Sílící individualismus – zaměřenost na vlastní ambice a hospodářskou prosperitu – však v mnoha zemích představuje neústupnou překážku v realizaci této vize. Naprostá absence pocitu solidarity mezi tolika lidmi – která je otřesným způsobem patrná v debatě o zdravotnictví ve Spojených státech – dnes podkopává samotné základy moderní demokratické společnosti. Pocit solidarity lze ve společnosti udržet pouze tehdy, pokud všechny její různé duchovní skupiny obnoví svou oddanost vůči ní: pokud budou křesťané chápat solidaritu jako stěžejní prvek svého křesťanství, muslimové jako stěžejní prvek svého islámu a nejrůznější druhy laických filozofií jako stěžejní prvek svého učení. Náboženství představuje hlubokou a silnou základnu solidarity a jeho marginalizace by byla velkou chybou, stejně jako by bylo chybou marginalizovat ateistické filozofie. Demokratické společnosti v jejich nesmírné rozmanitosti žene vpřed mnoho různých motorů v podobě závazku vůči společné etice. Demokracie si nemůže dovolit kterýkoliv z těchto motorů vypnout a doufat v udržení politického společenství. Historicky byla politická etika konfesijních společností zakotvená v jediném hlavním základu.
Aber ein zunehmender Individualismus – die Konzentration auf unsere eigenen Ambitionen, unseren eigenen Wohlstand – stellt in vielen Ländern ein nur schwer zu überwindendes Hindernis auf dem Weg zur Umsetzung dieser Vision dar. Das komplette Fehlen jeglichen Sinns für Solidarität – erschreckend deutlich in der Debatte um die Reform des Gesundheitswesens in den USA – untergräbt die Basis einer modernen demokratischen Gesellschaft. Der Sinn für Solidarität einer Gesellschaft kann nur aufrecht erhalten werden, wenn die verschiedenen spirituellen Gruppen dieser Gesellschaft ihren Sinn für Solidarität neu entdecken: wenn Christen ihn als Schlüsselbotschaft ihres Christentums sehen, wenn Muslime ihn als Schlüsselbotschaft ihres Islams sehen, und wenn die verschiedenen philosophischen Strömungen ihn als Schlüsselbotschaft ihrer Philosophie sehen. Die Religion ist eine tiefe und einflussreiche Basis der Solidarität, sie zu marginalisieren wäre ein großer Fehler, genauso wie es ein großer Fehler wäre, atheistische Philosophien zu marginalisieren. Demokratische Gesellschaften sind überaus vielfältig, sie leben von den unterschiedlichsten ethischen Grundsätzen. Sie können es sich nicht erlauben, auf diese Grundsätze zu verzichten, in der Hoffnung, eine politische Gemeinschaft aufrecht zu erhalten. Historisch gründet die politische Ethik konfessioneller Gesellschaften auf einem einzigen, grundsätzlichen Fundament.