Sektor fosilních paliv zjevně spatřuje v divestičním trendu politickou hrozbu, jíž opravdu je. Když dostatek lidí odmítne investice do těžby fosilních paliv, pak dalším krokem musí být ponechání uhlí, ropy a plynu v zemi. Takový krok je nezbytný, pokud máme odvrátit nejnebezpečnější důsledky klimatických změn. Abychom zabránili zvýšení světových teplot nad hranici 2°C, což je podle klimatologů bod zvratu, po jehož překročení už nebude možné zmírnit nejhorší následky, pak bude zapotřebí, abychom ponechali přibližně 80% známých zásob fosilních paliv nevytěžených. Ropné a uhelné společnosti a jejich političtí spojenci nás varují před fiskální katastrofou, pokud to uděláme – jako by vlny veder, sucha, bouře a stoupající mořská hladina nezpůsobily vlastní fiskální a sociální katastrofy. Jako starosta Seattlu jsem podporoval výstavbu energeticky účinných budov, rozvoj solární, větrné a vodní energie a přechod na pěší chůzi, jízdu na kole a veřejnou dopravu coby alternativy k jízdě autem – tedy strategie, které mohou přispět k vybudování odolnější ekonomiky a představovat životaschopné alternativy k fosilním palivům.
Die fossile Brennstoffindustrie betrachtet die Deinvestitions-Bewegung ganz klar als die politische Bedrohung, die sie auch ist. Wenn genügend Menschen Investitionen in die Produktion fossiler Brennstoffe ablehnen, muss der nächste Schritt darin bestehen, Kohle, Öl und Gas tatsächlich im Boden zu lassen. Dieser Schritt ist notwendig, wenn wir die gefährlichsten Folgen des Klimawandels abwenden wollen. Um zu verhindern, dass die weltweiten Temperaturen um mehr als den Schwellenwert von 2º Celsius steigen - Klimatologen zufolge ein Wendepunkt, ab dem die schlimmsten Auswirkungen nicht mehr abgemildert werden können – müssen wir ungefähr 80 Prozent der bekannten Reserven an fossilen Brennstoffen unangetastet lassen. Öl- und Kohleunternehmen sowie deren politische Verbündete warnen uns vor dem haushaltspolitischen Desaster, wenn das wirklich geschieht – so als ob Hitzewellen, Dürren, Unwetter und steigende Meeresspiegel nicht ebenso für fiskalische und soziale Katastrophen sorgen würden. Als Bürgermeister von Seattle unterstützte ich die Errichtung energieeffizienter Gebäude, die Entwicklung der Stromgewinnung aus Solar-, Wind-, und Wasserkraft sowie den Umstieg vom Auto auf zu Fuß gehen, Radfahren und öffentliche Verkehrsmittel – Strategien, die dazu beitragen können, eine belastbarere Wirtschaft aufzubauen und praktikable Alternativen zu fossilen Brennstoffen zu finden.