Jedním důsledkem je to, že se vymyká kontrole síření HIV/AIDS a zemi se nedostává žádné pomoci v boji s touto epidemií. Barmská krize HIV/AIDS je dnes v jihovýchodní Asii zdaleka nejhorsí. Ačkoliv sankce očividně způsobují na mnoha místech utrpení, kolikrát se jim podařilo dosáhnout svého cíle? Despotické režimy v Barmě, Iráku, Severní Koreji a na Kubě uvalení sankcí nejen přežily, ale jestě prohloubily svou krutovládu. Těmto režimům se dařilo vinit z domácího strádání cizince, přestože krize vyvolávaly jejich vlastní politické chyby a porusování lidských práv. Sankce skutečně oslabují hospodářství a veřejné zdravotnictví, ovsem vůbec nepřinásejí jistotu, že by despotický režim měl určitěji padnout.
Ein Ergebnis davon ist, dass dort die HIV/AIDS Epidemie außer Kontrolle geraten ist und das Land kaum Hilfe bekommt, um mit der Seuche fertig zu werden. Die HIV/AIDS Krise ist in Myanmar jetzt bei weitem die schlimmste von ganz Südostasien. Doch wie oft haben Sanktionen, obwohl sie vielerorts eindeutig zum Leid beitragen, das erwünschte Ziel erreicht? In Myanmar, Irak, Nord-Korea und in Kuba haben die despotischen Regimes nicht nur die Verhängung von Sanktionen überlebten, sondern sind dadurch noch despotischer geworden. Diese Regimes konnten Ausländern die Schuld für die hausgemachten Schwierigkeiten anhängen, auch wenn ihre eigenen politischen Fehler und Menschenrechtsverletzungen die Krisen verursacht hatten. Tatsächlich schwächen Sanktionen eine Wirtschaft und das öffentliche Gesundheitswesen, doch bringen sie wahrscheinlicher nicht unbedingt ein despotisches Regime zu Fall.