Že by vlády v brzké době překonaly svou dysfunkčnost, se však nezdá pravděpodobné. V USA kongres a výkonná složka moci uvízly na mrtvém bodě. Evropskými politickými soustavami otřásá vzestup populistických stran, z nichž mnohé získávají podporu díky protievropskému programu. V rozvojovém světě zase brazilská vláda naráží na řadu korupčních skandálů. A vedení Ruska zachovává věrnost rozvratným regionálním avantýrám, bez ohledu na jejich ničivé dopady na tamní ekonomiku. Ve většině případů, ne-li ve všech, vidíme doklad obecnějšího jevu, jejž lze označit za vládnutí skrze nečinnost – jedná se o mentalitu „nemůžeme, nechceme, neměli bychom,“ abych parafrázoval ekonoma Marka Blythe, která blokuje účinnou tvorbu politik. Jelikož politická nehybnost prodlužuje hlemýždí růst a oslabuje tvorbu pracovních míst, je ještě těžší od ní ustoupit.
Es scheint unwahrscheinlich, dass die Regierungen diese Fehlfunktionen bald in den Griff bekommen. In den USA sind Kongress und Exekutive in einer Pattsituation gefangen. Die politischen Systeme Europas werden durch den Aufstieg populistischer Parteien erschüttert, die ihre Unterstützung vielfach aufgrund antieuropäischer Parteiprogramme erzielen. In den Schwellenländern wurde die brasilianische Regierung von mehreren Korruptionsskandalen erschüttert. Und die russische Führung bekennt sich weiterhin zu ihren zerstörerischen Abenteuern – und zwar ungeachtet der verheerenden Auswirkungen auf die Wirtschaft. In den meisten, wenn nicht gar in allen Fällen beobachten wir Beispiele eines umfassenderen Phänomens, das als Regieren durch Trägheit bezeichnet werden könnte – eine Mentalität des „kann nicht, will nicht und soll nicht“, die wirksame Politikgestaltung verhindert, um es in Anlehnung an den Ökonomen Mark Blyth zu formulieren. Da diese politische Trägheit das schleppende Wachstum prolongiert und die Schaffung von Arbeitsplätzen beeinträchtigt, wird ein Kurswechsel noch mühsamer.