Přesto za prezidenta Vladimíra Putina, kdy ekonomika zdatně roste, tyto emoce neslábnou, nýbrž sílí. Rusové se obracejí do minulosti – k velkolepým prohlášením o Rusku coby jedinečném velkém národu, předurčeném k vládě nad světem. Tak jako před příchodem Gorbačova – ba v návaznosti na staletou tendenci – Rusové opět věří, že lid by měl být ochoten vzdát se svých svobod v zájmu velikosti státu, který vítězí ve válkách a odpaluje sputniky. Panují obavy, že svoboda tisku a slova a svobodné volby by mohly oslabit surovou moc, již Rusko potřebuje, aby se prosadilo. Rusové se už dlouho holedbají rozličnými jedinečnými podobami své velikosti: nejprve to byla zbožná ruská duše, o tolik převyšující západní praktičnost.
Allerdings sind diese Gefühle unter Präsident Wladimir Putin und trotz einer stark wachsenden Wirtschaft nicht verschwunden, sondern haben sich noch verstärkt. Die Russen wenden sich wieder der Vergangenheit zu – den großartigen Proklamationen von Russland als einzigartiger Großnation, die dazu ausersehen ist, die Welt zu regieren. Genauso wie vor der Zeit Gorbatschows – eigentlich handelt es sich um das Wiederaufleben einer jahrhundertealten Strömung – glauben die Russen nun wieder, dass die Menschen bereit sein müssen, Freiheiten im Namen der Bedeutung eines Staates aufzugeben, der Kriege gewinnt und Sputniks ins All schießt. Eine freie Presse, Meinungsfreiheit und freie Wahlen könnten, so glaubt man, jene uneingeschränkte Staatsmacht schmälern, die Russland braucht, um sich selbst zu behaupten. Die Russen haben sich lange Zeit ihrer verschiedenen, einzigartigen Formen der Bedeutung gerühmt: Zunächst war es die heilige russische Seele, die der westlichen Sachlichkeit so überlegen war.