Bude jistě zajímavé vidět budoucí výzkum věnovaný hybatelům „supersekulárního“ poklesu reálných úrokových měr během posledních pěti staletí a interakcím mezi přirozenou a tržní úrokovou mírou v předprůmyslových společnostech. Stěží si lze představit radikálnější demografický šok, než byla černá smrt, která v polovině 14. století pustošila Evropu a Asii, a přesto byl dopad na reálné úrokové míry patrně minimální. Buď jak buď, nic z dosavadního Schmelzingova výzkumu současnou hypotézu sekulární stagnace nevyvrací.
Natürlich dürfte es interessant sein, künftige Untersuchungen über die auslösenden Faktoren des „suprasäkularen“ Rückgangs der Realzinsen während der vergangenen fünf Jahrhunderte und das Wechselspiel zwischen natürlichem Zins und Marktzins in vorindustriellen Gesellschaften zu lesen. Eine radikalere demografische Erschütterung als der Schwarze Tod, der Mitte des 14. Jahrhunderts Europa und Asien verheerte, ist kaum vorstellbar, und doch scheinen seine Auswirkungen auf die Realzinsen minimal gewesen zu sein. Auf jeden Fall entkräftet bisher nichts in Schmelzings Untersuchung die heutige Hypothese von der säkularen Stagnation.