Pro ty, co mě teď chtějí kritizovat, mám ještě jedno znamení. Cestou na letiště v Novosibirsku v pět hodin ráno, kdy teploměr ukazoval 48 stupňů Celsia pod nulou, jsem zahlédla jasně osvětlenou dřevěnou boudu. Na vývěsním štítu s vyřezanou gondolou stálo hrdé „Pizzeria Venezia“. Globalizace a čísi mlhavá představa – ne, sen – o la dolce vita dorazily až do samých hlubin Ruska. Je-li toto putinismus, pak Rusko přece jen kráčí kupředu. Komu zvoní americká hrana Předseda Rady ekonomických poradců prezidenta Bushe Ben Bernanke v posledních dnech rád hovoří o „globálním nadbytku úspor“, který zapříčinil úžasně nízké reálné úrokové míry po celém světě.
Kritikern gegenüber, möchte ich ein weiteres Zeichen anbringen. Auf meinem Weg zum Flughafen von Novosibirsk um fünf Uhr am Morgen, als die Temperatur bei - 48° Celsius lag, sah ich eine hell erleuchtete Holzhütte. Pizzeria Venezia verkündete ein Schild, das mit dem Bild einer Gondel verziert war. Die Globalisierung und die unbestimmte Idee – oder vielmehr der Traum – eines Einzelnen vom Dolce Vita hatten die Tiefen Russland erreicht. Wenn Putinismus dies bezeichnet, bewegt sich Russland nach allem vielleicht doch vorwärts. Wem die Stunde schlägt Dieser Tage spricht der Vorsitzende des wirtschaftlichen Beraterstabs von Präsident Bush, Ben Bernanke, gern von einem „weltweiten Ersparnisüberschuss“, der überall zu erstaunlich niedrigen Realzinssätzen geführt hat.