A EU byla a je globálním lídrem v oblasti ekologické udržitelnosti. Z těchto důvodů představuje EU jedinečný model pro další regiony, které se stále zmítají v bažině konfliktů, chudoby, absence infrastruktury a ekologické krize. Nové regionální organizace, jako je Africká unie, vzhlížejí k EU jako ke vzorovému modelu regionálního řešení problémů a integrace. Přesto většina regionálních uskupení dodnes zůstává příliš slabá na to, aby mohla řešit palčivé problémy svých členů. Ve většině ostatních regionů mají současné politické rozkoly kořeny ve studené válce nebo v koloniální éře. Během studené války spolu sousední země často soupeřily tím, že se přidaly na jednu stranu – tedy že se buďto spojily se Spojenými státy, anebo se Sovětským svazem. Pákistán se klonil k Američanům, Indie k Sovětům. Země měly jen malou motivaci uzavírat mír se sousedy, pokud se těšily finanční podpoře USA nebo SSSR.
Und die EU ist weltweit führend im Bereich der ökologischen Nachhaltigkeit. Aus diesen Gründen stellt die EU ein einzigartiges Modell für andere Regionen dar, die weiterhin in einem Sumpf aus Konflikten, Armut, mangelnder Infrastruktur und Umweltkrisen feststecken. Neue regionale Organisationen wie etwa die Afrikanische Union betrachten die EU als Vorbild für regionale Problembehebung und Integration. Und doch sind die meisten regionalen Gruppierungen bis zum heutigen Tag zu schwach, um die drängenden Probleme ihrer Mitglieder zu lösen. In den meisten anderen Regionen wurzeln die anhaltenden politischen Divergenzen im Kalten Krieg oder in der Kolonialzeit. Während des Kalten Krieges standen Nachbarn häufig in Konkurrenz zueinander, indem sie „Partei ergriffen“ – und sich entweder mit den Vereinigten Staaten oder der Sowjetunion verbündeten. Pakistan war den Amerikanern zugeneigt; Indien den Sowjets. Für die Länder bot sich kaum ein Anreiz mit ihren Nachbarn Frieden zu schließen, solange sie sich der finanziellen Unterstützung der USA oder der UdSSR erfreuen konnten.