Například předškolním dětem by se mělo dovolit skákat, házet, pískat, křičet a pobíhat, aby tak mohly rozvíjet kontrolu emocí a spoustu dalších vedlejších sociálních schopností -- poznávacích, emočních a tělesných -- které jsou součástí divoké hry. Hra pro diváky, rituály -- týká se nás všech. Kdo jste z Bostonu, tak si vzpomínáte na tuto vzácnou chvíli, kdy Red Sox vyhráli Světovou sérii. Díváte se na řeč těla a tváří na tomto nejasném obrázku a chápete, že všichni se účastní hry. Hry ve svých představách. Mám rád tuto fotku, protože je na ní má dcera, nyní je jí téměř 40 let, ale připomíná mi to její vyprávěnky a fantazii, její schopnost si vymýšlet v tomto předškolním věku.
Vorschulkindern z.B. sollte man erlauben zu tauchen, schlagen, pfeifen schreien, chaotisch zu sein und sich durch diese emotionale Regulierung und andere soziale Nebeneffekte hindurch - kognitiver, emotionaler und physischer Art - zu entwickeln - die Teil dieses Raufens sind. Zuschauerspiel, Ritualspiel - wir sind an manchen beteiligt. Wer von Ihnen aus Boston ist, weiß, dass das hier der -seltene- Augenblick war, als die Red Sox die World Series gewonnen haben. Aber schauen Sie sich die Gesichts- und Körpersprache von allen auf diesem undeutlichen Bild an, und Sie werden merken, dass alle spielen. Ideenreiches Spiel. Ich mag dieses Bild, weil meine Tochter, die jetzt fast 40 ist, auf diesem Bild ist, aber es erinnert mich an ihre Geschichten und ihre Phantasie; ihre Fähigkeit, Geschichten zu erzählen in diesem Alter - Vorschule.