Neuměla jsem pojmenovat, co jsem zažívala. Nevěděla jsem, že to pomine. Udělala jsem tu nejlepší věc, co jsem tenkrát mohla a uzavřela se do sebe. Nejde izolovat jen ty těžké pocity, ztratila jsem tím i přístup k radosti, potěšení, hře. Strávila jsem desetiletí s mírnou depresí a dojmem, že tohle je dospělost. V posledních letech se ptám mužů a žen na jejich vztah k sexu a opakovaně slýchávám svůj příběh. Dívky, kterým řekli, že jsou příliš citlivé.
Ich hatte keine Sprache für das, was ich erlebte. Ich wusste nicht, dass es vorbeigehen würde. Also machte ich das Beste, was ich zu der Zeit tun konnte, und klinkte mich aus. Man kann nicht nur die schwierigen Gefühle ausblenden, also habe ich die Freude, die Lust zum Spielen verloren. Ich habe Jahrzehnte so verbracht, mit dieser leichten Depression, und dachte, dass dies die Bedeutung von Erwachsenwerden sei. Im vergangenen Jahr befragte ich Männer und Frauen zu ihrer Beziehung zu Sex und ich hörte meine Geschichte wieder und wieder. Mädchen, denen gesagt wurde, sie wären zu sensibel.