Ve starověku se Athéňané identifikovali s demokratickým étosem města, zatímco Sparťané se pyšnili reputací svého města co do vojenské kázně a síly. Samozřejmě, dnešní urbánní plochy jsou obrovské, rozmanité a pluralitní, takže se může zdát zvláštní říkat, že moderní město má určitý étos, jímž své obyvatele uvědomuje o kolektivním životě. Jenže rozdíly třeba mezi Pekingem a Jeruzalémem ukazují, že města svůj étos mají. Obě jsou koncipována tak, že mají jádro obklopené soustřednými kruhy, avšak jádro Jeruzaléma vyjadřuje duchovní hodnoty, kdežto jádro Pekingu symbolizuje politickou moc.
In der Antike identifizierten sich die Athener mit dem demokratischen Charakter ihrer Stadt, während die Spartaner stolz auf die Reputation ihrer Stadt hinsichtlich militärischer Disziplin und Stärke waren. Natürlich sind die heutigen Stadtgebiete riesig, vielfältig und pluralistisch und daher mag die Behauptung seltsam erscheinen, wonach eine moderne Stadt einen Charakter hat, der das kollektive Leben ihrer Bewohner prägt. Und doch deuten die Unterschiede zwischen – sagen wir – Peking und Jerusalem darauf hin, dass Städte sehr wohl über einen derartigen Charakter verfügen. Beide Städte entstanden rund um einen Kern, um den sich der Rest der Stadt in konzentrischen Kreisen erstreckt. Jerusalems Kern ist Ausdruck spiritueller Werte, während Pekings Stadtkern politische Macht darstellt.