Za prvé by členské státy OSN měly začít integrovat své reakce na AMR napříč všemi regulačními orgány a relevantními sektory včetně zdravotnictví, zemědělství a financí. OSN má jedinečnou pozici k tomu, aby s tím státům pomáhala. Může svolávat světové lídry a podporovat mezinárodní a meziorganizační spolupráci v globálních ekonomických i sociálních otázkách; a může také využívat sílu vlastních agentur k mobilizaci globálních zdrojů v boji proti AMR. Za druhé by OSN ve snaze udržet tempo a směr měla zavést jasná kritéria založená na měřitelných výsledcích a měla by se zasadit o to, aby se AMR každé dva roky vracela do agendy valného shromáždění. To by vytvořilo rámec pro měření globálního pokroku a zároveň by to vyslalo silný signál, že OSN se této otázce dlouhodobě věnuje a že AMR by měla být prvořadou prioritou i pro příštího generálního tajemníka. A konečně by OSN měla jmenovat zvláštního vyslance pro AMR, který zajistí setrvalý pokrok v nadcházejících letech. Postavení vyslance by mělo být definováno jako funkce na vysoké úrovni, s pověřením spolupracovat s jednotlivými státy i multilaterálními řídícími orgány na udržení dynamiky boje proti AMR.
Erstens sollten UN-Mitgliedsländer anfangen, alle Regulierungsbehörden und relevanten Sektoren einschließlich Gesundheitswesen, Landwirtschaft und Finanzwesen in ihre Maßnahmen zur Bewältigung von AMR einzubinden. Die UNO ist in der einzigartigen Position, Länder dabei zu unterstützen. Sie kann die Staats-und Regierungschefs einberufen und die internationale und organisationsübergreifende Zusammenarbeit an globalen wirtschaftlichen und sozialen Problemen fördern. Und sie kann den Einfluss ihrer eigenen Sonderorganisationen nutzen, um globale Ressourcen gegen AMR zu mobilisieren. Zweitens sollte die UNO klare Zielvorgaben festlegen, die auf messbaren Ergebnissen basieren und sich verpflichten, antimikrobielle Resistenzen alle zwei Jahre auf die Agenda der Generalversammlung zu setzen, um den eingeschlagenen Kurs fortzusetzen. So würde ein Rahmen geschaffen, in dem globale Fortschritte gemessen werden können, während gleichzeitig ein starkes Signal gesendet wird, dass das Engagement der UNO langfristig ist und AMR für den nächsten Generalsekretär hohe Priorität haben sollte. Abschließend sollte die UNO einen Sonderbeauftragten für AMR ernennen, um kontinuierlichen Fortschritt in den kommenden Jahren zu gewährleisten. Der Sonderbeauftragte müsste eine hochrangige Position innehaben, die zur Zusammenarbeit mit Ländern und multilateralen Leitungsgremien befugt, damit die Dynamik im Kampf gegen AMR aufrechterhalten wird.