Její lodní tonáž (s výjimkou flotil plavících se pod komerčními vlajkami) je čtvrtá největší na světě. Rychlé zvyšování lodní tonáže je součástí stávajícího čínského pětiletého plánu a do roku 2010 budou čínské loďařské kapacity pravděpodobně soupeřit s Japonskem a Koreou. Na rozdíl od USA a Británie v minulosti se však dnes Čína musí soustředit na zámořské základny, nikoliv na kolonizaci, aby zvýšila svou „námořní sílu“ – proto ona „šňůra perel“. Přesto Čína transformuje své příbřežní námořnictvo na oceánské mnohem rychlejším tempem, než většina expertů pokládala za možné.
Chinas Schiffstonnage ist (mit Ausnahme der unter Billigflaggen segelnden Flotten) die viertgrößte der Welt. Der rasche Anstieg der Schiffstonnagen ist Teil des gegenwärtigen Fünfjahresplanes in China und bis zum Jahr 2010 werden die chinesischen Schiffsbaukapazitäten wahrscheinlich mit denen Japans und Koreas gleichgezogen haben. Im Gegensatz zu den USA und Großbritannien, die ihre Vormachtstellung auf See in der Vergangenheit durch Kolonialisierung begründeten, muss China heute seine Stellung als „Seemacht“ – und damit seine „Perlenkette – durch den Ausbau von Basen in Übersee etablieren. China baut seine Küstenflotte viel schneller zur Hochseeflotte um, als dies Experten für möglich gehalten hätten.