Nízké ceny ropy nabízejí ideální šanci ke snížení dotací, čímž se uvolní prostředky, které vlády mohou použít na zajištění základních služeb a na sociální programy, jež podpoří snížení chudoby. Radit státům, aby jednoduše snížily dotace, však často bývá bezvýznamné. V zemích, kde ceny benzinu diktuje vláda – jako tomu donedávna bylo v Indii a Indonésii (a do jisté míry tomu tak stále je) –, by nižší tržní ceny automaticky srazily i dotaci. Proto je pouhé omezení dotací pro tyto země nedostatečné. Cílem by měl být přechod od systému fixních cen s příležitostnými úpravami formou vládních dekretů k tržně založenému cenovému režimu, v němž dá vláda důvěryhodnou záruku, že s výjimkou předem definovaných extrémních situací nebude ceny omezovat. Takový krok by měl na dnešní ceny zanedbatelný efekt, avšak během budoucích výkyvů cen ropy by státům poskytl obrovskou výhodu, jelikož spotřebitelé a malododavatelé by už nebyli odtržení od cenových signálů. Mezi těmito dobrými zprávami však ční dvě vážné obavy. Klesající ceny ropy působí krátkodobě vážné problémy těm, kdo v době vysokých cen investovali do rozšíření těžby a nyní se potýkají s vysokými náklady a ztrátovým podnikáním.
Die niedrigen Ölpreise bieten eine ideale Gelegenheit, die Subventionen zurückzufahren und auf diese Weise Mittel freizusetzen, die die Regierungen für grundlegende Dienstleistungen und Wohlfahrtsprogramme zur Verringerung der Armut einsetzen können. Doch Ländern zu raten, einfach ihre Subventionen zu senken, ist häufig sinnlos. In Ländern, in denen der Staat die Gaspreise vorgibt – wie es Indien und Indonesien bis vor kurzem taten (und in gewissem Umfang noch immer tun) –, würden niedrigere Marktpreise die Subventionen automatisch verringern. Darum reicht es für derartige Länder nicht aus, die Subventionen niedrig zu halten. Das Ziel sollte eine Umstellung von einem Festpreissystem mit gelegentlichen staatlich verordneten Anpassungen auf ein marktorientiertes Preissystem sein, in dem die Regierung die glaubwürdige Zusage abgibt, die Preise nicht zu begrenzen, sofern nicht vorab festgelegte extreme Umstände vorliegen. Zwar hätte ein derartiger Schritt nur eine zu vernachlässigende Wirkung auf die derzeitigen Preise, aber er würde den Ländern einen enormen Vorteil bei künftigen Schwankungen des Ölpreises bieten, weil Verbraucher und Einzelhandler dann nicht mehr von Preissignalen abgeschnitten wären. Inmitten all dieser guten Nachrichten ragen zwei ernste Gründe zur Besorgnis heraus. Kurzfristig könnten die fallenden Ölpreise diejenigen, die zu Zeiten hoher Preise in die Ausweitung ihrer Produktion investiert haben und sich nun hohen Kosten und Geschäftskonkursen ausgesetzt sehen, vor große Herausforderungen stellen.