V zemědělství by se drobní farmáři ocitli v kolizním kurzu s americkým agrobyznysem a jeho silně dotovanými zemědělskými exporty. V roce 2003 například USA vyvážely neloupanou rýži za cenu téměř o 20% nižší, než činily výrobní náklady, čemuž Středoameričané nemohli konkurovat. Pokud jde o práva zaměstnanců, představuje dohoda smlouvu s ďáblem: otevírá obchod a současně zachovává otřesné status quo. Zaměstnanci jsou tak vystaveni prakticky všem nešvarům od rozšířené diskriminace vůči starším lidem (ve věku nad 35 let) přes fyzické týrání, absenci přestávek na toaletu až po neplacené přesčasy a bídné mzdy. Zaměstnanci mohou v zásadě usilovat o nápravu tím, že vstoupí do odborů a budou vyjednávat kolektivně.
In der Landwirtschaft würden Kleinbauern auf Kollisionskurs mit der US-Agrarindustrie und ihren stark subventionierten landwirtschaftlichen Exporten gebracht. So macht es etwa der von den USA exportierte Rohreis, der im Jahr 2003 zu einem um 20% niedrigeren Preis als die Produktionskosten verkauft wurde, Zentralamerikanern unmöglich mitzuhalten. Im Bezug auf die Rechte der Arbeiter ist das Abkommen ein Pakt mit dem Teufel: Es öffnet den Handel und festigt dabei einen Status Quo, der verheerend ist. Arbeiter sehen sich mit Bedingungen konfrontiert, die von der ungezügelten Diskriminierung älterer Personen (jene über 35) bis hin zu körperlicher Misshandlung, fehlenden Toilettenpausen, unbezahlten Überstunden und Armutslöhnen reichen. Im Prinzip können Arbeiter Abhilfe suchen, indem sie einer Gewerkschaft beitreten und Tarife aushandeln.