Jedním z problémů je to, že postihy za zanedbání bezpečnosti léčiv buď neexistují, nebo jsou minimální. Nadešel čas vzít věc vážně: · Občané a vlády musí z bezpečnosti léčiv učinit prioritu a vyčlenit na řešení těchto problémů adekvátní zdroje; · Sankce pro farmaceutické firmy za nevykázání a nezveřejnění informací o bezpečnosti léků se musí dramaticky zvýšit, mají-li sloužit jako účinný odstrašující prostředek; · Regulační orgány potřebují donucovací pravomoci, aby bylo možné zavést přísnější pravidla; · Potíže s bezpečností léku je třeba považovat za systémové selhání. Obviňovat lékaře za vážné nežádoucí účinky léčiv je nespravedlivé, zejména chybí-li vyčerpávající informace o bezpečnosti léku. Náprava problému vyžaduje úplnou spolupráci lékařů, avšak k tomu je třeba zbavit je strachu ze soudních sporů.
Ein Problem dabei ist, dass die Konsequenzen für die Vernachlässigung der Arzneimittelsicherheit ausbleiben oder minimal sind. Es ist an der Zeit, ernsthafte Maßnahmen zu ergreifen: · Bürger und Regierung müssen der Arzneimittelsicherheit Priorität einräumen und angemessene Ressourcen für die Lösung der Probleme bereitstellen. · Die Strafen für das Versäumnis der Pharmaunternehmen, Sicherheitsinformationen zu melden und weiterzuleiten, müssen dramatisch erhöht werden, wenn sie als wirksame Abschreckung dienen sollen. · Aufsichtsämter benötigen die Befugnis durchzugreifen, so dass strengere Vorschriften umgesetzt werden können. · Das Problem der Arzneimittelsicherheit muss als Systemfehler gesehen werden. Es ist unfair, Krankenhausärzten die Schuld für schwere Nebenwirkungen zu geben, solange vollständige Sicherheitsinformationen fehlen. Zur Behebung des Problems ist die volle Zusammenarbeit der Krankenhausärzte erforderlich, doch dazu dürften sie keine Angst mehr vor Prozessen haben.