Nebudeme-li pozorně pečovat o tropické pralesy, z nichž 90% roste v rozvojových státech, kde existuje tlak na mýcení půdy za jinými ekonomickými účely, nedokážeme splnit globální cíle redukce uhlíkových emisí. Nedílnou součástí řešení musí být pomoc pěstitelům sóji, producentům palmového oleje a chovatelům dobytka od Brazílie po jihovýchodní Asii s produktivnějším využíváním půdy, aby se snížil tlak na tropické pralesy. Tak jako je nutná vyšší zemědělská produktivita, je rovněž důležité kvalitnější vodohospodářství. Vzhledem k tomu, že zemědělství využívá 70% spolehlivých světových zásob vody (a že změna klimatu má potenciál spolehlivost zásob vody postihnout), bude zapotřebí, aby komplexní přístup ke klimatické bezpečnosti zahrnoval kvalitnější vodohospodářské politiky, lépe integrované hospodaření s půdou a reformu zemědělského trhu. Náš výzkum ukazuje, že roční růst vodní produktivity se v nadcházejících desetiletích musí zvýšit z 0,3% na 3%. Jinými slovy, zdroje a politiky jsou ve vzájemné závislosti.
Ohne einen sorgsamen Umgang mit den Regenwäldern – von denen 90 Prozent in Entwicklungsländern wachsen, die unter Druck stehen, Land für andere wirtschaftliche Zwecke zu gewinnen – können wir unsere Ziele einer Reduzierung der CO2-Emissionen nicht erreichen. Die Hilfe für Sojabohnen- und Palmölbauern sowie Rinderzüchter von Brasilien bis Südost-Asien, den Boden produktiver zu nutzen und dabei den Druck zur Abholzung der Regenwälder zu verringern, muss ein integraler Bestandteil der Lösung sein. Mit einer verbesserten landwirtschaftlichen Produktivität muss auch verbessertes Wassermanagement einhergehen. Angesichts der Tatsache, dass die Landwirtschaft 70 Prozent des weltweit verfügbaren Wasserangebots verbraucht (und der möglichen Auswirkungen des Klimawandels auf ein zuverlässiges Wasserangebot) muss ein umfassender Ansatz zur Klimasicherheit auch bessere Strategien in den Bereichen Wasser, integriertes Bodenmanagement und eine Reform des Agrarmarktes enthalten. Aus unseren Forschungsergebnissen geht hervor, dass die Wasserproduktivität in den nächsten Jahrzehnten jährlich von 0,3 auf 3 Prozent ansteigen muss. Mit anderen Worten: Ressourcen und Strategien sind voneinander abhängig.