NEW YORK – Během příprav na Konferenci Organizace spojených národů o změně klimatu (COP21) v Paříži víc než 150 vlád předložilo plány na snížení uhlíkových emisí do roku 2030. Mnozí pozorovatelé se tážou, zda tyto redukce postačují. Je tu ale ještě důležitější otázka: Poskytne zvolené směřování k roku 2030 základ pro ukončení produkce emisí skleníkových plynů později v tomto století? Podle vědeckého konsenzu stabilizace klimatu vyžaduje úplnou dekarbonizaci našich energetických soustav a nulové čisté emise skleníkových plynů zhruba do roku 2070. Skupina G7 uznala dekarbonizaci – jediný bezpečný únik od katastrofální změny klimatu – za nejvyšší cíl tohoto století. Řada hlav států skupiny G20 a dalších zemí rovněž veřejně deklarovala záměr jít tímto směrem. Přesto země na COP21 nedojednávají dekarbonizaci.
NEW YORK – Im Vorfeld der Klimawandelkonferenz der Vereinten Nationen (COP21) in Paris haben mehr als 150 Regierungen Pläne vorgelegt, wie sie bis 2030 ihre Kohlenstoffemissionen reduzieren wollen. Viele Beobachter fragen, ob diese Reduktionen weit genug gehen. Aber es gibt eine noch eine wichtigere Frage: Wird der bis 2030 gewählte Weg dazu führen, dass die Treibhausgasemissionen später im Jahrhundert komplett zum Ende kommen? Die Wissenschaftler stimmen darin überein, dass zur Stabilisierung des Klimas unsere Energiesysteme bis etwa 2070 vollständig dekarbonisiert und die Treibhausgasemissionen auf Null gesetzt werden müssen. Die G-7 haben erkannt, dass die Dekarbonisierung – das einzige sichere Mittel gegen den zerstörerischen Klimawandel – in diesem Jahrhundert das ultimative Ziel ist.. Und viele Staatschefs der G-20 und anderer Länder haben öffentlich ihre Absicht erklärt, diesem Weg zu folgen. Noch verhandeln die Länder auf der COP21 aber nicht über Dekarbonisierung.