Není nikterak přehnané vyvodit z toho závěr, že kdyby se oficiální pokyny zdržely nebo žádné nepřišly, zemřelo by více žen. Ani práce mimo domov však nemusí nutně skýtat ochranu před riziky katastrof. Například textilní průmysl zaměstnávající převážně ženy je nechvalně proslulý tím, že umísťuje provozy do nebezpečných budov, které při zemětřeseních často patří k nejzranitelnějším. A aby těchto nástrah nebylo málo, ženy, které katastrofu přežijí, často narážejí na problémy související se sexuálním a genderovým násilím během fáze obnovy.
Daraus folgt, dass mehr Frauen gestorben wären, wenn sich behördliche Anordnungen verzögert hätten oder nie gekommen wären. Auch die Arbeit außerhalb des Hauses bietet nicht unbedingt Schutz vor Katastrophen. Die Textilbranche, in der hauptsächlich Frauen arbeiten, ist bekannt dafür, Fabriken in unsicheren Gebäuden einzurichten, die bei Erdbeben oft mit am stärksten gefährdet sind. Zusätzlich zu diesen Gefahren stehen Frauen, die Katastrophen überleben, in der Genesungsphase oft vor Herausforderungen im Zusammenhang mit sexueller und geschlechtsspezifischer Gewalt.