Ještě horší je, že zemím dovoluje uplatnit uhlíkové kredity registrované od roku 2013 a vytvořené v rámci Kjótského protokolu, což potenciálně připravuje terén pro záplavu na trhu s emisemi a uměle nízkou cenu uhlíku. Dohoda z COP26 také pobízí veřejný a soukromý sektor k uvolnění dalších klimatických financí a k podpoře inovací do zelených technologií. Slibným modelem pro tento účel je Operation Warp Speed, americké partnerství veřejného a soukromého sektoru, které umožnilo mimořádně rychlý vývoj vakcín proti covidu-19. Při přenosu zdrojů od hnědých technologií k zeleným bude úloha finančního sektoru zásadní. Správci aktiv a finanční zprostředkovatelé mohou jednat čistě z vlastního zájmu a zbavovat se špinavých aktiv, která začali vnímat jako příliš riziková (buď vlivem důsledků změny klimatu, anebo transformace, při níž zastarají). Anebo se jich mohou zbavovat na popud ostatních, kteří upřednostňují zelené investice nebo vzdálenější horizont, u něhož je třeba se s klimatickými problémy ztotožnit. Univerzální vlastníci jako třeba velké penzijní fondy si rostoucí měrou uvědomují systémová rizika, jež změna klimatu přináší. Každopádně finanční sektor se teď koordinuje s cílem dostat se do užšího souladu s globální klimatickou agendou, jak dokládají nové iniciativy jako Glasgow Financial Alliance for Net Zero, jíž předsedá bývalý guvernér britské centrální banky Mark Carney.
Schlimmer noch: Es gestattet es Ländern, die seit 2013 registrierten, im Rahmen des Kioto-Protokolls geschaffenen CO2-Gutschriften vorzutragen. Dies bereitet potenziell einer Überschwemmung des Emissionsmarktes und einem künstlich niedrigen CO2-Preis den Boden. Die COP26-Vereinbarung ermutigt zudem die öffentlichen und privaten Sektoren, mehr Geld für den Klimaschutz zu mobilisieren und Innovationen in umweltfreundliche Technologien zu fördern. Ein vielversprechendes Modell ist dabei die Operation Warp Speed, die öffentlich-private Partnerschaft in den USA, die die äußerst rasche Entwicklung von COVID-19-Impfstoffen möglich gemacht hat. Die Rolle des Finanzsektors wird bei der Umschichtung von Ressourcen von schmutzigen hin zu umweltfreundlichen Technologien entscheidend sein. Vermögensverwalter und Finanzmittler mögen aus reinem Selbstinteresse handeln, wenn sie sich von schmutzigen Kapitalanlagen trennen, die sie inzwischen als zu riskant betrachten (sei es aufgrund der Auswirkungen des Klimawandels oder der Umstellungen, die sie obsolet machen werden). Alternativ veräußern sie diese Anlagen womöglich auf Weisung anderer, die umweltfreundlichere Investments bevorzugen oder einen längeren Zeithorizont haben, innerhalb dessen sie Klimaprobleme internalisieren. Universelle Eigentümer wie etwa große Rentenfonds beispielsweise sind sich zunehmend der vom Klimawandel ausgehenden systemischen Risiken bewusst. So oder so ist der Finanzsektor nun dabei, koordiniert auf eine engere Abstimmung mit der globalen Klima-Agenda hinzuarbeiten. Dies zeigt sich etwa an neuen Initiativen wie der Glasgow Financial Alliance for Net Zero, deren Vorsitzender der frühere britsche Notenbankchef Mark Carney ist.