Často přitom dodávají, že jelikož se při syntéze spaluje vodík, který se nachází v mořské vodě, jde o neomezený zdroj energie. Političtí činitelé bohužel vědí jen velmi málo o vědeckých aspektech tohoto jevu. Skutečnost, že jaderná fúze představuje zdroj energie, je známa již od vynálezu vodíkové pumy. Její kontrola je však pro výzkumné ústavy stále zásadním problémem, nikoliv jen nějakou drobnou technickou překážkou, kterou lze snadno překonat. Uvěznit trochu slunce v krabici je mimořádně obtížný úkol ze tří hlavních důvodů. Za prvé není jaderným palivem mořská voda, nýbrž směs dvou těžkých izotopů vodíku, deuteria a tritia – to je radioaktivní izotop, který byl v malém množství vyroben do vodíkových bomb.
Häufig fügen Sie hinzu, dass die Kernfusion – weil dabei der im Meerwasser enthaltene Wasserstoff verbrannt werde – eine unerschöpfliche Energiequelle sei. Leider wissen unsere politischen Führer wenig von den wissenschaftlichen Fragen, um die es hier geht. Dass die Kernfusion Energie freisetzt, ist seit der Erfindung der Wasserstoffbombe bekannt. Aber sie unter Kontrolle zu halten, ist für die Forschungsinstitute noch immer ein grundlegendes Problem, keine unwesentliche technische Schwierigkeit, die sich problemlos bewältigen ließe. Eine kleine Sonne in einer Schachtel einzusperren, ist eine extrem schwierige Aufgabe, und zwar im Wesentlichen aus drei Gründen. Erstens besteht der nukleare Brennstoff nicht aus Meerwasser, sondern aus einer Mischung der beiden Schwerisotope des Wasserstoffs, Deuterium und Tritium. Letzteres ist ein radioaktives Element, das in kleinen Mengen für Wasserstoffbomben produziert wurde.