Musí být například zvýšená snaha řešit problém vedlejších úlovků (žraloci, kteří končí v síti původně zamýšlené na jinou rybu, zejména tuňáka). Klíčem pro všechny zainteresované strany – od rybářů a ochránců až po mezinárodní fóra – je pracovat společně skrze Memorandum o porozumění a podobné iniciativy. Nepříznivý ekonomický dopad vyvolaný takovými snahami není ani zdaleka tak velký, jak se asi očekává: v mnoha případech by mohlo dojít k více než dostatečnému vyrovnání jinými komerčními aktivitami, které využívají živé žraloky. Prosperující ekoturismus na Maledivách, v Keni, Jihoafrické republice, na Fidži a v některých středoamerických a karibských zemích je typickým příkladem.
So müssen etwa Anstrengungen unternommen werden, das Thema Beifang anzupacken, bei dem Haie in Netzen gefangen werden, mit denen eigentlich vornehmlich Thunfisch gefangen werden soll. Der Schlüssel hierfür ist die Zusammenarbeit aller Beteiligten – angefangen bei Fischern und Umweltschützern über Regierungen und internationale Foren – im Rahmen des Verwaltungsabkommens und vergleichbarer Initiativen. Die wirtschaftlichen Nachteile, die derartige Bemühungen nach sich ziehen, sind nicht annähernd so groß wie man erwarten könnte; in vielen Fällen können diese durch andere kommerzielle Aktivitäten, die sich lebendige Haie zu Nutze machen, mehr als aufgewogen werden. Der florierende Ökotourismus auf den Malediven, in Kenia, Südafrika, Fidschi und einigen Ländern in Mittelamerika und in der Karibik ist ein Paradebeispiel.