Zvláště ve městech s vysokým podílem obyvatel z řad přistěhovalců mívají správní orgány v každé čtvrti pobočku, která vykonává na jednom místě více funkcí. Služby jsou tak občanům lépe dostupné a správní orgány se dozvídají o problémech okamžitě, když nastanou. V mnoha různých čtvrtích se školy staly společenskými institucemi s četnými vazbami na další místní činitele z veřejného, soukromého nebo nevládního sektoru. Charitativní nebo nevládní organizace nabízejí večerní studium ve školních budovách, při němž je zároveň zajištěna péče o děti. Sdružení místních obyvatel nebo kluby migrantů mohou rovněž využívat školy jako prostor k setkávání.
Bewährte Verfahren deuten darauf hin, dass die physische Infrastruktur zwar wichtig ist, die Politik jedoch die sozialen, wirtschaftlichen und kulturellen Aspekte hervorheben sollte. Läden, Kliniken, religiöse und kulturelle Zentren und andere Einrichtungen und Dienstleistungen sind notwendige Bestandteile eines funktionierenden städtischen Raums. Die Ziele, die sich die Politik für benachteiligte Gebiete setzt, sollten mit der umfassenden Stadtplanung vereinbar sein und Stadtentwicklungskonzepte sollten vor allem darauf ausgerichtet sein, „Brücken“ zwischen den einzelnen Stadtbezirken zu bauen. Dabei sollte die Beseitigung etwaiger Ungleichheiten in der Versorgung mit Dienstleistungen zwischen den einzelnen Stadtteilen Vorrang haben. Häufig sind sie mit erheblichen finanziellen Investitionen zur Erneuerung und Modernisierung der physischen Infrastruktur verbunden.