Institucionální základy stabilní dlouhodobé fiskální politiky jsou rozleptávány. A do toho Buiter a Sibertová přesvědčivě argumentují, že ECB dává trhu k odměňování hospodárných a trestání marnotratných méně prostoru, než by měla. To ještě neznamená sesuv půdy a ještě nějakou dobu nebude. Ale pokud se nic nezmění, podloží pod eurem se může dát do pohybu. V Evropě se schyluje k politické bouři Průlom Jean-Marie Le Pena ve francouzských prezidentských volbách je fackou všem hlavním politickým stranám a zároveň jasným varováním před nedostatky ústavy páté Francouzské republiky. Ponaučení z Le Penova vzestupu sahají ale i za hranice Francie, neboť krajně pravicové strany získávají poslední dobou zelenou také v mnoha dalších evropských zemích od Rakouska k Portugalsku a od Itálie k Dánsku. Je třeba si položit několik otázek. Za prvé zda je tento náhlý vzestup krajně pravicových, antiimigračních stran zákona a pořádku součástí pokračující krize tradičního evropského modelu parlamentní demokracie a za druhé zda je předvojem zásadní krize budoucnosti Evropské unie.
Die institutionellen Grundlagen für eine stabile langfristige Haushaltspolitik werden untergraben. Und nun stellen Buiter und Sibert überzeugend fest, dass die EZB dem Markt zu wenig Spielraum gewährt, um die Sparsamen zu belohnen und die Verschwender zu bestrafen. Noch sind keinerlei Bruchlinien erkennbar und für die nächste Zeit ist das auch nicht zu erwarten. Aber wenn sich die Dinge nicht ändern, könnte der Boden unter dem Euro sehr wohl in Bewegung geraten. Über Europa braut sich ein politischer Sturm zusammen Der Durchbruch von Jean-Marie Le Pen bei den französischen Präsidentschaftswahlen ist für die französischen Parteien der Mitte ein Schlag ins Gesicht und eine krasse Warnung vor den Nachteilen der Verfassung der Fünften Französischen Republik. Aber die Lehren aus Le Pens Aufstieg gehen über die Besonderheiten der französischen Politik hinaus, denn in vielen europäischen Ländern, von Österreich bis Portugal, von Italien bis Dänemark, befinden sich die Parteien der extremen Rechten in letzter Zeit auf dem Vormarsch. Die erste Frage, die wir uns stellen müssen, ist, ob diese Zunahme von extrem rechten, Law-and-order-Parteien gegen Einwanderung Teil einer sich entwickelnden Krise des traditionellen Modells der parlamentarischen Demokratie Europas ist; und die zweite, ob dies als Vorläufer einer ernsten Krise in Bezug auf die Zukunft der Europäischen Union zu verstehen ist.