Mezitím pracují mladí Afričané převážně v šedé ekonomice, kde vstupují do ad hoc pracovních smluv, které leží mimo rámec působnosti vládních regulací a danění. Možná dělají produktivní činnost, ale konají tak v ekonomikách, kde je šedá část prakticky institucionalizovaná, vzhledem k nedostatku mechanismů pro sběr dat. Bez přesného obrázku o stavu pracovního trhu, jsou vlády ve schopnosti reagovat na výzvy, které ho ovlivňují, ochromeny. Iniciativy, které cílí na řešení nezaměstnanosti mladých lidí, nemohou příliš fungovat (bez ohledu na jejich počet), když nevíme, jaké druhy práce již existují a jaké jsou naopak potřeba. S odhadovanými 122 miliony lidí, kteří se mají do roku 2022 stát součástí africké pracovní síly, se stane držení kroku s pracovními trendy - a zajišťování dostatku pracovních míst – ještě obtížnější.
Zudem arbeiten junge Afrikaner überwiegend in der informellen Wirtschaft, wo sie Ad-hoc-Arbeitsverhältnisse schließen, die weder staatlich reguliert noch besteuert werden. Sie mögen produktive Arbeit leisten, aber sie tun dies in Volkswirtschaften, in denen die informelle Beschäftigung aufgrund fehlender Mechanismen zur Datenerhebung quasi institutionalisiert ist. Ohne ein genaues Bild vom Zustand des Arbeitsmarktes sind die Regierungen in ihrer Fähigkeit, auf die sich ihnen stellenden Herausforderungen zu reagieren, stark eingeschränkt. Auf die Verringerung der Jugendarbeitslosigkeit zielende Initiativen gibt es viele, doch ihre Wirksamkeit ist beschränkt, da unklar ist, welche Arten von Jobs bereits existieren und welche gebraucht werden. Und angesichts der schätzungsweise 122 Millionen Menschen, die bis 2022 zusätzlich auf den afrikanischen Arbeitsmarkt drängen werden, dürfte es zunehmend schwieriger werden, die Beschäftigungstrends zu verfolgen und ausreichend gute Arbeitsplätze zu schaffen.