A možná že je tu ještě další činitel: ve španělské kultuře je oproti kultuře polské více hrdosti a méně pochyb o sobě samém. Jedno se zdá zřejmé, totiž že si dnes Polsko může vybrat ze dvou cest. Může i nadále v Unii hrát úlohu „daně trapnosti“. V tom případě ale musí aspoň hrát pořádně.
Und vielleicht gibt es einen weiteren Faktor: In der spanischen Kultur gibt es mehr Stolz und weniger Selbstzweifel als in der polnischen. Klar zu sein scheint, dass Polen sich heute zwischen zwei Wegen entscheiden kann. Es kann weiter eine Rolle als „Störfaktor“ in der EU spielen. Doch muss es sie in diesem Fall zumindest gut spielen.