Nezahrnuje ani asijská geopolitická rizika vyplývající z územních sporů mezi Čínou a řadou jejích sousedů, včetně Japonska, Filipín, Jižní Koreje a Vietnamu. Podle pozitivního výkladu dění na rozvíjejících se trzích měly industrializace, urbanizace, růst příjmu na hlavu a vzestup spotřebitelské společnosti ukotvené ve střední třídě upevnit dlouhodobou ekonomickou a sociopolitickou stabilitu. V mnoha zemích, jimiž v poslední době otřásly politické nepokoje, – v Brazílii, Chile, Turecku, Indii, Venezuele, Argentině, Rusku, na Ukrajině a v Thajsku – jsou však na barikádách právě příslušníci městských středních vrstev. Městští studenti a střední třídy byli také v čele Arabského jara, než jim autoritu vzaly islámské síly. Nejde o úplné překvapení: V mnoha zemích dělnické třídě a venkovským rolníkům prospívají nárůsty příjmu na hlavu a rozšiřující se sociální síť, zatímco střední třída nepříjemně pociťuje inflaci, žalostné veřejné služby, korupci a obtěžující stát. Nadto jsou dnes střední třídy obvykle hlasitější a lépe politicky organizované než dřív, do velké míry proto, že jim sociální média umožňují rychlejší mobilizaci. Ne všechen současný politický neklid je nevítaný; jeho velká část může vést k lepší správě veřejných věcí a silnějšímu odhodlání naplňovat ekonomické politiky orientované na růst.
Auch die aus territorialen Streitigkeiten zwischen China und vielen seiner Nachbarn – darunter Japan, die Philippinen, Südkorea und Vietnam – herrührenden geopolitischen Risiken lässt die Liste unberücksichtigt. Eine positive Vorstellung in Bezug auf die Schwellenmärkte besagt, dass Industrialisierung, Verstädterung, Anstieg des Prokopfeinkommens und der Aufstieg einer konsumbestimmten Mittelstandsgesellschaft die langfristige wirtschaftliche und soziopolitische Stabilität in diesen Ländern stärken. Doch in vielen zuletzt von politischen Unruhen heimgesuchten Ländern – Brasilien, Chile, der Türkei, Indien, Venezuela, Argentinien, Russland, der Ukraine und Thailand – war es gerade die städtische Mittelschicht, die auf die Barrikaden gegangen ist. Genauso bildeten städtische Studenten und die Mittelschicht die Speerspitze des Arabischen Frühlings, bevor sie ihre Autorität an islamistische Kräfte verloren. Dies ist nicht unbedingt überraschend: In vielen Ländern profitierten Arbeiter und die Bauern auf dem Lande vom Anstieg des Prokopfeinkommens und der Ausweitung der sozialen Netze; die Mittelschicht dagegen leidet unter steigender Inflation, schlechten öffentlichen Dienstleistungen, Korruption und staatlicher Einmischung. Zudem sind die Mittelschichten heute tendenziell lautstärker und politisch besser organisiert als früher – zum großen Teil, weil die sozialen Medien ihnen eine schnellere Mobilisierung gestatten. Nicht alle der jüngsten politischen Unruhen sind unerwünscht; einige von ihnen könnten zu einer besseren Regierungsführung und einem stärkeren Bekenntnis zu einer wachstumsorientierten Wirtschaftspolitik führen.