Oficiální šiřitelé nenávisti však současně využívali stereotypní vykreslování Židů coby slabých, podlézavých a knihomolských lidí – což je pravý opak mužného ideálu. Hierarchie školního hřiště se rozšířila na celou společnost a Židé se stali přirozenými oběťmi tyranů. Vyzdvihování násilí a hypermužnosti se však neomezovalo jen na západní svět. Groteskní podoby japonského militarismu ve 30. letech jsou dodnes dobře známé. Méně se však ví, co se zhruba ve stejné době dělo v Indii.
In öffentlichen Hassreden wurde aber auch das Klischee von Juden als schwach, beflissen und streberhaft instrumentalisiert – das Gegenteil des männlichen Ideals. Überträgt man die Hierarchie des Schulhofs auf die Gesellschaft, wurden Juden ein leichtes Opfer für brutale Einschüchterung durch Klassenrüpel. Die Überhöhung von Gewalt und Hyper-Virilität waren nicht auf die westliche Welt beschränkt. Die grotesken Formen, die der japanische Militarismus in den 1930er-Jahren angenommen hat, sind hinreichend bekannt. Was etwa zur gleichen Zeit in Indien stattgefunden hat, hingegen nicht.