O dva roky později jsme se sešli v jihoafrickém Durbanu, kde se letos uskuteční konference COP17 o klimatických změnách, a situace chudých lidí v Africe i jinde se ještě více zhoršila. Mezivládní panel OSN pro změny klimatu dospívá ve své nejnovější zprávě k závěru, že je prakticky jisté, že horkých dní v globálním měřítku přibývá a jejich teplota se zvyšuje; ve většině regionů světa se jejich četnost zvýšila dokonce desetinásobně. Brutálním paradoxem klimatických změn je navíc skutečnost, že současně vzrostla četnost silných srážek, což zvyšuje riziko záplav. Od roku 2003 zažila východní Afrika osm nejteplejších let od začátku měření, což bezpochyby přispívá k těžkému hladomoru, jímž dnes v Africkém rohu trpí 13 milionů lidí. Všechny tyto důsledky má na svědomí oteplení o pouhý jeden stupeň nad hodnoty před průmyslovou revolucí.
Heute, zehn Jahre später, sitzen wir im südafrikanischen Durban, wo die diesjährige Klimakonferenz, COP17, abgehalten wird und stellen fest, dass sich die Situation der armen Menschen in Afrika und anderswo noch weiter verschlechtert hat. In seinem jüngsten Bericht kommt der UNO-Klimarat zu dem Schluss, dass nun praktisch sicher ist, dass die heißen Tage im globalen Maßstab heißer werden und auch häufiger vorkommen. Tatsächlich haben sie in ihrer Häufigkeit in den meisten Regionen der Welt um einen Faktor 10 zugenommen. Das brutale Paradoxon des Klimawandels ist überdies, dass auch Starkregenfälle öfter auftreten und dadurch die Gefahr von Überflutungen steigt. Seit 2003 verzeichnete man in Ostafrika die wärmsten Jahre seit Beginn der Aufzeichnungen. Dies trägt zweifellos zu der schweren Hungersnot bei, unter der am Horn von Afrika gegenwärtig 13 Millionen Menschen leiden. Das sind die Folgen einer Erwärmung um einen einzigen Grad über dem vorindustriellem Niveau.