A platí též, ačkoliv Boyle tento poslední vývojový trend nezmiňuje, že pupečníkovou krev, odebíranou během poslední fáze porodu, dnes výdělečné firmy ukládají do bank jako potenciální – byť nepravděpodobný – zdroj kmenových buněk pro novorozence. Série soudních případů v biomedicíně vytváří mocnou hybnou sílu směrem k přechodu práv k tělu a jeho součástem od jednotlivého „majitele“ ke korporacím a výzkumným institucím. Tělo tedy vstupuje na trh a stává se kapitálem, stejně jako půda, třebaže ne všichni z toho těží, tak jako během zemědělského ohrazování nezbohatli vyvlastnění uživatelé obecní půdy. Většinu lidí šokuje, když se dozví, že pětina lidského genomu je patentovaná, zejména soukromými firmami. Proč ale tolik údivu?
Und obwohl Boyle diese neuste Entwicklung nicht erwähnt, wird am Ende der Geburt gewonnenes Nabelschnurblut inzwischen von gewinnorientiert arbeitenden Firmen als eine potenzielle (wenn auch unwahrscheinliche) Quelle von Stammzellen für das Baby in Blutbanken aufbewahrt. In der Biomedizin haben eine Reihe von Gerichtsverfahren eine machtvolle Dynamik hin zur Übertragung von Rechten am Körper und seinen einzelnen Teilen vom individuellen „Eigentümer“ an Unternehmen und Forschungsinstitute hervorgebracht. Der Körper ist damit Teil des Marktes und zu Kapital geworden, genau wie einst das Land, auch wenn nicht alle davon profitieren – so wie auch die ihrer Rechte beraubte gemeine Bevölkerung aufgrund der Einhegung von landwirtschaftlichen Flächen nicht wohlhabend wurde. Die meisten Menschen sind schockiert, wenn sie erfahren, dass inzwischen ein Fünftel des menschlichen Genoms patentiert wurde, zumeist von Privatunternehmen. Doch warum die Überraschung?