Výjimku představuje Španělsko, Itálie a především Bulharsko. V těchto zemích jsou procentní podíly žáků, kteří mluví jiným než vyučovacím jazykem, na venkově podstatně větší, což může vysvětlit to, že ve všech třech zemích existuje více než jeden autochtonní jazyk. Doplňující poznámka (obr. A4) Nizozemsko: Počet respondentů ve výzkumu PISA 2000 se pokládal za příliš nízký na to, aby umožnil smysluplné srovnání. Z toho důvodu nejsou získané údaje (vesnice: vyučovací jazyk (11,5) / jiný jazyk (13,8); malé město: vyučovací jazyk (59,4) / jiný jazyk (60,3); větší město: vyučovací jazyk (29,1) / jiný jazyk (25,9); velkoměsta: vyučovací jazyk (0) / jiný jazyk (0)) v diagramu zachyceny.
Spanien, Italien und vor allem Bulgarien hingegen weisen wiederum ein ganz anderes Profil auf. In diesen Staaten ist der Anteil der Schüler, die zu Hause eine andere als die Unterrichtssprache sprechen, in den ländlichen Gebieten im Verhältnis höher als der Anteil der Schüler, die zu Hause die selbe Sprache sprechen wie in der Schule. Anmerkung (Abbildung A4) Niederlande: Die Rücklaufquote in der PISA-Studie 2000 wurde als zu gering erachtet, um eine Vergleichbarkeit zu gewährleisten. Aus diesem Grunde wurden die entsprechenden Angaben (Dorf: Unterrichtssprache 11,5 % / Andere Sprache 13,8 %; Kleinstadt: Unterrichtssprache 59,4 % / Andere Sprache 60,3 %; Stadt: Unterrichtssprache 29,1 % / Andere Sprache 25,9 %; Großstadt: Unterrichtssprache 0 % / Andere Sprache 0 %) in der Abbildung nicht aufgeführt.