Šance liberální demokracie vždy podrývá na jedné straně neliberální demokracie a na druhé to, co nazýváme „liberální autokracií“, v závislosti na tom, zda si převahu udržuje většina nebo elita. Náš rámec pomáhá zdůraznit příznivé okolnosti, za nichž se liberální demokracie rodí. Na Západě předcházel liberalismus demokracii: oddělení mocí, svoboda slova a právní řád už se uplatňovaly, když elity souhlasily s rozšířením volebního práva a podvolily se všelidovému hlasování. Významnou obavou elit zůstala „tyranie většiny“ a například v USA k jejímu potlačení vznikl důmyslný systém brzd a rovnovah, který už dlouho exekutivu vlastně ochromuje. Jinde, v rozvojovém světě, se masy sešikovaly za absence liberální tradice či praxe. Liberální demokracie byla zřídka udržitelným výsledkem.
Die Möglichkeit der liberalen Demokratie wird immer durch die illiberale Demokratie am einen Ende und das, was wir als „liberale Autokratie“ bezeichnen, am anderen Ende unterhöhlt, je nachdem, ob die Mehrheit oder die Elite die Oberhand behält. Unser Rahmen hilft dabei, die glücklichen Umstände herauszustellen, unter denen sich eine liberale Demokratie herausbildet. Im Westen ging der Liberalismus der Demokratie vorweg: Gewaltenteilung, freie Meinungsäußerung und Rechtsstaatlichkeit bestanden bereits, bevor die Eliten zustimmten, die politische Beteiligung auszuweiten und sich der Volksherrschaft zu unterwerfen. Die „Tyrannei der Mehrheit“ blieb eine wichtige Sorge der Eliten; in den USA etwa begegnete man dem durch ein ausgeklügeltes System von „Checks and Balances“, das die Exekutive faktisch für lange Zeit lähmte. Anderswo, in den Entwicklungsländern, erfolgte die Mobilisierung der Öffentlichkeit ohne liberale Tradition oder Praktiken. Die liberale Demokratie war selten eine nachhaltige Folge.