V podstatě jde o to, že v kolektivním vědomí Židů a Evropanů je zakořeněna dialektika přitažlivosti a odpudivosti. Nutno přiznat, že Evropa je skutečně „la patrie de la memoire“, „trýznivou a trýzněnou vzpomínkou“, jak v roce 1946 prohlásil Denis de Rougemont. Starý kontinent trpí dvěma komplexy výčitek, které mají mnoho společného s Izraelem: komplexem koloniálním a židovským. Palestinská tragédie se této nezhojené evropské rány přímo dotýká. Izrael jako stát se zrodil z nejhlubší krize evropského svědomí. Pro Evropany měl být vznik Izraele kompenzací za hříchy spáchané na židovském národu.
Im Wesentlichen ist die Dialektik der Anziehung und Abstoßung in unserem kollektiven Bewusstsein als Juden und Europäer tief verwurzelt. Europa ist „la patrie de la memoire“ wie es Denis de Rougemont im Jahr 1946 formulierte. Eine quälende und gequälte Erinnerung, wie man zugeben muss. Der alte Kontinent leidet unter zwei Schuldkomplexen, die viel mit Israel zu tun haben: dem kolonialen und dem jüdischen Komplex. Die palästinensische Tragödie ist von diesem europäischen Leiden direkt betroffen. Der Staat Israel entstand aus der schwersten Krise des europäischen Gewissens. Für die Europäer sollte mit der Schaffung Israels eine Wiedergutmachung für die an jüdischen Menschen begangenen Sünden geleistet werden.