Diószegi István (? – Csenger, 1749) orvos, református lelkész, költő.

Élete

Debreceni származású. Iskoláit szülővárosa főiskolájában végezte 1723. április 26-án, majd seniorrá választották. Ezután külföldi egyetemre ment, orvostudományt és teológiát tanult 1725-ben az Utrechti Egyetemen, ahol 1727. február 4-én orvosdoktorrá avatták. 1728-ban visszatért hazájába és a máramarosszigeti gimnázium igazgatója volt két évig; azután lelkész lett Csengerben.

Munkái

 Disputatio philologico-exegetica: De velamine oculorum sacrae. Gen XX. v. 16. Ultrajecti, 1725
 Disputatio theologico-mystica de velamine oculorum sacrae in Gen. XX. v. 16. Uo. 1726
 Dissertatio inaug. medica de causo. Uo. 1727
 Dissertationes medicae de hydrope et ejus curatione in domesticis scholis dictata. Uo. 1727

Kéziratban maradt: Succincta morbos curandi methodus, suis auditoribus in domesticis scholis dicata. Uo. 1726 és 1727

Latin verse van Kals Vilmosnak De vero et legitimo ratiocinationis principio (Traj. ad Rh. 1727) c. munkájában.

Könyvtárát a debreceni kollegiumnak hagyta.

Források
 
 Zoványi Jenő: Magyarországi protestáns egyháztörténeti lexikon

További információk

 

Magyar református lelkészek
Magyar orvosok
Magyar költők
1749-ben elhunyt személyek
Debreceniek
Az Utrechti Egyetem hallgatói