wenigen Banken schützen will, die die Versicherungen übernommen haben. Keine dieser Erklärungen ist eine angemessene Entschuldigung für den Widerstand der EZB gegen eine tief greifende unfreiwillige Umstrukturierung der griechischen Schulden.