Tato výrobní praxe nicméně velice rychle ukázala své škodlivé účinky dalekosáhlým znečištěním vodních ploch, přeměnou krajiny nebo dokonce zchudnutím genetického dědictví fauny a flóry (S. Leclerc, Politique agricole commune et environnement, Apogée, Rennes 1993) […]. V roce 1985 bude zohlednění údajů životního prostředí ve fázi výroby a uvádění zemědělsko-potravinářských produktů na trh prezentováno jako ‚součást‘ společné zemědělské politiky. […] Soudní dvůr musel uznat, že ochrana životního prostředí představuje ‚kategorický požadavek obecného zájmu‘, který může odůvodnit některá vnitrostátní omezení obchodu (Věc zvaná ‚dánské lahve‘ SD ES, 20. září 1988, Komise v. Dánsko, věc 302/86: Recueil, s. 4607) […]. Environmentální cíle zemědělsko-potravinářských právních předpisů budou pravděpodobně nabývat na významu. 24 — Směrnice tak ve svém devátém bodu odůvodnění uvádí, že „právní úprava povolování musí zabezpečit vysokou úroveň ochrany, která musí zejména zabránit povolení přípravků na ochranu rostlin, jejichž rizika pro zdraví, podzemní vody a životní prostředí nebyla předmětem vhodného výzkumu; že cíl zdokonalit rostlinnou výrobu by neměl mít přednost před ochranou zdraví lidí a zvířat a životního prostředí“.
Diese Erzeugungspraktiken enthüllten jedoch sehr schnell ihre schädlichen Wirkungen durch diffuse Verschmutzungen der Gewässer, die Verwandlung von Landschaften oder das Verarmen des Genmaterials der Tierwelt und der Pflanzenwelt (Leclerc, S., Politique agricole commune et environnement, éd. Apogée, Rennes, 1993) … 1985 wird die Berücksichtigung der Umweltdaten in der Phase der Erzeugung und des Absatzes der landwirtschaftlich erzeugten Lebensmittel als ‚Bestandteil‘ der gemeinsamen Agrarpolitik bezeichnet … Der Gerichtshof musste anerkennen, dass der Umweltschutz ein ‚zwingendes Erfordernis des Allgemeininteresses‘ bildet, das bestimmte Handelsbeschränkungen nationaler Art zulassen kann (Rechtssache „dänische Flaschen“, EuGH, 20. September 1988, Kommission/Dänemark, 302/86: Slg. 1988, 4607) … Das Umweltschutzziel des Landwirtschafts- und Lebensmittelrechts wird sich weiterentwickeln. 22 — In diesem Sinne vgl. Ouart, P., „EU-Parallelimporte von Pflanzenschutzmitteln“, Wettbewerb in Recht und Praxis, 2005, Bd. 3, S. 323 bis 330, wonach das Urteil Kohlpharma wegen erheblicher Unterschiede zwischen den Regelungen im Bereich der Pflanzenschutzmittel und im Bereich der Arzneimittel nicht auf Pflanzenschutzmittel übertragbar ist.