Svou roli zde hraje politika vzdělávání, výzkumu a průmyslová politika tím, že zajišťuje příští generaci materiálů, technologií, postupů a ukazatelů (například v souvislosti se systémovými riziky a zranitelnými místy), které pomohou omezit závislost Evropy, zvýšit zdrojovou efektivitu a posílit hospodářskou konkurenceschopnost v souladu se strategií EU2020 (15). Ačkoliv transformace směrem k evropskému environmentálně šetrnějšímu hospodářství pomůže zajistit dlouhodobou udržitelnost Evropy a jejího okolí, bude také vyžadovat posuny v postojích. Patří sem například podpora širší účasti Evropanů nařízení přírodního kapitálu a ekosystémových služeb, vytváření nových a inovativních řešení pro efektivní využívání zdrojů, zavádění fiskálních reforem, a zapojení občanů – prostřednictvím vzdělávání a různých forem společenských médií – do řešení globálních problémů, jako je dosažení klimatického cíle 2 °C. Zárodky budoucích opatření již existují, nyní je třeba zajistit jejich další rozvoj. Mezi další faktory patří pobídky pro podniky prostřednictvím nových finančních mechanizmů, rekvalifikace stávajících pracovníků tak, aby přispěli k environmentálním průmyslovým odvětvím či zaměstnání nekvalifikovaných pracovníků přemístěných v důsledku přemístění výroby.
Bildung, Forschung und Industriepolitik spielen dabei eine Rolle, da sie die nächste Generation von Materialien, Technologien, Prozessen und Indikatoren (z. B. im Zusammenhang mit systemischen Risiken und Schwachstellen) liefern, um Europas Abhängigkeiten zu reduzieren, die Ressourceneffizienz zu erhöhen und die Wettbewerbsfähigkeit der Wirtschaft in Einklang mit der EU-Strategie für 2020 (15) zu verbessern. Der Wandel hin zu einer umweltfreundlicheren Wirtschaft in Europa wird dazu beitragen, die Nachhaltigkeit Europas und seiner Nachbarn langfristig zu sichern, doch er erfordert auch ein Umdenken. Zu den Beispielen zählen die Förderung einer umfassenderen Beteiligung der Europäer an der Verwaltung des Naturkapitals und an Ökosystemdienstleistungen, die Schaffung von neuen, innovativen Lösungen zur effizienten Ressourcennutzung, die Einführung von Steuerreformen und die Einbeziehung der Bürger über Bildung und Sozialmedien verschiedenster Art in die Bewältigung globaler Probleme wie die Erreichung des 2 °C-Klimaziels. Die Saat für künftige Maßnahmen ist vorhanden; nun gilt es, dazu beizutragen, dass sie Wurzeln schlagen und gedeihen kann. Zu den übrigen Faktoren zählen Anreize für Unternehmen über neue Finanzmechanismen, die Umschulung vorhandener Arbeitskräfte auf Umweltbranchen und der Einsatz ungelernter Arbeitskräfte, die durch die Delokalisierung der Produktion versetzt wurden.