Když se globální hospodářství skácelo, ve vší nahotě se ukázala chatrnost ruské ekonomiky a obzvlášť jejích dluhovou pákou vyzdvižených bank a podniků, která se v nedávných letech maskovala záplavou peněz z vystřelujících cen ropy a plynu. Rusko, s přítěží rezivějící infrastruktury na krku, se dále diskvalifikuje dysfunkční a revanšistickou politikou a křivkou demografického trendu téměř v předsmrtném stavu. I přes mírné oživení komoditních cen během posledních šesti měsíců zaznamenává ruský energetický sektor v posledních letech klesající výrobu, zčásti kvůli obavám zahraničních investorů z vyvlastnění. Ruský fond svrchovaného majetku, nápomocný při podepírání hospodářství, čím dál rozsáhleji opětovně centralizovaného, se rychle tenčí. Přetrvají-li negativní trendy, ruský rezervní fond by se nakonec mohl vyčerpat. Pád Ruska zpět na zem mezitím vyústil v určitou společenskou hru v řadách akademiků, zahraničněpolitických nadšenců a vzdělaných investorů, jejímž cílem je najít za tuto zemi náhradu v klubu předních rozvíjejících se ekonomik. Byla navržena celá škála akronymů, od sladkého BRICET (kde se přidává východní Evropa a Turecko) až po BRICKETs (totéž plus Jižní Korea) a – jako ještě našponovanější možnost – BRIMC (kde se do skupiny vmáčklo Mexiko). Ve všech těchto korigovaných verzích se Rusko drží, třebaže už nad ním visí ekonomické mene tekel.
Die Schwäche der russischen Wirtschaft – vor allem ihre hochgradig fremdfinanzierten Banken und Unternehmen –, die in den letzten Jahren durch die unerwarteten Gewinne aufgrund der hohen Öl- und Gaspreise verschleiert war, trat ganz plötzlich deutlich zu Tage, als die globale Wirtschaft schwankte. Ohnehin mit einer maroden Infrastruktur belastet, bringt Russland sich selbst weiter in Misskredit mit seiner dysfunktionalen und revanchistischen Politik und einem nahezu aussichtslos rückläufigen demografischen Trend. Trotz der bescheidenen Erholung der Rohstoffpreise in den letzten sechs Monaten ist die Produktivität des russischen Energiesektors in den letzten Jahren gesunken, was teilweise durch die Ängste ausländischer Investoren vor Enteignung bedingt ist. Russlands Staatsfonds, der für die Stützung einer immer stärker re-zentralisierten Wirtschaft unerlässlich ist, leert sich rasch. Wenn die negativen Trends anhalten, könnte schließlich Russlands Reservefonds aufgebraucht werden. Russlands Fall zurück auf den Boden der Tatsachen hat unter Akademikern, strebsamen Außenpolitikexperten und gebildeten Investoren unterdessen eine Art Gesellschaftsspiel ins Rollen gebracht, das darauf abzielt, das Land im Club der großen aufstrebenden Märkte zu ersetzen. Es wurden verschiedene Akronyme vorgeschlagen, vom zuckersüßen BRICET (bei dem Osteuropa und die Türkei dazukommen) über BRICKETS (Letztere plus Südkorea) bis hin zu BRIMC – welches den Begriff noch weiter dehnt und auch noch Mexiko in die bunte Mischung mit aufnimmt. In all diesen Revisionen gehört Russland weiter dazu, trotz der Warnungen bezüglich seiner Wirtschaft.