Poradenská společnost McKinsey ve své nedávné zprávě tvrdí, že Indie potřebuje v příštích dvou desetiletích investovat do městské infrastruktury nejméně 1,2 biliony dolarů, což znamená 134 dolarů na osobu ročně. V současné době investuje pouze 17 dolarů na osobu ročně, oproti 116 dolarům v Číně a 292 dolarům ve Spojených státech. Na zdravotnictví a školství vydává Indie nižší částku na osobu než Čína, Brazílie, Jihoafrická republika i Mexiko. Má-li si Indie udržet konkurenceschopnost, je zcela nezbytné, aby dramaticky zlepšila podmínky v městských oblastech země. Společnost McKinsey počítá, že Indie každý rok potřebuje 700-900 milionů čtverečních metrů nových obytných a komerčních prostor, 350-400 kilometrů metra a podzemní dráhy (což je dvacetinásobek délky, kterou v posledních deseti letech ročně vybudovala) a 19 000-25 000 kilometrů nových silnic (což se rovná délce všech silnic postavených za posledních deset let). Je to ohromující úkol. Obyvatelé indických velkoměst – stejně jako lidé jinde – však navzdory brblání nechtějí obětovat enormní úspěchy uplynulých několika desetiletí neefektivní či zkorumpované vládě.
Laut einem aktuellen Bericht der Wirtschaftsberatung McKinsey muss Indien in den nächsten zwei Jahrzehnten mindestens 1,2 Billionen USD in seine städtische Infrastruktur investieren, was pro Kopf jährlich 134 Dollar entspricht. Momentan beträgt dieser Wert nur 17$, verglichen mit 116$ in China und 292$ in den Vereinigten Staaten. Indien gibt pro Kopf weniger für Gesundheitsfürsorge und Ausbildung aus als China, Brasilien, Südafrika oder Mexiko. Will Indien seine Wettbewerbsfähigkeit beibehalten, müssen die Stadtgebiete des Landes dramatisch verbessert werden. McKinsey kommt zu dem Ergebnis, dass Indien jährlich 700-900 Millionen Quadratmeter an neuer Wohn- und Geschäftsfläche, 350-400 km Untergrundbahnen (das 20-fache dessen, was im letzten Jahrzehnt gebaut wurde) und 19.000-25.000 km zusätzliche Straßen benötigt (was der Menge der letzten zehn Jahre entspricht). Die Aufgabe ist gewaltig. Aber trotz aller Nörgelei möchten die Bewohner der indischen Städte – ebenso wie die Stadtbewohner in anderen Ländern – die enormen Fortschritte der letzten Jahrzehnte nicht an Ineffizienz oder Korruption verlieren.