Problémem Ruska je skutečnost, že už mu zbylo velmi málo měkké síly, s níž by se dalo pracovat. Jak v roce 2009 poznamenal politolog Sergej Karaganov, nedostatek měkké síly je přesně tím, co žene Rusko k agresivnímu chování – jako v případě války s Gruzií v předchozím roce. Bezprostředně po druhé světové válce byl navíc Sovětský svaz pro mnoho Západoevropanů atraktivní, zejména díky své vedoucí roli v boji proti fašismu. Sověti však tyto zisky v oblasti měkké síly promrhali, když v roce 1956 napadli Maďarsko a v roce 1968 Československo. Do roku 1989 jim zůstalo jen málo měkké síly. Berlínská zeď se nezhroutila pod náporem dělostřelectva NATO, nýbrž pod náporem kladiv a buldozerů v rukou lidí, kteří na sovětskou ideologii změnili názor. Putin dnes dělá stejnou chybu jako jeho sovětští předchůdci. Přestože v roce 2013 deklaroval, že by se Rusko mělo zaměřit na „kultivované využívání“ měkké síly, nedokázal zužitkovat náhlé zvýšení měkké síly v důsledku ruského pořadatelství zimních olympijských her v Soči v letošním roce.
Russlands Problem ist, dass es bereits über sehr wenig weiche Macht verfügt, mit der man operieren könnte. Tatsächlich stellte der politische Analytiker Sergej Karaganow im Jahr 2009 fest, dass genau dieser Mangel an weicher Macht die Triebfeder für Russlands aggressives Verhalten ist – wie dies etwa in seinem Krieg gegen Georgien im Jahr davor der Fall war. Unmittelbar nach dem Zweiten Weltkrieg erschien die Sowjetunion überdies zahlreichen Westeuropäern als attraktiv. Dies hauptsächlich aufgrund der sowjetischen Führerschaft im Kampf gegen den Faschismus. Doch die Sowjets verspielten diese Zuwächse an weicher Macht mit dem Einmarsch in Ungarn im Jahr 1956 sowie der Invasion in der Tschechoslowakei im Jahr 1968. Bis 1989 war wenig weiche Macht übrig geblieben. Die Berliner Mauer fiel nicht unter dem Trommelfeuer der NATO-Artillerie, sondern unter Einwirkung der Hämmer und Bulldozer jener Menschen, die ihre Meinung über die sowjetische Ideologie geändert hatten. Putin begeht nun den gleichen Fehler wie seine sowjetischen Vorgänger. Trotz seiner Erklärung im Jahr 2013, wonach sich Russland auf den „informierten Einsatz” weicher Macht konzentrieren sollte, gelang es ihm nicht, von dem Schub an weicher Macht zu profitieren, den Russland durch die Abhaltung der Olympischen Winterspiele 2014 in Sotschi erhielt.