Chce-li Evropa tuto otázku nějakým způsobem ovlivnit, musí hrát sjednocující roli; například tak, že podpoří Ameriku v tom, aby znovu projednala dohodu o protibalistických řízených střelách. To by pomohlo zabránit znesváření Ruska (které je stále základním faktorem bezpečnosti v Evropě) a zhoršení již tak nestabilního bezpečnostního klimatu v Asii. Totéž platí i pro další věc, a to styk s tzv. „rebelantskými“ státy: také zde by vhodné spojení americké a evropské strategie mohlo vyprodukovat efektivnější přístup, podložený kombinací závazky a předsevzetími. Nová dělba práce a nová vzájemná odpovědnost budou záviset na bezpečnosti stejně jako na ekonomice.
Falls die Europäer darauf Einfluss nehmen wollen, müssen sie eine einheitliche Rolle spielen, indem sie, sagen wir einmal, Amerika zu einer Aktualisierung des ABM-Vertrags mit dem Einverständnis Moskaus ermutigen. Dies würde die strategische Stabilität fördern, einer Verstimmung Russlands (das weiterhin ein fundamentaler Faktor in Europas Sicherheitsgleichgewicht ist) vorbeugen und eine Verschlechterung des Sicherheitsklimas in Asien verhindern. Gleiches gilt für den Umgang mit den so genannten „Schurkenstaaten“: Auch hier könnte eine bessere Abstimmung der US-amerikanischen und europäischen Strategien zu einer wirkungsvolleren Herangehensweise führen, die auf einer Mischung aus Engagement und Entschlossenheit basiert. Eine neue Verteilung der Arbeit und der Verantwortlichkeiten hängt von der Wirtschaft genau so sehr ab wie von der Sicherheit.