Všude v Evropě je minimálním požadavkem pro vstup do vysokého školství doklad o vyšším sekundárním vzdělání nebo jeho ekvivalent. Ve většině zemí mohou být ještě další zvláštní přijímací nebo výběrová řízení, jako například přijímací zkoušky, předkládání osobních záznamů o dosahovaných vzdělávacích výsledcích nebo přijímací pohovory. Tyto postupy pomáhají regulovat počty studentů. Používají se buď k omezení počtu přijímaných studentů – hlavně proto, že počet uchazečů překračuje kapacitu příslušných institucí – nebo pro zajištění požadované kvalifikace uchazečů (například v uměleckých, technických nebo lékařských studijních oborech). Snahy regulovat počty studijních míst mohou být vyvolávány též situací na trhu práce, je-li mladých absolventů příliš mnoho nebo příliš málo vzhledem k počtu pracovních míst, která jsou v příslušných profesních oborech k dispozici. Existují tři hlavní způsoby, jak vstup do vysokého školství omezit. Mohou se používat ve všech studijních oborech nebo programech nebo jen v některých.
In allen europäischen Staaten setzt der Zugang zum Hochschulbereich den Abschluss des Sekundarbereichs II oder eine vergleichbare Qualifikation voraus. In den meisten Staaten gelten für den Zugang zur Hochschulbildung darüber hinaus besondere Zulassungs- oder Auswahlverfahren, die insbesondere Aufnahmeprüfungen, die Vorlage von Schulzeugnissen oder auch Bewerbungsgespräche beinhalten können. Die Verfahren tragen dazu bei, die Studierendenzahlen zu regulieren. Sie werden entweder angewandt, um die Gesamtzahl der Zulassungen zu beschränken – insbesondere wenn die Zahl der Studienplatzbewerber die Aufnahmekapazitäten der Hochschulen übersteigt – oder, um zu überprüfen, ob die Studienplatzbewerber über die für das betreffende Bildungsangebot erforderlichen besonderen Qualifikationen verfügen (zum Beispiel in den künstlerischen, technischen oder medizinischen Studienfächern). Ein weiterer Grund für den Versuch, das Studienplatzangebot zu begrenzen, kann auch der Blick auf die Lage auf dem Arbeitsmarkt sein – wenn etwa die Anzahl der jungen Menschen, die einen Hochschulabschluss in einem bestimmten Studienfach erwerben, in einem Missverhältnis zur Anzahl der in dem entsprechenden Berufsbereich verfügbaren Arbeitsplätze steht. Wir können im Wesentlichen zwischen drei Arten der Zulassungsbeschränkung im Hochschulwesen unterscheiden, die je nach Staat entweder auf alle Studiengänge oder nur auf bestimmte Fachbereiche/ Studiengänge angewandt werden.