Přísná pravidla výdajů a slabé finanční závazky aktuálně svazují ruce těch, kdo pracují na zamezení dalších vážných vypuknutí epidemií. Počet překážek, kterým čelí vědci a odborníci na veřejné zdraví v boji o zadržení smrtelných infekčních chorob, je ohromující. K tomu, abychom je překonali, potřebujeme redefinovat to, jak nahlížíme na připravenost, kdy se odkloníme od reaktivní pozice k více proaktivnímu přístupu. Peníze vyhrazené na připravenost musí být alokovány na úroveň, která je dostatečná pro požadovaný účinek. Omezení pro jejich využití by se měla uvolnit. Zdroje financování musí být otevřené, aby umožnily víceroční závazky. Poskytovatelé zdravotní péče a první reakce musí mít adekvátní trénink.
Doch derzeit sind denjenigen, die an der Prävention des nächsten ernsthaften Krankheitsausbruchs arbeiten, durch mühsame Regeln zur Verwendung der Hilfsgelder und ungenügende finanzielle Versprechen die Hände gebunden. Die Zahl der Hindernisse, vor denen Wissenschaftler und Gesundheitsexperten im Kampf zur Eindämmung tödlicher Infektionskrankheiten stehen, ist atemberaubend. Um sie zu überwinden, müssen wir unsere Vorstellung der Gefahrenabwehr neu definieren und von einem reaktiven zu einem proaktiven Ansatz übergehen. Das für die Gefahrenabwehr bestimmte Geld muss auf entsprechenden Ebenen zugeteilt werden, um die erforderliche Wirkung zu erzielen. Beschränkungen des Verwendungszwecks sind zu lockern. Es müssen Finanzierungsquellen erschlossen werden, um mehrjährige Finanzierungszusagen zu ermöglichen. Gesundheitsdienstleister und Ersthelfer haben eine angemessene Ausbildung zu erhalten.