Tento přístup v posledku zhoršuje segregaci chudých. Uměle vytváří – třeba ve Francii – sociálně homogenní chudinské čtvrti, kde nekvalifikovaní lidé žijí sami, odříznuti od ostatních, takže je pro ně těžší využít hospodářských výhod aglomerací, které by posílily jejich produktivitu. Jelikož mnohé z těchto zástaveb jsou tak odlehlé, jejich obyvatelé často čelí vyhlídce na dlouhé, nepohodlné a nákladné denní dojíždění, chtějí-li sehnat slušnou práci. Není divu, že mnozí raději zůstanou doma a pracují na svém, což může být vysvětlením toho, proč se řada rozvojových zemí urbanizuje, a přesto jejich produktivita neroste.
Dieser Ansatz verschärft die Ausgrenzung der Armen. Es schafft – wie in Frankreich – auf künstliche Weise gesellschaftlich homogene Wohnviertel, in denen ausschließlich Ungelernte leben, die von der übrigen Gesellschaft abgekoppelt sind, was es ihnen erschwert, von jenen Agglomerationeffekten zu profitieren, die ihre Produktivität steigern würden. Tatsächlich sind viele dieser Wohnungsprojekte so abgelegen, dass die Bewohner häufig lange, unbequeme und teure Arbeitswege dorthin hätten, wo es gute Arbeitsplätze gibt. Es ist also kein Wunder, dass so viele von ihnen lieber zu Hause bleiben und dort allein vor sich hinwerkeln, was erklären könnte, warum so viele Entwicklungsländer eine Urbanisierung durchlaufen, ohne dass es dabei zu Produktivitätssteigerungen kommt.