Potenciál pro hlubokou změnu v těchto sektorech ale ukazuje, proč by se vlády měly mít na pozoru před podporou zavedených energetických či průmyslových firem, které tvrdě lobbují za subvence do svých upřednostňovaných technologií. Záludnější je, když startup tvrdí, že dokáže energetickou soustavu dekarbonizovat prostým nahrazením špinavých paliv zelenými kapalnými palivy. Příslib snadno proveditelné technické rychloopravy může být velice lákavý. Jak nedávno řekl zakladatel společnosti Tree Energy Solutions produkující „zelený plyn“: „Můžeme dál používat tytéž lodě, tytéž trubky, tytéž továrny.“ Taková náhrada „kus za kus“ může mít zpočátku podstatné výhody, zejména v odvětvích, která budou muset ještě spalovat kapalná paliva. Je tu ale také nebezpečí zeleného morálního hazardu, kdy už pouhý příslib jednoduché rychloopravy oslabuje motivaci usilovat o komplexnější a v posledku kvalitativně přínosnější transformace. Jedna věc je spoléhat na nákladná e-paliva u vzácných, těžko potlačitelných průmyslových procesů (anebo třeba při předvádění stoletých automobilových veteránů). Úplně jiná věc je ale používat je k vytápění domů a pohonu každodenního dojíždění, když jsou dostupné technicky a ekonomicky vhodnější alternativy. Jak už tomu bývá často, dokonalý neologismus k postižení pojednávané výzvy mají Němci: Technologieoffenheit, což evokuje jak otevřenost vůči novým technologiím, tak ostražitost před předčasným uzavřením se s podřadnými řešeními. Otevřenost ale nesmí znamenat, že kvůli vlastním přáním budeme ignorovat fyzikální realitu.
Doch das Potenzial für eine Umwälzung in diesen Sektoren zeigt, warum Regierungen Vorsicht walten lassen sollten, etablierte Energie- oder Industrieunternehmen zu unterstützen, die auf Subventionen für ihre bevorzugte Technologie pochen. Kniffliger wird es, wenn ein Startup behauptet, in der Lage zu sein, das Energiesystem zu dekarbonisieren, indem man einfach schmutzige Brennstoffe durch umweltfreundliche Flüssigbrennstoffe ersetzt. Der Gründer von Tree Energy Solutions, einem Unternehmen, das „grünes Gas” herstellt, hat es kürzlich so formuliert: „Wir können die gleichen Schiffe, die gleichen Rohre und die gleichen Fabriken benutzen.” Diese Art des Eins-zu-Eins-Tauschs könnte zu einem frühen Zeitpunkt erhebliche Vorteile besitzen, insbesondere für Branchen, die weiterhin Flüssigbrennstoffe verbrennen müssen. Es besteht aber auch die Gefahr eines grünen Moral Hazard, bei dem das bloße Versprechen einer einfachen technischen Lösung den Anreiz für eine umfassendere und letztlich überlegenere Transformation schwächt. Es ist eine Sache, teure E-Fuels für einige seltene, schwer vermeidbare industrielle Verfahren einzusetzen (oder um mit einem hundert Jahre alten Oldtimer anzugeben). Eine ganz andere Sache ist es jedoch, mit diesen Kraftstoffen Gebäude zu beheizen oder Autos täglich zu betanken, wenn es technologisch und wirtschaftlich vorteilhaftere Alternativen gibt. Wie so oft brachten die Deutschen die perfekte Wortschöpfung zur Beschreibung der anstehenden Herausforderung hervor: Technologieoffenheit, ein Wort, das sowohl die Offenheit gegenüber neuen Technologien als auch die Sorge davor zum Ausdruck bringt, sich vorschnell auf mangelhafte Lösungen festzulegen. Offenheit darf allerdings nicht heißen, grundlegende physikalische Gegebenheiten außer Acht zu lassen.