Konference o financování rozvoje, která se přístí měsíc bude konat v mexickém Monterrey, je skvělou příležitostí pro dalsí zainteresované hráče, včetně prezidentů a ministerských předsedů, jak prosadit své zájmy. Mezinárodní společenství se dohodlo na souboru prostých cílů globálního rozvoje - snižování chudoby a negramotnosti a zlepsování zdraví obyvatel planety. V době, kdy beztak mizerná pomoc bohatých zemí dále klesá, to ovsem vyžaduje podstatné navýsení pomoci. Spojené státy, nejbohatsí země světa, jsou skrblíkem z největsích. Pokud (hospodářsky) rozvinuté země svůj přístup nezmění, bude třeba nalézt nové, inovativní přístupy k financování ekonomického rozvoje - a obecněji vzato globálních veřejných statků. Jedna z myslenek, jež si zasluhují pozornost, je nová podoba globálního platidla ne nepodobného zvlástním právům čerpání (SDR). SDR jsou jakýmisi globálními penězi, které vydává MMF a které jeho členské země přijímají a směňují za dolary a dalsí tvrdé měny.
Die im März in Monterrey/Mexiko stattfindende Konferenz über Entwicklungsfinanzierung bietet auch anderen Beteiligten, einschließlich der Präsidenten und Premierminister, eine hervorragende Gelegenheit, ihre Interessen wahrzunehmen. Die internationale Gemeinschaft hat sich auf eine Reihe bescheidener Ziele für die globale Entwicklung, wie der Bekämpfung der Armut und des Analphabetentums, sowie der Verbesserung der Gesundheitssysteme geeinigt. Dazu bedarf es allerdings einer substanziellen Erhöhung der Zuwendungen zu einem Zeitpunkt, da die ohnehin schon dürftigen Hilfsleistungen der reichen Länder noch weiter sinken. Am knausrigsten sind die USA, das reichste Land der Welt. Solange sich an der Haltung der (wirtschaftlich) bestentwickelten Länder nichts ändert, müssen die Ansätze der Entwicklungsfinanzierung - und der Finanzierung globaler öffentlicher Güter im Allgemeinen - genau überprüft werden. Eine interessante Idee in dieser Hinsicht ist ein, den Sonderziehungsrechten (SZR) des IWF ähnliches globales Zahlungsmittel. SZR sind ein vom IWF zugeteiltes internationales Reservemedium, das Länder erhalten und das gegen Dollars oder andere harte Währungen eingetauscht werden kann.