A pak si vzpomenu, že existuje objekt, který máme každý den před očima, který je schopen pojmout milion našich Zemí. Slunce se jeví jako nesmírně obrovské, ale ve vesmírném makrorežimu je pouhou kapkou v moři, jednou ze 400 miliard hvězd galaxie Mléčná dráha, která vám za jasné noci bude připomínat světle bílý závoj táhnoucí se oblohou. To ale není zdaleka vše. Existuje zhruba 100 miliard galaxií, které jsou zachytitelné našimi teleskopy, takže kdyby každá hvězda byla velikosti zrnka písku, sama Mléčná dráha by měla dostatek hvězd, aby zapnila část pláže o rozměrech 9 x 9 x 1 metr pískem. Na celé Zemi není tolik pláží, jejichž zrnka písku by zastoupily hvězdy celého vesmíru. Taková pláž by se musela táhnout do dálky stovek milionů mil. Můj ty svatý Hawkingu, to je ale hvězd. Steven Hawking a další fyzikové dnes věří, že skutečnost je ještě mnohem neuvěřitelnější.
Und dann denke ich daran, dass wir ein Objekt jeden Tag sehen, in das buchstäblich eine Million Erden hineinpassen würden. Die Sonne scheint unheimlich groß zu sein, aber im großen Ganzen ist sie nur ein Nadelstich, einer von ca. 400 Milliarden Sternen der Milchstraße, die man in einer klaren Nacht als einen blassen, weißen Nebel betrachten kann, der sich quer durch den Himmel zieht. Aber es kommt noch dicker. Es gibt vielleicht 100 Milliarden Galaxien, die wir durch das Teleskop erkennen. Wenn also jeder Stern die Größe eines einzelnen Sandkorns hätte, dann gäbe es in der Milchstraße genug Sterne, um ein ca. 9 m x 9 m großes Stück Strand ca. 1 m tief mit Sand zu füllen. Aber die Erde hat nicht genug Strände, um die Sterne des ganzen Universums unterzubringen. Ein solcher Strand würde sich buchstäblich über Hunderte von Millionen Kilometern erstrecken. Ach, du heiliger Stephen Hawking, sind das eine Menge Sterne. Er und andere Physiker glauben jedoch jetzt, dass das Ganze in der Realität noch unvorstellbar größer ist.