Kořeny problémů v Soči však sahají mnohem hlouběji než jen ke korupčním praktikám Putinových přátel či nenávistnosti jeho zákona o homosexuální propagandě. Ať už jde o blížící se fotbalové mistrovství světa v Brazílii či v Kataru nebo o olympijské hry konané v zemích s utiskovatelskými a autoritářskými režimy, znovu a znovu vychází najevo tentýž rozpor. Ačkoliv světová fotbalová asociace FIFA i Mezinárodní olympijský výbor trvají na tom, že stojí nad politikou, jejich velkolepé akce jsou politicky zneužívány všemi možnými režimy, z nichž některé nepůsobí příliš vábně. V důsledku toho se sport politizuje. A čím hlasitěji deklarují FIFA a MOV svou neposkvrněnost politikou, tím lepší je to pro režimy využívající mezinárodní sportovní akce k vlastním cílům. Tento rozpor sahá až k počátkům novodobého olympijského hnutí.
Doch das Problem in Sotschi gründet viel tiefer als in den korrupten Machenschaften der Freunde Putins oder der Infamie des Gesetzes über homosexuelle Propaganda. Ob in Brasilien oder Katar bei den Vorbereitungen für die Fußballweltmeisterschaft oder im Falle Olympischer Spiele in repressiven und autoritären Gesellschaften - es wird immer wieder der gleiche Widerspruch offenkundig. Auch wenn der Weltfußballverband FIFA oder das Internationale Olympische Komitee darauf bestehen, über der Politik zu stehen, so werden ihre Großereignisse doch von Regimen aller Art, auch den weniger respektablen, politisch ausgebeutet. Infolge dessen wird der Sport politisch. Und je mehr FIFA und IOC ihre politische Unschuld beteuern, desto besser für jene Regime, die internationale Sportveranstaltungen für ihre Zwecke nützen. Dieser Widerspruch geht zurück bis zu den Anfängen der modernen olympischen Bewegung.