Se státy se to má jako s lidmi: jednou ztracenou důvěru je nesmírně těžké znovu získat. Německé opoziční strany i mnozí ze zahraničněpolitických kruhů varovali, že se země může dostat do diplomatické izolace, a proto se Schröder připojil k ad hoc koalici neochotných, po bok Francie a Ruska. Chybu ještě dále zhoršilo fiasko ve styku s veřejností. Velká část světového tisku přezdívala tuto trojku ,,osou", tedy slovem se zlověstnou ozvěnou německo-italsko-japonské osy z dob druhé světové války. Není překvapením, že Polsko - a další středoevropské a východoevropské země - hledalo jistotu u USA a Británie, když jeho obrovští sousedé, Německo a Rusko, začali koketovat s antiamerikanismem. Válečná vítězství ovšem ty lídry, kteří stáli na špatné straně, proměňují ve zbabělce. Jakmile tedy padl Bagdád, Schröder začal do Washingtonu a Londýna vysílat smířlivé signály.
Zwischen Staaten verhält es sich ebenso wie zwischen Menschen: Verlorenes Vertrauen ist nur schwer wiederzugewinnen. Vertreter der deutschen Oppositionsparteien und der außenpolitischen Führung warnten vor einer diplomatischen Isolation Deutschlands und so schloss sich Schröder einer ad-hoc- Koalition der Unwilligen mit Frankreich und Russland an. Die Situation verschlimmerte sich noch aufgrund des daraus entstandenen PR-Desasters. In der Weltpresse wurde diese ,,Dreiergang" als ,,Achse" bezeichnet, was düstere Erinnerungen and die Achsenmächte Deutschland, Italien und Japan im Zweiten Weltkrieg wachrief. So kam es nicht überraschend, dass Polen - wie auch andere mittel- und osteuropäische Länder - sich der amerikanischen und britischen Unterstützung versicherten, als ihre riesigen Nachbarstaaten Deutschland und Russland ihren antiamerikanischen Flirt begannen. Aber ein gewonnener Krieg macht Staatsmänner, die die falsche Seite unterstützten zu Feiglingen. Nach dem Fall Bagdads begann Schröder daher versöhnliche Signale an Washington und London zu senden.