Bylo by to efektivnější, protože výsledky jsou cílené. Naproti tomu, když se pokusíme zlepšit celou zdravotnickou soustavu, zachráníme každoročně méně životů, protože dáme prostředky i na nemoci, které se léčí těžko. Výzkum Kodaňského konsenzu ukazuje, že naší nejvyšší prioritou by neměla být snaha uniformně a paušálně zlepšovat zdravotnické soustavy. Výbornou investicí je ale posílit schopnost rozvojových zemí pojmenovat a zvládat známá národní a světová zdravotní rizika – skutečné globální zabijáky, jako jsou tuberkulóza a HIV/AIDS. Zlepšení schopnosti zdravotnických soustav řešit tyto velké zabijáky by nejspíš vedlo k pokrokům, které by mohly pomoci i v dalších oblastech. Když loni v západní Africe propukla ebola, země, které utrpěly nejvíc, měly velice chatrné zajištění veřejného zdravotnictví.
Das wäre effektiver, weil zielgerichteter. Wenn wir im Gegensatz hierzu versuchen, das Gesundheitssystem insgesamt zu verbessern, retten wir weniger Leben, weil unser Geld auch für schwieriger zu heilende Krankheiten verwandt wird, die mit höheren Kosten verbunden sind. Die Untersuchungen des Copenhagen Consensus Center zeigen, dass eine pauschale Verbesserung unserer Gesundheitssysteme nicht unsere oberste Priorität sein sollte. Doch die Stärkung der Fähigkeit der Entwicklungsländer, bekannte nationale und globale Gesundheitsrisiken – die wahren Killer wie Tuberkulose und HIV/AIDS – zu identifizieren und zu behandeln, ist eine hervorragende Investition. Die Verbesserung der Reaktionsfähigkeit auf diese großen Killer hätte wahrscheinlich Fortschritte zur Folge, die auch in anderen Bereichen helfen könnten. Beim Ebola-Ausbruch im vergangenen Jahr in Westafrika waren es die Länder mit einer sehr schlechten allgemeinen medizinischen Betreuung, die am meisten litten.