Jasná volební pravidla a postupy mohou zajistit průhlednost, avšak zdrojem zodpovědnosti je i široká veřejnost v období mezi volbami. Noviny v soukromém vlastnictví, nezávislé rozhlasové a televizní sítě, odborové svazy, církve, profesní sdružení a další skupiny občanské společnosti, ti všichni představují hráz proti despotismu. V nejchudších zemích, kde je vysoká míra negramotnosti, kde jsou zoufalí lidé terčem vládní manipulace a kde neexistuje dostatečný nezávislý dohled prostřednictvím médií a profesních sdružení, čelí vlády ze strany společnosti pouze slabé kontrole. V důsledku toho jeví sklon být nejdespotičtější a nejzkorumpovanější; nikoliv proto, že by chudým lidem méně záleželo na dobré vládě – naopak na ní závisejí samotné jejich životy –, nýbrž proto, že chudí nemají prostředky nutit svou vládu k disciplíně a dodržování zákonů. Výsledkem je začarovaný kruh, v němž chudoba přináší špatnou vládu a špatná vláda přináší chudobu – tato dvojitá sestupná spirála může vést až k extrémním situacím, kdy vláda nemá k dispozici počítače, telefony, informační systémy a kvalifikované státní zaměstnance, takže nemůže řádně fungovat, ani kdyby chtěla. Konečným výsledkem pak může být kolaps a nastolení jistého druhu anarchie, jak se to stalo v Libérii, Sieře Leone a Somálsku. Jedno z měřítek kvality vládnutí ve více než 150 zemích světa poskytuje organizace Transparency International, jež se věnuje posilování občanské společnosti v boji proti vládní korupci.
Klare Wahlbestimmungen und -verfahren können dazu beitragen, Transparenz zu schaffen, aber die Rechenschaftspflicht wird auch von der breiteren Gesellschaft zwischen den Wahlen gewährleistet. Private Zeitungen, unabhängige Radio- und Fernsehsender, Gewerkschaften, Kirchen, Berufsverbände und andere Gruppen innerhalb der Zivilgesellschaft stellen ein Bollwerk gegen den Despotismus dar. In den ärmsten Ländern, wo der Anteil an Analphabeten hoch ist, verzweifelte Menschen den Manipulationen der staatlichen Organe unterliegen und es einen Mangel an unabhängiger Kontrolle durch Medien und Berufsverbände gibt, werden die Staatsorgane von der Gesellschaft kaum kontrolliert und tendieren dazu, besonders despotisch und korrupt zu sein. Dies liegt nicht daran, dass die Armen weniger an guter Staatsführung interessiert sind – im Gegenteil, ihr Leben hängt davon ab –, sondern dass ihnen die Mittel fehlen, um dafür zu sorgen, dass der Staat diszipliniert und gesetzestreu arbeitet. Das Ergebnis ist ein Teufelskreis, bei dem Armut eine schlechte Staatsführung verursacht und eine schlechte Staatsführung Armut hervorbringt. Eine solch zweigleisige Abwärtsspirale kann zu derart extremer Armut führen, dass der Staat – da ihm Computer, Telefone, Informationssysteme und ausgebildete Staatsdiener fehlen – nicht einmal dann auf ehrliche Weise funktionieren könnte, wenn er dies wollte. Das Endresultat kann der Zerfall in einen Zustand der Anarchie sein, wie in Liberia, Sierra Leone und Somalia. Einen Maßstab für die Qualität der Staatsführung in mehr als 150 Ländern liefert Transparency International, eine Organisation, die sich der Stärkung der Zivilgesellschaft im Kampf gegen die staatliche Korruption verschrieben hat.