V několika případech by fiskální rady mohly stanovit ještě přísnější podmínky, než jaké předpokládají současná pravidla EU, avšak tyto podmínky by se omezovaly na vynucení strukturální rovnováhy, kterou všechny signatářské země fiskálního kompaktu zakotvily do své ústavy či stejně závazného zákona. V jiných případech budou doporučení rad v jednoletém horizontu pravděpodobně volnější než současná pravidla EU. Tak či onak, doporučení by měla tu výhodu, že by byla lépe přizpůsobená místním potřebám – zejména v případě, že se rady zodpovídají národním parlamentům. Nejlepším způsobem, jak zachovat nezávislost rad, by bylo jejich sledování shora dolů a kontrola na úrovni eurozóny, například zřízením Evropské fiskální rady, která by nesla zodpovědnost za to, že každá národní rada plní svůj mandát.
In einigen Fällen könnten die Fiskalräte Bedingungen stellen, die noch strenger sind als nach den aktuellen EU-Regeln erforderlich, aber sie wären darauf beschränkt, das strukturelle Gleichgewicht durchzusetzen, das das jeweilige Unterzeichnerland des Fiskalpakts in seiner Verfassung oder gleichwertigen Gesetzen verankert hat. In anderen Fällen könnten die Empfehlungen des Rates auf jährlicher Basis lockerer sein als die momentanen EU-Regeln. Auf jeden Fall hätten die Empfehlungen den Vorteil, besser an die örtlichen Bedürfnisse angepasst zu sein – insbesondere dann, wenn die Räte den nationalen Parlamenten rechenschaftspflichtig sind. Die beste Methode, langfristig die Unabhängigkeit der Räte zu bewahren, wäre die Überwachung und Kontrolle von der Ebene der Eurozone aus, beispielsweise durch die Gründung eines Europäischen Fiskalrats (EFR), der dafür verantwortlich wäre, dass alle nationalen Räte ihre Aufgabe erfüllen.