Pracující budou placeni tolik, kolik si zaslouží, a práci si najde každý, kdo bude chtít pracovat. Kromě politické nemožnosti nenásilně znárodnit celé hospodářství však tento přístup trpěl tou fatální chybou, že ignoroval roli agregátní poptávky. Předpokládal, že pokud se zisky eliminují, poptávka bude vždy dostatečná. Keynes prokázal, že hlavní příčinou vln vysoké a vleklé nezaměstnanosti není odírání pracujících o zisky, ale kolísající vyhlídky soukromých investic v nejistém světě. Téměř veškerá nezaměstnanost v cyklickém poklesu byla důsledkem selhání investiční poptávky. Důležitým opatřením tudíž nebylo znárodnit veškerý kapitál, ale socializovat investice.
Für Arbeit würde das bezahlt, was sie wert war, und alle, die arbeiten wollten, könnten einen Arbeitsplatz finden. Doch abgesehen von der politischen Unmöglichkeit, die gesamte Wirtschaft friedlich zu verstaatlichen, litt dieser Ansatz an dem fatalen Fehler, die Rolle der Gesamtnachfrage zu ignorieren. Es wurde davon ausgegangen, dass die Gesamtnachfrage immer ausreichend sei, wenn die Profite beseitigt würden. Keynes zeigte, dass die Hauptursache für Phasen mit heftiger und längerer Arbeitslosigkeit nicht in der Schmälerung der Gewinne durch die Arbeiter lag, sondern in den schwankenden Aussichten für private Investitionen in einer ungewissen Welt. Fast die gesamte Arbeitslosigkeit in einem zyklischen Konjunkturrückgang wurde durch die ausbleibende Investitionsnachfrage verursacht. Daher kam es nicht darauf an, das Kapital zu verstaatlichen, sondern Investitionen zu sozialisieren.