A nový poválečný systém poskytl základ pro hvězdnou hodinu kapitalismu – až do doby, kdy Amerika přišla o svůj přebytek a Whiteovo schéma se zhroutilo. Otázka, která během velké části uplynulého desetiletí pravidelně padala, je vcelku prostá: Byl by Keynesův nepřijatý plán pro náš multipolární svět po roce 2008 vhodnější? Čou Siao-čchuan, guvernér čínské centrální banky, to naznačil počátkem roku 2009, když vyjádřil lítost, že v Bretton Woods nebyl přijat Keynesův návrh.
Das neue Nachkriegssystem bildete die Grundlage für eine Sternstunde des Kapitalismus – bis Amerika seinen Handelsüberschuss verlor und Whites Übereinkommen zusammenbrach. Die Frage, die während des letzten Jahrzehnts in regelmäßigen Abständen gestellt wurde, ist einfach und direkt: Wäre Keynes’ abgelehnter Plan für unsere multipolare Welt im Gefolge von 2008 geeigneter? Der Gouverneur der chinesischen Notenbank, Zhou Xiaochuan, hat dies bereits 2009 vorgeschlagen und bedauert, dass Bretton Woods sich nicht Keynes’ Vorschlag zu eigen gemacht hätte.