Politika je také založena na pokusech a omylech. Politická rozhodnutí nemohou prohlasovat, že představují pravdu - tedy přinejmensím by tak činit neměla. Jsou z podstaty časovými pokusy vyrovnat se s určitými problémy, a jsou-li založeny na uvážení větsiny volených zástupců, měly by dostat prostor k přirozenému vývoji. Dalo by se dokonce říct, že přílis daleko zaslo už ,,zprávničtění`` samotného politického procesu. Parlamentní výbory, jimž radí právní experti, se přespřílis snaží zařídit vse správně jednou provždy a upoustějí průběžně od svých původních záměrů. Máme tedy důvod pro návrat k základům politiky. To platí pro současné diskuse o reformách, jež se vedou v mnoha demokratických zemích. Bylo by možné doložit, že čím je v zemi silnějsí moc soudnictví, tím pomalejsím se stává tempo reforem.
In der Politik geht es auch um empirische Verfahren. Politische Entscheidungen können niemals den Anspruch stellen, sie repräsentieren die Wahrheit schlechthin, jedenfalls sollten sie das nicht. Sie sind im Wesentlichen zeitgebundene Versuche, Probleme zu lösen und sollten nicht in Frage gestellt werden, wenn sie auf Entscheidungen von Mehrheiten gewählter Abgeordneter beruhen. Man könnte sogar argumentieren, dass die ''Judifikation'' des politischen Prozesses selbst zu weit geht. Beraten von Rechtsexperten bemühen sich parlamentarische Auschüsse zu sehr, die Wahrheit ein für alle Mal festzulegen und vergessen darüber ihren ursprünglichen Zweck. Das spricht für eine Rückbesinnung auf die Grundregeln der Politik. Dies ist wichtig vor dem Hintergrund der gegenwärtigen Reformdebatten in vielen demokratischen Ländern. Man könnte sagen, je größer der Einfluss der Judikative in einem Land, desto langsamer die Reformprozesse.