Jeden ze zásadních Schumpeterových postřehů nicméně obstál: konvenční politika zaměřená na krátkodobou efektivitu nemusí být žádoucí, jakmile na inovace a učení pohlížíme z dlouhodobé perspektivy. Obzvláště to platí pro rozvojové země a rozvíjející se trhy. Průmyslová politika – kdy vlády zasahují do alokace zdrojů mezi sektory nebo upřednostňují některé technologie před jinými – může pomoci „dětským ekonomikám“ učit se.
Eine von Schumpeters fundamentalen Einsichten jedoch hat Bestand gehabt: Konventionelle Strategien, die sich auf die kurzfristige Effizienz konzentrieren, sind möglicherweise nicht wünschenswert, wenn man einmal eine langfristige Innovations- bzw. Lernperspektive einnimmt. Dies gilt insbesondere für Entwicklungsländer und Schwellenmärkte. Industriepolitik – bei der Regierungen in die Zuweisung von Ressourcen eingreifen oder bestimmte Technologien gegenüber anderen begünstigen – kann Volkswirtschaften, die noch in den Kinderschuhen stecken, helfen, zu lernen.