Takové režimy by omezily přístup chudých zemí ke znalostem, jež potřebují pro svůj rozvoj, a milionům lidí, kteří si nemohou dovolit platit monopolní ceny farmaceutických společností, by upřely generické léky, jež dokážou zachraňovat životy. Při probíhajících vyjednáváních Světové obchodní organizace (WTO) se téma vyostřuje. Dohoda WTO o duševním vlastnictví, označovaná TRIPS, zpočátku předpokládala rozšíření „flexibilit“ do 48 nejméně vyspělých zemí, kde průměrný roční příjem na hlavu nedosahuje ani 800 dolarů. Původní dohoda se zdá pozoruhodně jednoznačná: WTO na žádost nejméně vyspělých zemí tyto „flexibility“ rozšíří. Přestože tyto země teď takový požadavek vznesly, USA a Evropa se jim, zdá se, zdráhají vyhovět. Práva k duševnímu vlastnictví jsou pravidla, která vytváříme my sami – a jejich údajným účelem je zlepšovat blahobyt společnosti. Nevyvážené režimy duševního vlastnictví však vyvolávají nehospodárnosti brzdící inovační tempo – mimo jiné monopolní zisky a nevyužívání vědomostí v maximální možné míře. A jak ukazuje případ Myriad, mohou být dokonce příčinou zbytečných obětí na životech.
Derartige Regelungen würden den Zugriff der armen Länder auf das Wissen, was diese für ihre Entwicklung brauchen, begrenzen – und hunderten von Millionen von Menschen, die sich die Monopolpreise der Pharmaunternehmen nicht leisten können, lebenswichtige Generika vorenthalten. Bei den derzeit laufenden Verhandlungen der Welthandelsorganisation (WTO) spitzt sich die Auseinandersetzung über diese Frage zu. Das WTO-Abkommen über den Schutz geistigen Eigentums (TRIPS) sah ursprünglich die Gewährung sogenannter „Flexibilitäten“ für die 48 am wenigsten entwickelten Länder vor, in denen das jährliche Pro-Kopf-Einkommen bei unter 800 Dollar liegt. Die ursprüngliche Vereinbarung scheint bemerkenswert klar: Auf Ersuchen der am wenigsten entwickelten Länder hat die WTO diese Flexibilitäten zu gewähren. Diese Länder haben nun ein derartiges Ersuchen gestellt, doch die USA und Europa zeigen sich zögerlich, diesem nachzukommen. Geistige Eigentumsrechte sind Regeln, die wir erschaffen – und die eigentlich dem sozialen Wohl dienen sollen. Unausgewogene Regelungen zum Schutz geistigen Eigentums jedoch führen zu Ineffizienzen – wie Monopolgewinnen und dem Versäumnis, Wissen optimal zu nutzen –, die das Innovationstempo verlangsamen. Und wie der Fall Myriad zeigt, können sie sogar zu unnötigen Verlusten an Menschenleben führen.