Zkoumali jsme náklady a výnosy zvýšení mezinárodní migrace v období 25 let, která by do roku 2025 přinesla zvýšení objemu pracovní síly v hostitelských zemích o 3%. Mezi náklady by patřily jednorázové výdaje pro migranty: doprava, zajištění víz a povolení, hledání bydlení, školy a zaměstnání, jakož i emocionální náklady spojené s odloučením od rodiny. Rovněž pro vlády hostitelských zemí by to znamenalo jednorázové náklady v podobě vyřizování žádostí a poskytování počáteční pomoci s bydlením a sociální péčí. Výše těchto nákladů byla odhadnuta na 14 000 až 42 000 dolarů na zaměstnance a rodinu (migranti a hostitelské vlády by se o ně rozdělili rovným dílem). Globální čistý přínos zvýšeného toku migrantů po dobu 25 let se přitom pohybuje mezi 13 a 39 biliony dolarů – což se blíží střednímu odhadu přínosnosti kola z Dauhá. Přínosy tak 28krát až 220krát převyšují náklady. I když se začlenění multilaterálního uvolnění přistěhovalectví do dohody z Dauhá jeví jako příliš složité, jednotlivé země by tak mohly učinit jednostranně, pouhým škrtem pera. Ekonomická logika je přesvědčivá: odstranění obchodních a migračních bariér by bylo výjimečně moudrou investicí.
Wir haben die Kosten und Nutzen eines Anstiegs der internationalen Migration über einen Zeitraum von 25 Jahren untersucht, und sind dabei von einem Zuwachs an Arbeitskräften von 3 % im Gastland bis 2025 ausgegangen. In den Kosten wären einmalige Ausgaben für die Migranten enthalten: Transport, Visa und Genehmigungen, Wohnungssuche, Ausbildung und Anstellung sowie die emotionalen Kosten der Trennung von der Familie. Außerdem fallen einmalige Kosten für die Regierung des Gastlandes an, z. B. für die Bearbeitung von Bewerbungen und die anfängliche Hilfe bei der Unterbringung und für die Sozialfürsorge. Diese Kosten wurden auf USD 14.000 bis USD 42.000 pro Arbeiter und Familie geschätzt (in gleichen Teilen von den Migranten und der Gastregierung getragen). Die globalen Nettogewinne durch den erhöhten Migrantenstrom über 25 Jahre belaufen sich auf USD 13 Billionen bis USD 39 Billionen – nah an den geschätzten Mittelwerten für die Gewinne aus der Doha-Runde. Die Gewinne sind zwischen 28- und 220-mal höher als die Kosten. Selbst wenn eine multilaterale Liberalisierung der Einwanderung zu schwierig erscheint, um sie in das Doha-Abkommen einzubeziehen, könnten einzelne Länder mit einem Federstreich eine unilaterale Liberalisierung vornehmen. Die wirtschaftliche Logik ist zwingend: Eine Abschaffung der Handels- und Migrationsschranken wäre eine außergewöhnlich kluge Investition.