Tuto zásadu v praxi uskutečňují skupiny jako Lékaři bez hranic, jejichž experti už čtyři desítky let riskují své životy, aby zajistili lékařskou péči na nejnebezpečnějších místech světa. Libanon se teď stává místem pilotního programu, který má uplatnit myšlenku, že stejně uskutečnitelné – a neméně důležité – je zajistit vzdělávání pro dětské uprchlíky. V 1500 obcích této rozbouřené a rozdělené země, kde dnes dětští uprchlíci ze Sýrie tvoří až 20 % populace ve školním věku, je cílem stanovit právo dětí na vzdělávání jako humanitární prioritu. Typický dětský uprchlík stráví mimo domov víc než deset let. Přitom každý měsíc, kdy je dítě mimo školu, klesá pravděpodobnost, že se tam někdy vrátí. Před třemi lety chodila většina syrských dětí do školy a země měla téměř všeobecné primární školství. Dnes je milionům dětí upřena příležitost rozvíjet své nadání.
Dieser Grundsatz wurde von Gruppen wie Médicins sans Frontières weitergeführt, dessen Ärzte seit vier Jahrzehnten ihr Leben riskieren, um an den gefährlichsten Orten der Welt medizinische Betreuung zu leisten. Jetzt ist der Libanon Standort eines Pilotprogramm, um die Idee voranzubringen, dass man Flüchtlingskindern in gleicher Weise eine Bildung verschaffen kann – und dass dies nicht weniger wichtig. In 1500 Gemeinwesen in diesem problembelasteten geteilten Land, in dem syrische Flüchtlingskinder inzwischen 20% der Bevölkerung im Schulalter stellen, wird versucht, das Recht der Kinder auf Bildung als humanitäre Priorität zu etablieren. Ein typisches Flüchtlingskind verbringt mehr als zehn Jahre fern der Heimat. Und jeder Monat, in dem ein Kind nicht zur Schule geht, macht es unwahrscheinlicher, dass es je dorthin zurückkehren wird. Vor drei Jahren besuchten die meisten syrischen Kinder eine Schule, und fast jeder im Land hatte eine Grundschulbildung. Heute wird Millionen von Kindern die Chance vorenthalten, ihre Begabungen zu realisieren.