Nejedná se o přestřelený scénář, a kdyby se zhmotnil, v rozpočtech mnoha zadlužených členských států eurozóny by napáchal spoušť. Vlády a Evropská komise by tudíž byly bláhové, kdyby při hodnocení návrhů rozpočtů členských států stavěly na předpokladu, že nízké úrokové sazby u státních dluhopisů v předvídatelné budoucnosti přetrvají. Pokud se investoři skutečně rozhodnou, že výnosy ze státních dluhopisů už za investici nestojí, možnosti suverénních vypůjčovatelů mohou být omezené. Evropské komisi se mohou vzpírat, ale kdyby kladli odpor trhům s dluhopisy, dostaly by se do úzkých. Světová finanční centra jsou sice náchylná k záchvatům iracionality, ale je u nich nižší pravděpodobnost, že se nechají strhnout politickou rétorikou, jaká v Komisi či mezi ministerskými kolegy v Radě EU může najít jisté pochopení. Navíc trhy mohou změnit názor velice rychle a bez výstrahy, takže vládám na uskutečnění nezbytných fiskálních korekcí dají nanejvýš nepatrně času.
Dieses Szenario ist nicht weit hergeholt und seine Verwirklichung hätte verheerende Auswirkungen auf die Haushalte vieler verschuldeter Mitglieder der Eurozone. Es wäre daher unklug, wenn Regierungen und Kommission bei der Überprüfung der Haushaltsentwürfe der Mitgliedsländer davon ausgingen, die niedrigen Zinssätze auf Staatsanleihen würden in absehbarer Zukunft erhalten bleiben. Kommen die Anleger zu dem Entschluss, dass sich ihre Investitionen aufgrund der Renditen auf Staatsanleihen nicht mehr lohnen, könnten die Optionen der staatlichen Kreditnehmer beschränkt sein. Sie wären zwar vielleicht in der Lage der Europäischen Kommission die Stirn zu bieten, stünden jedoch unter massivem Druck der Auffassungen auf den Anleihemärkten. Schließlich sind die Finanzzentren dieser Welt nicht nur anfällig für phasenweise auftretende Irrationalität, sondern neigen auch weniger dazu, dem Einfluss jener Art politischer Rhetorik zu erliegen, die bei der Kommission oder bei Ministerkollegen im EU-Rat vielleicht Anklang findet. Außerdem kann der Sinneswandel auf dem Markt sehr rasch und ohne Vorwarnung eintreten, wodurch die Regierungen wenig oder gar keine Zeit haben, die notwendigen fiskalischen Anpassungen vorzunehmen.