Co dlužíme svým praprapravnukům? Jaké kroky jsme dnes povinni učinit, abychom pro své potomky i pro planetu snížili rizika vyplývající ze stále pravděpodobnějšího globálního oteplení a klimatických změn? Téměř každý – snad s výjimkou ExxonMobilu, viceprezidenta USA Dicka Cheneyho, jejich placených služebníků a pomýlených nohsledů – chápe, že když lidé spalují uhlovodíky, uvolňuje se do atmosféry oxid uhličitý, jenž se zde chová jako obrovská duchna, která pohlcuje infračervené záření stoupající zdola, a tím otepluje zeměkouli. Téměř každý také chápe, že globální oteplování sice může být mnohem menším či větším problémem, než naznačují současné modely, ale že tato nejistota není omluvou pro nečinnost.
Was schulden wir unseren Urururenkeln? Welche Maßnahmen müssen wir jetzt ergreifen, um die Risiken zu verringern, die sich aus der immer wahrscheinlicher eintretenden Erderwärmung und dem Klimawandel für unsere Nachfahren und unseren Planeten ergeben? Fast jeder – außer Unternehmen wie ExxonMobil oder US-Vizepräsident Dick Cheney und ihre gekauften Schergen und irregeführten Gefolgsmänner – versteht, dass Kohlendioxid in die Atmosphäre gelangt, wenn Menschen Kohlenwasserstoff verbrennen, und dass das CO2 dort wie eine riesige Decke wirkt, die die von unten kommende Infrarotstrahlung absorbiert und die Erde erwärmt. Ebenso versteht fast jeder, dass sich die Erderwärmung zwar als ein wesentlich kleineres oder größeres Problem herausstellen könnte, als die derzeit existierenden Modelle nahelegen, dass diese Ungewissheit jedoch keine Tatenlosigkeit entschuldigt.