V šestnáctém století dávaly Španělsku výhodu nadvláda nad koloniemi a zlaté pruty; Holandsko v sedmnáctém století profitovalo z obchodu a financí; Francie v osmnáctém století těžila z většího počtu obyvatel a velké armády a moc Velké Británie se v devatenáctém století opírala o průmyslovou nadvládu a námořnictvo. Konvenční názory vždy tvrdily, že vítězí stát s největší armádou, avšak v informační éře může vítězit stát (nebo i nestátní organizace) s nejlepším příběhem. Dnes totiž zdaleka není jasné, jak se vůbec měří rovnováha moci, natož jak rozvinout úspěšné strategie přežití. Americký prezident Barack Obama ve svém inauguračním projevu v roce 2009 prohlásil, že „naše síla roste tím, že ji používáme uvážlivě; naše bezpečnost vyvěrá ze spravedlivosti naší věci, ze síly našeho příkladu, z umírňujících kvalit pokory a zdrženlivosti“. Krátce poté ministryně zahraničí Hillary Clintonová deklarovala: „Amerika nemůže vyřešit nejpalčivější problémy sama a svět je nemůže vyřešit bez Ameriky. Musíme využívat to, co se označuje za ‚chytrou sílu‘, celou paletu nástrojů, které máme k dispozici.“ Chytrá síla znamená kombinaci tvrdé síly v podobě rozkazu a měkké síly v podobě přitažlivosti. Moc vždy závisí na kontextu.
Im 16. Jahrhundert boten die Kontrolle über Kolonien und das Gold Spanien den entscheidenden Wettbewerbsvorteil. Holland profitierte im 17. Jahrhundert von Handel und Finanzwesen, das Frankreich des 18. Jahrhunderts von seiner größeren Bevölkerung und seinen Armeen, und die britische Macht des 19. Jahrhunderts basierte auf seiner industriellen Vorherrschaft und seiner Marine. Herkömmliche Weisheit besagt, dass der Staat mit den größten Streitkräften sich durchsetzt, doch in einem Zeitalter der Informationen könnte es passieren, dass der Staat (oder Nichtstaat) mit der überzeugendsten Story gewinnt. Es ist heute alles andere als klar, wie sich das Gleichgewicht der Macht bemisst, und noch viel weniger, wie man erfolgreiche Überlebensstrategien entwickelt. In seiner Antrittsrede 2009 erklärte Präsident Barack Obama, „dass unsere Macht durch ihre kluge Anwendung wächst, dass sich unsere Sicherheit aus der Gerechtigkeit unserer Sache ableitet, aus der Kraft unseres Beispiels, den mäßigenden Qualitäten von Bescheidenheit und Zurückhaltung.“ Wenige später äußerte Außenministerin Hillary Clinton: „Amerika kann die drängendsten Probleme nicht allein lösen, und die Welt kann sie ohne Amerika nicht lösen. Wir müssen einsetzen, was als ‚Smart Power’ bezeichnet wird: die komplette Bandbreite der uns zu Verfügung stehenden Hilfsmittel.“ Smart Power, das ist die Verbindung der harten Macht des Befehlens und der weichen Macht der Attraktivität. Macht ist immer kontextabhängig.