Političtí pozorovatelé už dlouho debatují, zda je podstatnější ekonomická nebo vojenská moc. Marxistická tradice postuluje ekonomiku jako nosnou konstrukci moci a politické instituce jako pouhou nadstavbu. Tento předpoklad sdíleli též liberálové devatenáctého století, kteří měli za to, že sílící vzájemná závislost v obchodě a finančnictví promění války ve věc minulosti. Přestože však Británie a Německo byly v roce 1914 vzájemně nejvýznamnějšími obchodními partnery, nezabránilo to vzplanutí, které globální hospodářskou integraci odsunulo o půlstoletí. Vojenská moc, již mnozí označují za rozhodující formu moci ve světové politice, vyžaduje vzkvétající ekonomiku. To, jestli v dnešním světě pramení větší moc z ekonomických či vojenských zdrojů, však závisí na kontextu. Chcete-li dovést mulu k vodě, slaďoučká mrkev bude účinnější než rány holí, leč chcete-li někomu mulu sebrat, bude užitečnější zbraň. S řadou závažných otázek, kupříkladu finanční stabilitou či změnou klimatu, vojenská moc jednoduše nehne. Čína a USA jsou dnes v silném vzájemném ekonomickém vztahu, ale mnozí analytici si důsledky tohoto faktu pro mocenskou politiku špatně vysvětlují.
Politische Beobachter debattieren seit langem, ob wirtschaftliche oder militärische Macht grundlegender ist. Die marxistische Tradition betrachtet die Wirtschaft als grundlegende Struktur der Macht und die politischen Institutionen als bloßen Überbau – eine Annahme, die auch die Liberalen des 19. Jahrhunderts teilten, die der Ansicht waren, die wachsende Interdependenz im Handel und Finanzwesen würde den Krieg obsolet machen. Doch obwohl Großbritannien und Deutschland 1914 jeweils größter Handelspartner des anderen waren: Einen Flächenbrand, der die Integration der Weltwirtschaft um ein halbes Jahrhundert zurückwarf, verhinderte dies nicht. Militärische Macht, die von einigen als die ultimative Form weltpolitischer Macht bezeichnet wird, erfordert eine florierende Wirtschaft. Doch ob in der heutigen Welt wirtschaftliche oder militärische Ressourcen mehr Macht produzieren, ist kontextabhängig. Zuckerbrot mag wirksamer sein als die Peitsche, um einen Esel zum Wasser zu bringen, doch eine Pistole mag nützlicher sein, wenn Sie einem Gegner seinen Esel wegnehmen wollen. Viele wichtige Probleme – etwa Finanzstabilität oder Klimawandel – sind für militärische Macht schlicht nicht empfänglich. China und die USA sind heute wirtschaftlich hochgradig interdependente Länder, doch viele Analysten verstehen die machtpolitischen Auswirkungen, die dies hat, falsch.