Můj třetí a poslední příklad je nejkrásnější, užasná myšlenka. Ještě pořád je hodně spekulativní, ale musím se s vámi o ni podělit. Červenka obecná migruje ze Skandinávie až ke Středozemnímu moři, každý podzim, a jako mnoho dalších mořských živočichů a dokonce i hmyz se řídí podle zemského magnetického pole. Magnetické pole Země je ale velice slaboučké; 100 krát slabší než magnetka na lednici, a přesto nějak ovlivňuje chemii v živých organismech. O tom není pochyb – německý pár ornitologů, Wofgang a Roswitha Wiltschkovi, v 70. letech skutečně potvrdili, že červenky nacházejí cestu tak, že vnímají magnetické pole Země, které jim dává informace o směru – jako vestavěný kompas.
Mein drittes und letztes Beispiel ist eine wunderschöne Vorstellung; auch noch sehr spekulativ, aber ich muss es Ihnen einfach erzählen. Das Rotkehlchen zieht jeden Herbst von Skandinavien in den Mittelmeerraum. Wie viele Meerestiere und sogar Insekten orientiert es sich dabei am Magnetfeld der Erde. Dieses Magnetfeld ist sehr schwach: 100-mal schwächer als ein Kühlschrankmagnet. Und dennoch beeinflusst es die Chemie eines Lebewesens. Das steht außer Frage. Ein deutsches Paar von Ornithologen, Wolfgang und Roswitha Wiltscko, bestätigten in den 70er Jahren, dass sich das Rotkehlchen wirklich auf das Erdmagnetfeld als Richtungsweiser verlässt -- ein eingebauter Kompass.