Stručně řečeno získají farmáři „více plodů za vodu“. Technologie molekulárního genetického inženýrství dokáže konzervovat vodu i jinými způsoby. Třetina celosvětově zavlažované půdy není pro pěstování plodin vhodná kvůli přítomnosti soli – je to výsledek opakovaného hnojení. Abychom získali zpět více než 200 000 hektarů zavlažované půdy, která se ročně pro obdělávání ztratí, zvýšili vědci toleranci vůči soli u tak rozmanitých plodin, jako jsou rajčata a řepka olejka. Transformované rostliny dokážou růst ve slané půdě a mohou být zavlažovány poloslanou vodou, čímž se sladká voda šetří pro jiné účely.
Kurz gesagt, können Landwirte mit weniger Wasser mehr ernten. Durch die Technik molekularer Genmanipulation kann auch auf andere Arten Wasser gespart werden. Ein Drittel des bewässerten Landes weltweit kann nicht zum Pflanzenanbau verwendet werden, weil es versalzen ist – als Ergebnis wiederholter Düngung. Um die über 200.000 Hektar bewässertes Land, die jährlich für den Anbau verloren gehen, wieder zu gewinnen, haben Wissenschaftler die Salztoleranz so unterschiedlicher Pflanzen wie Tomaten oder Raps erhöht. Die veränderten Pflanzen können auf salzigem Boden wachsen und mit Brackwasser bewässert werden. Dies spart Frischwasser für andere Zwecke.