Mnohem menší města na severu Anglie tomu jednotlivě nemohou konkurovat. Pokud by se však tato velká města – například Manchester, Sheffield, Leeds a Liverpool – spojila, pak by se Sever mohl stát jednotnějším: sedm milionů lidí by fungovalo jako ucelená regionální ekonomika a celá oblast by mohla využívat řady aglomeračních výhod, které jsou jinak vyhrazené jen globálním velkoměstům. Vzdálenosti mezi Manchesterem, Leedsem, Liverpoolem a Sheffieldem jsou koneckonců menší než vzdálenost, kterou v Londýně překonávají trasy metra Central, District a Piccadilly. Díky dostupným a moderním dopravním systémům se tedy zdá zřejmé, že by zmíněná města mohla požívat veškerých výhod městských aglomerací. Severoanglická města jsou samozřejmě hrdá na své jedinečné dějiny a dychtivě si touží zachovat individuální identitu. To vše by jim však zůstalo. Jakkoliv lze pochopit, že některá z nich pokládají strategii „strojovny Severu“ za platformu k zdůraznění vlastní nadřazenosti, v praxi to ničemu nepomůže – například proto, že některé povolané osoby v centrální vládě pak mohou začít pochybovat o důležitosti projektu.
Die deutlich kleineren Städte im Norden Englands können da allein nicht wirklich mithalten. Aber durch eine Vernetzung der großen Städte – darunter Manchester, Sheffield, Leeds und Liverpool – kann der Norden zu einem viel einheitlicheren Wirtschaftsraum werden, in dem sieben Millionen Menschen als eine gemeinsame Regionalwirtschaft agieren, die viele der Agglomerationsvorteile zu bieten hat, die Großstädte weltweit aufweisen. Und tatsächlich sind die Entfernungen zwischen Manchester, Leeds, Liverpool und Sheffield geringer als die Strecke, die die U-Bahn-Linien Central, District und Piccadilly im Streckennetz der London Underground zurücklegen. Der Ausbau bezahlbarer, moderner Verkehrssysteme dürfte diese Städte in die Lage versetzen, von den Vorteilen urbaner Ballungsräume zu profitieren. Natürlich sind die Städte im Norden Englands stolz auf ihre ganz eigene Geschichte und darauf bedacht, ihr individuelles Identitätsgefühl zu bewahren. Nichts davon würde ihnen genommen. Es ist verständlich, dass manche die Northern-Powerhouse-Strategie als Bühne betrachten, auf der sich die eigene Überlegenheit hervorheben lässt. Aber es ist nicht hilfreich, nicht zuletzt, weil es dazu führt, dass einige Entscheidungsträger in der britischen Zentralregierung die Bedeutung des Projekts in Frage stellen.