To vyvolává zpomalení reforem zvyšujících produktivitu a ekonomický podíl soukromého sektoru, způsobuje nárůst ekonomické úlohy státních podniků (a státních bank při alokaci úvěrů a úspor) a stává se pramenem nacionalismu ve vztahu k přírodním zdrojům a pohnutkou k obchodnímu protekcionismu, industrializačním politikám zaměřeným na nahrazování dovozu a zavádění regulace kapitálu. Takový přístup snad mohl fungovat v dřívějších fázích vývoje a v době, kdy finanční krize zapříčinila propad soukromých výdajů, ale teď pokřivuje ekonomickou aktivitu a stlačuje potenciální růst.
Dies führte zu einer Verlangsamung der Reformen zur Steigerung der Produktivität und des wirtschaftlichen Anteils der Privatwirtschaft sowie zu einer größeren wirtschaftlichen Bedeutung von Staatsbetrieben (und der Kredit- sowie Ersparnisverteilung der Staatsbanken). Weitere Folgen waren nationalistisches Ressourcenmanagement, Handelsprotektionismus, Importsubstitutionsindustrialisierung und die Einführung von Kapitalkontrollen. Für frühere Entwicklungsphasen und die Zeit des Rückgangs des Privatkonsums im Zuge der weltweiten Finanzkrise mag dieser Ansatz angemessen gewesen sein, aber heute verzerrt er die wirtschaftlichen Aktivitäten und begrenzt das potenzielle Wachstum.